Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон малолітньої дитини без згоди батька, посилаючись на те, що відповідач не бере участі у вихованні дитини, не надає матеріальної допомоги на її утримання, не спілкується з дитиною. Позивач не має змоги отримати від відповідача дозвіл на виїзд дитини за кордон, оскільки її колишній чоловік безпідставно не надає згоди на виїзд дитини за межі України, при цьому жодних вагомих аргументів, які б пояснювали та обґрунтовували його відмову, не наводить, а тому просить надати їй дозвіл на виїзд її сина [PERSON], [INFO], в її супроводі у Туреччину з метою оздоровлення та відпочинку в період з 14 липня 2014 року по 20 липня 2014 року, без згоди та супроводу його батька [PERSON] та надати позивачу дозвіл на тимчасовий багаторазовий виїзд її сина [PERSON], [INFO] в її супроводі до країн: Великобританії, Італії, Єгипту, Туреччини, Польщі, Угорщини, Греції, Кіпру, Японії, Індії, Болгарії, Румунії, Хорватії, Сербії, Боснії, Герцеговини, Македонії, Словенії, Іспанії, США, Нової Зеландії, Канади, Норвегії, Ізраїлю, Німеччини, Франції, Австрії, Австралії, Чехії, Португалії, Нідерланди, Бельгії, Люксембург, Швеції, Швейцарії, Фінляндії, Ірландії, В'єтнаму, Шрі-Ланки, Китайської народної республіки, Голландії, Об'єднаних Арабських Еміратів, Таїланду, Марокко, Бразилії, Мексики, Російської Федерації, Молдови, Білорусії, Грузії, Азербайджану, Вірменії, Литви, Латвії - з туристичною, навчальною метою, а також для оздоровлення та відпочинку до досягнення ним повноліття, без згоди та супроводу батька [PERSON] за сні ступним графіком в дні шкільних канікул: з 20 грудня по 20 січня, з 20 березня по 20 квітня, з 20 травня по 20 жовтня кожного року. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги за викладеними в позові обставинами та просили суд задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи був належним чином повідомлений, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. До суду відповідач [PERSON] подав заяву, в якій повністю визнає заявлені до нього позовні вимоги та не заперечує проти розгляду справи за його відсутності. Представник Служби у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засіданні не з'явився, про розгляд справи був належним чином повідомлений. За даних обставин, суд вважав за можливе проводити розгляд справи за відсутності представника. Вислухавши пояснення позивача та її представника, а також дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] - відповідач, та [PERSON]. - позивачка, згідно свідоцтва про народження (а.с.14). Відповідно до свідоцтва про одруження, 22 серпня 2012 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб (а.с.15). Відповідно до копії рішення Деснянського районного суду м. Києва від 15 листопада 2013 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірвано (а.с.16). Відповідно до копії договору №108 на туристичне обслуговування від 27 березня 2014 року, [PERSON] доручила туристичні компанії оформлення бронювання туру в період з 14.07 по 20.07 до отелю в м. Белек, Туреччини на себе та малолітнього [PERSON] (а.с.17) Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994р. (зі змінами та доповненнями), оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянами України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Відповідно до підпункту 3 п.2.2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою КМУ від 27.01.1995р.(зі змінами та доповненнями), виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється у разі пред'явлення оригіналів документів або їх нотаріально посвідчених копій рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної Ради України №789 від 27 лютого 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. Відповідно до ч.1 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справах доказів. У відповідності до положень ст.ст. 7, 155 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснитися всупереч інтересам дитини. З огляду на викладені обставини, суд вважає за необхідне надати дозвіл на виїзд малолітнього [PERSON], [INFO], на тимчасові неодноразові поїздки за межі України - за кордон без згоди та супроводу батька [PERSON], [INFO], у супроводі матері - [PERSON], [INFO], яка буде забезпечувати проїзд, перебування за кордоном та повернення дитини в Україну з дня вступу рішення в законну силу до 15 грудня 2016 року до наступних країн: Італії, Єгипту, Туреччини, Польщі, Греції, Кіпру, Хорватії, Словенії, Іспанії, Ізраїлю, Чехії, Об'єднаних Арабських Еміратів, Марокко, Російської Федерації, Молдови, Білорусії та Грузії. На підставі викладеного та

Outcome: partial