Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

[PERSON] звернулась до Лисичанського міського суду з заявою про встановлення факту смерті особи, заінтересована особа Алчевський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, в якій зазначила, що 30 травня 2016 року помер її чоловік [PERSON] в м. Алчевську Луганської області, що перебуває на непідконтрольній українській владі території. Він народився 25 жовтня 1939 року. Постійне місце проживання [INFO]. Причина смерті - серцева недостатність ІІ Б, дифузний кардіосклероз, гіпертонічна хвороба ІІІ ступеня. При її зверненні до відділу держаної реєстрації актів цивільного стану із заявою про видачу свідоцтва про смерть українського зразка, отримала відмову у реєстрації смерті. Таким чином, звернулась до суду із заявою, в якій просила встановити факт смерті громадянина України [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], Росія, який помер 30 травня 2016 року в м. Алчевськ Луганської області, Україна, причина смерті серцева недостатність ІІ Б, дифузний кардіосклероз. гіпертонічна хвороба ІІІ ступеня, місце реєстрації на час смерті: [ADDRESS]. Заявниця [PERSON] в судове засідання не зявилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала суду письмову заяву в якій просила розглядати справу за її відсутності. Представник заінтересованої особи Алчевського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області в судове засідання не зявилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорювальних прав. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. З матеріалів справи вбачається, що згідно з лікарським свідоцтвом про смерть №644 від 30.05.2016р. [PERSON], [INFO], помер 30.05.2016р., місце проживання померлого м. Алчевськ, вул.. Гмирі, 4/36, причина смерті - серцева недостатність ІІ Б, дифузний кардіосклероз. гіпертонічна хвороба ІІІ ступеня, місце реєстрації на час смерті: [ADDRESS]. Згідно з паспортом громадянина України серії ЕМ №030807 виданого Алчевським МВ УМВС України в Луганській області від 17.11.1998 р. [PERSON] народився 25 жовтня 1939 року в с. Соболівка Валуйського району, Бєлгородської області, Росія. Відповідно до штемпелю на сторінці 10 «Сімейний стан» зареєстровано шлюб 05 травня 1965 року з [PERSON]. Згідно з паспортом громадянина України серії ЕМ №030808 виданого Алчевським МВ УМВС України в Луганській області від 17.11.1998 р. [PERSON] народилась 07 січня 1938 року в с. Босове Білокуракінського району, Луганської області. Відповідно до штемпелю на сторінці 10 «Сімейний стан» зареєстровано шлюб 05 травня 1965 року з [PERSON]. Згідно з відмовою у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] міського Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області 15.07.2016 року, предявлено документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024, відмовити у державній реєстрації смерті. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невідємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» органами державної реєстрації актів цивільного стану є: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану; відділи державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану); виконавчі органи сільських, селищних і міських (крім міст обласного значення) рад. Суд приходить до висновку, що лікарське свідоцтво про смерть, довідку про смерть, слід вважати не легітимними документами, адже вони видані органами, на тимчасово окупованій території, що створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, а отже будь-які видані такими органами документи є недійсними, і такими, що не створюють правових наслідків. Таким чином, оцінюючи зібрані досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд знаходить достатньо підстав для задоволення заяви [PERSON]. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в\~ певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Відповідно до встановлених судом обставин, які мають значення для справи суд приходить до висновку, що є достатньо підстав для встановлення факту смерті громадянина України [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], Росія, який помер 30 травня 2016 року в м. Алчевськ Луганської області, Україна, причина смерті серцева недостатність ІІ Б, дифузний кардіосклероз. гіпертонічна хвороба ІІІ ступеня, місце реєстрації на час смерті: [ADDRESS]. У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення.

Outcome: approved