Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини - сина [PERSON], [INFO], мотивуючи тим, що відповідач після народження дитини залишив їх та проживає разом із своїми батьками в Закарпатській області, де спільно з батьками займається підприємницькою діяльністю. Дитина живе разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Просила стягувати із відповідача аліменти в свою користь на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень, щомісячно, починаючи з дня народження дитини - [INFO] року та до досягнення дитиною повноліття. Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали з мотивів, наведених в ньому, та просили суд про його задоволення. Відповідач позов визнав частково та погодився сплачувати позивачу аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. Вказав, що немає змоги сплачувати аліменти в розмірі 1500 гривень, скільки на даний час не займається підприємницькою діяльністю, проживає далеко від дитини і витрачає чималі кошти на приїзд до м.Івано-Франківська для відвідин сина, відвідував сина 4 рази. Просив суд врахувати те, що ним та його родичами куплено дитині дитячий автомобіль вартістю 4000 грн. та памперси, а також дитячий одяг. Зазначив, що проживає разом із батьками, однак вони утримують пенсію та на його утриманні не перебувають. . Заслухавши пояснення позивача та її представника, відповідача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу стягнення аліментів в користь того з батьків, з ким проживає дитина. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 04 жовтня 2013 року (а.с. 4) сторони зареєстрували шлюб 04 жовтня 2013 року у виконкомі Угорницької сільської ради Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області, про що зроблено відповідний актовий запис за №6 (а.с.4). Сторони по справі є батьками малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про його народження, яка міститься у матеріалах справи (а.с.5). За ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов'язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України і роз'яснень, викладених в пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів», якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З урахуванням наведених положень та відсутності доказів про те, що позивач має постійний дохід, суд дійшов висновку, що аліменти, які підлягають стягненню з нього на користь позивача слід визначити в твердій грошовій сумі. За правилами ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України враховує, що відповідачем не надано суду доказів про його матеріальне становище та стан здоров'я. Проте, він є особою працездатного віку і спроможний платити аліменти на утримання дитини. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік», установлено у 2015 році прожитковий мінімум на одну особу у розрахунку на місяць у розмірі з 01.01.2015 - 1176 грн., а для дітей віком до 6 років - у розмірі 1032 грн. При визначені розміру судом враховано, що на час звернення позивача до суду з позовом про стягнення аліментів 30.04.2015 вік дитини [PERSON], [INFO] - 9 місяців, а тому він потребує постійного догляду матері, що виключає можливість її працевлаштування. При цьому отримувана матір'ю щомісячна допомога по догляду за дитиною до досягнення дитиною трьохрічного віку становить близько 860 грн. В той же час, батько дитини є працездатним та на утриманні інших осіб не має. Що стосується позовної вимоги про стягнення аліментів з часу народження дитини, то судом установлено наступне. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. Жодного доказу вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача позивачем суду не надано. За змістом ч. 1 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, а за ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов в частині стягнення аліментів на утримання сина слід задовольнити частково, стягувати з відповідача аліменти в користь позивачки на утримання малолітньої дитини в розмірі 800 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня подачі позову до суду. Відповідно до ст.79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать 2) витрати на правову допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені нею судові витрати, що складаються з витрат на правову допомогу сумі 1000 грн. (квитанція №386268 від 28.04.2015 року). Згідно із ч. 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача слід стягнути 243,60 гривень судового збору в дохід держави. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст. 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік», п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів», ст. 11, 79, 88 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: partial