overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому вказує, що їй на праві власності належить 1/2 частина домоволодіння [ADDRESS]. В будинку з її згоди зареєстровано місце постійного проживання колишнього чоловіка доньки - відповідача [PERSON] З 2012 року між відповідачем та донькою позивача фактично припинилися шлюбні відносини, він поїхав працювати до Росії і з того часу у вказаному будинку не проживає, а в 2014 році вони офіційно розлучилися. Тому позивач просить визнати [PERSON] особою, що втратила право користування вказаним житловим приміщенням. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, дала пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просила позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. В порядку ст.224 ЦПК України суд розглянув справу в заочному порядку. В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що є донькою позивачки, часто буває у неї в гостях, стверджувала, що приблизно 15 років тому відповідач почав їздити на заробітки в Росію, але приїздив до сім'ї 3-4 рази на рік. Після від'їзду в 2012 році відповідач більше не повернувся. А в 2014 році розлучився з сестрою. В судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що є сусідом позивачки, інколи зустрічався з відповідачем біля гаражів, де знаходився гараж відповідача та свідка. Останні 3 роки свідок відповідача не бачить. Ще до цього відповідач розповідав, що працює в Росії. Заслухавши пояснення представника позивача, свідчення свідків, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову на підставі наступного. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, позивачу [PERSON] належить на праві власності 1/2 частина житлового будинку [ADDRESS]. Згідно записів у будинковій книзі та довідки Бердянського МВ УДМС України в Запорізькій області, місце постійного проживання відповідача [PERSON] зареєстровано за адресою: [ADDRESS] Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. В даному випадку суд вважає встановленим та доведеним наданими доказами, що відповідач [PERSON] не проживає у будинку [ADDRESS] на протязі більше, ніж один рік. Доказів поважності причин його не проживання у цьому житловому приміщенні до суду не надходило. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому вказує, що їй на праві власності належить 1/2 частини квартира [ADDRESS]. Власником іншої половини квартири був чоловік позивачки [PERSON], який помер [INFO], позивачка є єдиною його спадкоємицею за законом і своєчасно звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. В квартирі, крім позивачки, зареєстровано місце постійного проживання її онука - відповідача [PERSON], який не проживає у цій квартирі з 1999 року. На час звернення до суду відповідач постійно проживає в Росії. Тому позивач в своєму позові просить усунути їй перешкоди у здійсненні права користування її квартирою шляхом визнання відповідача особою, що втратила право користування вказаною квартирою. До судового засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] надали до суду відповідні заяви з проханням розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримали. Відповідач [PERSON] надіслав до суду нотаріально посвідчену заяву з проханням розглянути справу без його участі, підтвердив всі викладені в позові факти, позовні вимоги визнав, просив їх задовольнити. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову на підставі наступного. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 30.07.1993р. з реєстраційним написом БТІ, позивачу [PERSON] та [PERSON] належить на праві власності квартира [ADDRESS]. Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER], [PERSON] помер [INFO] Згідно довідки ТОВ «Керуюча компанія Коменерго-Бердянськ» та довідки Бердянського МВ УДМС України в Запорізькій області, місце постійного проживання відповідача [PERSON] зареєстровано за вказаною адресою з 18.03.1999р. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В даному випадку законні підстави для задоволення позову в наявності, позовні вимоги визнані відповідачем, тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому вказує, що їй на праві власності належить жилий будинок [ADDRESS]. У вказаному будинку, крім позивача, зареєстровано місце постійного проживання онуків позивача - відповідачів [PERSON] та [PERSON] З липня 2013 року відповідачі не проживають у вказаному будинку, в його утриманні участі не приймають, комунальні платежі не сплачують. Місце їх проживання на час звернення до суду позивачу невідоме. Тому позивач в своєму позові просить визнати відповідачів таким, що втратили право користування вказаним будинком. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, дала пояснення, аналогічні викладеним в позові, а також уточнила, що насправді відповідачі ніколи не проживали у її будинку, жили на квартирах, які знімали, а зареєструвала їх місце проживання у своєму будинку, щоб вони отримали паспорти громадян України, просила позовні вимоги задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] до судового засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином через пресу. В порядку ст.224 ЦПК України суд розглянув справу в заочному порядку. В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] показали, що є племінницями позивачки, бувають у неї в гостях не рідше одного разу на тиждень, підтвердили, що відповідачі ніколи не проживали у [ADDRESS]. Заслухавши пояснення позивача, свідчення свідків, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову на підставі наступного. Суд вважає встановленим та доведеним наданими доказами, що позивачу [PERSON] на праві власності належить жилий будинок [ADDRESS]. У вказаному будинку, крім позивача, зареєстровано місце постійного проживання онуків позивача - відповідачів [PERSON] та [PERSON] Також суд вважає доведеним, в тому числі свідченнями вказаних свідків, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] у вказаному будинку ніколи не проживали. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому вказує, що їй на праві власності належить квартира [ADDRESS]. В квартирі, крім позивачки, зареєстровано місце постійного проживання її колишнього чоловіка - відповідача [PERSON] Після розірвання шлюбу з відповідачем 13.10.2012р. відповідач, зібравши свої речі, пішов з квартири і з того часу там не проживає, участі в утриманні квартири та сплаті комунальних послуг не приймає, його місцезнаходження позивачу не відомо. Тому позивач в своєму позові просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, дали пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просили позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечували. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. В порядку ст.224 ЦПК України суд розглянув справу в заочному порядку. В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що є сусідкою позивачки та підтвердила, що взагалі не бачила відповідача на протязі останніх, як мінімум 2 років. В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що є подругою свідка [PERSON], на її прохання неодноразово надавала медичну допомогу позивачці - колола їй ліки. Раніше неодноразово бачила чоловіка позивачки. Більше року не бачила відповідача взагалі, позивачка говорила свідку, що той від неї пішов. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову на підставі наступного. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 20.01.1999р. з реєстраційним посвідченням БТІ, позивачу [PERSON] належить на праві власності квартира [ADDRESS]. Згідно довідки ТОВ «Керуюча компанія Коменерго-Бердянськ» та довідки Бердянського МВ УДМС України в Запорізькій області, місце постійного проживання відповідача [PERSON] зареєстровано за вказаною адресою з 19.10.1999р. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. В даному випадку суд вважає встановленим та доведеним наданими доказами, в тому числі свідченнями вказаних свідків, допитаних в судовому засіданні, що відповідач [PERSON] не проживає за місцем реєстрації свого проживання на протязі більше, ніж один рік. Докази поважності його відсутності за вказаною адресою відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому вказує, що їй на праві власності належить квартира [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 16.06.2016р. У вказаній квартирі залишилося зареєстрованим місце постійного проживання минулого власника квартири відповідача [PERSON], що створює перешкоди для вільного розпорядження позивачем вказаною квартирою Тому в своєму позові позивач просить усунути їй перешкоди у здійсненні права розпорядження належною їй на праві власності квартирою №115 по вул.Горького 45 в м.Бердянську Запорізької області шляхом визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням у вказаній квартирі. До судового засідання сторони надали до суду відповідні заяви з проханням розглянути справу без їх участі, позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову на підставі наступного. Згідно договору купівлі-продажу від 16.06.2016р. та Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, позивачу [PERSON] належить на праві власності квартира [ADDRESS]. Згідно довідки Бердянського УДМС України в Запорізькій області, у вказаній квартирі зареєстровано місце постійного проживання минулого власника цієї квартири відповідача [PERSON] Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до п.1 ч.1 ст.346 ЦК України, право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна. В даному випадку відповідач [PERSON] після відчуження квартири [ADDRESS] втратила право власності на цю квартиру і, відповідно, право користування цією квартирою. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. В даному випадку новий власник квартири [ADDRESS] позивач [PERSON] має право вимагати усунення перешкод у здійсненні нею права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, правові підстави для задоволення позовних вимог в наявності, позов визнаний відповідачем, тому він підлягає задоволенню. На підставі викладеного, ст.ст.212-215 ЦПК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому вказує, що їй на праві власності належить квартира [ADDRESS]. У вказаній квартирі з 13.05.2004р. зареєстровано місце постійного проживання відповідача [PERSON], з яким позивачка на той час проживала в цивільному шлюбі. В 2008 році відносини між сторонами погіршилися і 20.08.2008р. він, забравши свої особисті речі, виїхав із вказаної квартири і більше там не з'являвся. Місце його проживання на час звернення до суду позивачу невідоме. Тому позивач в своєму позові просить визнати відповідача таким, що втратив право користування вказаною квартирою. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, дала пояснення, аналогічні викладеним в позові, просила позовні вимоги задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином через пресу. В порядку ст.224 ЦПК України суд розглянув справу в заочному порядку. В судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] (сусіди позивачки) та [PERSON] (мати позивачки) показали, що до 2008 року відповідач [PERSON] дійсно проживав в [ADDRESS], а починаючи з 2008 року вони його не бачили. Заслухавши пояснення позивача, свідчення свідків, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову на підставі наступного. Суд вважає встановленим та доведеним наданими доказами, що позивачу [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS]. У вказаній квартирі з 13.05.2004р. зареєстровано місце постійного проживання відповідача [PERSON] Також суд вважає доведеним, в тому числі свідченнями вказаних свідків, що відповідач [PERSON] у вказаній квартирі не проживає з 2008 року. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому вказує, що їй на праві власності належить квартира [ADDRESS]. У вказаній квартирі зареєстроване місце постійного проживання колишнього зятя позивача відповідача [PERSON] Після розірвання шлюбу з донькою позивачки 25.05.2006р. відповідач виїхав із вказаної квартири і більше там ніколи не проживав, звязок з ним втрачений, але з реєстрації свого місця проживання він так і не знявся. Тому позивач в своєму позові просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування вказаним житловим приміщенням. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, дала пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. В порядку ст.224 ЦПК України суд розглянув справу в заочному порядку. В судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] і [PERSON] показали, що є сусідами позивачки та підтвердили, що не бачили відповідача [PERSON] на протязі більше 7 років, де він проживає весь цей час не знають. Заслухавши пояснення позивача, свідчення вказаних свідків, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову на підставі наступного. Згідно довідки ОСББ «Лазурний», позивачу [PERSON] належить на праві власності кооперативна квартира [ADDRESS]. Згідно довідки ОСББ «Лазурний» та довідки Бердянського МВ УДМС України в Запорізькій області, місце постійного проживання відповідача [PERSON] зареєстровано за адресою: [INFO]. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. В даному випадку суд вважає встановленим та доведеним, в тому числі свідченнями вказаних свідків, що відповідач [PERSON] не проживає в [INFO] на протязі строку, набагато більшого, ніж один рік. Доказів поважності його не проживання у вказаній квартирі до суду надано не було. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому вказує, що їй на праві власності належить квартира [ADDRESS]. У вказаній квартирі, крім позивачки, зареєстровано місце постійного проживання сина позивачки відповідача [PERSON] З 01.02.2014р. до теперішнього часу відповідач в квартирі не проживає, проживає за іншою адресою, участі у сплаті комунальних послуг не приймає. Тому позивач в своєму позові просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням у вказаній квартирі. До судового засідання позивач [PERSON] надала до суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] надіслав до суду заяву, в якій підтвердив факт не проживання в [INFO] з 01.02.2014р. по теперішній час, позовні вимоги визнав. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову на підставі наступного. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 17.06.2004р. та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, позивачу [PERSON] належить на праві власності квартира [ADDRESS]. Згідно довідки Бердянського МВ УДМС України в Запорізькій області, у вказаній квартирі зареєстровано місце постійного проживання відповідача [PERSON] Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В даному випадку відповідач підтвердив факт не проживання ним у [INFO] на протязі строку, більшого, ніж один рік та визнав позовні вимоги. Таким чином, законні підстави для задоволення позову в наявності, позовні вимоги визнані відповідачем, тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому вказує, що на підставі договору купівлі-продажу від 26.08.2015р. між нею та [PERSON] вона отримала право власності на земельну ділянку та житловий будинок по вул.Котовського 24 / вул.Лесі Українки 38 в м.Бердянську Запорізької області. Під час підписання вказаного договору колишня власниця земельної ділянки та будинку [PERSON] зобовязалася виписати з будинку всіх членів своєї сімї, але на час звернення до суду у вказаному будинку продовжує бути зареєстроване місце постійного проживання відповідача [PERSON], який насправді там не проживає. Тому в своєму позові позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування вказаним житловим приміщенням із зняттям з реєстраційного обліку. До судового засідання сторони надали до суду відповідні заяви з проханням розглянути справу без їх участі, представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову на підставі наступного. Згідно відповідних договорів купівлі-продажу від 26.08.2015р. та витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, позивачу [PERSON] належить на праві власності житловий будинок по вул.Котовського 24 / вул.Лесі Українки 38 в м.Бердянську Запорізької області, а також земельна ділянка, на якій він розташований. Згідно довідки Бердянського МВ УДМС України в Запорізькій області, місце постійного проживання відповідача [PERSON] зареєстровано у вказаному будинку з 25.12.1979р., тобто до вказаного договору. Аналіз змісту ч.1 ст.156 ЖК УРСР та ч.1 ст.405 ЦК України свідчить про те, що права члена сімї власника будинку (квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно, а отже, припинення права власності особи на будинок припиняє право членів її сімї на користування цим будинком. За таких обставин позовні вимоги в частині визнання відповідача таким, що втратив право користування вказаним житловим приміщенням, підлягають задоволенню. В той же час не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині зняття відповідача з реєстраційного обліку у вказаному житловому приміщенні, оскільки відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням… Таким чином, судове рішення щодо позбавлення права користування житловим приміщенням вже є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання у цьому приміщенні і тому додаткового рішення в цій частині не потребує, спору з цього приводу на час розгляду справи не існує. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому зазначає, що неповнолітня [PERSON], 14.08.1999р.н., має статус дитини, позбавленої батьківського піклування, оскільки батьки дитини відповідачі [PERSON] та [PERSON] позбавлені батьківських прав рішенням Бердянського міськрайонного суду від 18.05.2015р. рішенням виконкому Бердянської міської ради від 11.08.2015р. №272 позивач [PERSON] призначена піклувальником неповнолітньої [PERSON] Тому в своєму позові позивач просить стягнути з відповідачів аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON] в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. До судового засідання позивач [PERSON] надала до суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] до судового засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. В порядку ст.224 ЦПК України суд розглянув справу в заочному порядку. Вивчивши матеріали справи, суд доходить висновку про необхідність задоволення позовних вимог на підставі наступного. Згідно свідоцтва про народження І-ЖС №106182, [PERSON] народилася 14.08.1999р., її батьками є [PERSON] та [PERSON]. Згідно рішення Бердянського міськрайонного суду від 18.05.2015р., яке набрало законної сили 27.06.2015р., [PERSON] та [PERSON] позбавлені батьківських прав щодо неповнолітньої доньки [PERSON], 14.08.1999р.н. Згідно рішення виконавчого комітету Бердянської міської ради №271 від 11.08.2015р., [PERSON], 14.08.1999р.н. надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Згідно рішення виконавчого комітету Бердянської міської ради №272 від 11.08.2015р., над неповнолітньою [PERSON], 14.08.1999р.н., встановлено піклування та призначено піклувальником дитини позивача [PERSON] Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статті 166 та 247 СК України передбачають обовязок батьків приймати участь в утриманні неповнолітньої дитини і після позбавлення них батьківських прав. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин встановлення розміру аліментів в мінімальному передбаченому законодавством розмірі з кожного з батьків, позбавлених батьківських прав, суд вважає законним та справедливим, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved