Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини. В позовній заяві зазначено, що шлюб між сторонами розірвано 14.01.2008 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-АМ №080785. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Зважаючи на те, що після фактичного припинення шлюбних відносин відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надавав, позивач змушена була звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів. Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 25.10.2007 року позовні вимоги задоволено та стягнуто з [PERSON] на користь позивача на утримання дочки [PERSON], [INFO], аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 200 грн. щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 27.08.2007 року. На нинішній день сума стягуваних аліментів є надзвичайно малою та зовсім недостатньо для задоволення потреб дитини. Матеріальне становище позивача є скрутним, що стало підставою звернення до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали у повному обсязі та просили суд його задовольнити. Відповідач позов не визнав. Згідно з запереченнями в судовому засіданні його матеріальне становище на даний час також є досить скрутним. Маючи мінливий заробіток та допомогу зі сторони батьків він намагається не допустити заборгованості зі сплати аліментів, згідно з рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 25.10.2007 року. Крім того, починаючи з 2009 року, відповідач проживає в громадянському шлюбі з [PERSON] та на його утриманні знаходиться троє дітей. Цей факт підтверджується довідкою, виданою виконкомом Малинівської сільської ради Літинського району Вінницької області за №1112. Постійного та стабільного заробітку [PERSON] не має. Заслухавши пояснення сторін, представника позивача, дослідивши докази в справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Шлюб між сторонами розірвано 14.01.2008 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-АМ №080785. Сторони від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. За рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 25.10.2007 року позовні вимоги задоволено та стягнуто з [PERSON] на користь позивача на утримання дочки [PERSON], [INFO], аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 200 грн. щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 27.08.2007 року. На переконання суду, такий розмір аліментів нині є занадто незначним і недостатнім для задоволення потреб дитини. Матеріальне становище позивача є скрутним, вона не в змозі самостійно утримувати дитину. Відповідач на даний час мешкає в громадянському шлюбі з [PERSON], від якого вони мають двох дітей : [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Аліменти відповідач [PERSON] на цих дітей не сплачує, відтак матеріальну допомогу надає в добровільному порядку. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Положеннями ч. 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у звязку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не повязує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Положення ст. 192 СК України лише вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених в ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved