Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON], за яким просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO], в розмірі 5 000,00 грн., щомісячно з урахуванням індексації, починаючи з дня пред`явлення позову і до повноліття дитини. В обгрунтування позову зазначає, що відповідач самоусунувся від необхідності матеріально забезпечувати свого сина. Син повністю знаходиться на її утриманні. Будь-якої домовленості щодо утримання сина між нею та відповідачем не досягнуто. Відповідач є працездатним, а тому, як зазначає позивач, має змогу сплачувати аліменти. Відповідач надав суду письмовий відзив на позовну заяву, за яким просить частково задовольнити позовні вимоги та прийняти рішення про стягнення аліментів у розмірі 100 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач зазначає, що влітку 2020 року вони з позивачкою фактично припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Діти проживають разом з позивачкою. При цьому, як вказує відповідач, він ніколи не відмовлявся від надання допомоги на утримання своїх дітей. Так, за 10 місяців окремого проживання від сім`ї (з червня 2020 року по березень 2021 року) витратив на потреби молодшого сина [PERSON] 2 592,51 грн. Відповідач додає, що молодший син фактично мешкає з батьками позивачки, де його і доглядають дідусь з бабусею. Дитячого садка та гуртків не відвідує. Крім того, відповідач вказує, що допомагав повнолітньому сину, сплативши його навчання на 3-му курсі КНУКіМ у сумі 40 149,00 грн., а також перераховував кошти на його банківську картку на загальну суму 8 670,00 грн., оплатив навчання в автошколі на загальну суму 10 300,00 грн., придбав зимову куртку вартістю 2 400,00 грн. Також відповідач зазнає про те, що має двох батьків пенсіонерів, які також потребують його підтримки. Позивач подала письмову відповідь на відзив позивача, вказуючи, що не погоджується з відзивом . Звертає увагу суду на вказані відповідачем неправдиві відомості щодо проживання молодшого сина з її батьками та невідвідування дитиною дитячого садочка та гуртків. Щодо утримання батьків відповідача , то зазначає, що відповідач має ще рідного брата, який так само, як відповідач, має обов`язки перед своїми батьками. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 07.04.2021р. відкрито провадження у справі за позовом [PERSON], вирішено розгляд справи проводити у спрощеному провадженні з викликом учасників справи, справу призначено до розгляду на 02.06.2021р. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити в повному обсязі, з підстав зазначених у позові та відповіді на відзив. Відповідач погодився з позовними вимогами частково та просив їх задовольнити частково, звертаючи на обставини, зазначені ним у відзиві. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, заслухавши думки учасників справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково, враховуючи наступне. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі. Однак з літа 2020 року разом не проживають, не ведуть спільного господарства. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві. Спільна дитина проживає разом із позивачкою. Позивачка вказує, що відповідач неналежним чином забезпечує сина, сума, яку він сплатив на дитину за десять місяців у розмірі 2 592,51 грн., є недостатньою для необхідного фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідач вказує, що з позивачкою вони мають ще й старшого сина, якому він допомагає. Також допомоги потребують його батьки, які є пенсіонерами. Відповідач до матеріалів справи надав копію наказу №7 від 31.03.2021р., з якого вбачається, що він з 01.04.2021 року прийнятий на роботу на посаду директора з транспорту Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвіктас». Згідно довідки від 15.04.2021р. вих. №21/21 ТОВ «Інвіктас» посадовий оклад [PERSON] становить 7 000,00 грн. Відповідно із статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно статті 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя , необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до частини другої статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із частинами другою, третьою статті 181 Сімейного кодексу України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти ) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів і ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини (Постанова Верховного Суду від 11 березня 2020 року у справі №759/10277/18). При ухваленні рішення суд оцінює докази з урахуванням вимог статей 77-80 ЦПК України про їх належність, допустимість, достовірність та достатність. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть вважатися встановленими в цивільній справі, якщо такі засоби доказування відсутні . При цьому, згідно зі статтею 81 ЦПК України , обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Беручи до уваги викладене, з метою захисту прав та охоронюваних законом інтересів малолітнього сина [PERSON], враховуючи вік дитини, працездатний вік відповідача, зважаючи на те, що між позивачем та відповідачем у позасудовому порядку не досягнуто домовленостей щодо утримання дитини, оцінивши всі обставини, наведені учасниками справи, з урахуванням наданих доказів, суд дійшов висновку про задоволення вимог позивачки частково та необхідність визначити розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки на утримання малолітнього сина , у твердій грошовій сумі в розмірі 3 000,00 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягненню дитиною повноліття. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів - їх розмір може бути зменшено або збільшено за рішенням суду (частина перша стаття 192 Сімейного кодексу України ). Згідно зі статтею 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Як вбачається, позов [PERSON] був направлений до суду поштою 11.02.2021р. Таким чином, аліменти слід призначити з 11 лютого 2021 року. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи приписи статті 5 Закону України «Про судовий збір» та статті 141 ЦПК України , зважаючи на те, що позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні з даним позовом до суду, тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Outcome: partial