Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до Лисичанського міського суду з заявою про встановлення факту народження дитини, заінтересована особа Кадіївський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області. В обґрунтування заяви зазначила, що 16.05.2017 р. її невістка [PERSON] народила хлопчика в м. Луганськ, що на цей час є територією, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, бо територія тимчасово непідконтрольна українській владі. Її син [PERSON] з [PERSON] перебуває у шлюбі зареєстрованому 22.12.2007 році Відділом реєстрації актів цивільного стану Краснодонського міськрайонного управління юстиції Луганської області, Україна. При її зверненні до Кадіївського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, їй відмовлено надати свідоцтво про народження. Встановлення факту народження їй необхідно для отримання свідоцтва про народження, у звязку з чим вимушена звернутись до суду із заявою. Просить суд встановити факт народження у громадянки України [PERSON], [INFO], яка зареєстрована [INFO], селище Краснодон Луганської області, батько громадянин України [PERSON], [INFO], перебувають у шлюбі зареєстрованому 22 грудня 2007 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Краснодонського міського управління юстиції, актовий запис № 551, сина [PERSON], [INFO], місце народження м. Луганськ, Україна, пологи другі, вагітність третя. Заявник [PERSON] в судове засідання не зявилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, в прохальній частині заяви просила справу розглядати без її участі. Представник заінтересованої особи Кадіївського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорювальних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. З матеріалів справи вбачається, що згідно з медичним свідоцтвом про народження № 96 від 16.05.2017 року [PERSON] народила в родильному відділення лікарні 16 травня 2017 року о 16 годині 17 хвилини хлопчика, вагою 2700 грамів, дитина народилась доношеною, пологи ІІ. Згідно з свідоцтвом про народження серії І-ВВ № 021284 від 23 травня 2017 р., [PERSON] народився 16.05.2017 р., про що складено актовий запис № 310. Батьком записаний [PERSON], матірю [PERSON]. Згідно з свідоцтвом про шлюб серії 1-ЕД № 065508 від 22 грудня 2007 р., виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Краснодонського міськрайонного управління юстиції Луганської області, Україна [PERSON] та [PERSON] 22.12.2007 року зареєстрували шлюб, про що складено актовий запис № 551. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження серії ІІ-ЕД № 473222, виданого 09 вересня 1980 року Лисичанським відділом РАЦС Ворошиловградської області, [PERSON] народився 28 липня 1980 року, про що складено запис за № 1264. Батьком дитини записаний [PERSON], а матірю [PERSON]. Згідно з відмовою у проведенні державної реєстрації народження Кадіївського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області № 106 від 16.04.2018 року, оскільки для підтвердження факту народження дитини предявлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження звязку з чим відмовлено у державній реєстрації народження. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невідємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» органами державної реєстрації актів цивільного стану є: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану; відділи державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану); виконавчі органи сільських, селищних і міських (крім міст обласного значення) рад. Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Відповідно до абз. 3 ст. 2 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у звязку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, які додаються відповідно до заяви про державну реєстрацію народження особи та заяви про державну реєстрацію смерті особи. Суд приходить до висновку, що лікарське свідоцтво про народження, слід вважати таким, що створює правові наслідки. Відповідно до ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Таким чином, оцінюючи зібрані досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд знаходить достатньо підстав для задоволення заяви [PERSON]. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоровя документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Порядок утворення медичної консультаційної комісії та положення про неї затверджуються центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров'я. Медична консультаційна комісія видає документ про народження у разі встановлення факту народження жінкою дитини. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно до встановлених судом обставин, які мають значення для справи суд приходить до висновку, що є достатньо підстав для встановлення факту народження у громадянки України [PERSON] дитини. У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення.

Outcome: approved