Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до Святошинського районного суду м. Києва з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.06.2019 до досягнення дитиною повноліття. Позовну заяву було направлено позивачем пошто. 24.06.2019 та зареєстровано в канцелярії суду 26.06.2019. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 28.08.2015 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, про що здійснено актовий запис №1093 від 28.08.2015. В шлюбі, [INFO] народилася дитина - син [PERSON] . Відповідно до рішення Святошинського районного суду м. Києва від 13.06.2019 шлюб між сторонами розірвано. З лютого 2018 року позивач та відповідач проживають окремо, сумісне господарство не ведуть, дитина проживає разом з позивачем. Відповідач, що проживає окремо, обов`язки не виконує належним чином та в обсязі, який не може задовольнити його потреби матеріального характеру. Також, позивачем зазначено, що на момент звернення до суду, між сторонами не досягнуто згоди з приводу способу виконання відповідачем свого боязку утримувати неповнолітню дитину. З огляду на викладене, відповідач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів, який просить задовольнити. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 23.07.2019 відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, визначено строк для подачі відзиву відповідача, строк для відповіді на відзив позивача, роз`яснено права (а.с. 19). Відповідача 28.08.2019 направив до суду відзив на позовну заяву в якому просив відмовити в задоволенні позову з підстав його необґрунтованості та не доведення факту ухилення батька від обов`язку утримувати свою неповнолітню дитину. Зокрема. Відповідач наголошує на тому, що позивач та її батьки чинять перешкоди в прийнятті відповідачем участі у вихованні дитини, її духовному та розумовому розвитку, супроводженні до закладів охорони здоров`я дитини. З цих підстав відповідач звернувся до служби у справах дітей та з позовом про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною. Також, відповідач зазначає, що з 06.05.2019 він добровільно перераховує на картковий рахунок позивача грошові кошти, які як сподівається позивач йдуть саме на утримання дитини, оскільки з 05.03.2019 через перешкоди з боку позивача він втратив спілкування з сином. До відзиву відповідачем було додано Розпорядження Києва-Святошинської районної державної адміністрації Київської області №445 від 11.06.2019 згідно з яким визначено участь батька у вихованні дитини, ухвала про відкриття провадження за позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначенні способу участі у вихованні від 24.06.2019, Характеристика відповідача, видана за місцем мешкання та з місця роботи та копії квитанцій про поповнення банківських карток по номеру. За таких обставин, у відповідності до положень ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, оскільки клопотання про інше від сторін не надходили. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощено позовного провадження від сторін також не надходили. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до вимог частини другої статті 247 вказаного Кодексу не здійснюється. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов таких висновків. Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Судовим розглядом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб від 28.08.2015, сторони уклали шлюб, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, про що здійснено актовий запис №1093 від 28.08.2015 року (а.с. 8). Від вказаного шлюбу у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] (а.с. 9). Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 13.06.2019 року, яке набрало законної сили 16.07.2019 року шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу дитина проживає з позивачем (а.с.27). Відповідно до Характеристики, наданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство» «Техвестсервіс» від 15.03.2019 року, [PERSON] прийнятий у Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство» «Техвестсервіс» на посаду монтажника з 17 серпня 2010 року та працює по теперішній час (а.с. 10).Відповідач за місцем роботи зарекомендував себе відповідальним працівником, який грамотно та з достатнім професіоналізмом підходить до виконання своїх обов`язків, за роки роботи стягнень не мав (а.с.30). Згідно з характеристикою, наданою за місцем проживання, відповідач характеризується позитивно (а.с.29). Розпорядженням Києва-Святошинської районної державної адміністрації Київської області №445 від 11.06.2019 визначено участь батька у вихованні дитини (а.с.27). Наразі, триває розгляд цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначенні способу участі у вихованні (а.с.28). Також, відповідачем було надані квитанції про поповнення картки [PERSON] 06.05.2019 - на 1000, 00 грн; 20.05.2019 - на 995,00 грн; 06.06. 2019 - на 1010, 00 грн, 20.06.2019 - на 1010,00 грн; 05.07.2019 - на 1002, 00 грн; 19.07.2019 - на 1000,00 грн; 20.08.2019 - на 1000,00 грн; 05.08.2019 - на 1092,51 грн (а.с.31-34). Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України (далі - СК України) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї (ст. 150 СК України). Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (до ст. 180 СК України). За приписами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів на утримання дитини суд виходить з матеріального становища кожної із сторін спору, а саме те, що неповнолітня дитина проживає разом з матір`ю, перебуває на її утриманні, тоді як відповідно до вимог сімейного законодавства діти мають право на отримання матеріальної допомоги з боку обох своїх батьків. Як роз`яснено у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Таким чином, закон допускає стягнення аліментів на одну дитину в розмірі 1/4 від доходів боржника у безспірному порядку. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позивач просить стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.06.2019 року до досягнення дитиною повноліття. Згідно із ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Оцінюючи наявні в матеріалах справи докази, приймаючи до уваги обов`язок обох батьків утримувати до повноліття своїх дітей, повноцінно забезпечувати їх інтереси, відсутність даних про інших утриманців відповідача, з урахуванням того, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також той факт, що обмеження мінімального розміру визначено законом та його зміна є поза межами дискреційних повноважень суду, судом встановлено наявність підстав для задоволення позову шляхом стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої дитини щомісячно у розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.06.2019 року до досягнення дитиною повноліття. При цьому, твердження відповідача про те, що він постійно надає матеріальну допомогу сину, перераховуючи на рахунок позивача щомісячно грошові кошти, не підтверджуються наданими документами, оскільки не надано доказів щодо домовленості між сторонами про добровільну сплату аліментів та їх розмір, а копії квитанції не містять інформації про призначення платежем, при цьому, сам відповідач у своєму відзиві зазначає, що він сподівається, що кошти йдуть на утримання дитини (а.с.24-34). Водночас, відповідач не позбавлений можливості звернутися з відповідними квитанціями про сплату коштів до державного виконавця для перерахунку розміру заборгованості по аліментах в подальшому. Розмір аліментів, який просить стягнути позивач на утримання доньки є мінімальним розміром аліментів, який передбачено нормами СК України та є необхідним для забезпечення належного утримання дитини. Крім цього, судом роз`яснюється, що відповідно до ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, зобов`язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Також позивач не позбавлена в майбутньому звернутись до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь матеріальної допомоги на лікування та/або навчання дитини в порядку ст.185 СК України або збільшення розміру аліментів згідно зі ст.192 СК України. Суд допускає негайне виконання рішень суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць (ст. 430 ЦПК України). За загальним правилом судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України). Враховуючи те, що позивач в силу п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» при зверненні до суду з цим позовом звільнена від сплати судового збору, в такому разі судовий збір по справі необхідно стягнути у дохід держави. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved