Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини. Свій позов мотивує тим, що з 31.07.2004 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Вугледарського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 66. Від шлюбу у них народилась дитина: [PERSON], [INFO]. Вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини між ними припинені з червня 2015 року, вважає, що збереження їхньої сімї та подальше спільне проживання з відповідачем є неможливим. Просить суд шлюб розірвати. Крім того, у звязку з тим, що її неповнолітня донька знаходиться на її утриманні та постійно проживає з позивачкою, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дочки не надає просить суд, стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO]в розмірі 2500 грн. щомісячно з моменту звернення до суду з позовом і до досягнення нею повноліття. В ході судового розгляду позивач [PERSON] подала суду заяву про уточнення позовних вимог, просить суд стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки в розмірі ? частки всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] надав заперечення, з якого вбачається, що він не заперечує щодо розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] в розмірі ? частки всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 31 липня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Вугледарського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 66 (а.с. 10 ). Від шлюбу в сторін 26.05.2006 року народилась дочка [PERSON] (а.с. 9 ). Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування\~ жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про\~ побудову\~ сімейних відносин між собою\~ та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружи, взаємодопомоги. Чоловік\~ зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина\~\~ зобовязана\~ утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік\~ відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування\~ до припинення шлюбних\~ відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду від 12.06.1998 року № 16 Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сімю встановлено, що проголошена\~ Конституцією охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому,\~ що шлюб може бути розірвано\~ в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї\~ стали неможливими. Як вбачається з матеріалів справи, позивач та відповідач подружніх стосунків не підтримують, з червня 2015 року проживають окремо, не ведуть спільного господарства, шлюб існує лише формально. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, які склалися в даній сімї, та їх обєктивну недоступність для оточуючих, а також беручи до уваги категоричне заперечення сторонами щодо збереження сімї, та з врахуванням\~ вимог ст.ст. 24, 55, 56 СК України, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати. Крім того, судом встановлено, що сторони проживають окремо, неповнолітня дочка [PERSON] перебуває на утриманні матері [PERSON], відповідач свого обовязку утримувати неповнолітню дитину не виконує. Згідно\~ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3\~ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частина заробітку (доходу) матері, батька, як передбачає\~ст. 183 СК України, визначається судом. При цьому розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що слід стягувати з відповідача в користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини: дочки [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини суд врахував її стан здоровя та матеріальне становище; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, стягувача аліментів, а також ту обставину, що у відповідача на утриманні інших осіб немає. Рішення суду в частині стягнення аліментів на неповнолітню дитину у межах суми платежу за один місяць слід допустити до обовязкового негайного виконання.

Outcome: approved