Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 2 500 (дві тисячі п`ятсот) гривень, 00 коп., щомісячно до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 26.09.2015 року між нею та відповідачем по справі було зареєстровано шлюб, від даного шлюбу народився син, [PERSON] , [INFO] , оскільки між сторонами виник спір щодо розміру сплати аліментів та вони не прийшли згоди, позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 18.11.2019 року справу прийнято до розгляду та призначено судове засідання в порядку спрощеного провадження. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, однак через канцелярію суду подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та розгляд справи провести за її відсутності. Відповідач [PERSON] , також в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце проведення якого повідомлений належним чином, надав на адресу суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує, просить розглянути справу за його відсутності. Адвокат позивача [PERSON] . - Кухаренко О.І., також звернулась до суду з заявою про підтримку позовних вимог та просила суд розглянути справу за її відсутності. Згідно з ч. 3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У зв`язку з поданням позивачем та відповідачем заяв про розгляд справи за їх відсутності та визнання відповідачем позову, судом було ухвалено провести розгляд справи за відсутності сторін по справі. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом досліджуються представлені письмові докази на підтвердження та спростування тих обставин, на які посилалася позивач, інших суду не представлено, про їх витребування перед судом не порушувалося клопотань. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] батьками [PERSON] , [INFO] , зазначено: [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 7927 від 27.08.2016 року. Як вбачається з позовної заяви, та не заперечувалось сторонами відповідно до поданих заяв, [PERSON] проживає з матір`ю [PERSON] , та перебуває на її утриманні. Згідно дост.51Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Як зазначено у ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р. (яку ратифіковано Україною 27.02.1991 p.), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. За змістом ч. 1. ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 1ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001p. № 2402-111, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. З аналізу наведених правових норм, необхідно дійти висновку, що відповідач зобов`язаний утримувати спільну з позивачем дитину і створювані необхідні передумови для розвитку і забезпечення організації її життя нарівні з позивачем. Таким чином, визначаючи належний до стягнення з відповідача розмір аліментів, суд враховує вимоги ст. 182 СК України, право дитини на достатній рівень життя, з урахуванням обов`язку обох батьків утримувати своїх дітей, заяви сторін про визнання та підтримку позовних вимог в частині стягнення аліментів на дитину в твердій грошовій сумі у розмірі 2 500 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved