Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини,- Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано згідно рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 26.10.2010 року. У шлюбі у них народилась дочка [PERSON] [INFO], яка на даний час проживає з нею та знаходиться на її утриманні та вихованні. Рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 27.08.2010 р. присуджено стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі по 400 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Присуджені аліменти відповідач сплачував нерегулярно. Вважає, що розмір аліментів, визначений рішенням суду від 27.08.2010 р., є недостатнім, враховуючи те, що останнім часом різко зросли ціни на продукти харчування, одяг та інші побутові речі, тому аліменти в розмірі 400 грн. є недостатніми для утримання дитини. На даний час вона проживає разом з неповнолітньою дитиною, не працює, підсобного господарства не веде, тому невзмозі самостійно утримувати неповнолітню дитину. Відповідач неофіційно працює по тимчасових заробітках, з чого має мінливий нерегулярний дохід, в звязку з чим може сплачувати аліменти у більшому розмірі, ніж сплачує на даний час. Крім того він є фізично здоровою людиною, інших утриманців, крім їхньої дитини, не має. Позивач в судове засідання не зявилась, однак від неї поступила заява, в якій просить справу слухати в її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю з підстав, зазначених в позовній заяві та просить суд постановити рішення, яким змінити розмір аліментів, визначений рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 27.10.2010 року, в твердій грошовій сумі, та стягувати з відповідача на її користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі по 1100 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Не заперечує щодо проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про отримання повістки, про причини неявки не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутності не поступало. Тому зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст. 76, 81 ЦПК України і, які сторона вважає достатніми для обгрунтування і заперечення своїх позовних вимог, та, з'ясувавши фактичні обставини, приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що сторони проживали в зареєстрованому шлюбі, який розірвано згідно рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 26.10.2010 року (а.с. 9). У шлюбі у них народилась дочка [PERSON] [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 8). Рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 27.10.2010 р. присуджено стягувати з відповідача в користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі по 400 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття (а.с. 10). Позивач на даний час проживає разом з неповнолітньою дитиною, не працює, підсобного господарства не веде, тому невзмозі самостійно утримувати неповнолітню дитину. Відповідач працює по тимчасових заробітках, з чого має мінливий нерегулярний дохід, тому має можливість надавати допомогу на утримання дитини. Відповідно до ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. У відповідності до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Крім того, відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Частиною першою ст. 12 зазначеного Закону встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Частиною1 ст. 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів» роз'яснено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у звязку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Таким чином, з врахуванням стану здоровя та матеріального становища дитини, стану здоровя та матеріального становища платника аліментів, який офіційно не працює, відсутність інших утриманців, суд прийшов до висновку, що позов слід задовільнити частково, збільшити розмір аліментів визначений рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 27.10.2010 у твердій грошовій сумі, та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі по 1100 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача, зокрема 704 грн. 80 коп. судового збору в дохід держави. На підставі ст.ст. 180-182, 184, 192 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved