Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до Рівненського міського суду із цивільним позовом [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 09 березня 2012 року вони уклали шлюб. На протязі останнього часу сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Також, просить визначити місце проживання дочки з нею та стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дочки у розмірі ? частки від всіх видів доходів щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала за мотивів, що викладені у позовній заяві, просила задовольнити повністю та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у 14 частки від усіх видів доходів. В судовому засіданні відповідача позовні вимоги визнав повністю та не заперечує проти стягнення з нього аліментів на користь позивачки на утримання дитини у розмірі 14 частки від усіх видів доходів . Повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони з 09 березня 2012 року перебувають в шлюбі, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Здолбунівського районного управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 24, що підтверджується оригіналом свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 09.03.2012 року. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Викладені позивачкою обставини щодо фактичного припинення сторонами подружніх стосунків внаслідок діаметрально протилежних поглядів на шлюб та неможливості збереження сім'ї, відповідачем не заперечені. Обставин щодо вагітності позивачки чи наявності у неї дитини віком до одного року на час розгляду даної справи суду ніким не повідомлено. Враховуючи наведене, а також те, що сторони мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, у зв'язку з чим сторони припинили між собою шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство, суд рахує, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, являється порушенням її права на повагу до сімейного життя, що розцінюється судом як таке, що має істотне значення. Таким чином, в судовому засіданні встановлені визначені законом підстави розірвання зареєстрованого між сторонами шлюбу, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Виходячи із вищенаведеного, суд приходить до висновку, що шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] має бути розірваний. Також, судом встановлено, що від спільного проживання в шлюбі сторони мають малолітню дочку - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції. Відповідно до ст. 180 СК України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, при чому цей обов'язок є рівним як для матері, так і для батька. Згідно ст. 182 СК України - при визначенні розміру аліментів суд враховує, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 Кодексу. Як слідує з ст. 183 СК України - частка заробітку ( доходу) матеріа, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідач має постійну роботу де отримує стабільну заробітну плату. Таким чином, в судовому засіданні встановлені визначені законом підстави задоволення позову, а визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Виходячи із вище наведеного суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved