Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить скоригувати суму, яка підлягає стягненню з ТОВ «ЮК «Ваше право та закон» на користь [PERSON] відповідно до індексу споживчих цін (індекс інфляції), який відповідно до довідки ГУ Статистики у Харківській області з серпня 2016 року по липень 2017 року становить 1,159 разів, стягнути з TOB «ЮК «Ваше право і закон» на користь [PERSON] скориговану суму заборгованості в сумі 189833,65 грн. та 3% річних від простроченої суми у розмірі 5695,00 грн. В обґрунтування позову позивач зазначила, що рішенням Червонозаводського районного суду м.Харкова від 17 жовтня 2014 року у справі №646/9663/14-ц на користь позивача було стягнуто з ТОВ «ЮК «Ваше право та закон» грошові кошти у сумі 88000,00 грн. в якості відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок невиконання умов договору, яка до цього часу позивачеві не відшкодована. Крім того, рішенням Червонозаводського районного суду міста Харкова від 25.07.2016 року у справі №646/4947/16ц було стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Ваше право та закон» на користь позивача суму заборгованості (коригування на встановлений індекс інфляції за весь час прострочення) в розмірі 72160 грн. та 3% річних від простроченої суми 3630,90 грн. Таким чином, на думку позивача, загальна сума заборгованості за вищевказаними рішеннями судів становить 163790,90 гривень. Згідно індексу споживчих цін (індексу інфляції), яка за серпень 2016 року по липень 2017 року становить 1,159 разів, сума заборгованості становить 163790,9 х 1,159 = 189833,65 грн., а також 3% річних від простроченої суми, яка складає 5695 гривень, яку позивач просить стягнути в судовому порядку. В судове засідання позивач не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки у судове засідання відповідача, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи,приходить до наступного. Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17 жовтня 2014 року у справі № 646/9663/14-ц було частково задоволено позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальність «ЮК «Ваше право та закон» та стягнуто на користь позивача відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок невиконання умов договору у сумі 88000 грн. Рішенням апеляційного суду Харківської області від 03.12.2014 року було частково задоволено апеляційну скаргу [PERSON] та рішення Червонозаводського районного суду м.Харкова від 17.10.2014 року в частині стягнення грошових коштів в сумі 88000 грн. залишено без змін. Рішенням Червонозаводського районного суду Харківської області від 25.07.2016 року у справі № 646/4947/16-ц стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Ваше право та закон» на користь [PERSON] суму заборгованості (корегування на встановлений індекс інфляції за весь час прострочення) в розмірі 72160 грн. та три процента річних від простроченої суми у розмірі 3630,90 грн. З матеріалів справи вбачається, що основне зобов'язання у виді заборгованості у розмірі 88000 грн., присудженого рішенням Червонозаводського районного суду м.Харкова від 17.10.2014 року, відповідачем не виконане. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 625 ЦК України визначається відповідальність за порушення грошового зобов'язання: боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 509 Цивільного кодексу України надано визначення зобов'язання як правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За загальними умовами виконання зобов'язання, які встановлені статтею 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися, в тому числі, неустойкою(штрафом, пенею), якою є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пунктом 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлений обов'язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, індекс інфляції за час прострочення заборгованості за період з 01.08.2016 року по 31.08.2017 року складає 14 009,36 грн., а три проценти річних від простроченої суми - 2633,00 грн. Слід зазначити, що позивач при розрахунку індексу інфляції помилково виходила з розрахунку заборгованість у розмірі 163790,90 грн., а не з 88000, 00 грн., у зв'язку з тим, що індексації підлягає основна сума заборгованості, а не сума заборгованості з урахуванням індексу інфляції за певний період. Крім того, позовна вимога про стягнення з відповідача 189833,65 грн., яка в себе включає заборгованість у розмірі 88000,00 грн., 72160,00 грн. та 3630,90 грн. задоволенню не підлягає у зв'язку з тим, що вказані грошові суми були стягнуті з відповідача на користь позивача рішеннями Червонозаводського районного суду м.Харкова від 17.10.2014 року та 25.07.2016 року відповідно. Проаналізувавши встановлені по справі конкретні обставини, оцінивши надані сторонами в силу вимог ст. 60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідача на користь держави стягується сума судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial