Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та просить шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 17 вересня 2016 року Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис № 1614 розірвати. Після розірвання шлюбу позивач просить залишити їй прізвище «Табачник». З позовної заяви виходить, що 17 вересня 2016 року Чернігівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області зареєстрував шлюб між позивачем та [PERSON], [INFO], про що зроблено відповідний актовий запис № 1614. Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між сторонами, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства. У сторін різні погляди на життя. З вини обох сторін сумісне життя і збереження сімї стало неможливим. Фактичні шлюбні відносини між позивачем та відповідачем припинені з березня 2017 року. За таких обставин, позивач вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам. Спору про поділ майна у сторін немає. Після розірвання шлюбу дитина залишається проживати разом з позивачем. Крім того, у позовній заяві позивач вказує, що категорично заперечує проти збереження шлюбу та вважає, що примирення між нею та відповідачем неможливе. Строк для примирення позивач просить не надавати. Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 17 вересня 2016 року Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис № 1614. Після розірвання шлюбу позивач просить залишити їй прізвище «Табачник». Ухвалою судді від 13 лютого 2018 року прийнято позов до розгляду та відкрито провадження у даній справі. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, про дату, час та місце судового розгляду справи остання повідомлялася належним чином, надала до суду письмове клопотання від 09.02.2018 року з проханням розглядати справу без її участі та присутності, свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити ( а.с. 26 ). Згідно положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи останній повідомлявся належним чином, надав до суду письмове клопотання від 18.02.2018 року з проханням розглянути справу за позовом [PERSON] про розірвання шлюбу без його участі та присутності, так як він не має бажання зустрічатись з позивачем як в органах РАЦС, так і в суді. Також позивач просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем ( а.с. 43 ). Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. Частина 4 ст. 200 ЦПК України передбачає, що ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 ЦПК України. Відповідно до вимог частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до положень частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, зясувавши позицію позивача та відповідача по суті заявлених позовних вимог, перевіривши матеріали справи та дослідивши в судовому засіданні докази, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про шлюб серії І-ЕЛ № 107737, виданого Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області 17.09.2016 року, встановлено, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 17 вересня 2016 року, про що Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, зроблено відповідний актовий запис за № 1614. Прізвище подружжя після реєстрації шлюбу : чоловіка Богдан, дружини - [PERSON] ( а.с. 6 ). Зі свідоцтва про народження серії 1-ОК № 164933 встановлено, що [PERSON] народився 06 вересня 2010 року у м. Ірпінь, Київської області, його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 8 ). Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 55 СК України передбачає, що дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. При цьому стаття 56 СК України визначає, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 112 СК України при вирішенні питання про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги відсутність у сторін спільних дітей. Відповідно до частини 2 статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що причиною розірвання шлюбу позивач у позовній заяві зазначає те, що спільне життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки, у подружжя різні погляди на життя. У звязку з цим, сторони припинили між собою шлюбні стосунки і вирішили розірвати шлюб, примирення між сторонами неможливе. З огляду на викладене, а також враховуючи фактичні взаємини подружжя, наведені позивачем причини розірвання шлюбу, згоду відповідача на розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їх спільної неповнолітньої дитини, в звязку з чим шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved