Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до Зарічненського районного суду Рівненської області із позовною заявою з вимогою до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що сторони 23 лютого 2014 року зареєстрували шлюб у Виконавчому комітеті Локницької сільської ради Зарічненського району Рівненської області, актовий запис №2. Під час шлюбу у сторін народилися троє спільних дітей, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] . Спільне життя у сторін не склалось через відсутній спільний побут, відсутність взаємних прав та обов`язків, втрату почуття довіри, турботи, взаємної любові, взаємодопомоги і підтримки, як засад побудови сімейних відносин і реальності сім`ї. Таким чином просила задовольнити її позовні вимоги та розірвати шлюб. Позивачка у судове засідання не з`явилась. У позовній заяві просила розглядати справу за її відсутності, а також зазначила, що не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи у суді повідомленй належним чином, поважних причин нез`явлення у судове засідання суд не повідомив, відзиву та/або заперечення на позовну заяву не подав, що не перешкоджає розгляду справи по суті за змістом ст. 223 ЦПК України і є умовою для ухвалення заочного рішення у справі згідно ст. 280 ЦПК України . Фіксування судового засідання технічними засобами, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Ухвалою суду від 16 грудня 2019 року сторонам надавався строк на примирення тривалістю два місяці, проте після його закіечення примирення не досягнуто. Суд повно та всебічно дослідивши всі докази у справі у їх сукупності, прийшов до переконання, що обставини, на які покликається позивач у позовній заяві, як на підстави для задоволення заявлених ним позовних вимог знайшли своє підтвердження Відповідно до свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , виданного 23 лютого 2014 року, Виконавчим комітетом Локницької сільської ради Зарічненського району Рівненської області, зареєстровано шлюб між сторонами, актовий запис № 2. Так, відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позов про розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Зважаючи на те, що сторони шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, шлюб між ними набув формального характеру, суд вважає, що збереження шлюбу є неможливим. У сторін втрачено почуття довіри та любові, що є основою побудови шлюбних відносин та суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Спору щодо визначення місця проживання дітей, щодо поділу майна у сторін немає. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі наведеного, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги заявлені позивачкою підставні та підлягають задоволенню. Згідно\~ ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути документально підтвердженні судові витрати, які складаються із судового збору. З огляду на вищевказане.

Outcome: approved