Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вимогами ухвалити рішення, яким усунути перешкоди зі сторони [PERSON] і [PERSON] у користуванні квартирою [ADDRESS] шляхом вселення в квартиру. В судовому засіданні представник позивачки вимоги підтримала. [PERSON], яка діє від свого імені та від імені і в інтересах [PERSON] заперечували проти вимог позивачки в частині усунення перешкод у користуванні квартирою і не заперечувала проти вселення [PERSON] до квартири. Суд вислухав сторони (їх представників), свідків, вивчив матеріали справи і встановив наступне: Квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON] - 4\\15 часток. [PERSON] - 4\\15 часток, [PERSON]- 4\\15 часток на підставі свідоцтва про право власності на житло і свідоцтва про право на спадщину за законом, і [PERSON] - 1\\5 частка на підставі свідоцтва про право власності на житло. Квартира має загальну площу 68,3 кв.м., в тому числі житлову 39,7 кв.м. і складається з 3-х житлових кімнат, кухні, коридору, ванної кімнати, туалету. Позивачка стверджує, що з листопада 2012 року відповідачі - батько і сестра чинять їй - [PERSON] - перешкоди у користуванні квартирою - змінили замки на вхідних дверях і не пускають до квартири ( в судовому засіданні позивачка заявила, що відповідачі відібрали в неї ключі від квартири), тому вона звернулась до суду з цим позовом за захистом порушеного права на користування квартирою. На обґрунтування своїх вимог [PERSON] посилалась на свідоцтво про право власності на житло, свідоцтво про право на спадщину за законом, пояснення свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], договір найму житлового приміщення, талони - повідомлення Київського райвідділу міліції від 5.12.2012 р., 3.12.2012 року і 2.05.2015 року. Відповідачка [PERSON], яка діє від свого імені і від імені батька - [PERSON] - пояснила, що право позивачки на користування квартирою вони визнають, перешкод [PERSON] у користуванні квартирою не роблять, замки на дверях до квартири не змінювались останні 20 років, ключі від дверей квартири позивачка мала, з приводу втрати ключів до них - відповідачів - [PERSON] ніколи не зверталась, а вони - відповідачі - ніколи ключі в позивачки не відбирали. Відповідачка також пояснила, що сестра в квартирі дійсно не проживає з осені 2012 року, але квартиру вона залишила добровільно, тому як утворила свою сім'ю, в квартирі сестра зайняла кімнату площею 18,3 кв.м., закрила на замки (аж 3 шт.) і цією кімнатою ніхто з них - відповідачів - не користується. В травні місяці 2015 року [PERSON] прийшла до квартири разом з [PERSON] і [PERSON] для огляду кімнати площею 18,3 кв.м. з метою виставити кімнату на продаж, тому вона - [PERSON] не дозволила [PERSON] і [PERSON] увійти в квартиру, а сестрі запропонувала заходити одній, на що всі троє пішли до райвідділу міліції з заявою, що [PERSON] перешкоджають у користуванні квартирою. При вищенаведених обставинах, суд вважає позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню з таких підстав: Відповідно до ст. ст. 317, 318 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Усі суб'єкти права власності є рівними перед законом. Власник згідно зі ст. 319 ЦК України володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно зі ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Суд встановив і сторони визнали, що позивачка по справі є співвласником квартири [ADDRESS], що останні три роки позивачка не користується квартирою, що між нею і відповідачами існують недобрі стосунки і щоб захистити своє право користування спільною квартирою [PERSON] звернулась до суду з позовом про вселення. Відповідачі позов в цій частині визнали. З огляду на викладене суд виносить рішення про вселення [PERSON] до квартири [ADDRESS]. Щодо вимог позивачки в частині усунення перешкод у користуванні квартирою. Відповідно до вимог ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. [PERSON] в позові зазначила, що відповідачі перешкоджають їй у користуванні квартирою з того моменту як замінили замки на вхідних дверях до квартири. В судовому засіданні позивачка заявила, що відповідачі відібрали в неї ключі від квартири. Тобто, позивачка не визначилась, які саме дії відповідачів перешкоджають їй у користуванні квартирою (в судовому засіданні позивачка пояснила, що ключі від домофону і тамбурних дверей в неї є). Свідки [PERSON] і [PERSON] в спірній квартирі ніколи не були, про перешкоди у користуванні квартирою їм відомо зі слів самої позивачки, а свідок [PERSON] в квартирі був два-три рази і останній раз - років 5 назад, коли на прохання позивачки повинен був поставити на дверях до кімнати площею 18 кв.м. третій замок, але батько позивачки йому не дозволив це зробити. Матеріали перевірки заяви [PERSON] з Київського РВ також не підтверджують вимоги позивачки щодо перешкод у користуванні квартирою зі сторони відповідачів. Так, 2.05.2015 року [PERSON] надала такі пояснення інспектору міліції (а.с.54) «2.05.2015 року я прийшла до квартири разом з маклером [PERSON] та її чоловіком. Сестра відкрила двері і сказала, щоб я заходила сама. Я відмовилась». В судовому засіданні [PERSON] підтвердила, що має бажання отримати грошову компенсацію за свою частку в квартирі і з цією метою приходила до квартири у травні 2015 року. З огляду на викладене, позивачка не довела, що відповідачі чинять їй перешкоди у користуванні квартирою.

Outcome: partial