Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] за участю третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача служби у справа дітей Вінницької міської ради про вселення, встановлення порядку користування приміщеннями квартири та усунення перешкод у користуванні квартирою. Позов мотивований тим, що позивачу належить ? частка квартири [ADDRESS]. Також співвласниками цієї квартири є відповідач [PERSON], якому належить ? частки, та малолітній син позивача [PERSON], якому належить також ? частка цієї квартири. Згідно з свідоцтвом про право на спадщину за законом серії ВКК № 009966, виданого 22.04.2008 року державним нотаріусом Третьої вінницької державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за №2-1341 позивач є спадкоємцем майна померлої матері [PERSON] Спадкове майно складається із ? частини квартири [ADDRESS] з урахуванням 1/4 частки майна, від якого відмовився відповідач [PERSON] Таким чином у власності позивача знаходиться 1/2 частини вказаної квартири. Не зважаючи на те, що відповідач [PERSON] відмовився від ? частки цієї квартири він продовжує перешкоджати позивачу та її малолітньому сину проживати у цій квартирі. Добровільно відповідач відмовляється виділити позивачу та її малолітньому сину частку квартири у користування. Зазначені обставини і стали підставою для звернення до суду з цим позовом. Позивач та її представник в судовому засіданні вимоги позову підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Заяв та повідомлень про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило. В судовому засіданні представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - служби у справах дітей Вінницької міської ради не заперечувала щодо задоволення позову. При судовому розгляді по справі встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. 09.03.2004 року виконавчим комітетом Вінницької міської ради видано свідоцтво про право власності на квартиру в багатоквартирному будинку, відповідно до якого [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві приватної спільної власності належить по ? частки квартири [ADDRESS]. 22.04.2008 року державним нотаріусом Третьої вінницької державної нотаріальної контори видано свідоцтво про право на спадщину за законом, на підставі якого спадкоємцем майна [PERSON], яка померла [INFO], є її дочка [PERSON], у тому числі з урахуванням ? частки майна, від якої відмовився чоловік померлої - [PERSON]. Відповідно до технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] квартира складається з таких приміщень: двох житлових кімнат житловою площею 29,0 кв.м. у тому числі: 1-а кімната № 7 на плані технічного паспорта площею 12,1 кв.м, 2-а кімната № 8 на плані технічного паспорга площею 16,9 кв.м, кухня № 6 на плані технічного паспорта площею 8,3 кв.м, коридор № 1 на плані технічного паспорта площею 4,9 кв.м, коридор №2 на плані технічного паспорта площею 3,2 кв.м, вбиральня № 5 на плані технічного паспорта площею 1,2 кв.м, ванна кімнати № 4 на плані технічного паспорта площею 2 ,6 кв.м, вбудованої шафи №3 на плані технічного паспорта площею 0,9 кв.м, крім того квартира обладнана балконом площею 1,1 кв.м. Загальна площа квартири складає 51,2 кв.м. 13.12.2011 року позивач зверталася із заявою до органів внутрішніх справ щодо неправомірної поведінки відповідача, на що 21.12.2011 року дільничним інспектором Ленінського РВ ВМУ УМВС України у Вінницькій області винесено постанову про відмову у порушенні кримінальної справи за заявою [PERSON] щодо перешкоджання її батьком [PERSON] у користуванні спільною квартирою [ADDRESS]. Крім того, листом від 30.09.2013 року за №3332 заявнику роз'яснено про її право на звернення до суду для врегулювання цього спору. Відповідно до листа служби у справах дітей Вінницької міської ради від 23.10.2014 року за №М-31-58768/34-01-9 вбачається, що 15.10.2014 року під час проведення рейду «Дитина в сім'ї» службою у справах дітей міської ради спільно з працівниками служби кримінальної міліції у справах дітей ВМУ УМВС України у Вінницькій області та Вінницького міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді було здійснено виїзд за адресою : [ADDRESS]. Обстежити умови проживання та провести профілактичну бесіду з громадянином [PERSON] немає можливості, тому що при відвідуванні за місцем проживання двері не відчинили. На виклик до служби у справах дітей [PERSON] не з'явився. Відповідно до довідки №447 від 19.01.2015 року, виданої паспортним відділом МКП ЖЕК №12 за адресою : [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] з 26.03.1991 року, [PERSON] з 07.06.1993 року, [PERSON] з 16.11.2001 року та [PERSON] з 02.01.2003 року. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] дав показання суду про те, що протягом 2013 року він разом з позивачем двічі не могли потрапити в квартиру [ADDRESS], у зв'язку з тим що батько позивача [PERSON] чинив перешкоди. Заслухавши пояснення позивач та її представника, показання свідка, дослідивши матеріали справи, та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов переконання про задоволення позову з таких підстав. Стаття 41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю, право приватної власності є непорушним, що також закріплено і в ч. 1 ст. 321 ЦК України, в якій зазначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений чи обмежений у його здійсненні. Згідно із ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бут обмежений у користуванні жилим приміщенням інакше, як з підстав і в порядку, передбачених законом, а житлові права охороняються законом. Згідно з ст. 155 ЖК України власник квартири чи її частки не може бути позбавлений права користування житловим приміщенням, крім випадків, передбачених законодавством. Пупктом 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22.12.1995 року судам роз'яснено, що квартира не підлягає поділу в натурі, якщо не можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири, у такому випадку може бути встановлено лише порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 статті 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належить ? частки квартири [ADDRESS], з яких ? належить позивачу на підставі свідоцтва на право власності від 09.03.2004 року, а інша ? частина квартири перейшла у власність позивача в порядку спадкування від її покійної матері [PERSON], яка померла [INFO]. Сину позивача - [PERSON] та відповідачу [PERSON] належить по ? частки квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва на право власності від 09.03.2004 року. [PERSON] та її малолітній син [PERSON] не можуть користуватися належною їм власністю, оскільки батько позивача [PERSON] чинить перешкоди в користуванні цією квартирою, що підтверджується матеріалами справи, поясненнями позивача та показаннями свідка [PERSON] Отже, суд дійшов до переконання, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст. 88 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved