Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, мотивуючи свої вимоги наступним. Позивачці на праві власності належать житловий будинок [ADDRESS] та земельна ділянка за вказаною адресою. Відповідачі син позивачки [PERSON] ,, онук [PERSON] та його знайомий [PERSON] є зареєстрованими в зазначеному будинку, але не проживають в ньому понад 10 років, оскільки в 2010 році вони поїхали на заробітки в м. Київ та більше не повертались. Речі відповідачів у належному позивачці будинку відсутні, за місцем реєстрації вони не з`являються, грошові кошти на утримання будинку не надають. Реєстрація відповідачів у будинку, належному [PERSON] , перешкоджає останній у повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися своїм нерухомим майном. Враховуючи наведене, просила визнати відповідачів такими, що втратили право користування будинком [ADDRESS] . Позивачка в судове засідання не з`явилась, була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Представник позивачки позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позові. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, відзив та заперечень проти позову не надали. Згідно із ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення представника позивачки, свідків, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності із ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України власнику належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Судом встановлено,\~що згідно\~із свідоцтвом\~про право\~особистої власності\~на житловий\~будинок від\~01\~лютого 1988\~року [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] . Відповідно до довідки Новотроїцького старостинського округу Андрівської сільської ради Бердянського району від 13 жовтня 2020 року № 59 [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Допитана судом свідок [PERSON] пояснила, що вона є дочкою позивачки. [PERSON] на даний час проживає з нею, в буд. [ADDRESS] наразі не проживає ніхто. Позивачка не може оформити субсидію і тому не має можливості підключити опалення для створення умов проживання в зимовий період, а відповідачі їй матеріально не допомагають. Відповідач [PERSON] повідомив свідку, що будинок матері йому не потрібен, він поїхав у невідомому напрямку вже більше 10 років тому і не повертається. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] племінник та його друг зареєструвались в будинку позивачки для того, щоб мати можливість влаштуватися на роботу, але в будинку жодного дня не проживали. Свідок [PERSON] , який є сусідом позивачки, пояснив суду, що [PERSON] проживає одна вже більше 10 років, відповідачів свідок не бачив, матеріально вони позивачці не допомагають, комунальні послуги не сплачують. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідачі не проживають більше року в будинку [ADDRESS] , не є власниками вказаного будинку, проте зареєстровані. Наявність реєстрації місця проживання осіб в житловому приміщенні, які в ньому не проживають, є перешкодою у здійсненні позивачкою прав власника цього приміщення. Зазначені перешкоди підлягають усуненню шляхом визнання [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved