Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій вказувала, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу мають трьох дітей - двох дочок [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Вони з відповідачем припинили шлюбні відносини з листопада місяця 2018 року, проживають окремо. Діти знаходяться на її вихованні та утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. У зв`язку з цим просила стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей по 3000 грн. на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дітьми повноліття, оскільки відповідач добровільно кошти на утримання дітей не надає, хоча працездатний, інших утриманців не має, а тому спроможний сплачувати аліменти. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлений позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча був належно повідомлений про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, від нього не надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, тому суд розглядає справу на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач проти такого розгляду справи не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд позов задовольняє частково, виходячи з наступного: В судовому засіданні встановлено, що сторони проживають у зареєстрованому шлюбі (а.с.6). Від цього шлюбу мають трьох дітей - двох дочок [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] (а.с.4). Сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо. Діти знаходяться на вихованні та утриманні позивача, її доходів недостатньо для забезпечення належного рівня дітей, а тому вони потребують матеріальної допомоги. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча працездатний та спроможний надавати матеріальну допомогу. Інших дітей відповідач не має і будь-яких стягнень за виконавчими документами з нього не проводиться. Вказані обставини відповідачем не спростовано. У відповідності із ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У відповідності до ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. З огляду на викладене, враховуючи те, що діти сторін власних доходів не мають, доходів позивача недостатньо для належного забезпечення рівня сім`ї, а також те, що відповідач працездатний, отримує не регулярний дохід, має задовільний стан здоров`я, може надавати матеріальну допомогу, однак зважаючи на те, що позивачем не надано суду доказів, що відповідач спроможний сплачувати аліменти в такому розмірі як вона просить, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей у розмірі гарантованому державою, а саме: у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня подачі позову і до повноліття дітей. Крім того, у відповідності із ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 840,80 грн. На підставі наведеного,

Outcome: partial