Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання її особи такою, що втратила право на користування житлом, посилаючись на те, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 31 липня 2017 р. Позивач на підставі договору дарування набула права власності на квартиру 31 липня 2017 року. Реєстрація проживання відповідача у квартирі [ADDRESS] відбулась 10 травня 2017 року. Відповідач не бере участі в оплаті щодо утримання будинковолодіння, не проживає та не з`являлась за адресою [ADDRESS] , що підтверджується актом. Факт реєстрації місця проживання [PERSON] за адресою [ADDRESS] , позбавляє власника користуватися та розпоряджатися приватною власністю, та примушує безпідставно сплачувати комунальні платежі у надмірних розмірах та є перешкодою для отримання пільг по сплаті за комунальні платежі. Просить визнати [PERSON] , такою, особою що втратила право на користування житлом, за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою судді Хмельницького міськрайонного суду від 5 грудня 2019 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити, оскільки [PERSON] не проживає в означеній квартирі з осені 2017 року. Відповідач у судове засідання не з`явилась, повідомлена належним чином, і від неї не надійшло повідомлень про причини неявки. Відзив на позов не надала. Суд приходить до висновку ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 31 липня 2017 р. Реєстрація проживання відповідача у квартирі [ADDRESS] відбулась 10 травня 2017 року. Відповідач не бере участі в оплаті щодо утримання будинковолодіння, не проживає з осені 2017 року, речей немає . Відповідно до вимог ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Право звернення до суду із даною позовною заявою про позбавлення права користування житловим приміщенням - є однією із форм захисту власником своїх прав. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 386 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають права власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до вимог ст. 405 Цивільного кодексу України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] щодо втрати [PERSON] права на проживання у означеній квартирі підлягають задоволенню, оскільки остання понад рік не проживає у квартири [ADDRESS] без поважних причин. Факт не проживання відповідачів з осені 2017 року без поважних причин у означеній квартирі підтверджується як свідками [PERSON] , [PERSON] . Розподіл судових витрат здійснено у відповідності до вимог ст.141 Цивільного процесуального кодексу України.

Outcome: approved