Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просила стягнути з відповідача на її користь грошові кошти в сумі 8828,6 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири, 8828,6 грн. моральної шкоди та вирішити питання про розподіл судових витрат. Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідач є власником квартири № 65 у будинку, в якому проживає позивач, його квартира розташована поверхом вище. З вини мешканців квартири відповідача неодноразово відбувалось залиття квартири позивача. У добровільному порядку відповідач відшкодовувати завдані збитки відмовляється, як і відмовляється здійснити ремонтно-відновлювальні роботи за власний кошт або власними силами, що змусило позивача звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів. Сторони в судове засідання не зявились, представником позивача надано до суду заяву, в якій він просив розглядати справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечували. Причини неявки в судове засідання відповідача не відомі, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений. Враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судому засіданні встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS]. Відповідач є власником квартири № 65 в цьому ж будинку, яка розташована над квартирою позивача. З вини мешканців квартири № 65 відбувалось залиття квартири позивача, що підтверджується актом огляду квартири від 14.11.2014 року. Зокрема, актом зафіксовано залиття квартири позивача, наявність в квартирі виражених плям від води на стелі та її пошкодження. Визначити причини залиття не мали можливості оскільки власника квартири № 65 не було вдома. Визначена кошторисом вартість відновлювального ремонту квартири [ADDRESS] становить 6397 грн. Відповідно до ст. 13 Конституції України власність зобов'язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. Згідно вимог ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 1 ст. 190 ЖК України визначено, що підприємства, установи, організації, а також громадяни, які заподіяли шкоду жилим будинкам, жилим приміщенням, інженерному обладнанню, об'єктам благоустрою і зеленим насадженням на прилеглих до будинків ділянках, зобов'язані відшкодувати заподіяну шкоду. Згідно вимог ст. 151 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Власність зобовязує. Власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 4 ст. 319 ЦК України, ст. 322 ЦК України). Таким чином, суд вважає, що сукупністю доказів у справі було доведено те, що з вини мешканців квартири № 65 відбувалось залиття квартири позивача, чим було завдано матеріальної шкоди, сума якої становить 6825,6 грн., з якої 6397 грн. вартість відновлюваного ремонту згідно складеної смети, 300 грн. витрати для проведення обстеження, 128 грн. витрати за звернення до БТІ Херсонської області щодо встановлення власника. В іншій частині позивач не довела суду обґрунтованість розрахованих збитків. Враховуючи зазначене, позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Позивачем не доведені та не підтверджені жодними доказами вимоги про стягнення з відповідача моральної шкоди, а тому суд вважає ці вимоги такими, що не підлягають задоволенню. Згідно вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтвердженні судові витрати. Згідно правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеній в пунктах 47 та 48 постанови пленуму №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між сторонами та особою, яка надає правову допомогу. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20.12.2011 року «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені з наданням відповідного розрахунку. Вивчивши матеріали справи, суд вважає витрати на правову допомогу не підтверджені належним розрахунком, а тому не підлягають відшкодуванню. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати які складаються з судового збору в розмірі 243,6 грн. за вимоги майнового характеру про стягнення матеріальної шкоди.

Outcome: partial