Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 02 квітня 2005 року вона з відповідачем уклала шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Першотравенського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №38. Від шлюбу вони мають одну малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею. Причиною звернення з позовом до суду є те, що відповідач з 2010 року по 2015 рік раптово змінив своє відношення до неї, сімейних зобов'язань, у зв'язку з чим у них постійно виникали сварки, які згодом переросли у взаємну неприязнь. Вона намагалась зберегти сім'ю та робила все, що від неї залежить, але це ні до чого не призвело. Взаємна неприязнь стала причиною припинення шлюбних відносин. При тих відносинах, що у них склались, подальше збереження сім'ї та шлюбу стало неможливим. Шлюбні відносини вони припинили з червня 2015 року. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], залишивши їй після розірвання шлюбу шлюбне прізвище [PERSON]. У підготовче судове засідання позивач [PERSON] надала заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач у підготовче судове засідання не з'явився, направив суду телефонограму, в якій прохав суд розглянути справу за його відсутності, заявлені вимоги визнає у повному обсязі. Вивчивши матеріали справи суд вважає встановленими наступні факти та обставини. 02 квітня 2005 року сторони по справі уклали шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Першотравенського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №38. Від спільного життя сторони мають одну малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, тому що родина фактично розпалась і її відновлення неможливо. Одночасно суд вважає, що подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому що сторони подружні відносини припинили й спільного господарства не ведуть з червня 2015 року, та даний факт має істотне значення. Шлюб - це сімейний добровільний та рівноправний союз жінки та чоловіка, їх спільність, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану та спрямований на створення сім'ї. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Загальна декларація з прав людини у ч.2 ст.16 містить положення, за яким шлюб може укладатись тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст.23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. За аналогією можна зробити висновок, що й подальше існування сім'ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім'ю - шлюб, не може мати місце. Однією з причин припинення шлюбу є його розірвання. Шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, розірвання шлюбу може відбутися за їхньою спільною заявою або за заявою когось з них. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони по справі не мають наміру зберігати шлюб. Приймаючи до уваги зазначене сторонами по справі, суд вважає, що причини, що спонукають їх на розірвання шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Розподіл судових витрат слід здійснити відповідно до ст.ст.141, 142 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved