Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з даним позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. В обґрунтування заявлених вимог позивачка зазначила, що рішенням Новоайдарського районного суду Луганської області від 21.01.2011 р. змінено розмір аліментів стягуваних з [PERSON] на користь позивачки\~ на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , рішенням Новоайдарського районного суду №2-93 від 12.08.2008 р., визначено їх розмір у сумі 410 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 28.12.2010 р. У зв`язку із збільшенням розміру прожиткового мінімуму та ростом цін виникла необхідність у зміні розміру аліментів. На підставі вищенаведеного, позивач просила суд збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на її користь на утримання малолітньої [PERSON] у розмірі не менше ніж 930 грн.,\~ щомісячно, до досягнення дитиною повноліття та проведення індексації аліментів. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, просила слухати справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] у судове засідання\~ не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав частково, згоден сплачувати аліменти у розмірі встановленому законодавством для дитини відповідного віку. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають\~ частковому задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що рішенням Новоайдарського районного суду Луганської області від 21.01.2011 р. змінено розмір аліментів стягуваних з [PERSON] на користь позивачки\~ на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , рішенням Новоайдарського районного суду №2-93 від 12.08.2008 р., визначено їх розмір у сумі 410 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 28.12.2010 р.\~ (а.с.5). У зв`язку із збільшенням розміру прожиткового мінімуму та ростом цін виникла необхідність у зміні розміру аліментів. На підставі вищенаведеного, позивач просила суд збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на її користь на утримання малолітньої [PERSON] у розмірі не менше ніж 930 грн.,\~ щомісячно, до досягнення дитиною повноліття та проведення індексації аліментів. Відповідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я і матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків. Факт зміни прізвища позивачки з « [PERSON] » на « [PERSON] » підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.3). Відповідно до абз. 3 п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України\~ \~ Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів №3 від 15.05.2006 р. вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач є працездатною особою. Відомості про наявності у відповідача інших дітей, непрацездатних членів сім`ї у суду відсутні. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум дітей, віком від 6 до 18 років з 1 травня 2017 р. складає\~ 1777 грн. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто не менше 888,50 грн. для дитини віком від 6 до 18 років. З матеріалів справи вбачається, що відповідач сплачує аліменти на утримання [PERSON] у розмірі, який менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму, який встановлений для дитини віком від 6 до 18 років, що\~ порушує право малолітньої [PERSON] на нормальний фізичний, культурний, духовний розвиток та навчання. Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або покращення стану здоров`я будь-кого з них. \~Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 8 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. \~Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. У Принципі 6 Декларації прав дитини, що була проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові та моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікованаПостановою ВРN 789-XII від 27.02.1991р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Крім того, згідно правової позиції, викладеної у Постанові Верховного суду України від 05.02.2016 року у справі №6-143цс13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Суд звертає увагу сторін, що відповідно до ст. 179 СК аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Враховуючи матеріальне становище позивача та відповідача, потреби дитини у матеріальному забезпеченні, які позивач одноособово забезпечити не має змоги, відповідно до конституційного принципу верховенства права, з урахуванням потреб дитини та можливостей батька, суд вважає, що відповідач на теперішній час спроможний сплачувати аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 888, 50 грн., але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На думку суду, такий розмір утримання є обгрунтованим, відповідатиме вимогам виваженості і справедливості, тому позовні вимоги [PERSON] в частині зміни розміру аліментів підлягають частковому задоволенню. Згідно приписів ч. 1, 4\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. \~Відповідно до ст.ст.\~57,\~60 ЦПК України\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Беручи до уваги вищенаведені норми, суд вважає, що позовна вимога про проведення індексації аліментів задоволенню не підлягає, оскільки є необгрунтованою, позивачкою не надано суду доказів, які б підтверджували її позовні вимоги в частині проведення індексації аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до абз. 4 п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів №3 від 15.05.2006 р. у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Аналізуючи в сукупності викладені обставини і визначені відповідно до них правовідносини сторін, положення закону, якими вони регулюються, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до переконання про наявність підстав для часткового задоволення вимог позивача шляхом стягнення на її користь із відповідача аліментів на утримання малолітньої дитини у розмірі 888,50 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору при подачі позову, він стягується з відповідача в дохід держави. Відповідно до ст. 5 ЗУ Про судовий збір від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. З урахуванням вищевикладеного суд вважає, що сплату судового збору необхідно покласти на відповідача у розмірі, встановленому законом. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Outcome: partial