Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до публічного акціонерного товариства «Міський Комерційний Банк» про стягнення заборгованості за депозитним договором. Свій позов мотивує тим, що 25 грудня 2013 року між позивачем та Публічним акціонерним товариством «Міський Комерційний Банк» було укладено договір банківського вкладу №2630/30/148954 «Ваш різдвяний», відповідно до умов якого [PERSON] зобов'язувалася передати на зарахування суму вкладу шляхом внесення коштів готівкою або безготівкового перерахування коштів, а Банк зобов'язувався прийняти грошові кошти в сумі 170000 гривень строком на 121 день із 25 грудня 2013 року по 25 квітня 2014 року, під 21,8% річних. Вказує, що за день до закінчення строку дії Договору, 24 квітня 2014 року звернулась до відповідача з заявою про намір забрати свій вклад, однак всупереч умовам договору банк вклад не повернув, листом від 26 травня 2014 року повідомив, що по закінченню строку депозиту, вклад був перерахований на рахунок з обліку вкладів на вимогу [NUMBER], з можливістю зняття коштів у відділені банку за умови наявності готівки в касі банку. Зазначає, що банк частково повернув суму вкладу в розмірі 20 000 гривень, решта вкладу в сумі 150000 гривень банком не повернута, у зв'язку з чим відповідач зобов'язаний сплачувати відсотки в розмірі, передбаченому договором банківського вкладу, а також відшкодувати інфляційні втрати та три відсотки річних за прострочення грошового зобов'язання. Станом на 29 липня 2014 року заборгованість банку за договором банківського вкладу складає 18293 гривні 77 копійок, що складається з відсотків за користування коштами в період із 26 квітня 2014 року по 29 липня 2014 року - 9084,32 гривні; три відсотки річних - 1249,46 гривень, інфляційні втрати - 7960 гривень. На підставі викладеного, просить суд стягнути з відповідача в її користь заборгованість за договором акційного строкового банківського вкладу № 2630/30/148954 «Ваш різдвяний» від 25 грудня 2013 року в сумі 18293 гривні 77 копійок, що складається з відсотків за користування коштами в період із 26 квітня 2014 року по 29 липня 2014 року - 9084,32 гривні; три відсотки річних - 1249,46 гривень, інфляційні втрати - 7960 гривень. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи у її відсутності, не заперечував щодо постановлення заочного рішення. Представник відповідача в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. За погодженням позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 25 грудня 2013 року між позивачем та Публічним акціонерним товариством «Міський Комерційний Банк» було укладено договір банківського вкладу №2630/30/148954 «Ваш різдвяний», відповідно до умов якого [PERSON] зобов'язувалася передати на зарахування суму вкладу шляхом внесення коштів готівкою або безготівкового перерахування коштів, а Банк зобов'язувався прийняти грошові кошти в сумі 170000 гривень строком на 121 день із 25 грудня 2013 року по 25 квітня 2014 року, під 21,8% річних. (а.с. 3). Судом також встановлено, що всупереч умовам договору відповідач повернув [PERSON] 20000 гривень, решту вкладу в сумі 150000 гривень позивачу банк не повернув. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Із змісту ст.ст. 317, 321 ЦК України слідує, що власникові належить право користування, володіння та розпорядження своїм майном. Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду від 23 вересня 2014 року з публічного акціонерного товариства «Міський Комерційний Банк» стягнуто в користь [PERSON] 150000 гривень заборгованості за договором акційного строкового банківського вкладу № 2630/30/148954 «Ваш різдвяний» від 25 грудня 2013 року. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Таким чином, оскільки відповідач не виконав належним чином свої зобов'язання за договором банківського вкладу, а саме не повернув позивачу депозитний вклад в строк передбачений договором, зобов'язаний сплатити [PERSON] відсотки за користування грошовими коштами, які передбачені умовами договору строкового банківського вкладу № 2630/30/148954 «Ваш різдвяний» від 25 грудня 2013 року за період з 26 квітня 2014 року по 29 липня 2014 року з врахуванням заявлених позовних вимог в сумі 9084 гривні 32 копійки. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З врахуванням наведеного, на підставі ст. 625 ЦК України, підлягає до задоволення вимога позивача про відшкодування інфляційних втрат в сумі 7960 гривень та три відсотки річних від простроченої суми заборгованості в сумі 1249 гривень 45 копійок. Дана правова позиція викладена в листі Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 квітня 2011 року, а саме в п.8 даного листа вказано, що Аналіз ст. 625 ЦК України ( 435-15 ) вказує на те, що наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов'язання. Проаналізувавши зібрані та досліджені по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що слід стягнути з публічного акціонерного товариства «Міський Комерційний Банк» в користь [PERSON] заборгованість за договором акційного строкового банківського вкладу № 2630/30/148954 «Ваш різдвяний» від 25 грудня 2013 року в сумі 18293 гривні 77 копійок, що складається з відсотків за користування коштами в період із 26 квітня 2014 року по 29 липня 2014 року - 9084,32 гривні; три відсотки річних - 1249,46 гривень, інфляційні втрати - 7960 гривень. Крім того, відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір.

Outcome: approved