Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом до [PERSON], в якому просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO],в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня предявлення позову і до повноліття дитини. Також [PERSON] просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на її утримання щомісячно в розмірі 1/4 частини з всіх видів заробітку з дня предявлення позову і до досягнення неповнолітньою дитиною [PERSON], [INFO], 3-х річного віку В обґрунтування позову зазначено, що хоча сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, проте сімейні стосунки припинені з листопада 2016 року, проживають окремо. Дитина знаходиться на утриманні матері. Відповідач не надає матеріальну допомогу в добровільному порядку. Позивач в судове засідання не з'явилася, хоча була повідомлена про місце і час розгляду справи належним чином. Подала письмову заяву про розгляд справи без її участі. В судове засідання відповідач не зявився. Про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. З дотриманням положень ст.74 ЦПК України. Заперечень проти позову не подав. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі\~доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів та ухвалити по справі заочне рішення. Судом встановлено, що сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серія І-КЕ №213338, виданим 07.11.2014 року Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області, актовій запис 806. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. В п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК. Відповідно до ч. 2 ст. 84 Сімейного Кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно із ч. 4 ст. 84 Сімейного Кодексу України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Тому, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на її утримання та утримання дитини. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню на утримання дитини, враховуючи обставини, передбачені ст.182 СК України, суд приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] в частковому відношенні до його заробітку, а саме щомісячно в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше чим 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з часу звернення до суду з позовом і до повноліття дитини. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню на утримання позивачки [PERSON], то суд враховує положення закону, та приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача аліментів на утримання [PERSON] в частковому відношенні до заробітку відповідача, а саме щомісячно в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з часу звернення до суду з позовом і до досягнення дитиною [PERSON] трирічного віку. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved