Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 13.09.1987 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням суду від 07.10.2005 року і 10.092015 року вона отримала свідоцтво про розірвання шлюбу. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. 16.09.1988 року вони придбали житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований по вул. Припрутській, 8 (змінено на № 12) в смт. Неполоківці Кіцманського району згідно договору купівлі-продажу від 16.09.1988 року. Покупцем згідно договору є відповідач, але будинок є спільним майном подружжя. Будівлі не зареєстровано. В господарстві вони постійно проживали з моменту придбання житлового будинку. З серпня 2003 року відповідач виїхав за межі України і з того часу не повертався, ніяких зв'язків із сім,єю не підтримує. 20.07.2010 року вона знесла житловий будинок (літ. А), так як він не був придатний для проживання, та 29.07.2010 року розпочала самочинно будівництво житлового будинку (літ. Ж-I) на місці знесеного будинку. В 2015 році вирішила зареєструвати у встановленому законом порядку господарство і юрист порадив їй провести реєстрацію в органах юстиції житлового будинку згідно договору купівлі-продажу від 16.09.1988 року. 27.08.2015 року вона провела реєстрацію в інтересах відповідача та отримала витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ЕКЕ 042480, індексний номер витягу: 43097829, номер запису про право власності: 10996262. На даний час з` ясувала, що така реєстрація права власності на житловий будинок є незаконною, а правовстановлюючі документи є недійсними, так як житловий будинок (літ. А) на час реєстрацію був знесений, а тому слід визнати недійсною державну реєстрацію. Будівництво житлового будинку (літ. Ж-I) розпочато нею самочинно, без відповідних дозвільних та проектних документів та на даний час не завершено, а тому проситиме суд визнати за нею право власності на будівельні матеріали та конструкції, використані при будівництві цього будинку. Крім того, в господарстві є господарські будівлі: літня кухня (літ. Б) вартістю 29900 гривень, погріб (літ. Пг) - 3000 грн., сарай (літ. В) - 2200 грн., літня кухня (літ. Г) - 26000 грн., сарай (літ. Д) - 1700 грн., гараж (літ. Е) - 23000 грн., сарай (літ. З) - 16000 грн., ворота (№ 1) - 3500 грн., огорожа (№2) - 3000 грн., колонка питна (№ 3) - 5800 грн., яма вигрібна (№ 4) - 4500 грн., а всього на загальну суму 118 600 гривень, згідно висновку № 408 експертного будівельно- технічного дослідження. Вказані господарські споруди є спільним сумісним майном подружжя і їх частки мають бути рівними та складатиме у грошовому виразі по 59 300 гривень. Господарські будівлі в господарстві не можуть бути виділені відповідачеві в натурі без частки в житловому будинку, буду просила виділити їй господарські споруди, а на користь відповідача стягнути рошову компенсацію в розмірі 59 300 гривень. Представник позивача подала письмову заяву про підтримання позову, погодилась за заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи відсутнім за місцем реєстрації, про що свідчать розписки і що, відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України, вважається належним повідомленням про час та місце розгляду справи, що є підставою для заочного розгляду справи за наявної згоди представника позивача. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ст.61 Сімейного кодексу України обєктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Статтею 63 Сімейного кодексу України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Як передбачено частиною першою статтею 68 Сімейного кодексу України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Згідно ч.1 ст. 69 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Як встановлено частиною першою статті 71 Сімейного кодексу України, майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Згідно ч.4 ст.71 Сімейного кодексу України присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у справі спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Згідно ч.1, 3 ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Як визначено статтею 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому\~ статтею 364 цього Кодексу. Відповідно до ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Як встановлено судом, сторони з 13.09.1987 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 07.10.2005 року і позивач 10.09.2015 року отримала свідоцтво про розірвання шлюбу в у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіцманського районного управління юстиції у Чернівецькій області. Неповнолітніх дітей від шлюбу сторони не мають. 16.09.1988 року було укладено договір купівлі продажу житлового будинку з господарськими спорудами, що розташований по вул. Припрутській, 8 (змінено на № 12) в смт. Неполоківці Кіцманського району Чернівецької області, посвідчений секретарем виконкому Неполоковецької селищної ради Кіцманського району Чернівецької області. Покупцем згідно вказаного договору є [PERSON] 20.07.2010 року житловий будинок (літ. А) було знесено та на його місці самочинно зведений інший житловий будинок (літ. Ж-I). 27.08.2015 року за відповідачем [PERSON] проведено реєстрацію права власності на житловий будинок (літ. А) з господарськими будівлями, що розташовані по вул. Припрутській, 12, в смт. Неполоківці Кіцманського району Чернівецької області та видано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ЕКЕ 042480, індексний номер витягу: 43097829, номер запису про право власності: 10996262. На час реєстрації житловий будинок (літ. А) в смт. Неполоківці, вул. Припрутській, 12, Кіцманського району Чернівецької області, було знесено. Самочине будівництво житлового будинку (літ. Ж-I) розпочато позивачем 29.07.2010 року після розірвання шлюбу між сторонами. У господарстві по вулиці Припрутська, 12, в смт. Неполоківці Кіцманського району Чернівецької області розташовані господарські будівлі: літня кухня (літ. Б) вартістю 29900 гривень, погріб (літ. Пг) - 3000 грн., сарай (літ. В) - 2200 грн., літня кухня (літ. Г) - 26000 грн., сарай (літ. Д) - 1700 грн., гараж (літ. Е) - 23000 грн., сарай (літ. З) - 16000 грн., ворота (№ 1) - 3500 грн., огорожа (№2) - 3000 грн., колонка питна (№ 3) - 5800 грн., яма вигрібна (№ 4) - 4500 грн., а всього на загальну суму 118 600 гривень, згідно висновку № 408 експертного будівельно - технічного дослідження. Господарські споруди є спільним сумісним майном подружжя. Частки сторін в господарських будівлях є рівними і складають у грошовому виразі по 59 300 гривень. Оскільки будівництво житлового будинку (літ. Ж-I) є самочинним, без відповідних дозвільних та проектних документів та на даний час не завершено, за позивачкою належить визнати право власності на будівельні матеріали та конструкції, використані при будівництві цього житлового будинку, вартістю 233\~000 гривень. Оскільки господарські будівлі не можуть бути виділені відповідачу в натурі в натурі без виділення частки в житловому будинку, тому їх слід виділити позивачці, а на користь відповідача стягнути грошову компенсацію в розмірі 59 300 гривень. \~\~\~\~\~\~\~ У зв'язку з викладеним, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Outcome: approved