Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 20.09.2013 року рішенням № 309/9 ХХІ сесії УІ скликання Кіцманської міської ради відповідачам [PERSON], [PERSON], [PERSON] передано безоплатно у спільну сумісну власність земельну ділянку загальною площею 0,0987 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в [ADDRESS]. в адміністративних межах Кіцманської міської ради, кадастровий номер 7322510100:01:002:0530. На підставі вказаного рішення 18.11.2013 року Реєстраційною службою Кіцманського РУЮ [PERSON], [PERSON], [PERSON] видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно (земельну ділянку) серії САК № 171429, індексний номер 12988762. Прийняття такого рішення та видання на його підставі свідоцтва про право власності на земельну ділянку порушують її права, оскільки згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.04.2011 року та витягу про державну реєстрацію прав від 17.05.2011 року вона є власником 41/600 частини житлового будинку в [ADDRESS]. З підстав, передбачених ст.ст.89, 116 Земельного кодексу України просила позов задовольнити. Позивач підтримала заявлені вимоги з наведених підстав. Відповідачі [PERSON], [PERSON],, [PERSON], представники Кіцманської міської ради та Реєстраційної служби визнали заявлені вимоги в повномі обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що рішенням № 309/9 від 20.09.2013 року ХХІ сесії УІ скликання Кіцманської міської ради відповідачам [PERSON], [PERSON], [PERSON] передано безоплатно у спільну сумісну власність земельну ділянку загальною площею 0,0987 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в [ADDRESS], в адміністративних межах Кіцманської міської ради, кадастровий номер 7322510100:01:002:0530. На підставі вказаного рішення 18.11.2013 року Реєстраційною службою Кіцманського РУЮ [PERSON], [PERSON], [PERSON] видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно (земельну ділянку) серії САК № 171429, індексний номер 12988762. Відповідачі є співвласником житлового будинку в [ADDRESS], в таких частках: [PERSON] - 34/100 (квартира № 1), [PERSON] - 41/120 частини (квартира № 2), [PERSON] - 25/100 частини (квартира № 3), що вбачається з довідки - характеристики Кіцманського РБТІ від 27.11.2013р. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.04.2011 року та витягу про державну реєстрацію прав від 17.05.2011 року позивач [PERSON] також є співвласником житлового будинку в [ADDRESS], їй належить 41/600 частина цього будинку. Відповідно до ст. 89 Земельного кодексу України у спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки: в) співвласників жилого будинку. Право на приватизацію земельної ділянки мають всі співвласники будинку (квартир). Як визначено статтею 116 земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання. За ч. 1 ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить:а) розпорядження землями територіальних громад; б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; г) вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу. Органами, уповноваженими розпоряджатися землями в межах населених пунктів, є відповідні сільські, селищні, міські ради відповідно до пункту 12 Перехідних положень Земельного кодексу України. Відповідно до п. 34 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин. Відповідно ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові та порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта. У разі неможливості відновлення попереднього становища власник має право на відшкодування майнової та моральної шкоди (ст. 393 Цивільного кодексу України). Згідно чинного законодавства підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі. За наведених та встановлених судом обставин, заявлені вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Враховуючи наведене, ст.ст. 12, 89, 116, 128, 152 Земельного кодексу України, ст. 393 ЦК України,

Outcome: approved