Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] , зареєстрований Привільненською сільською радою Генічеського району Херсонської області 25 грудня 2010 року, актовий запис № 02. Свої вимоги мотивує тим, що її стосунки з відповідачем фактично розірвані, вони мають зовсім різні погляди на життя, не сходяться за характерами. Подальше проживання однією сім`єю для неї є неможливим, тому збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. У судове засідання позивачка не з`явилась. Подала письмову заяву, в якій просила розгляну справу за її відсутності, зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечував, зазначив, що подальше спільне з позивачкою проживання не має сенсу. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків. Конституцією України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї (ст. 51). Статтею 24 СК України передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частин третьої та четвертої ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. За приписами частини 2 статті 36 та статті 51 СК України шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією і законами України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до положень статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони у справі перебувають у шлюбі з 25 грудня 2010 року, який було зареєстровано Привільненською сільською радою Генічеського району Херсонської області, актовий запис № 02, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину. На даний час проживають окремо, фактично шлюбні відносини між ними припинено. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам. Згідно зі свідоцтвом про шлюб до реєстрації шлюбу прізвище позивачки було [PERSON] . При укладенні шлюбу вона змінила своє прізвище. При розгляді справи не порушувалось питання про зміну прізвища у випадку задоволення позову про розірвання шлюбу. Тому це питання суд не вирішує. Зважаючи на викладені обставини суд задовольняє позовні вимоги.

Outcome: approved