Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру та способу стягнення аліментів на утримання дитини. Позов мотивований тим, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 31.03.2016 року присуджено стягнути з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно. Проте присуджена судом сума аліментів наведеним вимогам закону на нинішній день не відповідає. Обставини, які слугували підставою для стягнення аліментів на дитину не змінились - син проживає разом з матір'ю та повністю знаходиться на її утриманні, батько аліментів на дитину не сплачує, хоча є працездатним чоловіком, який отримує дохід та інших утриманців не має. Потреби дитини в матеріальній допомозі від батька не зменшились, а навіть збільшились, так як дитина відвідує декілька гуртків та спортивних секцій для розвитку своїх здібностей. Окрім того, вартість життя в Україні поступово зростає. При цьому гарантований державою прожитковий мінімум на дитину віком від 6 років, який становить на час подачі позову 1860 грн. сумою у 500 грн. не забезпечується. Мінімальний розмір аліментів на нинішній день становить 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто для дитини віком 11 років - 930 грн. За таких обставин, присуджена судом сума на утримання дитини у розмірі 500 грн. є несправедливою, адже матеріальні потреби дитини фактично забезпечує позивач сама. В судовому засіданні позивач підтримала позов у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 31.03.2016 року присуджено стягнути з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно. На переконання суду, присуджена судом сума аліментів нині не відповідає вимогам закону про мінімальний розмір аліментів на одну дитину. Обставини, які слугували підставою для стягнення аліментів на дитину не змінились - син проживає разом з матір'ю та повністю знаходиться на її утриманні, батько аліментів на дитину не сплачує, хоча є працездатним чоловіком, який отримує дохід та інших утриманців не має. Потреби дитини в матеріальній допомозі від батька не зменшились, а навпаки збільшились, тому що дитина відвідує а гуртки та спортивні секції для розвитку своїх здібностей. Крім того, вартість життя в Україні поступово зростає. При цьому гарантований державою прожитковий мінімум на дитину віком від 6 років, який становить на час подання позову 1860 грн. не забезпечується розміром аліментів у 500 грн. Мінімальний розмір аліментів нині становить 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто для дитини віком 11 років - 930 грн. За таких обставин, присуджена судом сума на утримання дитини у розмірі 500 грн. є недостатньою, адже матеріальні потреби дитини забезпечує позивач сама. Відповідач добровільно допомоги як батько на утримання дитини не надає, участі в додаткових витратах не бере, коштів на всебічний розвиток дитини також не надає. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України (в редакції станом на день ухвалення рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 31.03.2016р.), мінімальний розмір аліментів на одну дитину складав 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 08.07.2017 р. набрав чинності Закон України від 17.05.2017 р. №2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким було викладено в новій редакції цитовану вище ч. 2 ст. 182 СК України, яка визначила мінімальний розмір аліментів на одну дитину в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тим самим підвищивши державні гарантії і соціальні стандарти в галузі охорони прав дитини. На даний час розмір аліментів, визначений рішенням суду від 31.03.2016 року, є незначним та не дозволяє позивачу в повному обсязі забезпечувати потреби неповнолітньої дитини. Положеннями ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку із зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Згідно з п. 17 цієї ж Постанови зміни законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. В постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 р. в справі №6-143цс13 висловлено правову позицію : «З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»)». Проте, враховуючи зміни в законодавстві, а також те, що розмір аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. на даний час є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, позов про зміну розміру та способу стягнення аліментів підлягає задоволенню. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 СК України. Судовий збір в розмірі 704,80 грн. підлягає стягненню з відповідача [PERSON] в дохід держави.

Outcome: approved