Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить встановити факт проживання однією сім'єю понад п'ять років з [PERSON], померлим [INFO] визнати її спадкоємцем четвертої черги за законом після його смерті та визнати її такою, що має право на спадкування за законом разом із спадкоємцями першої черги і отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO]. помер [PERSON], з яким [PERSON] проживала однією сім'єю як чоловік і дружина в цивільному шлюбі понад п'ять років без реєстрації шлюбу . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на спадкове майно. Спадкоємцем першої черги є відповідач, як донька померлого [PERSON] 09.06.2017р. позивач звернулась до Десятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом, однак, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом. Позивач зазначила, що вона разом з [PERSON] з 2009 року проживала постійно разом, вели спільне господарство, купували продукти харчування, ліки, сплачували комунальні послуги, робили ремонт. [PERSON] не працював, жив на зарплату позивача, пенсію та кошти від оренди квартири, зловживав алкогольними напоями. Позивач піклувалась про нього, надавала матеріальну допомогу, здійснювала догляд під час лікування. Після смерті [PERSON] з квартири [ADDRESS] були забрані документи про смерть, правоустановчі документи на майно, змінені замки в квартирі, у зв'язку з чим позивач не має можливості проживати за вказаною адресою її реєстрації. Метою встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрацію шлюбу позивач зазначила намір прийняття спадщини після смерті [PERSON] відповідно до ст. 1264 ЦК України. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 03.07.2017р. відкрито провадження у справі (т.1, а.с. 20). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 31.07.2017р. задоволено частково клопотання представника позивача [PERSON] [PERSON] про витребування доказів ( т.1, а.с. 186-187) 29.11.2017 р. від представника відповідача [PERSON] [PERSON] до суду надано письмові заперечення на позов, в яких зазначив, що вважає позовні вимоги [PERSON] безпідставними, надуманими та бездоказовими (т. 1, а.с. 236). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 30.11.2017р. задоволено клопотання представника позивача [PERSON] [PERSON] про витребування доказів (т.1, а.с. 240-241). 26.12.2017 р. від представника Головного територіального управління юстиції на адресу суду надійшли письмові, в яких просить розгляд даної справи залишили на розсуд суду, просили розглянути справу за відсутності представника, враховуючи обставини справи ухвалити рішення відповідно до діючого законодавства (т. 2, а.с. 12-14). В судовому засіданні позивач позові вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві. Додатково пояснила, що вона з січня 2009 року проживала з [PERSON] за адресою: [ADDRESS], де вона по даний час там зареєстрована. Вона утримувала [PERSON], все купувала. У 2010 році купила холодильник, газову плиту, люстру, зробила ремонт в коридорі та на кухні, за її заявою у 2016 році поставили лічильники. У 2009 році, у 2012 році вона забирала [PERSON] з лікарні, також зі своїх коштів, які відкладала на санаторій, оплачувала операцію коли [PERSON] знаходився в лікарні з 29.07.2014 року, сплачувала за гараж. З [PERSON] відмічали свята та ювілеї, їздили в Жовті води. [PERSON] дуже зловживав спиртним, тому вона просила у родичів згоди на його лікування. Після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] р., вони в травні 2011 року переїхали жити на [ADDRESS], квартиру на [ADDRESS] [PERSON] здавав в оренду. Вона сплачувала свої гроші на оформлення спадщини після смерті матері [PERSON]. Зазначила, що вона з [PERSON] жила однією сім'єю, як чоловік та дружина, мали спільний бюджет, спільне господарство, готувала їсти. З 2009 року [PERSON] не працював, за виключенням 2-2,5 місяців; вона отримувала пенсію як інвалід 2 групи, офіційно працювала з 2006 року до серпня 2011 року, в подальшому працювала неофіційно барменом та на базарі. Отримувану пенсію вона заощаджувала і не витрачала, в сімейний бюджет кошти йшли із заробітної плати. [PERSON] знаходився дома та пив спиртне, пропивав отримані за оренду квартиру гроші, тому вона інколи закривала [PERSON] в квартирі, так як він по 2-3 тижні і більше був в запої. Коли вона хотіла піти, то [PERSON] просив не залишати його. [PERSON] неодноразово пропонував їй одружитися, проте вона не хотіла укладати шлюб. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримав позов та просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог, просила відмовити в їх задоволенні. Пояснила, що [PERSON] [PERSON] є її батько, після розлучення з матір'ю батько дуже пив, мав багато жінок, потім зв'язався з позивачем, яка також зловживала спиртним та споювала її батька. Коли вона приходила до батька, то викидала всі пляшки з горілкою. Позивач блокувала всі її зв'язки з батьком, з орендарів позивач брала гроші, після смерті бабусі забрала все золото. Додатково зазначила, що позивач не чула, як її батько помирав, бо сама була п'яна. За життя батько їй казав, що хоче виписати [PERSON] та вигнати з квартири. Позивач з [PERSON]. однією сім'єю не жили, мешкали в окремих кімнатах, позивач проживала на правах орендаря. З батьком вона спілкувалась рідко, так як додзвонитися не могла, бачились десь раз у 1-6 місяців, на день народження батька двері їй не відкрили. Батько ніколи не хотів розписатись з [PERSON]. Позивач курила, пила спиртне, в квартирі все було брудне, за батьком не доглядала, взимку батько ходив у холодній куртці. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог, посилаючись на недоведеність та безпідставність позову. Представник третьої особи Десятої Київської державної нотаріальної контори направив до суду копію спадкової справи №320/2017 щодо майна померлого [INFO]. [PERSON] та лист, в якому просив розглядати справу за відсутності представника та прийняти рішення згідно чинного законодавства України (т. 1, а.с. 191, 192). Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача [PERSON], відповідача, представника відповідача [PERSON], допитавши свідків, дослідивши матеріали справи та зібрані по справі докази, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть (т. 1, а.с. 10, 196 зворот). З довідки про причину смерті [PERSON] від 17.03.2017 р. вбачається, що причиною смерті стала механічна асфіксія в результаті перекриття дихальних шляхів стороннім тілом (т.1, а.с. 197). Як встановлено в судовому засіданні, відповідач [PERSON] є донькою померлого [PERSON], отже являється спадкоємицею першої черги (т. 1, а.с. 197 зворот). З копії спадкової справи № 320/2017 (02-14) щодо майна померлого [PERSON] (а.с.195-215) встановлено, що 24.03.2017 року до Десятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернулася [PERSON] (т.1, а.с. 196) та 09.06.2017 року [PERSON] (т. 1, а.с.203). Нотаріусом відповідно інформаційних довідок зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (заповіти/спадкові договори) (т.1, а.с. 199 зв.-200 зв.) не встановлено складеного [PERSON] за життя заповіту. Постановою про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом державного нотаріуса Десятої Київської державної нотаріальної контори від 09.06.2017р. [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину після померлого [INFO] р. [PERSON] (т.1 , а.с. 209) у зв'язку з тим, що в матеріалах спадкової справи відсутнє рішення суду, яке набрало законної сили щодо встановлення факту проживання спадкоємця зі спадкодавцем однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини. Звертаючись до суду з позовною вимогою про встановлення факту проживання однією сім'єю [PERSON] та [PERSON] понад п'ять років до часу відкриття спадщини позивач посилається на те, що встановлення факту необхідно для отримання спадщини, оскільки визнання такого факту призводить до визнання позивача спадкоємцем четвертої черги відповідно до ст. 1264 ЦК України. На підтвердження даної вимоги вказує, що з 2009 року вона та [PERSON] проживали разом як сім'я, були пов'язані спільним побутом та вели спільне господарство, мали взаємні права та обов'язки. Згідно інформації Реєстру територіальної громади м. Києва [PERSON] був зареєстрований за адресою місця проживання: [ADDRESS] та знятий з реєстрації у зв'язку зі смертю 24.03.2017 р. (т. 1, а.с. 60) Відповідно довідки Комунального концерну «Центр комунального сервісу» від 12.06.2017 р. вбачається, що зареєстрованим місцем проживання [PERSON] з 31.01.2013 року є [ADDRESS] (т.1 а.с. 13), власником якої був [PERSON] Допитана в судовому засіданні свідок з боку позивача [PERSON] засвідчила, що з 1988 року вона працювала бухгалтером в ГБК, знає сім'ю [PERSON]. З позивачем вона познайомилась у 2008 році, багато разів зустрічала [PERSON] та [PERSON] в магазинах, на базарі, в парку, на зупинці, вони завжди були разом та разом робили покупки, часто [PERSON] зустрічав з роботи [PERSON]. [PERSON] доглядала за [PERSON], він був доглянутий. Позивач купувала продукти, холодильник, телевізор, СВЧ, жила [PERSON] з [PERSON] разом однією сім'єю, гроші у них були спільні. Позивач доглядала за [PERSON] коли той у 2014 році зламав ногу, коли декілька разів лежав у лікарні, то купувала ліки. Разів шість-вісім вона була у них в гостях спочатку у 2008-2009 р.р. на [ADDRESS], останній час була на [ADDRESS]. Плату за користування гаражем протягом 2008-2014 р.р. вносили [PERSON] та [PERSON] разом. Позивач сварила [PERSON], щоб той не пив спиртне. [PERSON] з [PERSON] у цивільному шлюбі, відносини між ними були добрими, [PERSON] говорив, що [PERSON] хороша хазяйка та жінка, йому подобається, вдячний позивачу, що вона до нього так відноситься. Позивач проживала на [ADDRESS] до та після смерті [PERSON], коли її не стали туди впускати, то перейшла жити на [ADDRESS]. Востаннє вона була у квартирі на [ADDRESS] 08.03.2016 року. Позивача п'яну вона ніколи не бачила. [PERSON] майже не працював, жив за рахунок позивача, бачила, що у кафе [PERSON] просив гроші у позивача. Свідок [PERSON] засвідчила, що десь з 2007 року вона дружить з позивачем, з нею разом робили на базарі. [PERSON] познайомилась з [PERSON], розписуватись з ним не хотіла, можливо через те, що [PERSON] зловживав спиртним. У них був спільний бюджет, позивач заощаджувала гроші, купувала холодильник, телевізор, люстру, коли за оренду квартири гроші забирав [PERSON], то всі пропивав, закладав у ломбард золото, тому позивач орендарів просила, щоб гроші віддавали їй. Побут позивач та [PERSON] мали спільний, це була одна сім'я, [PERSON] був доглянутий, їсти готувала [PERSON], остання піклувалась за [PERSON], викликала швидку допомогу близько п'ять років тому, постійно перевідувала у лікарні. Позивач говорила, що обіцяла матері [PERSON], що його не залишить, бо він пропаде, так як був в запоях. В гостях у позивача на [ADDRESS] вона була один раз. [PERSON] і [PERSON] на [ADDRESS], туди позивач купила холодильник, телевізор, люстру, одяг [PERSON]. Свідок [PERSON] засвідчила, що з позивачем разом працювала в кафе. [PERSON] був цивільним чоловіком [PERSON], проживали останні разом на [ADDRESS], а після смерті матері [PERSON] переїхали жити на [ADDRESS]. Позивач переживала за [PERSON], опікувалась ним, годувала, прала, прибирала, коли [PERSON] був в запоях, то закривала його в квартирі. [PERSON] в безпорадному стані вона не бачила. [PERSON] спиртним не зловживала. При ній десь у 2012-2013 році [PERSON] пропонував [PERSON] зареєструвати шлюб, на що позивач відмовила, так як потрібно було переоформляти документи. На [ADDRESS] позивач оформлювала субсидію. [PERSON] оплачувала вставлення зубів [PERSON] коли його побили. [PERSON] вона зустрічала на вулиці 1-2 рази на місяць, у п'яному стані його не бачила. До позивача вона інколи заходила у квартиру по [ADDRESS] в гості із зими 2011 року, востаннє там була в лютому 2017 року. Відносини між позивачем та [PERSON] були нормальні. Свідок з боку відповідача [PERSON] засвідчила, що померлий [PERSON] є її двоюрідним братом. Позивач та [PERSON] зустрічались десь з 2009-2010 року, обоє зловживали спиртним, тому ці зустрічі користі не приносили. [PERSON] і всі родичі просили позивача піти та залишити [PERSON], бо через [PERSON] більше пив. З [PERSON] була домовленість, щоб вона жила на [ADDRESS] в одній з кімнат, а у іншій [PERSON], за що позивач сплачуватиме житлово-комунальні послуги за всю квартиру. [PERSON] повідомив, що зареєстрував [PERSON] на [ADDRESS] на її прохання для отримання пенсії по інвалідності та для працевлаштування у місті Києві, казав, що жодних близьких відносин з позивачем він не має. В січні 2017 року [PERSON] їй подзвонив з проханням виписати позивача з квартири по [ADDRESS], хотів там здавати квартиру, говорив, що [PERSON] жодного дня там не жила. У день смерті [PERSON] була п'яна та не трималась на ногах. До останнього дня [PERSON] був здоровою людиною, позивач ніякої матеріальної допомоги йому не надавала і не утримувала. На всі родинні події [PERSON] ніхто ніколи не запрошував, її як дружину [PERSON] не визнавали і [PERSON] теж. [PERSON] сварився, що надав можливість позивачу пожити, а та ще приводила жити час від часу своїх дітей, онука. [PERSON] мав від здачі квартири на [ADDRESS] в оренду, за рахунок чого жив, а [PERSON] платила за квартиру. Жили вони в різних кімнатах, однією сім'єю не мешкали. З [PERSON] вона (свідок) зустрічалась, спілкувалась по телефону, приїздила до нього додому. Про те, що позивач жила на [ADDRESS] їй не відомо. Ремонт на [ADDRESS] робила тітка [PERSON] за свої кошти, там був холодильник, телевізор та все необхідне. [PERSON] після березня 2011 року, коли померла тітка [PERSON], стала жити на квартирі по [ADDRESS], бо, як пояснював [PERSON], треба було сплачувати за житло. Вона приїжджала з сестрою до [PERSON], бачила, що [PERSON] жила в окремій кімнаті, [PERSON] - у більшій кімнаті, там був безлад, постільна білизна забруднена. У [PERSON] також були відносини з жінками [PERSON] і [PERSON], з якими він з'являвся до родичів у гості. [PERSON] возили на лікування від алкозалежності, харчувався [PERSON] сам. У [PERSON] був кредит, заборгованість по якому сплатила відповідач. Свідок [PERSON] засвідчив, що відповідач є донькою його двоюрідного брата. [PERSON] з 35 років став випивати спиртне. Після розірвання шлюбу [PERSON] з дружиною [PERSON], [PERSON] проживав з жінкою [PERSON], потім з [PERSON], в подальшому постійно жив вдвох зі своєю матір'ю. З [PERSON] познайомився коли та робила в кафе, там [PERSON] позивач давала пити спиртне. За життя тітка [PERSON] не хотіла, щоб [PERSON] спілкувався з [PERSON], бо вони вдвох приходили на підпитку, хтось із них штовхнув тітку, після чого тітка [PERSON] потрапила в лікарню. [PERSON] йому говорив, що дозволив [PERSON] жити на квартирі на [ADDRESS], як квартиронаймач, позивач сплачувала за квартиру, приносила поїсти та наливала чарку, повідомляв, що вони живуть у різних кімнатах, подружніх стосунків між ними не було. Він особисто не раз бачив [PERSON] в стані алкогольного сп'яніння. У кімнаті [PERSON] був безлад, [PERSON] говорив, що [PERSON] йому не готує. До смерті матері [PERSON] сам проживав на [ADDRESS], в подальшому ту квартиру здавав в оренду. [PERSON] він возив в нотаріальну контору для оформлення спадщини. У разі потреби з усіх питань [PERSON] звертався до нього, він завжди допомагав брату, надавав гроші на ремонт зубів. [PERSON] речей у квартирі по [ADDRESS] не було. Осінню 2016 року [PERSON] звертався до нього, як адвоката, та до нього сестри [PERSON], щоб виписати [PERSON]. Свідок [PERSON] засвідчив, що з [PERSON] він знайомий з 1983 року коли [PERSON] жив на [ADDRESS], з того часу зустрічались і спілкувались, потім [PERSON] жив на [ADDRESS], на [ADDRESS] жили квартиронаймачі. Позивача він не знає, в гості на [ADDRESS] він не заходив. [PERSON] ніколи не говорив, що хоче одружуватись на [PERSON]. Зустрічався він з [PERSON] до призову в АТО, де перебував у 2015 році, тоді по неохайному вигляду [PERSON] не можна було сказати, що він живе із жінкою, яка за ним доглядає. У 2016 році зв'язку з [PERSON] по телефону вже не було. Свідок [PERSON] засвідчила, що вона мати відповідача, [PERSON] був її колишнім чоловіком, на [ADDRESS] він жив один, говорив, що [PERSON] у нього жила, як квартиронаймач. Вона приходила у 2015 р. до [PERSON], який жив у великій кімнаті, а позивач проживала у спальні, в кватирі було брудно. Житло на [ADDRESS], де вони проживали в шлюбі, [PERSON] здавав. За рік до смерті [PERSON] приходив до них, говорив, що [PERSON] від нього все забирає, не дає з донькою [PERSON] спілкуватись по мобільному телефону, хотів вигнати позивача і виписати її зі своєї квартири. Коли [PERSON] приходила до батька, то двері їй не відкривали, телефонну слухавку [PERSON] не брав. Таким чином, покази допитаних у судовому засіданні свідків є суперечливими в частині проживання позивача разом із [PERSON] однією сім'єю. При цьому покази свідка з боку позивача [PERSON], яка пояснила, що по [ADDRESS] [PERSON] проживала до смерті [PERSON] та деякий час після смерті спадкодавця, де вона була у тій квартирі в березні 2016 року, не відповідають поясненням самої позивачки, яка повідомила, що з [PERSON] вони переїхали жити з квартири по [ADDRESS] в квартиру на [ADDRESS] в травні 2011 року. У зв'язку з цим суд критично відноситься до пояснень вказаного свідка. Згідно ч. ч. 2, 4 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Статтею 1264 ЦК України визначено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Таким чином, при з'ясуванні наявності чи відсутності підстав вважати, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім'єю, підлягають встановленню в сукупності такі факти, як спільне проживання, спільний побут, наявність взаємних прав та обов'язків. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Факт реєстрації позивача в квартирі власником якої був [PERSON] та проживання в одному приміщенні не є беззаперечним доказом проживання однією сім'єю. При цьому свідок [PERSON] засвідчила, що [PERSON] говорив їй, що [PERSON] зареєстрував на прохання останньої для отримання пенсії та працевлаштування позивача в м. Києві. З пояснень свідків [PERSON] та [PERSON] [PERSON] мав намір зняти позивача з реєстрації. Наявні в матеріалах справи чеки та квитанції щодо купівлі продуктів харчування і техніки не доводять обставин їх придбання, як спільного майна, та не виключають використання цих товарів для особистого споживання позивачем. Квитанції про оплату житлово-комунальних послуг, звернення про призначення житлової субсидії, звернення про заміри температури в квартирі, відкриття кредиту та сплата за його зобов'язаннями, акт опломбування лічильників та фотознімки не свідчать беззаперечно про спільне проживання [PERSON] та [PERSON] і про ведення спільного побуту та господарства, наявність взаємних прав і обов'язків, спільного бюджету, тобто, проживання однією сім'єю. Таким чином, надані суду документи, якими [PERSON] обґрунтовує свої посилання на ведення спільного побуту з померлим [PERSON], не підтверджують однозначно про те, що вказані особи проживали разом та вели спільне господарство, мали спільний бюджет, взаємні права та обов'язки. Враховуючи, що позивачем не доведено належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами факт її проживання однією сім'єю із спадкодавцем, тому вимоги щодо визнання [PERSON] спадкоємцем четвертої черги та такою, що має право на спадкування за законом разом із спадкоємцем першої черги і отримання свідоцтва про право на спадщину за законом задоволенню не підлягають, оскільки вони є похідними від виникнення у позивача права на спадкування після померлого [PERSON], як спадкоємця четвертої черги за ст. 1264 ЦК України. Також суд критично відноситься до тверджень позивача щодо перебування деякий час [PERSON] в безпорадному стані та матеріального забезпечення померлого, оскільки належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження даних обставин суду не надано. В силу вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на дослідженні під час судового розгляду докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про їх суперечність та недостатність на підтвердження і доведення обґрунтованості заявлених позовних вимог в частині проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім'єю понад п'ять років та підстав для зміни черговості одержання права на спадкування, визначених положеннями ч. 2 ст. 1259 ЦК України. Враховуючи вищезазначене, суд не вбачає правових підстав для задоволення позовних вимог. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору на підставі п. 9 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд відносить судові витрати по сплаті судового збору за рахунок держави.

Outcome: dismissed