Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа - [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою:[ADDRESS]. Свої вимоги позивачка обгрунтовувала тим, що за вищевказаною адресою зареєстрована та проживає разом з онуком [PERSON], там же зареєстровані і відповідачі: зять - [PERSON] з лютого 1998 р., та онуки [PERSON] з липня 2004 р., [PERSON] - з січня 2000 р., але з вересня 2005 р. в даній квартирі відповідачі не проживають, їх особистих речей в квартирі немає, обов'язки наймачів вони не виконують. Де точно вони проживають позивачці не відомо. Наявність реєстрації відповідачів в квартирі перешкоджає позивачці повноцінно користуватись своєю власністю та призводить до додаткових витрат по оплаті житлово-комунальних послуг. Сторони, повідомлені належним чином, в судове засідання не з'явились, з заявами про відкладення розгляду справи не звертались. В матеріалах справи наявна заява позивачки про підтримання позовних вимог та клопотання про розгляд справи у її відсутності, в якому вона також не заперечує проти заочного розгляду справи.Від третьої особи надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, в якій він також не заперечував проти задоволення позовних вимог. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, згідно з поштовим повідомленням за вказаною адресою вони не проживають. Відповідно до положень ст.224 ЦПК України суд зі згоди позивачки ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до договору купівлі-продажу від 06.12.1991 р., виконком Суворовської районної ради народних депутатів м. Одеси в особі головного бухгалтера Баклицької Валентини Сергіївни, діючої на підставі довіреності, виданої Суворовським РВК м. Одеси 04.01.1991 р. за №1 продав, а [PERSON] купила займану нею квартиру, яка складається із 3-х кімнат, житловою площею 38,6 кв.м., загальною площею 57,1 кв.м., яка знаходить ся в [ADDRESS] (а.с.8). Договір посвідчено державним нотаріусом 8-ої Одеської держнотконтори. З 25 лютого 1998 року відповідач [PERSON], як зять власниці квартири [PERSON], був зареєстрований за вказаною адресою. Онуки позивачки [PERSON] та [PERSON] були там же зареєстровані з 08.01.2000 р. та з 18.06.2004 р. відповідно (а.с.9). Не проживання відповідачів в квартирі підтверджується письмовим актом про непроживання від 08.10.2014 р., підписаним сусідами [PERSON] (кв.32), [PERSON] (кв.30), підпис яких завірено начальником дільниці №4 КП «ЖКС «Північний» Денисовим В.Н. (а.с.12), у якому зазначається, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] з вересня 2004 р. не проживають в [ADDRESS]., та відміткою працівника поштового зв'язку про непроживання на довідці про доставку поштової кореспонденції - судового виклику (а.с. 21,22,23). Відповідно до листа зам. Начальника Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області Лазар О.В. від 03.09.2014 р., згідно бази даних АІПС «АРМОР» Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області за період з 2011 р. по теперішній час не надходили заяви від [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] стосовно недопущення їх до [ADDRESS] (а.с.11). Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються статтею 391 ЦК України «Захист права власності від порушень, не пов'язаних із позбавленням володіння», якою визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 405 ЦК України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до положень частини 1 статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Оцінивши усі докази в сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки відповідачі не вносять плати за комунальні послуги та понад один рік без поважних причин не проживають у вказаній квартирі.

Outcome: approved