Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до Лисичанського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на час навчання, третя особа [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона з [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 23.06.2003 року, про що зроблено актовий запис № 276. Від спільного подружнього життя сторони мають сина [PERSON], [INFO], батьком якого в свідоцтві про народження вказано відповідача. Відповідач за рішенням Павлоградського міського суду сплачував аліменти на її користь на утримання сина. На сьогодні син досяг повноліття, проживає разом із позивачем, не одружений, не працює, а проходить навчання на 1 курсі у Луганському державному медичному університеті на денному відділенні, у звязку з чим він потребує матеріальної допомоги. Відповідач працює на ШУ «Дніпровська» і має можливість надавати матеріальну допомогу. Добровільно матеріальної допомоги відповідач не надає. На підставі вищевикладеного просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до закінчення навчання. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала до суду письмову заяву в якій просила справу розглянути в її відсутність. Позовні вимоги підтримала. Додатково пояснила, що вона не має можливості самостійно утримувати [PERSON], адже на її утриманні знаходяться двоє неповнолітніх осіб [PERSON], 2003р.н., та [PERSON], 2013р.н. [PERSON] навчається на бюджетній основі, однак стипендію він не отримує. Він потребує грошей на проїзд з міста Лисичанська до міста Рубіжне приблизно 300 гривень на місяць, де навчається, має сплачувати гуртожиток в розмірі 520 гривень щомісяця, має харчуватися та придбати підручники, на що витрачає приблизно 2500 гривень щомісяця тощо. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду письмову заяву в якій просив справу розглянути в його відсутність. Позовні вимоги не визнав та просив суд частково задовольнити позовні вимоги в розмірі 1/8 частки з усіх видів його доходів щомісячно до закінчення його сином навчання в ДЗ «Луганський державний медичний університет». В іншій частині позовних вимог просив відмовити. Підставою саме такого розміру аліментів вважає свій стан здоровя та перебування на лікарняному. Зазначив, що на лікування він витратив 9600 гривень (операція), а потім щомісяця на лікування, однак сума на лікування менша. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду письмову заяву в якій просив справу розглянути в його відсутність. Позовні вимоги просив задовольнити повністю. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає встановленими фактичні обставини справи. Згідно з свідоцтвом про шлюб серії 1-КИ № 085445 від 17.08.2007, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області [PERSON] та [PERSON] 08.08.2003 року зареєстрували шлюб, про що складено актовий запис № 414. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON]. Згідно з свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-КИ № 249117 від 23.06.2003 року, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Павлоградського міського управління юстиції Дніпропетровської області, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 23.06.2003 року, про що зроблено відповідний актовий запис №276. Прізвище дружини після розірвання шлюбу [PERSON]. Вирішення питання стосовно місця проживання дітей, після розірвання шлюбу, зареєстрованого між [PERSON] та [PERSON], не вирішувалося, договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обовязків тим із батьків, хто проживає окремо від дитини, між позивачем та відповідачем не укладався. Водночас, згідно з копією довідки про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб станом на 19.07.2017 року № 7105 від 19.07.2017 року, виданої Відділом адміністративних послуг, за адресою: м. Лисичанськ, вул. Шахтарська, 21, зареєстровані [PERSON], [PERSON], 1999р.н., [PERSON], [PERSON], 2003р.н., [PERSON], 2013р.н. Згідно з свідоцтвом про народження серії І-ЕД № 122330, виданого 14.10.1999 року Відділом реєстрації актів громадянського стану м. Лисичанськ Луганської області, 09 серпня 199 року народився [PERSON], про що зроблено відповідний запис № 584. Батьком якого записаний [PERSON], а матірю [PERSON]. Згідно з свідоцтвом про зміну імені серії І-ЕД №008399 від 13.10.2015 р., наданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області [PERSON], [INFO], змінив прізвище на Лукашов 09.10.2015 року, про що складено актовий запис № 49. Згідно з довідкою № 357-ст від 07.07.2017 року, виданої Державним закладом «Луганський державний медичний університет» [PERSON], який навчається на 1 курсі медичного факультету за спеціальністю «Медицина» на бюджетній основі, денної форми навчання в ДЗ «Луганський державний медичний університет». Термін навчання з 01.09.2016 року по 30.06.2022 року. Отже, що відповідач є батьком [PERSON], 1999р.н., який продовжує навчання, проживає разом із позивачем та потребує матеріальної допомоги на навчання. На утриманні позивача знаходяться ще двоє неповнолітніх дітей, які проживають разом із нею, що підтверджено письмовими доказами, наявними в матеріалах цивільної справи, а саме: довідкою про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб станом на 19.07.2017 року № 7105 від 19.07.2017 року, свідоцтвом про народження [PERSON], 07.11.2003р.н., серії 1-ГЮ № 163931, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Павлоградського Міського Управління юстиції Дніпропетровської області, та свідоцтвом про народження [PERSON], 21.12.2013р.н., серії І-ЕД № 292090, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області, та вона отримує мінімальну заробітну плату, а тому вона не має можливості самостійно утримувати [PERSON] 1999р.н. та повністю покривати його доходи на навчання. Відповідач заперечує можливість утримання, обґрунтовуючи це своєю операцією, яка коштувала йому 9600 гривень, та після операційним лікуванням. Втім, відповідачем на підтвердження своїх доводів надана довідка № 7779 від 08.11.2017 року, надана ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», згідно з якою загальна сума нарахованого доходу за період з 05.2017 року по 10.2017 року за винятком аліментів становить 50938,89 гривень. З даної довідки також вбачається, що відповідачем сплачено аліменти лише в травні 2017 року та вересні 2017 року у розмірі 2237,77 грн. та 1421,60 грн. відповідно. Решта місяців аліменти не сплачувались. Доказів щодо вартості операції в розмірі 9600 гривень та вартості подальшого лікування відповідачем суду не надано. На підставі викладеного, суд доходить висновку, що позивач правомірно звернулась до суду за даним позовом. Суд не приймає доводи відповідача щодо неможливості виплат аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 1 Закон України «Про прожитковий мінімум», прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості . Суми прожиткового мінімуму на 2018 рік встановлено Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік». Відповідно до ст. 7 Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», Установити у 2018 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2018 року - 1700 гривень, з 1 липня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1853 гривні, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень; працездатних осіб: з 1 січня 2018 року - 1762 гривні, з 1 липня - 1841 гривня, з 1 грудня - 1921 гривня; осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2018 року - 1373 гривні, з 1 липня - 1435 гривень, з 1 грудня - 1497 гривень. Враховуючи вищенаведене, судом встановлено, що позивач отримує сукупний дохід, який не є меншим від прожиткового мінімуму, встановленого законом, не надав доказів вартості лікування, наявності інших осіб на його утриманні, наявності іншої родини тощо, а отже, позивач має можливість надавати матеріальну допомогу сину [PERSON] Відповідно до статті 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами першою - третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленністю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може братии участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька видів виконання цього обовязку, зокрема утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоровя, навчальному або іншому закладі, у разі\~ якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини,\~ влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття\~\~\~ 193); батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198). Разом з тим статтею 199 СК України передбачений обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обовязку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобовязань, обовязку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у звязку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу. Задовольняючи позов та визначаючи частку заробітку від доходу, яку потрібно стягувати з відповідача в якості аліментів, суд виходить з того, що відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Враховуючи, що повнолітній син відповідача потребує від нього матеріальної допомоги, а також матеріальне становище сторін, згідно з яким відповідач може надавати таку допомогу, але не надає її у добровільному порядку, з урахуванням витрат, які потрібні на утримання самого відповідача, а також той факт, що з урахуванням сплати аліментів відповідачу залишається сума більша від прожиткового мінімуму, суд вважає, що справедливим буде стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму. Відповідно до підп. 3 п. 5 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Приймаючи до уваги вимоги ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 660 гривень 20 копійок. Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved