Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позову зазначила, що [INFO] в с. Велика Яблунівка Смілянського району померла [PERSON] , яка доводилась сторонам матір`ю. Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,78 га та будинок в с. В. Яблунівка. Заповітом від 13 липня 2016 року [PERSON] заповіла позивачу земельну ділянку, а відповідачу будинок. Позивач стверджує, що спадщину вона прийняла шляхом звернення до нотаріуса із відповідною заявою. Однак, одержати свідоцтво про право на спадщину позивач не може у зв`язку з наявністю у державному акті незастереженого виправлення. У зв`язку з цим, постановою нотаріуса від 29 січня 2020 року їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. В судове засідання сторони не з`явились, в направлених до суду заявах позивач та відповідач просили розглядати справу у їх відсутності. Позивач підтримала позов, відповідач позов визнала. За таких обставин суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. У відповідності із свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , [INFO] в с. Велика Яблунівка Смілянського району Черкаської області померла [PERSON] . Як встановлено з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 17 січня 2017 року [PERSON] була власником земельної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,7779 га на території Великояблунівської сільської ради Смілянського району Черкаської області, кадастровий номер 7123781500:02:002:0183. Документом, що засвідчує право власності, зазначено державний акт від 06 лютого 2003 року серії ІІІ-ЧР № 048671. 13 липня 2016 року секретарем виконкому Великояблунівської сільської ради Смілянського району Черкаської області було посвідчено заповіт [PERSON] , яким вона належну їй на праві власності земельну ділянку, розташовану на території Великояблунівської сільської ради і передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно державного акту на право приватної власності на землю ІІІ-ЧР № 048671 заповіла [PERSON] , а житловий будинок [ADDRESS] - [PERSON] . У відповідності із ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи визначені у заповіті. Згідно із ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Як встановлено ст. 1218, ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України вся спадщина вважається належною позивачу з часу смерті спадкодавця. З повідомлення державного нотаріуса Смілянської державної нотаріальної контори від 30 квітня 2020 року встановлено, що після смерті [PERSON] із заявою про прийняття спадщини звернулись [PERSON] та [PERSON] . На підставі поданих заяв була заведена спадкова справа № 556/2019 р. 17 грудня 2019 року [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок. Як вбачається з постанови державного нотаріуса від 29 січня 2020 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після [PERSON] у зв`язку з наявністю незастережених виправлень у державному акті на право власності на земельну ділянку. Судом встановлено, що 06 лютого 2003 року на підставі рішення Великояблунівської сільської ради № 14-5 від 02 березня 2001 року на ім`я [PERSON] було видано державний акт на право приватної власності на землю, у відповідності з яким їй було передано у приватну власність земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,78 га на території Великояблунівської сільської ради. В подальшому до цього державного акту сільським головою в довільній формі було внесено виправлення та уточнено по батькові [PERSON] - « [PERSON] » замість « [PERSON] ». Згідно положень п. 4.14, 4.18 глави 10 Порядку здійснення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину здійснюється за наявності необхідних документів, що підтверджують наявність певних юридичних фактів, у тому числі й склад спадкового майна. У разі, якщо у спадкоємців відсутні всі необхідні документи, питання визнання права на спадщину вирішується у судовому порядку. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За таких обставинах, єдиним способом реалізації позивачем своїх спадкових прав після смерті [PERSON] є визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку. При цьому, суд враховує, що відповідач визнав позов в повному обсязі На підставі наведеного і ст. 1216-1218, 1222, 1223, 1233, 1235, 1268 ЦК України,

Outcome: approved