Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про встановлення факту спільного проживання, як чоловіка та жінки з [PERSON], визнання домоволодіння № 4а по вулиці Західній (Блюхера) в смт Любимівка спільною сумісною власністю та визнання права власності на Ѕ частку домоволодіння. В обґрунтування позову зазначається, що [PERSON] та [PERSON] з 1984 року по 2010 рік перебували у шлюбі. 27 липня 2010 року шлюб розірвали, однак продовжували проживати разом однією сімєю. За час спільного проживання з 1984 року за спільні кошти побудували будинок, який був зареєстрований належним чином лише у липні 2016 року. 04 жовтня 2016 року [PERSON] помер. 26 червня 2017 року петренко Н.І. звернулась до нотаріуса з приводу оформлення спадщини після смерті чоловіка, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки нею не надано документів, які підтверджують перебування зі спадкодавцем у шлюбі на час відкриття спадщини. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила його задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві. Відповідачі в судовому засіданні позов визнали та не заперечували проти його задоволення в повному обсязі. В судове засідання призначене на 17 травня 2018 року відповідачі надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позову не заперечують, тобто його визнають. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачами. Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи позивача, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON]. Так, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 1984 року по 27 липня 2010 року перебували в шлюбі. З липня 2010 року офіційно розлучені. 22 липня 2016 року [PERSON] зареєстровано право власності на домоволодіння № 4а по вулиці Західна в смт Любимівка. 04 жовтня 2016 року [PERSON] помер. 26 червня 2017 року нотаріусом відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки нею не надано документів про перебування у шлюбі із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини після його смерті. Відповідно до ст. 60, 68 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України. Згідно ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Як встановлено матеріалами справи та визнається сторонами, [PERSON] та [PERSON] перебуваючи в шлюбі у 1991 році побудували будинок в смт. Любимівка, вул. Західна, 4а. Тобто домоволодіння було побудовано за час перебування у шлюбі. Зареєстровано домоволодіння [PERSON] у 2016 році. [PERSON] розлучились у 2010 році, проте продовжували проживати разом однією сімєю. Відповідачі є єдиними спадкоємцями [PERSON] та є сумісними дітьми [PERSON] та [PERSON], [PERSON] є матірю [PERSON]. Відповідачі позов визнають та в судовому засіданні зазначили, що дійсно майно побудовано за час перебування батьків у шлюбі, після 2010 року батьки продовжували проживати разом, а тому є всі підстави для визнання за матірю права власності на Ѕ домоволодіння. За таких даних, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved