Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить розділити в натурі між нею та відповідачем, [PERSON] спадкове майно, що складається із садибного (індивідуального) житлового будинку та господарських будівель, розташованих по вул.Пушкіна,12 м.Сарни Рівненської області, а також та земельних ділянок : площею 0,1000 га з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку та надвірних будівель та споруд та площею 0,0400 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, виділивши позивачу в натурі 1/2 частину вказаного вище майна, припинивши право спільної часткової власності сторін на вказаний вище житловий будинок. В судовому засіданні позивач та представник позивача заявлені [PERSON] вимоги підтримали в повному обсязі, пояснили, що сторони є спадкоємцями після смерті матері, яка була власником спірного майна. Сторони прийняли спадщину відповідно до закону, однак, на даний момент між ними існує спір стосовно розподілу спадкового майна в натурі, через що позивач звернулась із позовом до суду. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала необхідності розподілу спадкового майна в натурі, однак, зазначила, що сторони не можуть дійти згоди щодо частин вказаного майна, що мають належати кожній із сторін. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши надані докази, суд дійшов до наступного. Надані позивачем копії свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 8 серпня 2014 року та, відповідно, Витяги з Державного реєстру речових прав на нерухому майно від 8 серпня 2014 року доводять, що сторони у справі набули право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, земельні ділянки площею 0,1000 га., 0,0400 га., по вул.Пушкіна,12 м.Сарни Рівненської області в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої 30 квітня 2010 року. Відповідно до вказаних вище доказів позивач [PERSON] зареєструвала вказане спадкове майно, 1/2 частина якого належить їй на праві приватної спільної часткової власності. Згідно із ч.1 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного із них у праві власності є спільною частковою власністю. Із позовної заяви та пояснень сторін встановлено, що між сторонами по справі існує спір стосовно розподілу вказаного майна в натурі. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Із наявних в матеріалах справи копій технічних паспортів на житловий будинок, розташований по вул.Пушкіна,12 м.Сарни Рівненської області, встановлено, що за вказаною адресою дійсно розташоване будинковолодіння, яке складається із житлового будинку 1951 року забудови, господарських будівель та земельної ділянки. Однак, відповідно до висновку експерта № Е-08/16 від 26 липня 2016 року, проведеної у даній справі судової будівельно-технічної експертизи ринкова вартість будинковолодіння, розташованого по вул.Пушкіна,12 м.Сарни Рівненської області станом на 25 липня 2016 року становить 771 500 грн., розподілити досліджуваний житловий будинок а також, відповідно, і земельну ділянку площею 0,1000 га. З цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, за адресою : м.Сарни вул.Пушкіна,12 Рівненської області, неможливо. Враховуючи наведене, позовні вимоги [PERSON] в цій частині не підлягають до задоволення. Крім цього, позивачем заявлено вимогу про розподіл в натурі між сторонами по справі земельної ділянки, розташованої по м.Сарни вул.Пушкіна,12 Рівненської області, площею 0,0400 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. В ході проведення судової будівельно-технічної експертизи (висновок експерта № Е-08/16 від 26 липня 2016 року), встановлено, що земельна ділянка, розташована по вул.Пушкіна,12 м.Сарни Рівненської області, площею 0,0400 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства підлягає розподілу між сторонами по справі та запропоновано два варіанти розподілу. Під час судового розгляду позивач вказувала, що вона просить виділити їй частину вказаної земельної ділянки відповідно до запропонованого експертом варіанту № 1, оскільки в такому випадку частина спірної земельної ділянки є суміжною з іншою земельною ділянкою, належною [PERSON] Таким чином, враховуючи надані докази та позицію позивача, яка обґрунтувала доцільність розподілу земельної ділянки відповідно до запропонованого експертом варіанту № 1 позовні вимоги останньої підлягають в цій частині до задоволення. На підставі наведеного, ст.ст. 355, 356, 364 ЦК України,

Outcome: dismissed