Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

[PERSON] звернулась до Соснівського районного суду м. Черкаси з вказаною позовною заявою. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що 26 листопада 2016 року Соснівським районним у місті Черкаси відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області зареєстрований шлюб між позивачем та відповідачем, про що в цей же день складено відповідний актовий запис №529. Під час шлюбу у позивача з відповідачем народилась дитина - [PERSON] , [INFO] . Спільне з відповідачем життя з відповідачем не склалось; сторони проживають окремо; спільна позивача з відповідачем дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу не надає, участі в додаткових витратах на дитину не приймає. Враховуючи викладене, позивач звернулась до суду з вказаною позовною заявою,в якій, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини - доньки - [PERSON] , [INFO] , в сумі 2100 гривень щомісячно, починаючи з дня звернення позивача до суду з вказаною позовною заявою і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 липня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. Позивач в судове засідання не з`явилась, звернулася до суду з заявою про розгляд справи без її участі; просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 2100 гривень щомісячно, починаючи з дати звернення з позовною заявою до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини в розмірі 2100 гривень щомісячно, починаючи з дати звернення з позовною заявою до суду і до досягнення дитиною повноліття, - визнав. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників процесу, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, об`єктивно, безпосередньо в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши всі обставини справи, приход суд приходить до наступного. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.1 ст.95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , 26 листопада 2016 року Соснівським районним у м. Черкаси відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області зареєстрований шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , про що в цей же день складено відповідний актовий запис №529. Після укладення шлюбу [PERSON] прізвище не змінювала. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Придніпровським районним у м. Черкаси Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області 01 квітня 2017 року, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , про що 01 квітня 2017 року складено відповідний актовий запис №299. Згідно акту опитування сусідів № 175 від 28 травня 2020 року, виданого Головою комітету самоорганізації населення мікрорайону «Південний» 28 травня 2020 року, [PERSON] , [INFO] , фактично проживає зі своєю малолітньою донькою [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Інших членів сім`ї з наймачами квартири не встановлено. З 01 квітня 2020 року за місцем проживання чоловіка [PERSON] не бачили. Відповідачем факт проживання разом з позивачем та перебування спільної з позивачем дитини на утриманні останньої не заперечується. Доказів перебування на утриманні відповідача інших дітей, наявності у останнього зобов`язань зі сплати аліментів, стягнень за виконавчими документами, матеріали цивільної справи не містять та відповідачем суду не надано. Статтею 51 Конституції України передбачено право дітей на матеріальне утримання з боку батька та право на повноцінне життя і всебічний розвиток. Відповідно до ч.7 ст.7 Сімейного кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, встановлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Статтями 18, 27 «Конвенції про права дитини» (ратифікованої постановою ВР України №789-XII від 27 лютого 1991 року) встановлено, що батьки несуть загальну та однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року, «За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст.184 СК України) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Згідно ч.1 та ч.2 ст.184 Сімейного кодексу України, суд, за заявою одержувача, визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідно ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Визначаючи розмір аліментів у твердій грошовій сумі, суд виходить із захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, збереження того рівня життя, який вона мала б тоді, коли утримувалася обома батьками, оскільки визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі забезпечить надійний захист інтересів дитини та отримання нею надійного стабільного матеріального утримання з боку батька. Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет на 2021 рік», в 2021 році прожитковий мінімум дітей віком до 6 років становить: з 1 січня - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень Згідно ч.2 та ч.3 ст.182 Сімейного кодексу України, мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Враховуючи, що відповідачем уточнені позовні вимоги визнані, з [PERSON] необхідно стягнути на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини: доньки - [PERSON] , [INFO] , щомісячно в твердій грошовій сумі в розмірі 2100 (дві тисячі сто) гривень, починаючи з дня пред`явлення позову, тобто з 01 червня 2020 року і до повноліття доньки - [PERSON] , тобто до [INFO] . Відповідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає стягнення аліментів у межах суми за один місяць до негайного виконання. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Враховуючи, що позивач [PERSON] при подачі до суду позовної заяви була звільнена від сплати судового збору, та приймаючи до уваги, що її позовні вимоги підлягають задоволенню, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 840 гривень 80 копійок. На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.51 Конституції України, ст.ст.180, 181, 182, 184, 191 СК України та

Outcome: approved