Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] та Івано-Франківської міської ради про визнання права власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Позов обґрунтований тим, що вона була дружиною покійного [PERSON] за його життя. Квартира належить їй та спадкодавцю на праві спільної сумісної власності. Спадщину на 1/2 частину даної квартири, після смерті чоловіка, вона прийняла в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Відповідач [PERSON] , яка є дочкою [PERSON] , у шестимісячний строк подала заяву про відмову від спадщини. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу відмовлено у зв`язку із неможливістю визначення частки у спільній сумісній власності на спірне нерухоме майно. Інших заяв по суті справи до суду не надходило. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав з мотивів наведених у ньому. Просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, суду подала заяву у якій позов визнала. Відповідач Івано-Франківська міська рада не забезпечила явку свого представника у судове засідання. Від представника надійшла заява про розгляд справи у її відсутності за наявними у справі матеріалами. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступне. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 06 червня 1973 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 06 червня 1973 року. За даними копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19 жовтня 1973 року [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] . Розпорядженням директора Департаменту житлової, комунальної політики та благоустрою № 158-р від 03 серпня 2018 року за проханням наймача [PERSON] , квартиру [ADDRESS] передано в спільну сумісну власність. В цей день директором Департаменту житлової, комунальної політики та благоустрою видано свідоцтво про право власності, згідно якого дана квартира належить [PERSON] та [PERSON] в рівних долях. На підставі даного свідоцтва, право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 15 лютого 2021 року. Після його смерті відкрилась спадщина на належну йому частку у праві власності на зазначену квартиру. 09 червня 2021 року [PERSON] звернулась доПершої Івано-Франківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. В цей день [PERSON] подала до нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини. Листом державного нотаріуса Дмитрук С.Д. № 2765/02-14 від 16 листопада 2021 року повідомлено [PERSON] , що видати свідоцтво про право на спадщину на квартиру [ADDRESS] не представляється можливим, оскільки згідно правовстановлюючого документу - свідоцтва про право власності від 03 серпня 2018 року, вищевказана квартира знаходиться у спільній сумісній власності, а згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності зареєстровано повністю за покійним та одночасно за [PERSON] . Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України). Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає у день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом статті 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право. Відповідно до частини першої статті 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Разом із тим, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті (частина четверта статті 25 ЦК України). З урахуванням зазначеного, визначення частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, що свідчить, у тому числі, про неефективність способу захисту права особи відповідно до положень статті 16 ЦК України. У такому випадку спадкоємець не позбавлений можливості захисту своїх прав шляхом подання позову про визнання права власності в порядку спадкування. Аналогічний правовий висновок неодноразово було викладено Верховним Судом у постановах від 20 червня 2018 року у справі № 640/13903/16-ц (провадження № 61-15147св18); від 20 червня 2018 року у справі № 266/5267/18 (провадження № 61-6647св19); від 20 березня 2019 року у справі № 550/1040/16-ц (провадження № 61-28423св18); від 22 квітня 2020 року у справі № 601/2592/18 (провадження № 61-17859св19); від 22 квітня 2020 року у справі № 127/23809/18 (провадження № 61-11210св19); від 27 травня 2020 року у справі № 361/7518/16-ц (провадження № 61-43734св18), від 16 вересня 2020 року у справі № 464/1663/18 (провадження № 61-9410св19). Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно із положеннями ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено між ними або законом. Враховуючи що матеріали справи не містять доказів відступлення від рівності часток співвласників спірної квартири (рішення суду про поділ майна подружжя, договору яким визначено частки, тощо), суд вважає, що до складу спадщини після смерті [PERSON] входить 1/2 частина квартири [ADDRESS] . Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку у разі неможливості нотаріусом видати свідоцтво про право на спадщину. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Із наведеного слідує, що [PERSON] є спадкоємцем майна чоловіка - [PERSON] , а саме 1/2 частини квартири [ADDRESS] , яка за життя належала йому на праві спільної сумісної власності. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити. На підставі викладеного, відповідно до ст. 392, 1216, 1223, 1261, 1267 ЦК України,

Outcome: approved