Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Уманська районна державна нотаріальна контора, про часткове скасування свідоцтва про право на спадщину за законом та визнання права власності на нерухоме майно та просила: визнати за нею право власності на ? частку житлового будинку, розташованого по [ADDRESS]; визнати за нею право власності на ? частку земельної ділянки, площею 0,5660га, кадастровий №7124385100:01:001:0395, наданої для ведення особистого підсобного господарства, розташованої по [ADDRESS]; скасувати свідоцтво про право на спадщину за законом від 10.12.2012 р. зареєстроване в реєстрі за № 1-3665, в частині визнання права на спадщину за законом на спадкове майно, після смерті її чоловіка - [PERSON], який помер [INFO] р., що складається з житлового будинку по [ADDRESS] за [PERSON] в розмірі 2/3 частки будинку та за [PERSON] в розмірі 1/3 частки будинку; скасувати свідоцтво про право на спадщину за законом від 10.12.2012 р., зареєстроване в реєстрі за № 1-3667 в частині визнання права на спадщину за законом на спадкове майно, після смерті [PERSON], що складається із земельної ділянки, площею 0,5660 га, кадастровий №7124385100:01:001:0395, наданої для ведення особистого підсобного господарства, розташованої по [ADDRESS] за [PERSON] в розмірі 2/3 частки земельної ділянки, та за [PERSON] в розмірі 1/3 частки земельної ділянки. В обґрунтування позову посилалась на те, що після смерті її чоловіка [PERSON], який помер [INFO]. в селі Ладижинка Уманського району Черкаської області, відкрилась спадщина, яка включає в себе - в тому числі і право на вищевказане спадкове майно. Вищевказана земельна ділянка та житловий будинок є спільною сумісною власністю подружжя. Спадкоємцями після смерті чоловіка є вона та двоє їхніх дітей - [PERSON] та [PERSON]. Нею 26 квітня 2012року подано заяву до Уманської державної нотаріальної контори про свою відмову від прийняття спадщини на користь сина [PERSON]. Крім того, 19 вересня 2012року нею була написана заява до Уманської районної державної нотаріальної контори щодо того, що її ознайомили з вимогами статті 60СК України, справжність її підпису було завірено секретарем Ладижинської сільської ради Уманського району Черкаської області та зареєстровано в реєстрі за №76, але відмови від своєї частки у вказаному майні після смерті чоловіка вона вважає, що не писала, оскільки вважає, що проживала та проживає у вказаному будинку, користується земельною ділянкою. В травні 2014 року їй стало відомо, що 10.12.2012 року державним нотаріусом Уманської районної державної нотаріальної контори видано свідоцтво про право на спадщину за законом за № 1-3665 відповідно до якого її син - [PERSON] отримав у спадщину 2/3 частини житлового будинку по [ADDRESS], а син - [PERSON] - 1/3 частку цього будинку, та було видано свідоцтво про право на спадщину за законом за № 1-3667, відповідно до якого [PERSON] отримав у спадщину 2/3 частини земельної ділянки, площею 0,5660 га, кадастровий № 7124385100:01:001:0395, розташовану по [ADDRESS], а [PERSON] - 1/3 частку цієї земельної ділянки. Вона дізналася, що протиправно позбавлена законного права власності на нерухоме майно, а саме на ? частку житлового будинку та на ? частку земельної ділянки, розташованих по [ADDRESS], які належать їй як спільна сумісна власність подружжя після смерті її чоловіка. Після смерті свого чоловіка вона не вчиняла жодних дій, які можуть свідчити про її наміри відмовитися від права своєї частки на майно, а навпаки, вона проживає в будинку та користується земельною ділянкою, сплачує податки та інші платежі. Позивачка у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила, щоб її інтереси у судовому засіданні за довіреністю представляв [PERSON], який у судовому засіданні позов підтримав, посилаючись на обставини, зазначені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав, підтвердивши обставини, зазначені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав, підтвердивши обставини, зазначені у позовній заяві. Представник третьої особи, державний нотаріус Уманської районної державної нотаріальної контори [PERSON] покладався на думку суду при вирішенні справи. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, пояснення свідка [PERSON], яка в судовому засіданні підтвердила той факт, що позивачка разом зі своїм покійним чоловіком будувала будинок, на даний час вона є її сусідкою, допомагає їй по домогосподарству, іноді готує їй їжу, в дійсності позивачка проживає у вказаному будинку постійно, нікуди не відволікаючись, хворіє, дослідивши письмові докази у справі: копії свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON] від 10.02.1960 р., технічного паспорту на житловий будинок по [ADDRESS], кадастрової справи [PERSON], Державного акту на право приватної власності на землю, свідоцтва про смерть [PERSON], заяви [PERSON], свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.12.2011 р. за № 3667 та за № 3665, довідки Ладижинської сільської ради Уманського району за № 784 від 25.06.2014 р. про те, що разом із спадкодавцем [PERSON] на день його смерті постійно проживала та була зареєстрована дружина [PERSON], інші письмові докази, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що [INFO] р. помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 28.02.2012 р. Після його смерті відкрилась спадщина, яка включає в тому числі і право на житловий будинок по [ADDRESS], що належить останньому згідно технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду та право власності на земельну ділянку площею 0,5660 га для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована по [ADDRESS], яка належала останньому згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ЧР № 15-25-119, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 84. Вищевказана земельна ділянка та житловий будинок є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та позивача [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб, належить їм на праві спільної власності. Частиною 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їх спільною сумісною власністю. Згідно ч.1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Спадкоємцями після смерті [PERSON] є позивач [PERSON] та двоє їхніх дітей - відповідач [PERSON] та відповідач [PERSON] 26.04.2012 р. позивачем [PERSON] подано заяву до Уманської державної нотаріальної контори про свою відмову від прийняття спадщини на користь сина [PERSON], 19 вересня 2012року нею була написана заява до Уманської районної державної нотаріальної контори щодо того, що її ознайомили з вимогами статті 60СК України, справжність її підпису було завірено секретарем Ладижинської сільської ради Уманського району Черкаської області та зареєстровано в реєстрі за №76, але відмови від своєї частки у вказаному майні після смерті чоловіка вона вважає, що не писала, оскільки вважає, що проживала та проживає у вказаному будинку, користується земельною ділянкою. В травні 2014 року позивачу [PERSON] стало відомо, що 10.12.2012 року державним нотаріусом Уманською районною державною нотаріальною конторою видано свідоцтво про право на спадщину за законом за № 1-3665 відповідно до якого відповідач [PERSON] отримав у спадщину 2/3 частини житлового будинку по [ADDRESS], а відповідач [PERSON] - 1/3 частку цього будинку, та було видано свідоцтво про право на спадщину за законом за № 1-3667, відповідно до якого відповідач [PERSON] отримав у спадщину 2/3 частини земельної ділянки, площею 0,5660 га, кадастровий № 7124385100:01:001:0395, розташовану по [ADDRESS], а відповідач [PERSON] - 1/3 частку цієї земельної ділянки. Видачею вказаних свідоцтв про право на спадщину за законом позивач [PERSON] була позбавлена законного права власності на нерухоме майно, а саме на ? частку житлового будинку та на ? частку земельної ділянки, розташованих по [ADDRESS], які належать їй як спільна сумісна власність подружжя після смерті її чоловіка. Після смерті [PERSON] позивач [PERSON] не вчиняла жодних дій, які можуть свідчити про її наміри відмовитися від права на майно, а навпаки, вона проживає в будинку та користується земельною ділянкою, сплачує податки та інші платежі, що підтверджується договором про користування електричною енергією за № 18-28-42 від 14.05.2013 р. Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оскільки позивач [PERSON] своєю заявою відмовилась від прийняття спадщини після смерті її чоловіка [PERSON] на користь сина [PERSON], тобто від ? частини спадкового майна, яке було спільною сумісною власністю померлого [PERSON] та позивача [PERSON], тому необхідно визнати за нею право власності на зазначену вище ? частину житлового будинку та земельної ділянки, а також відповідно скасувати свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.12.2012 р. за № 1-3665 та № 1-3667.

Outcome: approved