Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до Малиновського районного суду м. Одеси суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов обґрунтований наступними обставинами. 21 квітня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 313. У шлюбі у сторін народились діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначила, що між нею та відповідачем втрачено почуття любові та взаємоповаги, кожен із сторін має різні погляди на життя. З червня 2019 року сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Діти, за згодою сторін, залишились проживати з матір`ю. Позивач у відкрите підготовче судове засідання не з`явилась, подала до канцелярії суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила розгляд справи проводити у її відсутність. Відповідач у підготовче засідання не з`явився, подав до канцелярії суду заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, та просив їх задовольнити, розгляд справи просив проводити у його відсутність. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, вивчивши позовну заяву та пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги належить задовольнити в повному обсязі з наступних підстав. Правовідносини між сторонами виникли внаслідок здійснення права на припинення шлюбу та регулюються Главою 11 Розділу ІІ СК України. Судом встановлено, що 21 квітня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі Одеського міського управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 21 квітня 2012 року, серії [NUMBER] , актовий запис № 313. Від шлюбу у сторін народились діти: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, серії [NUMBER] , від 09 жовтня 2013 року, актовий запис № 9513, та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, серії [NUMBER] , від 03 квітня 2018 року, актовий запис № 1520. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що між сторонами втрачено почуття любові та взаємоповаги, кожен із сторін має різні погляди на життя та ведення спільного господарства, рішення про розірвання шлюбу остаточне, збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Тому суд, враховуючи викладені обставини та визнання відповідачем позову, яке прийняте судом, задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. У підготовчому судовому засіданні встановлено, що малолітні [PERSON] та [PERSON] , за згодою сторін, залишились проживати з матір`ю. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Судовий збір по справі складає 840,80 гривень, які сплачено позивачем при зверненні до суду. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що відповідач до початку розгляду справи по суті повністю визнав позовні вимоги, суд вважає за необхідне повернути з державного бюджету на користь позивача 50% судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved