Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-17 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про тлумачення заповіту. В обгрунтування позовних вимог вказує, що 20.09.2016 року її батьком [PERSON] був складений заповіт, посвідчений секретарем Ромейківськї сільської ради. Зі змісту заповіту не зрозуміло, яке саме майно [PERSON] заповів своєму племіннику відповідачу [PERSON],- все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, чи саме: житловий будинок, прибудови, присадибну земельну ділянку, що знаходиться в с. Ромейки Володимироецького району. 8.11.2016 року, [PERSON] помер. Позивачка є його дочкою і спадкоємцем першої черги за законом. І оскільки зміст заповіту містить суперечності, що ускладнює розуміння останньої волі заповідача, [PERSON] вимушена була звернутися з даним позовом у суд. Розгляд справи здійснюється \~за відсутності сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК. У судовому засіданні [PERSON] не з»явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач надав заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримує. Дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав: Згідно заповіту, посвідченого 20.09.2016 року секретарем Ромеької сільської ради Володимирецького району, зареєстровано в реєстрі за №48, [PERSON] на випадок своєї смерті, усе своє майно, де б воно не було із чого воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті та на що він за законом матиме право, а саме: житловий будинок, прибудови, присадибну земельну ділянку, що знаходиться в с. Ромейки Володимирецького району по вул. Шевченка,65 заповів своєму племіннику [PERSON]. 8.12.2016 року [PERSON] помер. Як зазначено в ст. 1256 ЦК України, тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до ст. 213 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч.2.3 ст. 213 ЦК України, на вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з'ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. У своїй письмовій заяві від 18.07.2017 р. секретар Ромейківської сільської ради [PERSON], що посвідчував вище вказаний заповіт, підтверджує, що [PERSON] на випадок своєї смерті, житловий будинок, прибудови, присадибну земельну ділянку, які знаходяться в с. Ромейки, вул.. Шевченка,65, заповідав племіннику [PERSON], про що заповідач неодноразово стверджував. І як вбачається зі змісту заповіту, словосполучення «а саме» чітко вказує яке конкретно майно заповідач заповів своєму преміннику. Це житловий будинок, прибудови, присадибна земельна ділянка, що в с. Ромейки по вул.. Шевченка,65, Володимирецького району. Відповідач позов визнав. А як зазначено в ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі наведеного,

Outcome: approved