Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до Рубіжанського міського суду Луганської області із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, що їй [PERSON] [INFO], ідентифікаційний код: [NUMBER], належить правовстановлюючий документ у вигляді диплому серії ЛА № 001073 від 30 червня 1995 року, реєстраційний № 83, виданий на імя «Дубіна Ольга Романівна». Заявник та заінтересована особа подали заяви, якими просили справу розглянути без їх участі, на підставі доказів, які є в матеріалах справи. Заявниця свої вимоги підтримала, а заінтересована особа, не заперечувала проти задоволення заявлених вимог. У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, в силу положень частини другої статті 197 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У заяві, заявниця вказувала на те, що з 01 вересня 1989 року вона навчалась у Рубіжанському філіалі Дніпропетровського хіміко-технологічного інституту за спеціальністю «Хімічна технологія лакофарбних композиційних матеріалів та покриттів». У звязку із реєстрацією шлюбу з [PERSON], у травні 1989 року вона змінила своє прізвище з «Лукинюк» на, російською мовою, «Дубина». Але диплом про отримання вищої освіти вона отримала на прізвище «Дубіна». І оскільки у паспорті її прізвище, вказане українською мовою, як «Дубина», належність їй документу про наявність в неї вищої освіти ставиться під сумнів заінтересованою особою. Як наслідок, просить встановити факт того, що диплом виданий на імя [PERSON], належить їй [PERSON]. Заінтересована особа не заперечувала проти задоволення заяви. А суд на основі всебічного, повного, обєктивного та безпосереднього дослідження, кожного наявного у матеріалах справи доказу окремо, а також у їх сукупності, встановив наступні обставини: [PERSON] народилась 02 травня 1971 року в сімї [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] (а.с.28, 29-30). Наказом №433 від 28 серпня 1989 року [PERSON] було зараховано студентом 1-го курсу Рубіжанського філіалу Дніпропетровського хіміко-технологічного інституту (а.с.10). У травні 1989 року, [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], і у звязку із цим, змінила своє прізвище на, російською мовою, «Дубина» (а.с.21). Як наслідок, наказом директора Рубіжанського філіалу Східноукраїнського державного університету (як правонаступника Рубіжанського філіалу Дніпропетровського хіміко-технологічного інституту) № 10-02 від 08 лютого 1995 року, їй було змінено прізвище з «Лукинюк» на, російською мовою, «Дубина» (а.с.10, 19-21). А на підставі наказу директора цього ж філіалу № 40-02 від 30 червня 1995 року, [PERSON] була відрахована з інституту у звязку із закінченням повного курсу навчання, отриманням повної вищої освіти, і, їй було видано диплом серії ЛА № 001073 від 30 червня 1995 року, реєстраційний номер 83 на прізвище «Дубіна» (а.с.10-12). Двадцять другого червня 2016 року [PERSON] звернулась до Головного редактора газети «Східний фарватер», [PERSON] із проханням надати їй можливість розмістити в газеті коментар на тему «Надання в оренду нерухомого майна фізичним особам» (а.с.8). Але їй було у цьому відмовлено, у звязку із тим, що за паспортом громадянина України вона має прізвище «Дубина», а диплом серії ЛА №001073, який вона надала на підтвердження наявної кваліфікації, виданий на прізвище «Дубіна», що викликає сумніви щодо належності їй диплому (а.с.9). За таких обставин суд вважає, що заяву [PERSON] про встановлення факту належності їй диплому серії ЛА №001073 слід розглянути по суті, позаяк вирішення означеного питання безпосередньо впливає на її право на працю, самореалізацію і розвиток своєї особистості у відповідності до наявних в неї кваліфікації та рівня знань. Дійсно, після одруження 13 травня 1989 року з [PERSON], [PERSON] змінила прізвище з «Лукинюк» на «Дубина», що підтверджується свідоцтвом про одруження, складеним російською мовою (а.с.21). А наказ директора Рубіжанського філіалу Східноукраїнського державного університету № 10-02 від 08 лютого 1995 року, щодо зміни прізвища [PERSON] з «Лукинюк» на «Дубина», який теж було складено російською мовою, як свідчать письмові докази, ґрунтувався саме на підставі відомостей цього свідоцтва (а.с.20-21). Але диплом серії ЛА №001073, реєстраційний номер 83, від 30 червня 1995 року, про закінчення [PERSON] Рубіжанського філіалу Східноукраїнського державного університету, був складений вже українською мовою, і тому її прізвище було зазначено вже, як «Дубіна» (а.с.11). І, незважаючи на те, що 04 грудня 2001 року, [PERSON] було видано паспорт із прізвищем «Дубина», тобто вже пізніше ніж було видано диплом, письмові докази, які є в матеріалах справи (а це свідоцтво про народження [PERSON], архівна довідка Рубіжанського філіалу Східноукраїнського державного університету, свідоцтва про її народження та одруження, диплом серії ЛА №001073, витяг з обліково-екзаменаційних відомостей як додаток до диплому), беззаперечно доводять той факт, що саме заявниця, яка до свого одруження мала прізвище [PERSON], була студенткою університету, закінчила навчання у ньому, і саме їй належить диплом серії ЛА №001073, реєстраційний номер 83, незважаючи на те, що його видано на ім`я «Дубіна Ольга Романівна», а заявниця за паспортом іменується як: «Дубина Ольга Романівна». Тому її заяву про встановлення факту належності їй означеного диплому слід задовольнити. Отже

Outcome: approved