Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, обгрунтовуючи позовні вимоги тим, що вона з 22 листопада 2003 року перебуває з відповідачем по справі [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. [INFO] року у них народився син [PERSON]. Позивач зазначає, що спільне життя у них з відповідачем погіршилось через те, що останнім часом між ними виникають непорозуміння та суперечки на побутовому ґрунті. Вони перестали розуміти один одного. В них різні погляди на сімейне життя. За вказаних обставин вона вважає, що їхня сім'я розпалась, шлюб існує формально, а тому подальше збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, в зв'язку з цим просить суд розірвати даний шлюб. В судове засідання сторони по справі не з'явились, однак, попередньо подали суду письмові заяви про розгляд справи без їхньої участі, при цьому позивач [PERSON] в поданій заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, також просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]», а відповідач [PERSON] в поданій заяві зазначив, що позовні вимоги визнає та проти розірвання шлюбу не заперечує. Також і позивач, і відповідач в поданих заявах просили суд не надавати їм строк для примирення. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Врахувавши думки та позиції сторін по справі, викладені у поданих до суду письмових заявах, дослідивши письмові докази у справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 22 листопада 2003 року зареєстрували шлюб у Виконкомі Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, про що було зроблено актовий запис № 43, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 22.11.2003 року (а.с. 3). Також з даного свідоцтва вбачається, що позивач [PERSON] до реєстрації шлюбу мала прізвище «Дмухівська». [INFO] року у сторін по справі народився син [PERSON], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11.12.2007 року (а.с. 5). Згідно позовної заяви, сімейні стосунки між сторонами по справі погіршилися через те, що останнім часом між ними виникають непорозуміння та суперечки на побутовому ґрунті. Вони перестали розуміти один одного. В них різні погляди на сімейне життя. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. З'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, обставини, викладені у позові, те, що позивач не бажає підтримувати подружні стосунки з відповідачем, їх взаємовідносини, суд вважає, що немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та негативно впливати на виховання і розвиток їхнього малолітнього сина, що має істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України. Згідно ст.51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач забажала надалі іменуватися прізвищем «[PERSON]», що відповідає вимогам ст. 113 СК України. Також за клопотанням позивача, суд вважає необхідним залишити за нею судові витрати.

Outcome: approved