Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд: - стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2395,00 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 21.10.2019 року і до повноліття дитини. Позов обґрунтований тим, що сторони мають спільну малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачкою, та перебуває на повному її утриманні та вихованні, оскільки відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Позивачка [PERSON] , та її представник, - адвокат Шевченко Н.О., будучи належним чином повідомленими про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не з`явились. Представником позивачки до суду подана заяви в якій вона просила провести судове засідання без її участі, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки та їх поважність суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Клопотань про відкладення судового засідання, чи будь-яких заяв щодо продовження процесуальних строків з підстав, встановлених Законом № 731-IX, або заяв про поновлення або продовження процесуальних строків, встановлених нормами ЦПК України, у зв`язку із їх пропуском з поважних причин, та таких, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином, або з причин неможливості вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк, що зумовлено обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином, - від учасників справи до суду не надходило. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. Згідно із свідоцтвом про народження, серія: [NUMBER] , [PERSON] народилась [INFO] у м. Харків, та її батьком в свідоцтві записаний [PERSON] (а.с. 4). Як вбачається з посвідчення, [NUMBER] , позивачка, як «мати», - [PERSON] , [INFO] , має пільги, передбачені законодавством України для багатодітних сімей. В свідоцтві зазначені діти: [PERSON] , 2008 року народження, [PERSON] , 2010 року народження, та [PERSON] , 2016 року народження (а.с. 45-46). Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи [PERSON] , [INFO] , з 29 квітня 2003 року, зареєстрованим місцем проживання позивачки є: [ADDRESS] (а.с. 8). Вищевказані обставини не є спірними у цій справі. Також, позивачкою зазначено, а відповідачем не заперечується та не спростовано, що малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , проживає разом з позивачкою. Дослідивши спірні правовідносини та надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27лютого 1991року, №789XII 78912, батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 цієї Конвенції, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки, або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із частинами 8, 9 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 2, 3 ст. 181 СК України). Згідно із вимогами ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд приймає до уваги обставини, що мають значення, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. ст.183, 184 СК України, розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, а якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. - у твердій грошовій сумі. Згідно із вимогами ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на викладене, враховуючи, що передбачених законом підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримання дитини з наявних в матеріалах справи письмових доказів судом не встановлено, суд приходить до висновку про законність вимог позивачки, та про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі - 2 395,00 грн., але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 21 жовтня 2019 року, до досягнення дитиною повноліття. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Розв`язуючи питання розподілу судових витрат між сторонами суд виходить з вимог ст. 141 ЦПК України, та стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у сумі - 768,40 грн.

Outcome: approved