Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання майна спільною сумісною власністю та визнання права власності на 1/2 частину спільного майна подружжя, посилаючись на те, що з 04. 02.1998 р. вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. В 1994 р. сторони придбали кооперативну квартиру [ADDRESS]. Квартира складається з житлової кімнати пл. 19,8 кв. м., кухні пл. 8,2 кв. м., вбиральні пл. 1,2 кв. м., ванної пл. 3,0 кв. м., коридору пл. 4, 5 кв. м., шафи пл. 0,4 кв. м., балкону пл. 0,9 кв. м. Загальна площа однокімнатної квартири складає 38,0 кв. м. та відповідно до висновку про вартість майна від 23. 07. 2015 р. № 4474/ 01-15, наданою бюро технічної інвентаризації м. Хмельницького, становить 180600 грн. Під час шлюбу сторонами був придбаний цегляний гараж загальною площею 19,0 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] Вартість гаражу згідно висновку про вартість майна від 23.07.2015 р № 4473/01-15, наданого бюро технічної інвентаризації м. Хмельницького становить 57867 грн. З 2014 року [PERSON] не проживає з відповідачем. Добровільно розділити майно, яке було придбано ними під час шлюбу, відповідач відмовляється. Позивач просить визнати кв. [ADDRESS] об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, визнати гараж, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS], визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку гаража, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] Представник позивача у судове засідання не прибула, направила заяву з проханням слухати справу у її відсутності, просила позов задовольнити, з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, вказавши, що позивач не зверталась з такими вимогами до нього при оформленні документів на означене майно, тобто визнавала його особистою власністю відповідача. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 368 Цивільного кодексу України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ч. 1 ст. 69 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Судом встановлено, що у період шлюбу з 4.02.1989 р. по теперішній час сторони за спільні кошти подружжя придбали у 1994 р. кооперативну кв. [ADDRESS]. Квартира складається з житлової кімнати пл. 19,8 кв. м., кухні пл. 8,2 кв. м., вбиральні пл. 1,2 кв. м., ванної пл. 3,0 кв. м., коридору пл. 4, 5 кв. м., шафи пл. 0,4 кв. м., балкону пл. 0,9 кв. м., загальною площею 38,0 кв. м. та цегляний гараж загальною площею 19,0 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] Суд приходить до висновку, слід визнати квартиру [ADDRESS], та гараж, що знаходиться за адресою [ADDRESS], об'єктами права спільної сумісної власності подружжя. Визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку кв. [ADDRESS] та право власності на 1/2 частку гаража, що знаходиться за адресою [ADDRESS]

Outcome: approved