Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 14 жовтня 2007 року виконкомом Грабарівської сільської ради Піщанського району Вінницької області, актовий запис №04. Позов мотивований тим, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя та відсутність порозуміння, з листопада 2019 року сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, дітей у шлюбі не мають. Позивач вважає подальше спільне життя та збереження сім`ї з відповідачем неможливими, тому просить шлюб розірвати. В підготовче засідання позивач [PERSON] не з`явилася, проте від представника позивача, адвоката Кабанова М.О., надійшла заява про розгляд справи у його та позивача відсутності, позовні вимоги підтримують повністю. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, зазначив, що позов визнає у повному обсязі. Відповідно до ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 14 жовтня 2007 року виконкомом Грабарівської сільської ради Піщанського району Вінницької області, актовий запис №04, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] . На теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб, позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, примирення між сторонами неможливе. Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Відповідно дост. 112 ч. 2 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Приймаючи до уваги, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права, тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Outcome: approved