Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з 27 квітня 1996 року вона перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстровано Грим'яцькою сільською радою Віньковецького району Хмельницької області, актовий запис № 2. Від шлюбу мають двох синів, один з яких - [PERSON] не досяг повноліття. В сім'ї склалась ситуація, за якої фактично сімейні відносини припинились, причиною тому є істотні розбіжності в поглядах на життя, виховання та утримання дітей, а також непоодинокі подружні зради з боку чоловіка. Він фактично усунувся від прийняття активної участі у житті їхньої сім'ї, перестав допомагати вести господарство, не надає кошти на побутові послуги, купівлю їжі, одягу. Такі відносини тривають в сім'ї декілька останніх років, що слугує причиною звернення із цим позовом до суду. Подальше примирення та збереження шлюбу неможливі, перебування у шлюбі суперечить інтересами подальшого вільного розвитку дружини. В судове засідання сторони не з'явились, позивач надіслала заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, шлюб розірвати. Ч. 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи дану норму закону, та вимоги ст. 223 ч.4 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних в ній доказів. Відповідач також не з'явився у судове засідання, був повідомлений про час та місце розгляду справи відповідно до вимог 211 ЦПК України, подав заяву, в якій просить справу розглядати в його відсутності, позовні вимоги визнає. У зв'язку з неявкою у судове засідання сторін, справа розглянута без їх участі у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, за наявних у справі письмових матеріалів, дослідивши які, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, з ухваленням судового рішення відповідно до ст. 200 ч.3 ЦПК України. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази, суд вважає можливим ухвалити рішення на підставі ч. 3 ст. 200, ст. 206 ЦПК України у підготовчому судовому засіданні, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 27 квітня 1996 року у Грим'яцькій сільській раді Віньковецького району Хмельницької області, актовий запис № 2. Від шлюбу мають двох синів, один з яких - [PERSON], не досяг повноліття. В сім'ї склалась ситуація, за якої фактично сімейні відносини припинились, через пасивне відношення до сімейних об'язків чоловіка. Позивачка повідомляє, що чоловік декілька останніх років не приймає активної участі у житті їхньої сім'ї, перестав допомагати вести господарство, не надає кошти на побутові послуги, купівлю їжі, одягу, що відповідачем не оспорюється. Шлюбне життя у сторін не склалось, та подружніх стосунків вони не підтримують. Їхній шлюб існує формально. Позивачка примирення та відновлення спільного подружнього життя не бажає, будь-яких шансів для збереження сім`ї не вбачає. Відповідно до ст. 24 ч. 1 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Також ч. 3 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ст. 105 ч. 3, ст. 112 ч. 2 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду; суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечить їх інтересам та інтересам їх дітей, що має істотне значення по справі. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані позивачем в силу вимог статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючі взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання дружини продовжувати шлюбні відносини, суд доходить висновку, що подальше збереження шлюбу [PERSON] суперечило б інтересам позивача та відповідача, оскільки сторони наміру відновлювати подружні відносини не мають, тому суд вважає за необхідне шлюб розірвати з підстав небажання сторін зберегти сім'ю. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та відповідача, суд вважає необхідним шлюб розірвати. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» із відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір у розмірі 704,80 гривень.

Outcome: approved