Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та скасування реєстрації місця проживання. Позов мотивований тим, що 26.10.2006 року позивач набула право власності на квартиру [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло. На початку червня 2012 року до позивача звернулась її знайома [PERSON] з проханням на декілька місяців зареєструвати та поселити її у квартирі, оскільки їй необхідно влаштуватись у м. Вінниці на роботу, а без реєстрації місця проживання на роботу не приймають. 20.07.2012 року позивач поселила [PERSON] у своїй квартирі та надала згоду на її реєстрацію у цій квартирі. Згодом [PERSON] завагітніла, тому позивач змушена була зареєструвати у своїй квартирі і її співмешканця [PERSON], а згодом і немовля [PERSON] В січні 2014 року, зібравши свої особисті речі, [PERSON] виїхала з квартири невідомо куди, і з цього часу в квартирі не проживає. А в квітні 2014 року [PERSON], забравши з собою сина [PERSON], виїхав з квартири. З того часу ніхто з вищевказаних осіб в квартирі не проживає, хоча й зареєстровані в ній. Відповідачі квартирою не цікавляться, участі в її утриманні не приймають, що підтверджується актом №1402 ТОВ «Житлово-експлуатаційне об'єдання» від 13.05.2015 року. Місце проживання відповідачів позивачу не відомо. Окрім того відповідачі не сплачують плату за користування жилим приміщенням і комунальними послугами. Зазначені витрати несе тільки позивач, сплачуючи всі платежі з невеликої пенсії. А оскільки відповідачі зареєстровані в квартирі [PERSON] змушена нести додаткові витрати з оплати комунальних послуг. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про день, час та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник третьої особи - 2-го міського відділу в м. Вінниці УДМС України у Вінницькій області подав лист про розгляд справи без їх участі. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обгрунтований та підлягає частковому задоволенню з таких підстав. 26.10.2006 року позивач набула право власності на квартиру [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло. На початку червня 2012 року до позивача звернулась її знайома [PERSON] з проханням на декілька місяців зареєструвати та поселити її у квартирі, оскільки їй необхідно влаштуватись на роботу у м. Вінниці. 20.07.2012 року позивач поселила [PERSON] у своїй квартирі та надала згоду на її реєстрацію у цій квартирі. Згодом [PERSON] завагітніла, і зі згоди позивача в квартирі зареєстровані співмешканець [PERSON] - [PERSON] і їх син [PERSON] В січні 2014 року, зібравши свої особисті речі, [PERSON] виїхала з квартири без повідомлення позивача про нове місце проживання. В квітні 2014 року [PERSON], забравши з собою дитину - [PERSON], виїхав з квартири. З того часу ніхто з відповідачів в квартирі не проживає, залишаючись в ній зареєстрованими. Відповідачі квартирою не цікавляться, участі в її утриманні не приймають, що підтверджується актом №1402 ТОВ «Житлово-експлуатаційне об'єдання» від 13.05.2015 року. Місце проживання відповідачів позивачу не відомо. Відповідачі не сплачують плату за користування жилим приміщенням і комунальними послугами. Зазначені витрати несе лише позивач, сплачуючи всі платежі за рахунок коштів невеликої пенсії. А оскільки відповідачі зареєстровані в квартирі [PERSON] змушена нести додаткові витрати з оплати комунальних послуг. Нині в квартирі [ADDRESS] зареєстровано чотири особи, позивач та троє відповідачів, проте з травня 2014 року у квартирі мешкає лише позивач, що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім'ї та реєстрацію №644 від 10.02.2015 року, виданою ТОВ «Житлово-експлуатаційне об'єднання». Згідно з ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, оскільки відповідачі у спірній квартирі не проживають більше року, не сплачують за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, не несуть інших витрат з утримання спірної квартири та не приймають участь у спільному побуті, вони вважаються такими, що втратили право користування цією квартирою. В задоволенні позовних вимог про скасування реєстрації місця проживання відповідачів суд відмовляє, тому що відповідно до ч.2 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року зняття з реєстрації місця проживання здійснюється компетентним органом на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Тобто скасування реєстрації місця проживання не відноситься до компетенції суду, а здійснюється на підставі судового рішення відповідним підрозділом Державної міграційної служби України. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial