Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до Ленінського районного суду м.Запоріжжя із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якому вказала, що в період з 16.08.2005 року по 28.07.2021 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина: [PERSON] , [INFO] . Відповідач не надає в добровільному порядку коштів на утримання дитини. Домовленості про участь відповідача в утриманні сина сторони не досягли, оскільки відповідач уникає будь-якого спілкування з цього приводу. На цей час дитина [PERSON] є студентом денної форми навчання, необхідність та розмір матеріальних витрат на його утримання, з урахуванням вартості навчання, вартості підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження та інше, є тягарем позивачки, а тому вона вимушена звернутися із позовом про стягнення аліментів у судовому порядку. Відповідач має достатній стабільний дохід,і має можливість надавати грошову допомогу на утримання дитини. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 3000,00 гривень щомісяця, але не менше 50 відсотків, з дня пред`явлення позову до суду і, до закінчення навчання чи до досягнення дитиною 23-рчного віку у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою. Позивач та її представник в судове засідання не з`явились. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без її присутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач відзив на позов не подав, в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся згідно вимог\~ЦПК України. Відповідно до ст.ст. 280-283 ЦПК України, зі згоди позивачки, суд ухвалює заочне рішення. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2\~ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною,Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9\~Конституції України є\~частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до\~ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до\~ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно зі\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст.\~76,\~81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими, електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 16.08.2005 рок по 28.07.2021 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина: [PERSON] , [INFO] . Відповідач в добровільному порядку коштів на утримання дитини не надає. Домовленості про участь відповідача в утриманні сина сторони не досягли. Відповідно до\~ст. 121 Сімейного кодексу України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походження дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку встановленому статтями\~122\~та\~125\~цього\~Кодексу. Відповідно до\~ст.180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3\~ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Виходячи з вимог ст. 184 СК України розмір аліментів визначається у твердій грошовій сумі, якщо платник має нерегулярний, мінливий дохід, частку якого отримує в натурі. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно зі\~ст.\~8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини. Статтею 199 Сімейного кодексу України\~передбачено, що батьки зобов`язані утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з тим потребують матеріальної допомоги до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно\~зі ст. 200 Сімейного кодексу України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до довідки № 222 від 01.09.2021 року та студентського квитка серія [NUMBER] виданих Національним юридичним університетом імені Ярослава Мудрого встановлено, що [PERSON] є студентом першого курсу денної форми навчання міжнародно-правового факультету Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого, термін навчання з 01.09.2021 року до 30.06.2025 року, а тому потребує матеріальних витрат на його утримання. Відповідач [PERSON] є працездатним та має можливість надавати допомогу на утримання сина, який на даний час потребує матеріальної допомоги. Відповідачем не надано протилежних доказів,\~\~аналізуючи зібрані у справі докази і вимоги чинного законодавства, враховуючи обставини справи, суд доходить висновку про те, що позов підлягає задоволенню частково. Частиною 1\~статті 191 Сімейного кодексу України\~встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 34 ЦК України, повнолітньою вважається людина на наступний день після\~настання\~18-річчя наступний день після дня народження. Враховуючи, що неповнолітній [PERSON] з 23.05.2022 року буде вважатись повнолітньою людиною, суд вважає за необхідне в подальшому стягувати аліменти з відповідача у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 гривень. Згідно п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору при подачі заяви, з відповідача повинен бути стягнений в дохід держави судовий збір.

Outcome: partial