Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до Старобільського районного суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що нею було надано позику [PERSON] , а саме: 18.09.2019 року у розмірі 650 грн., 25.09.2019 року у розмірі 1200 грн., 03.10.2019 року у розмірі 2000 грн., 15.10.2019 року у розмірі 7500 грн., 15.10.2019 року у розмірі 22500 грн. та 01.11.2019 року у розмірі 7500 грн., що у сумі складає 41350 грн. Факт передачі нею грошових коштів підтверджується дублікатами квитанцій від 18.09.2019 року, 25.09.2019 року, 03.10.2019 року, 15.10.2019 року та 01.11.2019 року. Станом на день подачі позовної заяви відповідач грошові кошти не повернув. Від добровільної сплати богу відповідач ухиляється. У зв`язку з неможливістю повернути свої гроші у інший спосіб, вона вимушена була звернутися до суду. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, про час та місце слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Від нього не надходило клопотання про відкладення слухання справи та відзив на позовну заяву до суду також не надходив. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. 17 вересня 2020 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно із квитанцією АТ КБ «Приватбанк» № [NUMBER] від 15.10.2019 року, [PERSON] дійсно 15.10.2019 року перерахувала [PERSON] грошові кошти у розмірі 22500 грн. Згідно із квитанцією АТ КБ «Приватбанк» № [NUMBER] від 01.11.2019 року, [PERSON] дійсно 01.11.2019 року перерахувала [PERSON] грошові кошти у розмірі 7500 грн.. Згідно із квитанцією АТ КБ «Приватбанк» № [NUMBER] від 18.09.2019 року, [PERSON] дійсно 18.09.2019 року перерахувала [PERSON] грошові кошти у розмірі 650 грн.. Згідно із квитанцією АТ КБ «Приватбанк» № [NUMBER] від 15.10.2019 року, [PERSON] дійсно 15.10.2019 року перерахувала [PERSON] грошові кошти у розмірі 7500 грн.. Згідно із квитанцією АТ КБ «Приватбанк» № [NUMBER] від 03.10.2019 року, [PERSON] дійсно 03.10.2019 року перерахувала [PERSON] грошові кошти у розмірі 2000 грн.. Згідно із квитанцією АТ КБ «Приватбанк» № [NUMBER] від 25.09.2019 року, [PERSON] дійсно 25.09.2019 року перерахувала [PERSON] грошові кошти у розмірі 1200 грн.. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У зв`язку із викладеним суд вважає, що відповідач неналежним чином виконує взяті на себе перед позивачем зобов`язання, а отже заборгованість відповідача перед позивачем становить суму в розмірі 41350 грн. За таких обставин суд вважає, що факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають, у зв`язку із чим позов підлягає задоволенню, а саме з відповідача на користь позивача слід стягнути суму боргу в розмірі 41350 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд враховує, що понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією про сплату судового збору у сумі 840 грн. 80 коп. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 840 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved