Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-01 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до Більшівцівської селищної ради обєднаної територіальної громади Галицького району Івано-Франківської області та [PERSON], правонаступником якого є [PERSON], про визнання протиправними та скасування рішень сесії Більшівцівської селищної ради про надання дозволу [PERSON] на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд по існуючих межах орієнтовною площею 0,05 га в смт. Більшівці по вул. Франка, 9, від 22.12.2014 та рішення сесії Більшівцівської селищної ради від 28.01.2016 про внесення змін до вищевказаного рішення в частині надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення зазначеної земельної ділянки [PERSON] для обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд. В судовому засіданні позивач та його представник заявлені вимоги підтримали повністю з підстав викладених в позовній заяві. В обґрунтування позову покликаються на те, що [PERSON] разом із сестрою [PERSON] є спадкоємцями свого батька [PERSON], якому рішенням № 72 Більшівцівської районної Ради депутатів трудящих від 25.03.1961 надано дозвіл на будівництво в райцентрі Більшовці хати по вул. Ів. Франка, 9, на підставі якого тоді ж складено план відводу земельної ділянки шестикутної форми під будівництво індивідуального житлового будинку. Згідно поквартального плану кварталу № 11 в смт. Більшівці, виготовленого 01.06.1955, загальна площа земельної ділянки, яку відведено під будівництво [PERSON] становила 788,7 м2 або 0,07887 га. Вказана площа та форма земельної ділянки, яка перебувала у користуванні батька відповідача підтверджується і рішенням Більшівцівської селищної ради народних депутатів № 53 від 29.04.1980 про надання йому дозволу на будівництво сараю та планом відводу земельної ділянки для такого будівництва. У подальшому, Галицьким районним судом у рішенні від 29.03.2002, яке набрало законної сили, проведено поділ земельної ділянки [PERSON] між його дітьми, а саме [PERSON] та Відповідачем [PERSON], за результатом якого останньому по вул. Франка, 9 в смт. Більшівці виділено земельну ділянку площею 316 м2 або 0,0316 га, а решту 0,0485 га його сестрі. Таким чином, у користуванні Відповідача по вул. Франка, 9 перебувала та перебуває земельна ділянка площею 0,03 га, але ніяким чином не 0,05 га як зазначено в оскаржуваних рішеннях сесії Більшівцівської селищної ради від 28.01.2016 та 22.12.2014 року. Суміжною із земельною ділянкою Відповідача, зі сторони вул.Б.Хмельницького, 22, є земельна ділянка площею 0,0608 га, яка перебувала в користуванні батька позивача [PERSON], а на даний час є у користуванні [PERSON] З метою захоплення та подальшої незаконної приватизації відповідачем частини вищевказаної земельної ділянки позивача площею 0,0186 га, невідомими особами підроблено план відводу земельної ділянки [PERSON] (батьку відповідача), який в свою чергу було складено ще в 1961 році на виконання рішення № 72 Більшівцівської районної Ради депутатів трудящих від 25.03.1961. А саме, на вказаному плані змінено контури ділянки, відведеної [PERSON] в той період таким чином, що вона отримала прямокутну форму і тим самим охопила якраз частину ділянки Позивача площею 0,0186 га. На підтвердження своїх доводів про підробку вищевказаного плану земельної ділянки [PERSON] позивач та його представник надали суду копію висновку експерта №\~1.1.-332/17 від 26.01.2017, згідно якого у вищевказаному плані відводу земельної ділянки під будівництво індивідуального житлового будинку [PERSON] по вул. І. Франка, 9, є зміна первісного напису шляхом підчистки. Зокрема, на зображенні 9 (стор. 9) висновку експертом штрих пунктирною лінією позначено первинну дійсну межу земельної ділянки [PERSON], яку у подальшому було видалено, шляхом підчистки. Також, на підтвердження вищевказаного факту підробки подано постанову про закриття кримінального провадження від 22.02.2017. Окрім того, позивач підтверджує свої доводи вилученим з ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» поквартальним планом кварталу № 11 на домоволодіння [PERSON] (б/н 3). За таких обставин, вважають, що рішення Більшівцівської селищної ради від 28.01.2016 та 22.12.2014 прийняті з порушенням вимог Земельного кодексу України, оскільки ними надано дозвіл [PERSON]К на виготовлення проекту землеустрою та складання технічної документації щодо відведення земельної ділянки площею 0,05 га, при тому що у його користуванні перебуває лише 0,03\~га, а інших вільних земель запасу територіальної громади у цьому місці (по вул. Франка в смт. Більшівці) не має. Отже, при прийнятті рішення від 28.01.2016, яким внесені зміни до рішення від 22.12.2014 в частині надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON], та безпосередньо рішення від 22.12.2014 про надання йому дозволу на складання технічної документації із землеустрою, Більшівцівська селищна рада надала такі дозволи при наявності накладення земельної ділянки на ділянку, якою користується позивач. Як наслідок, місце розташування земельної ділянки, зазначеної в оскаржуваних позивачем рішеннях не відповідає містобудівній документації, оскільки при площі 0,05 га вона накладається на суміжну земельну ділянку, яка перебуває у його користуванні. Просить суд визнати протиправним та скасувати рішення сесії Більшівцівської селищної ради від 28.01.2016 «Про внесення в рішення двадцять пятої сесії шостого демократичного скликання від 22.12.2014 року «Про надання дозволу на складання технічної документації із землеустрою» щодо надання дозволу [PERSON] на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,05 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в смт. Більшівці по вул. Франка, 9. Визнати протиправним та скасувати рішення сесії Більшівцівської селищної ради від 22.12.2014 «Про надання дозволу на складання технічної документації» з приводу надання дозволу [PERSON] на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по існуючих межах орієнтовною площею 0,05 га в смт. Більшівці по вул. Франка, 9; Представник Більшівцівської селищної ради обєднаної територіальної громади Галицького району Івано-Франківської області в судове засідання не зявився, у попередньо поданій заяві просив розглядати справу без його участі. Представники [PERSON] [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги [PERSON] не визнали повністю з підстав викладених в запереченні на позов від 27.06.2017 року. В обґрунтування заперечення на позов покликаються на те, що 22.12.2014 надавався дозвіл на виготовлення технічної документації не тільки [PERSON], а й [PERSON] відносно земельної ділянки орієнтовною площею 0,0608 га. Зазначений дозвіл ними оскаржувався до суду. За результатом судового розгляду, Львівським апеляційним адміністративним судом 21.12.2015 прийнято остаточне рішення, згідно якого суд дійшов висновку, що спірна ділянка площею 0,0186 га знаходиться в самовільному та незаконному користуванні [PERSON] Крім того, відповідач стверджує, що апеляційний суд дійшов висновку, що [PERSON] (батько [PERSON]К.) є законним та належним безстроковим користувачем земельної ділянки орієнтовною площею 0,05 га прямокутної форми. Вважають, що відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, зазначена обставина є встановленою та доказуванню не підлягає. Рішення Львівського апеляційного адміністративного суду від 21.12.2015 необхідно врахувати як доказ законності та відповідності місця розташування земельної ділянки, на яку просив надати дозвіл [PERSON] Просять суд у задоволенні позову відмовити. Суд заслухавши пояснення сторін, перевіривши та дослідивши матеріали справи вважає, що позов слід задовольнити. Судом встановлено, що рішенням сесії Більшівцівської селищної ради від 22.12.2014 надано дозвіл [PERSON] на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд по існуючих межах орієнтовною площею 0,05 га в смт. Більшівці по вул. Франка, 9, а рішенням сесії Більшівцівської селищної ради від 28.01.2016 внесено зміни до вищевказаного рішення в частині надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення зазначеної земельної ділянки [PERSON] для обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд. [PERSON] 28.09.2016 помер. Єдиним його спадкоємцем є [PERSON], якого судом допущено правонаступником у даній справі та залучено як відповідача. Також, 22.12.2014 селищною радою надано дозвіл [PERSON] на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0608 га для ведення особистого селянського господарства в смт. Більшівці по вул. Хмельницького, 24. При цьому, зазначені земельні ділянки, накладаються одна на одну в частині орієнтовною площею 0,0186 га, про що підтвердили всі учасники судового засідання, що в свою чергу свідчить про спірний характер правовідносин. Покійному [PERSON] на праві приватної власності належав житловий будинок за адресою: вул. І. Франка, 9, смт. Більшівці, Галицького району, Івано-Франківської області, який він успадкував від свого батька [PERSON] Для обслуговування зазначеного будинку у користуванні [PERSON] перебувала земельна ділянка. Площа зазначеної земельної ділянки, згідно поквартального плану кварталу № 11 в смт. Більшівці, виготовленого 01.06.1955 становила 788,7 м2 або 0,07887 га. При цьому, форма такої ділянки відповідно до зазначеного плану кварталу № 11 та плану відводу земельної ділянки [PERSON] для будівництва сараю від 29.04.1980 є не прямокутною, як стверджують представники відповідача [PERSON]К, та [PERSON], а «Г» подібною. Разом з тим, згідно копії плану земельної ділянки під будівництво індивідуального житлового будинку [PERSON] від 25.03.1961 року, форма його ділянки є прямокутною. Суд критично оцінює вказаний документ, оскільки він суперечить всім іншим доказам дослідженим у судовому засіданні. При цьому, суд бере до уваги висновок судового експерта № 1.1.-332/17 від 26.01.2017, попередженого про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку, згідно якого у вищевказаному плані відводу земельної ділянки під будівництво індивідуального житлового будинку [PERSON] по вул. І. Франка, 9, є зміна первісного напису шляхом підчистки. Зокрема, на зображенні 9 (стор. 9) висновку експертом штрих пунктирною лінією позначено первинну дійсну межу земельної ділянки [PERSON], яку у подальшому було видалено, шляхом підчистки. Також, суд бере до уваги постанову про закриття кримінального провадження від 22.02.2017, згідно якої під час досудового розслідування остаточно доведено факт підробки плану ділянки [PERSON] 1961 року. За таких обставин, форма ділянки [PERSON] є «Г» подібною, а її площа становить 0,07887 га. Згідно ч. 2 ст. 120 ЗК України, у разі наявності на земельній ділянці жилого будинку, будівлі або споруди, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. До спадкоємця [PERSON] [PERSON] після поділу у судовому порядку, згідно рішення Галицького районного суду від 29.03.2002 року, перейшла земельна ділянка площею 0,0316 га, а решту 0,0414 га його сестрі [PERSON], яка оформила право власності на ділянку площею 485 м.кв. Таким чином, у подальшому, після спадкування будинку [PERSON] до нього у користування перейшла ділянка [PERSON] площею 0,0316 га, але ніяким чином не 0,05 га. Щодо посилання представників відповідача [PERSON] та [PERSON] на рішення Львівського апеляційного адміністративного суду від 21.12.2015 року, яким на їх думку встановлено факт користування [PERSON] земельною ділянкою прямокутної форми площею 0,05 га, то такі їх твердження не відповідають висновкам, зробленим судом у вказаному рішенні. Так, у мотивувальній частині вказаного рішення Львівським апеляційним адміністративним судом зроблено висновок про те, що при прийнятті рішення від 22.12.2014 селищною радою про надання дозволу на виготовлення проектної документації щодо відведення земельної ділянки [PERSON] орієнтовною площею 0,0608 га для ведення особистого селянського господарства у смт. Більшівці по вул. Б. Хмельницького, 24 та надання дозволу [PERSON] на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд по існуючих межах орієнтовною площею 0,05 га в смт. Більшівці по вул. І. Франка, 9, Більшівцівська селищна рада надала таку згоду при наявності накладення таких ділянок одна на одну, при цьому не зясувала кому повинна належати така земельна ділянка, які правові підстави її користування. Тому, суд апеляційної інстанції вважає, що оскаржуване рішення субєкта владних повноважень прийнято передчасно, без достатніх на те правових підстав. Жодних висновків про визначення площі ділянки, віднесення її до користування [PERSON] судом не надавалось, оскільки це не може бути предметом судового розгляду в межах адміністративної юрисдикції. Більше того, адміністративний суд констатував незаконність рішення не лише, яким надано дозвіл [PERSON], а й [PERSON] Статтею 14 Конституції України закріплено, що право власності на землю набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Пунктом б) та в) ч.1 ст.81 ЗК України передбачено, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної та комунальної власності та приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування. Згідно з п.1 ч.1 та ч.2 ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Відповідно до ст. 10 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Відповідно до ч. 7 ст. 118 ЗК України, підставою відмови у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. З огляду на вищевикладене суд вважає, що рішення Більшівцівської селищної ради від 28.01.2016 та 22.12.2014 прийняті з порушенням вищевказаних вимог Земельного кодексу України, оскільки ними надано дозвіл [PERSON]К на виготовлення проекту землеустрою та складання технічної документації щодо відведення земельної ділянки площею 0,05 га, при тому що у його користуванні перебуває лише 0,0316 га, а інших вільних земель запасу територіальної громади у цьому місці (по вул. Франка в смт. Більшівці) не має. Таким чином, при прийнятті рішення від 28.01.2016, яким внесені зміни до рішення від 22.12.2014 в частині надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON], та безпосередньо рішення від 22.12.2014 про надання йому дозволу на складання технічної документації із землеустрою, Більшівцівська селищна рада надала такі дозволи при наявності накладення земельної ділянки на ділянку, якою користується [PERSON] Як наслідок, місце розташування земельної ділянки, зазначеної в оскаржуваних позивачем рішеннях не відповідає містобудівній документації, оскільки при площі 0,05 га вона накладається на суміжну земельну ділянку, яка перебуває у його користуванні. Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також відповідно до міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України. За наведених вище обставин і доказів суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. На підставі наведеного та ст. ст. 11, 15, 16, 377 ЦК України, ст.ст .7, 118120 - 123, 152, 158 Земельного Кодексу України,

Outcome: approved