Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-16 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем перебувала у шлюбі, який розірваний Луцьким міськрайонним судом Волинської області 30.05.2018 року, від якого у них є неповнолітні діти: дочка [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO], які на даний час знаходяться на її повному утриманні. Покликається на те, що відповідач являється батьком неповнолітніх дітей, однак належної матеріальної допомоги на утримання дочок не надає, місце своєї роботи приховує. Вказує, що відповідач працездатний і може надавати допомогу на утримання дітей. У звязку з чим, просить суд стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 33% з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття, а у випадку продовження навчання на період навчання. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні позивач позовні вимоги змінила, просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі, а саме: по 1944 грн. щомісячно на кожну дитину. В решті позов підтримала з підстав, викладених у заяві та просила його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, не заперечував щодо стягнення аліментів, однак у меншому розмірі. При цьому зазначив, що надавав кошти на утримання дітей в добровільному порядку. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження серії 1-ЕГ №089980 від 08.02.2002 року та серії 1-ЕГ №015354 від 14.11.2005 року (а.с. 4, 5). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При цьому, суд у відповідності до ст. 182 СК України, враховує матеріальне становище позивача та відповідача, який є працездатним, стан здоровя дітей. Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує стан здоровя, матеріальне становище сторін та неповнолітніх дітей та прожитковий мінімум для дітей відповідного віку. Отже, зважаючи, що відповідач свій обовязок по утриманню дітей належним чином не виконує, неповнолітні діти проживають з матірю та перебувають на її утриманні, то суд приходить до висновку, що на користь позивача слід стягувати аліменти в розмірі по 1000 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому, суд зважає на стан здоровя відповідача, розмір його доходів, а також кредитні зобовязання, які вже сплачені. Таким чином, дослідивши та оцінивши представлені докази в їх сукупності і зважаючи на визначений законодавством мінімальних прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, суд вважає, що останній спроможний надавати матеріальну допомогу неповнолітнім дітям у визначеному судом розмірі і до досягнення старшою дитиною повноліття. Крім цього, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави 704,80 грн. судового збору. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial