Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, мотивуючи свої вимоги наступним. Позивачка є власником жилої квартири № 16 в буд. № 110/27 по Мелітопольському шосе в м. Бердянську Запорізької області. Відповідач також зареєстрований за вказаною адресою, але ніколи в цій \~ \~ \~ \~квартирі не проживав. З позивачкою відповідач жодних контактів не підтримує, в добровільному порядку знятися з реєстрації не бажає, за адресою реєстрації не зявляється, в утриманні квартири участі не приймає. Реєстрація місця проживання відповідача в квартирі позивачки обмежує її право власності. Просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з викладених в позові підстав, просили позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач, повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, відзив на позовну заяву суду не надав. Згідно із ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши позивачку, її представника, свідків, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності із ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України власнику належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що згідно з договором купівлі-продажу квартири від 05 грудня 2012 року [PERSON] є власником квартири № 16 в житловому будинку № 110/27а по Мелітопольському шосе в м. Бердянську Запорізької області. Згідно з довідкою про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 27 листопада 2018 року № 19963, виданою відділом реєстрації місця проживання виконавчого комітету Бердянської міської ради, відповідач зареєстрований за вищевказаною адресою. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] пояснили суду, що відповідач [PERSON] не є близьким родичем позивачки, не проживає в належній їй квартирі та ніколи раніше не проживав. Речі відповідача у вищевказаній квартирі відсутні. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Враховуючи наведене, судом встановлено, що позивачка є власником квартири № 16 в житловому будинку № 110/27а по Мелітопольському шосе в м. Бердянську Запорізької області, відповідач згідно з положеннями ч. 2 ст. 64 ЖК УРСР не є членом її сімї, не проживав і не проживає за вказаною адресою, проте зареєстрований. Наявність реєстрації місця проживання особи в житловому приміщенні, яка в ній не проживає, є перешкодою у здійсненні позивачкою прав власника квартири. Зазначені перешкоди підлягають усуненню шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved