Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить встановити факт володіння майном, житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Маяки, вул. 40 років Жовтня, буд. 1, на праві приватної власності її чоловіком [PERSON], померлим 27 травня 2013 року та визнати за нею право власності на вказане спадкове майно. В обґрунтування своїх вимог позивач стверджує, що 27 травня 2013 року помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті залишилась спадщина: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Маяки, вул. 40 років Жовтня, буд. 1. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину, позивач звернулась з заявою до державного нотаріуса, але їй було відмовлено, у звязку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно. В звязку з вищенаведеним, позивач змушена звернутись з вказаним позовом до суду. Позивач у судове засідання не зявилась, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала у повному обсязі (а.с. 34). Відповідачі, у судове засідання не зявились, до суду надали заяви про розгляд справи за їхньою відсутністю, позовні вимоги визнали у повному обсязі (а.с. 31,32). Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], помер 27 травня 2013 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД №30129, зареєстрованого виконавчим комітетом Маяківської сільської ради Біляївського району одеської області, актовий запис №34 (а.с. 6). Після смерті [PERSON] залишилась спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по вул. 40 років Жовтня, №1, в с. Маяки Біляївського району Одеської області. Факт належності померлим [PERSON] при житті спадковим майном, підтверджується наступним: довідками Маяківської сільської ради Біляївського району Одеської області №1769, №1770 від 12 вересня 2013 року, в яких вказано, що [PERSON] по день смерті був зареєстрований та проживав в с.маяки, вул. 40 років Жовтня,1 Біляївського району Одеської області, довідкою Маяківської сільської ради Біляївського району Одеської області №1771 від 12 вересня 2013 року, в якій зазначено, що згідно запису в по господарській книзі виконкому за №3 стор.36 за період 1980-1982 р.р. та за №21 стор.47 за період 2011-2015 р.р. за [PERSON] числиться вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Маяки, вул. 40 років Жовтня, буд. 1 (а.с. 8,9,10). Позивач є дружиною померлого [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження серії ІІ-ЯК №1135975 виданого Маяківською сільською радою Біляївського району Одеської області, актовий запис № 57 (а.с. 7). З метою отримання свідоцтва про право на спадщину, позивач звернулась з заявою до Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області (а.с.43), однак позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON], у звязку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно (а.с. 13). Згідно спадкової справи №5163/0-16 від 08 грудня 2015 року, позивач є спадкоємницею за законом після смерті чоловіка [PERSON], померлого 27 травня 2013 року, діти померлого [PERSON], та [PERSON], надали заяви про відмову від прийняття спадщини на користь [PERSON] (а.с. 43-83). Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті. Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до п.3.2. [PERSON] спеціалізованого суду України (надалі - ВВСУ) з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», порядок оформлення права власності на обєкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН А.3.1 - 3 - 94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів» та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23.03.1999 року №12/5-126, в якому, зокрема, розяснюється наступне: - оформлення свідоцтва на право власності на обєкти, які були закінчені будівництвом після 5 серпня 1992 року і на цей час не прийняті в експлуатацію, проводиться тільки за наявності актів прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями - державними приймальними або державними технічними; - по об'єктах, що збудовані до 05.08.1992 року, тобто до прийняття Постанови КМУ від 05.08.1992 року №449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ. Згідно п.4 розділу «Спори про право власності та інші речові права» висновків Верховного Суду України, внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень даних про право власності особи на обєкт нерухомого майна, збудований до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-ІУ, засвідчує офіційне визнання і підтвердження державою факту наявності в особи цього права. Право власності на збудований до набрання чинності цим Законом обєкт нерухомого майна виникає в порядку, який існував на час його будівництва (постанова Верховного Суду України від 13.06.2012 року у справі №6-54цс12)». Згідно з п. 3.1. Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення І та ІІ категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженого наказом Мінрегіону України від 19.03.2013 року №95, закінчені будівництвом до 05.08.1992 року індивідуальні (садиби) житлові будинки не підлягають прийняттю в експлуатацію. Документом, який засвідчує відповідність таких обєктів вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Відповідно до наданого технічного паспорту виготовленого 22 вересня 2015 року, житловий будинок з господарськими спорудами та побудовами, побудований у 1977 році(а.с.36-40). Отже, оскільки, житловий будинок збудований в 1977 році, тобто до 1992 року, на відведеній для цього земельній ділянці у відповідності до дозволу органів місцевого самоврядування і набув статусу майна з часу завершення будівництва, оскільки цивільне законодавство, що діяло в той час, не передбачало обовязкової реєстрації речових прав на житловий будинок, суд вважає, що чоловік позивача правомірно набув право власності на нього. А відтак позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved