Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до [PERSON] з позовом про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. В позовній заяві зазначила, що перебуває з відповідачем в шлюбі з 29.12.2015 року, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Скадовського районного управління юстиції у Херсонській області, від шлюбу мають спільну з відповідачем дитину [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просить стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 грн., щомісячно, до моменту досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі, пояснила, що вона з дитиною проживає окремо від відповідача який матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Вона не працює, оскільки доглядає за дитиною. Інших утриманців у відповідача немає, однак будь-яких доказів щодо доходів відповідача надати не може. Відповідач, будучи повідомленим належним чином, в судове засідання не зявився, спрямував заперечення проти позовної заяви в якому зазначив, що з серпня 2016 року та на даний час не працює, не має стабільних доходів, перебуває на утриманні у своїх батьків. Позов визнає частково погоджується на стягнення з нього аліментів на утримання дитини в розмірі 410 грн. що становить 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно зі ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України, кожна сторона має довести обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Сторони перебувають в шлюбі з 29.12.2015 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Скадовського районного управління юстиції у Херсонській області. Вони є батьками дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-АМ №341712 виданим Мурованокуриловецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області 14 червня 2016 року.(а.с.06) Позивачка в судовому засіданні стверджує, що вона з дитиною проживає окремо, рівень матеріального забезпечення її недостатній для належного утримання дитини, оскільки вона не працює через догляд за дитиною, тоді як відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Як вбачається з копії трудової книжки [PERSON], з 30.06.2016 року він працював пекарем хлібного цеху Новоушицького хлібокомбінату ТОВ «Агробізнес», 14.07.2016 року звільнений з роботи за власним бажанням ст.38 КЗпП України. Крім того, відповідач надав копію витягу з Амбулаторної карти хворого, копію Висновку лікаря вертебролога, з якого вбачається, що [PERSON] звільняється від фізичних навантажень, занять фізичної культури терміном на 06 (шість) місяців. Беручи до уваги, що довідку видано 15.01.2004 року, строк обмеження щодо фізичного навантаження сплинув.(а.с12-20) Відповідач мотивуючи відсутністю доходів, погодився з позовом частково та вважає за можливе стягнути з нього аліменти в розмірі 410,00 грн., виходячи з 30% прожиткового мінімуму на дитину до шести років в сумі 1355 грн. встановленого ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік». Виходячи з наданих сторонами доказів, суд не погоджується, як з розміром аліментів які просить стягнути з відповідача позивачка так й розміром який пропонує відповідач. Так, позивачкою не доведено, що відповідач має відповідний розмір щомісячного доходу, який дозволяє йому щомісячно сплачувати аліменти в сумі 1500 грн., отже підстав для стягнення аліментів в такому розмірі немає. Відповідач пропонуючи стягнути з нього аліменти в сумі 410 грн. посилається на те, що він на даний час офіційно не працевлаштований, не має регулярного доходу та посилається на те, що за станом здоровя йому протягом шести місяців з 15.01.2004 року, тобто більш ніж десять років назад, були заборонені фізичні навантаження, однак на думку запропонований ним розмір аліментів є занадто малим, оскільки тягар утримання дитини мають нести обидва батьки порівну. Відповідач не надав доказів, щодо своєї повної непрацездатності, наявності інших утриманців, тяжкої хвороби, тощо. За вказаних обставин він зобовязаний зі свого боку вжити заходів щодо забезпечення матеріального утримання своєї дитини в розмірі який становить не менш 1/2 від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки позивачка змушена не працювати так як дитина не досягла одного року. Беручи до уваги, що у відповідності до ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік», прожитковий мінімум на дитину віком до 06 років з 01 січня 2017 року становить 1355 грн., суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти в сумі 677,50 грн., які підлягатимуть також індексації у відповідності до діючого законодавства. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: partial