Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просить визнати відповідача таким, що втратила право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: вул. Слобожанська, буд.76, смт. Великий Бурлук, Великобурлуцький район, Харківська область. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що вона має у власності домоволодіння, яке розташоване за адресою: вул. Слобожанська (бувша вул. Колгоспна), буд. 76, смт. Великий Бурлук, Великобурлуцький район, Харківська область. Позивач має доньку [PERSON], [INFO], яка на даний час зареєстрована за адресою: вул. Слобожанська (бувша Колгоспна), буд. 76, смт. Великий Бурлук, Великобурлуцький район, Харківська область. Донька більше року не проживає за вказаною адресою, через що позивач має складнощі в оформленні субсидії (пільг) на житлово комунальні послуги. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, підтвердила обставини викладені в позовній заяві та просила позов задовольнити. Також просила розглядати справу за відсутності відповідача та прийняти по справі заочне рішення (а.с.45). Відповідач [PERSON] в судові засідання не зявилась з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином. Судові повістки отримано 04.11.2017 року та 16.11.2017 року (а.с.34,41). Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідач не зявилась на судовий розгляд справи, про причини неявки суд не повідомила, хоча була завчасно та належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи в суді, заяви про розгляд справи у її відсутності не надала,\~та позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд рахує за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за таких обставин. Статтею 47 Конституції України\~визначено, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду. Європейською конвенцією про захист прав людини та основних свобод (далі\~Конвенція) гарантується кожній особі окрім інших прав, право на повагу до її житла, яке охоплює насамперед право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла (п. 1 ст. 8 Конвенції). Пункт 2 ст.8 Конвенції чітко визначає підстави, за яких втручання держави у використання особою прав, зазначених в п. 1 цієї статті, є виправданим. Таке втручання має бути передбачене законом і необхідне в демократичному суспільстві, а також здійснюватися в інтересах національної і громадської безпеки або економічного добробуту країни, для охорони порядку і запобігання злочинності, охорони здоровя чи моралі, захисту прав і свобод інших осіб. Цей перелік підстав для втручання є вичерпним і не підлягає розширеному тлумаченню. Водночас державі надаються широкі межі розсуду, які не є однаковими і в кожному конкретному випадку залежать від цілей, зазначених у п.2 ст.8 Конвенції. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходяться по вул. Колгоспна, буд. 76, смт. Великий Бурлук Великобурлуцького району Харківської області, згідно договору дарування від 21 липня 2005 року (а.с.04), що також вбачається з домової книги для прописки громадян, проживаючих в [INFO] (а.с.05-08) та технічного паспорту на садибний (індивідуальний) будинок № 76 по вул. Колгоспна смт. Великий Бурлук Великобурлуцького району Харківської області (а.с.11-15). Відповідно до рішення 5 сесії 7 скликання від 16 лютого 2016 року за № 72-7 Великобурлуцької селищної ради Великобурлуцького району Харківської області та додатку до рішення, вул. Колгоспна була перейменована на нове найменування, а саме: «вул. Слобожанська» (а.с.09-10). Як вбачається з довідки, виданої виконкомом Великобурлуцької селищної ради Великобурлуцького району Харківської області від 13 жовтня 2017 року за вих. № 2914, в зазначеному будинку зареєстровані: позивач, її чоловік [PERSON], донька [PERSON] та мати [PERSON] Суд приходить до висновку, що відповідача було зареєстровано в будинку позивача як члена сімї, оскільки вона є донькою позивача. За відомостями адресно довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Харківські області від 10 листопада 2017 року вбачається, що [PERSON] дійсно зареєстрована за адресою: [INFO] (а.с.32). Відповідно до актів обстеження від 13.09.2015 р., 13.10.2017 р. при обстеженні будинку, розташованого за адресою: вул. Колгоспна, буд. 76, смт. Великий Бурлук Великобурлуцького району Харківської області [PERSON] зареєстрована за вказаною адресою, але фактично не проживає з жовтня 2011 року (а.с.43-44), що також підтвердили допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном за власним розсудом. Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Згідно ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до\~ст.191 ЦК України\~\~власник майна\~\~має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно\~ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла, або законом, а згідно\~ст.72 Житлового кодексу України\~визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Суд приходить до висновку, що позивач довів свій позов, а тому вважає, що [PERSON] втратила право користування житловим приміщенням, що розташоване за адресою: вул. Слобожанська (бувша вул. Колгоспна), буд. 76, смт. Великий Бурлук Великобурлуцького району Харківської області у звязку із не проживанням за місцем реєстрації понад один рік без поважних причин. Згідно п.14 «Тимчасового порядку реєстрації фізичних осіб», затвердженого постановою КМ України № 36 від 16.01.2003 p., зняття з реєстраційного обліку здійснюється також на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Отже, рішення суду про визнання [PERSON], [INFO] такою, що втратила право користування житловим приміщенням є підставою для зняття її з реєстраційного обліку житлового будинку, розташованого по вул. Слобожанська (бувша вул. Колгоспна), буд. 76 смт. Великий Бурлук Великобурлуцького району Харківської області. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення частини першої статті 88 ЦПК України. Так, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп. (а.с.02), який підлягає стягненню з [PERSON] на користь позивача, оскільки рішення ухвалено на її користь.

Outcome: approved