Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовом до Миролюбівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, Відділу Держземагенства у Тернопільському районі, треті особи - Тернопільське районне госпрозрахункове бюро технічної інвентаризації, Тернопільська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що [INFO] року померла її тітка - [PERSON] Раніше, [INFO] року померла мати [PERSON] - [PERSON], а в 1992 року помер рідний брат [PERSON] - [PERSON] При житті [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належало по 1/3 частині житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами в [ADDRESS]. Заповітного розпорядження [PERSON] та [PERSON] не залишали, в зв'язку із чим після їхньої смерті спадкоємицею їхнього майна за законом стала [PERSON] 24 січня 1997 року [PERSON] склала заповіт, згідно якого на випадок своєї смерті зробила наступне заповітне розпорядження: належний їй на праві власності житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в [ADDRESS] заповіла позивачу, [PERSON] 09 грудня 1999 року [PERSON] заповіла позивачу належну їй частку (пай), площею 2,33 га, що знаходилась в ТВЗІМП ім.Лесі Українки Тернопільського району, що перебувала у колективній власності даного товариства, однак на даний час позивачем пред'явлено в Тернопільську районну державну нотаріальну контору Державний акт на право власності на дану земельну ділянку, площею 2,03 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Миролюбівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області. Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складалась із наступного майна: цілого житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами в [ADDRESS]; земельної ділянки, площею 2,03 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Миролюбівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області. Інших спадкоємців на майно померлої [PERSON] немає, спадщина позивачем прийнята. 15 червня 2011 року [PERSON] подала в Тернопільську районну державну нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини. Однак, оформити на себе вказане спадкове майно позивач не має можливості, так як Тернопільське районне госпрозрахункове бюро технічної інвентаризації своїм повідомленням за №211 від 23 листопада 2011 року відмовило їй у видачі витягу з Реєстру прав власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в [ADDRESS] для оформлення спадщини після померлих [PERSON] та [PERSON] у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на житловий будинок та повідомлено про те, що у разі смерті власника нерухомого майна і відсутності правовстановлюючого документа питання належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця ) повинно вирішуватися у судовому порядку. Також, при зверненні позивача до Тернопільської районної державної нотаріальної контори із заявою з приводу оформлення своїх спадкових прав за заповітом на земельну ділянку, площею 2,03 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Миролюбівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, та житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в с. Лучка Тернопільського району Тернопільської області по [ADDRESS], постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори від 20 грудня 2011 року за №2900/02-14 [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтв про право на спадщину на вищевказане майно після померлої тітки - [PERSON] у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на вказаний житловий будинок. За вказаних обставин, позивач просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно, належне її тітці [PERSON], померлій [INFO] року, а саме: цілий житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в с. Лучка Тернопільського району Тернопільської області по [ADDRESS]; земельну ділянку, площею 2,03 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташованої на території Миролюбівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак подала суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності. Позовні вимоги підтримує, просить задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача Миролюбівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області в судове засідання не з'явився, проте надіслав на адресу суду заяву, в якій просить справу слухати без участі представника сільської ради. Позовні вимоги визнають, просять задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідача Відділу Держземагенства у Тернопільському районі в судове засідання не з'явився, однак звернувся в суд із клопотанням про розгляд справи без участі їхнього представника. Представник третьої особи Тернопільської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, проте надіслав на адресу суду лист, в якому просить проводити слухання справи у його відсутності. Представник третьої особи Тернопільського районного госпрозрахункового бюро технічної інвентаризації в судове засіданні не з'явився з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлявся належним чином. Будь-які відомості про неможливість останнього прибути в судове засідання в матеріалах справи відсутні, а тому суд вважає, що його неявка у судове засідання без поважних причин не перешкоджає розгляду справи. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України суд розглянув справу у відсутності сторін без фіксації судового процесу технічними засобами. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступне. [PERSON] народилася [INFO] року в с.Лучка Тернопільського району Тернопільської області, про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 06 лютого 1984 року, видане Тернопільським районним відділом ЗАГС. ЇЇ батьками записано: батько - [PERSON], мати - [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 22 січня 2011 року, виданого Миролюбівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, [INFO] року померла [PERSON], яка була тіткою позивача, рідною сестрою її батька. Раніше, [INFO] року померла [PERSON], яка була матір'ю [PERSON]. Про факт смерті свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 12 серпня 2011 року, видане Миролюбівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області. Також в судовому засіданні встановлено, що в 1992 році помер рідний брат [PERSON] - [PERSON]. З довідки №78 від 23 січня 2015 року, виданої виконкомом Миролюбівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, слідує, що [PERSON] та [PERSON] одна і та ж сама особа, що проживала і померла в с.Лучка Тернопільського району. Згідно технічного паспорта на житловий будинок з надвірними побудовами [ADDRESS], виготовленого Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації за станом на 16 листопада 2011 року, власниками даного будинку зазначені: [PERSON] - 1/3 частки, [PERSON] - 1/3 частки, [PERSON] - 1/3 частки. Також, як вбачається із довідки №312 від 27 листопада 2014 року, виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, за матеріалами бюро житловий будинок з надвірними побудовами [ADDRESS] Тернопільського району Тернопільської області станом на 01 липня 1999 року належав до суспільної групи господарства - колгоспний. Відповідно до довідки Миролюбівської сільської ради №597 від 16 червня 2011 року членами двору були: 1/3 [PERSON]; 1/3 [PERSON]; 1/3 [PERSON], що також підтверджується випискою з по господарської книги, яка долучена до матеріалів справи. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» п.6 «а» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили право на частку в його майні. За п.6 «г» даної постанови згідно із ст.4 постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 01 липня 1990 року. Відповідно до ст.120 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. У відповідності до ст.121 того ж Кодексу володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснюється за згодою всіх членів двору. Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних (ч.2 ст.123 ЦК УРСР (в редакції 1963 року)). Члени колгоспного двору [PERSON] та [PERSON] заповітного розпорядження не залишали, в зв'язку із чим після їх смерті спадкоємицею їхнього майна за законом стала [PERSON], яка вступили в управління спадковим майном, так як проживали в житловому будинку, а тому набула права на спадщину, хоча й це право не було оформлено. Діюче на той час законодавство не передбачало обов'язку спадкоємців отримати свідоцтво про право на спадщину. Як вбачається із заповіту, складеного 24 січня 1997 року та посвідченого секретарем виконкому Миролюбівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, [PERSON] належний їй на праві власності житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться в с.Лучка Тернопільського району Тернопільської області по [ADDRESS], дочці рідного брата [PERSON]. У відповідності до заповіту, складеного 09 грудня 1999 року та посвідченого секретарем виконкому Миролюбівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, [PERSON] заповіла належний їй на праві особистої власності право на земельну частку (пай), що знаходиться в ТВЗІМП ім.Лесі Українки Тернопільського району і перебуває в колективній власності даного товариства, розміри 2,33 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі заповіла [PERSON]. Згідно Державного акту на право власності на змелену ділянку серія ЯА №784028 від 07 вересня 2005 року та відповідно до інформації (витягу) з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, наданої 05 липня 2011 року Управлінням Держкомзему у Тернопільському районі №6622, власником (користувачем) земельної ділянки для сільськогосподарського призначення, розташованої на території Миролюбівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, площею 2,03 га, є [PERSON]. Повідомленням Тернопільського районного госпрозрахункового бюро технічної інвентаризації №211 від 23 листопада 2011 року у видачі [PERSON] витягу з Реєстру прав власності на житловий (садовий) будинок з надвірними побудовами і спорудами в с.Лучка по [ADDRESS] для оформлення спадщини після померлих [PERSON] та [PERSON] відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на житловий будинок. Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20 грудня 2011 року №2900/02-14, державний нотаріус відмовила [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), що знаходиться в ТВЗМП ім. Л.Українки, у зв'язку з пред'явленням Державного акту на право власності на земельну ділянку, розташовану на території Миролюбівської сільської ради, для ведення сільського господарства, площею 2,03 га., а також на житловий будинок з надвірними побудовами і спорудами в с.Лучка по [ADDRESS] Тернопільського району Тернопільської області, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на вказане спадкове майно. За вказаних обставин, судом встановлено, що після смерті спадкодавця [PERSON], померлої 1991 року, та [PERSON], померлого 1992 року, відкрилася спадщина, яка складається із 2/3 частин житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться в с.Лучка Тернопільського району Тернопільської області по [ADDRESS]. [PERSON] прийняла спадщину після смерті вказаних спадкоємців, оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. Таким чином, після смерті спадкодавця [PERSON] відкрилась спадщина на спадкове майно - цілий житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться в с.Лучка Тернопільського району Тернопільської області по [ADDRESS], та земельної ділянка, площею 2,03 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Миролюбівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області. Як вбачається із матеріалів справи спадщину прийняла племінниця померлої - позивач [PERSON], в користь якої спадкодавець склала заповіт. Однак, у зв'язку з тим, що державна реєстрація права власності на вказане вище будинковолодіння спадкодавцем не проведена, оскільки на момент побудови житлового будинку (1939 рік) діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав, та через розбіжності в розмірах земельного паю, який попередньо вимірювався умовними кадастровими гектарами, нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, а тому [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання за нею права власності на спадкове майно. Відповідно до ст.ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1233 Цивільного кодексу України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин (ч.1 ст.1235 ЦК України). Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими і такими, що не порушують прав інших осіб та підлягають до задоволення шляхом визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за заповітом на спадкове майно - цілий житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в с. Лучка Тернопільського району Тернопільської області по [ADDRESS], та на земельну ділянку, площею 2,03 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташованої на території Миролюбівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області. Водночас, суд вважає, що Відділ Держземагенства у Тернопільському районі є неналежним відповідачем в даній справі, оскільки не є учасником правовідносин зі спадкування та не оспорює право позивача [PERSON] на спадкове майно, зокрема, земельну ділянку, а тому позовні вимоги, заявлені до вказаного відповідача є безпідставними та до задоволення не підлягають. На підставі наведеного,

Outcome: partial