Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з даним позовом, в якому просить визначити їй додатковий строк в три місяці для подання в нотаріальну контору заяви про прийняття за заповітом спадщини після померлого 02 червня 2004 року батька [PERSON], обгрунтовуючи свої вимоги тим, що передбачений чинним законодавством строк для прийняття спадщини вона пропустила з поважних причин, оскільки мала важкий моральний стан в звязку зі смертю батька, не знала про існування заповіту, що спричинило невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, не була обізнана з положеннями спадкового законодавства й вважала, що фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. Позивачка в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити з вищевказаних підстав, зазначивши, що до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за письмовою згодою інших спадкоємців, які прийняли спадщину, вона не зверталася. Комарівська сільська рада в судове засідання представника не направила, подавши заяву, в якій просить розглядати справу без їх участі. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку. Згідно зі ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, яким за ст.1220 ЦК України є день смерті особи. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що 02 червня 2004 року помер батько позивачки [PERSON], який був зареєстрований й проживав в [INFO]. При житті 27 травня 2004 року [PERSON] склав на користь своєї дочки [PERSON] (позивачки по справі) заповіт на все належне йому майно. У визначений законом строк [PERSON] відповідно до вимог ст.ст.1268, 1269 ЦК України не прийняла спадщину. Разом з тим, таким правом з огляду на приписи ч.3 ст.1268 ЦК України скористалися: інша дочка спадкодавця й рідна сестра позивачки [PERSON] (спадкоємець першої черги за законом), внуки спадкодавця [PERSON], [PERSON] (спадкоємці пятої черги за законом). Зазначені обставини підтверджуються копіями свідоцтв про народження, укладення шлюбу, смерть, довідкою Ховмівської сільської ради №333 від 29.02.2016р. та Борзнянської районної державної нотаріальної контори №2477 від 18.10.2017р. Згідно з керівними розясненнями, викладеними в п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» відповідачами у справі щодо визначення додаткового строку для прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину, й лише при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Тому, оскільки після померлого [PERSON] спадщину прийняли його дочка [PERSON] та внуки [PERSON], [PERSON], то вони і мають бути належними відповідачами по справі, а зазначена позивачкою у заяві Комарівська сільська рада не може вважатися належним відповідачем. З аналізу положень ст.11 ЦПК України вбачається, що суд зобовязаний вирішити справу за тим позовом, що предявлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому. Позивачка всупереч вимогам ч.1 ст.33 ЦПК України своїм процесуальним правом на внесення клопотання про заміну первісного відповідача належними відповідачами, або залучення у справі [PERSON], [PERSON], [PERSON] як співвідповідачів, в судовому засіданні не скористалась (хоча ще при подачі позову до суду вбачалось існування зазначених спадкоємців), тоді як з урахуванням принципу диспозитивності цивільного процесу суд позбавлений можливості самостійно вчинити дані процесуальні дії. Таким чином, враховуючи викладені обставини, позовні вимоги [PERSON] до Комарівської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області про визначення додаткового строку для подання в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини звернуті безпідставно, в звязку з чим, не підлягають задоволенню. Одночасно, суд розяснює [PERSON], що у відповідності до ч.2 ст.1272 ЦК України вона може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed