Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що 02 грудня 1995 року, зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають дітей: малолітніх - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та повнолітнього [PERSON] , [INFO] .. Спільне життя не склалось, за час проживання у шлюбі погляди на життя та в побуті стали розходитись у зв?язку з чим у сім?ї виникли непорозуміння. 15.04.2019 року шлюбні відносини припинені. Спільне господарство не ведеться. Подальше збереження шлюбу не можливе. Спір про поділ майна відсутній. Позивач [PERSON] на судове засідання не з?явилась, надала заяву, в якій позов підтримала в повному обсязі, просила задовольнити його, розглянувши справу в її відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином за адресою місця реєстрації проживання. Поважні причини неможливості прибуття до суду не повідомив, відзиву не надав. На підставі ч. 3ст. 131 ЦПК України,учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місце знаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Оскільки учасники справи на судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого виконкомом Бузівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, 02 грудня 1995 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 11 (а.с. 7). Від шлюбу у сторін народилися діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 8-10). Частиною 1 статті 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Пунктом 2 статті 104 СК України визначено, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя №11 від 21 грудня 2007 року шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З часу припинення шлюбних відносин, окремого проживання та часу знаходження позову в суді, примирення між сторонами не відбулось. Кожна з сторін не вважає можливим збереження сім`ї. При таких обставинах суд приходить до висновку, що дальше спільне життя подружжя та збереження їх сім`ї неможливе, оскільки буде суперечити інтересам кожної з сторін. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У позовній заяві позивач вказує про бажання залишитись на дошлюбному прізвищі « [PERSON] », хоча в свідоцтві про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого виконкомом Бузівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області дошлюбне прізвище позивача вказано як « [PERSON] ». Дослідивши матеріали позовної заяви, суд виявив розбіжності у дошлюбному прізвищі позивача, а відомості про підтвердження прізвища « [PERSON] » відсутні. Таким чином, вимога позивача про відновлення дошлюбного прізвища не підлягає задоволенню. Крім того, відповідач до суду не надав заяву про визнання позову, тому на підставі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 384,20 грн. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача на її користь сплачений судовий збір підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial