Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 29.12.2003 р. відкрився спадок у вигляді домоволодіння, розташованого за адресою: будинок №10 по вул.Фінансовій в м.Запоріжжя, позивачка вчасно звернулась до нотаріальної контори для оформлення права власності в порядку спадкування, але у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів позивачці нотаріальними органами було відмовлено в оформлені права власності в порядку спадкування за законом. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та пояснила, що всі доводи викладені в позові, просила позов задовольнити. Представник Запорізької міської ради в судовому засіданні позов визнала у повному обсязі та вважала за необхідне задовольнити позов. Третя особа до суду не зявилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву, в якій просила справу розглядати за їх відсутності. Суд, вислухавши учасників процесу, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з нижченаведених підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що «29» грудня 2013 року померла [PERSON], про що складено відповідний актовий запис № 7254, підтвердженням чого є свідоцтво про смерть, видане 22 липня 2014 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції серія: І-ЖС №299780. Померла «29» грудня 2013 року [PERSON] є матір'ю позивачки, що підтверджується записом про батька та мати у свідоцтві про народження, виданого Ленінським райбюро ЗАГС м. Запоріжжя 25 квітня 1952 року серія: ЯЮ №879599 та Витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 15.07.2014 року № 00014171464, № 00034172353, виданих Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції. Померла [PERSON] мешкала та була зареєстрована за адресою: [INFO], що підтверджується будинковою книгою, виданою Заводським відділом міліції 04.08.1972 року. Згідно із заповітом, посвідченим Першою Запорізькою державною нотаріальною конторою «25» листопада 1987 року за реєстровим № 2-5607, [PERSON], належні їй на праві особистої власності 3/4 (три четверті) частини житлового будинку, що знаходяться в місті Запоріжжі, по вул. Фінансовій, під номером 10 (десять) заповідала позивачці [PERSON]. За наявними в Державному нотаріальному архіві Головного управління юстиції у Запорізькій області відомостями даний заповіт не скасовувався та не змінювався, про що свідчить відмітка на заповіті від 23 липня 2014 року. Таким чином, після смерті матері позивачки - [PERSON], відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме: за заповітом відкрилась спадщина на житловий будинок № 10 по вулиці Фінансовій у м. Запоріжжі Запорізької області, а за законом - на земельну ділянку. Крім позивачки, інших спадкоємців згідно із ст. 1261 та Цивільного кодексу України, та спадкоємців, передбачених ст.1241 Цивільного кодексу України, які би мали право на обов'язкову частку у спадщині, судом не встановлено. Згідно із ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкоємцем, має подати у встановлений законодавством шестимісячний строк до нотаріуса відповідну заяву про прийняття спадщину, оскільки постійно не проживав із спадкодавцем, а мешкав в місці, яке є іншим від місця проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. «16» червня 2015 року на підставі заяви позивачки про прийняття спадщини за законом та за заповітом Першою Запорізькою державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа № 143/2015 після померлої «29» грудня 2013 року [PERSON], що мешкала та була зареєстрована за адресою: [INFO], що підтверджується Витягом про» реєстрацію в Спадковому реєстрі від 16.06.2015 року №40685284. «02» вересня 2015 року позивачка відмовилась від прийняття спадщини за заповітом, тому отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину житлового будинку № 10 по вулиці Фінансовій у місті Запоріжжі Запорізької області, посвідченого Першою Запорізькою державною нотаріальною конторою «02» вересня 2015 року за реєстровим № 3-621, право власності на яку було зареєстровано, про що свідчить Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 02.09.2015 № 43186583, та свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, площею 0,0600 га, кадастровий номер земельної ділянки 2310100000:02:004:0019, що розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Фінансова, 10, посвідченого Першою Запорізькою державною нотаріальною конторою «02» вересня 2015 року за реєстровим № 3-625, право власності на яку було зареєстровано, про що свідчить Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 02.09.2015 № 43187451. Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину житлового будинку № 10 по вулиці Фінансовій у місті Запоріжжі Запорізької області після померлої «29» грудня 2013 року [PERSON] позивачці Першою Запорізькою державною нотаріальною конторою було відмовлено у зв'язку із відсутністю державної реєстрації на правовстановлюючому документі на нерухоме майно, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15.09.2015 року №1824/02-31. Відповідно до листа Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» від 23.06.2015 року за вих. № 5446 1/2 частина житлового будинку № 10 по вулиці Фінансовій у місті Запоріжжі Запорізької області належала [PERSON] на підставі рішення Народного суду Орджонікідзевського району м. Запоріжжя 14 листопада 1967 року справа № 2-3159 1967 р., на якому відсутня державна реєстрація права власності на нерухоме майно відповідно до вимог чинного на той час законодавства. З технічного паспорту від 16.08.1988 року видно, що власником всього житлового будинку № 10 по вулиці Фінансовій у м. Запоріжжі Запорізької області є мати позивачки [PERSON]. Житловий будинок № 10 по вулиці Фінансовій у м. Запоріжжі Запорізької області житловою площею 37,5 кв.м., загальною площею 64,0 кв.м., розташований на земельній ділянці площею 579 кв.м. У відповідності до п. п. 4.15, 4.18 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22 лютого 2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Крім того, п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Таким чином, виникла ситуація при якій позивачка не може оформити спадщину у нотаріуса шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину за законом та Витягу з Державного реєстру речових прав на 1/2 частину житлового будинку № 10 по вулиці Фінансовій у м. Запоріжжі Запорізької області після померлої «29» грудня 2013 року [PERSON], так як у позивачки на правовстановлюючому документі відсутня державна реєстрація права власності на зазначену частину нерухомого майна, яку на той час проводили бюро технічної інвентаризації. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як передбачено ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1216 ЦК України у разі спадкування права та обов'язки спадкодавця переходять до спадкоємців. Згідно із ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, а відповідно до ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність правовстановлюючого документа на спадкове майно не позбавляє спадкоємця права на спадщину, про що також зазначено та надані роз'яснення щодо розгляду справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадку, коли у спадкоємців відсутні правовстановлюючі документи - лист ВСУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування». Відповідно до висновку про ринкову вартість домоволодіння № 10 по вул.. Фінансовій у м. Запоріжжі від 30.07.2015 року оціночна вартість всього житлового будинку № 10 по вулиці Фінансовій у м. Запоріжжі Запорізької області становить 197 819, 00 грн. (сто дев'яносто сім тисяч вісімсот дев'ятнадцять гривень нуль копійок), тобто вартість 1/2 частини вказаного житлового будинку становить 98 909 грн. 50 коп. (дев'яносто вісім тисяч дев'ятсот дев'ять гривень п'ятдесят копійок). Зазначені обставини підтверджуються матеріалами спадкової справи після померлої [PERSON] (а.с.44-139). На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований та підлягає задоволенню. Окрім того, відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved