Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина -[PERSON], [INFO] в розмірі 25 % заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 01 червня 2016 року до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 12 вересня 2009 року між сторонами зареєстровано шлюб. 11 лютого 2016 року в подружжя народився син - [PERSON]. Разом з тим, сімейне життя позивача з відповідачем не склалося, сторони припинили подружні відносини, спільного господарства не ведуть, разом не проживають. Малолітній син залишився на утримані та вихованні позивача. Проте, на даний час позивач не працевлаштована, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. [PERSON] з малолітнім сином проживають в будинку батьків позивача та знаходяться на їх утриманні. Самостійно забезпечити дитині нормальні умови проживання та можливості для фізичного та інтелектуального розвитку, позивач не може, що змусило її звернутись до суду з даним позовом. Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала, просила суд стягувати аліменти з відповідача з 01 серпня 2016 року, крім того просила суд стягнути з відповідача на її користь витрати, повязані з розглядом справи в суді в розмірі 500 грн., з яких 400 грн. ( вісім поїздок по 50 грн. кожна на таксі за маршрутом с.Княжичі м.Бровари, та 100 грн. - витрачені на друк та оформлення матеріалів справи. Відповідач у судове засідання не зявився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги в частині стягнення з відповідача аліментів в розмірі ? частини від всіх видів доходу (заробітку), починаючи з 01 серпня 2016 року і до повноліття дитини - визнав та не заперечував щодо їх задоволення, в частині стягнення з відповідача додаткових витрат в сумі 500 грн.- заперечував та просив відмовити. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, обєктивно дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, знаходить позов таким, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав. 12 вересня 2009 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, після одруження прізвище дружини - [PERSON]. 11 лютого 2016 року в подружжя народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-БК №477201 ( а.с.4) відповідно якого сторони вказані батьками дитини. Згідно ухвали Броварського суду Київської області від 16 вересня 2016 року провадження в даній справі було зупинено до набранням рішення законної сили по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про оспорювання батьківства. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 грудня 2016 року в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про оспорювання батьківства відмовлено. За ухвалою Апеляційного суду Київської області від 31 січня 2017 року апеляційну скаргу [PERSON] на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 грудня 2016 року у справі за позовом про оспорювання батьківства визнано неподаною та повернуто позивачу. Судом встановлено, що сторони припинили подружні відносини, спільного господарства не ведуть, разом не проживають. Малолітній син проживає з матірю та знаходиться на її утримані та вихованні. На даний час позивач не працевлаштована, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею неповноліття. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення (ч.1 ст. 182 СК України). Суд встановив, що позивач є здоровим, працевлаштованим, на утриманні інших дітей, непрацездатних батьків не має. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Виходячи з наведеного та беручи до уваги, що позивач не може самостійно забезпечити належні умови для утримання та розвитку дитини та зважаючи на обовязок батька утримувати дитину, враховуючи, що представник відповідача позовні вимоги про стягнення аліментів в розмірі ? частини від всіх видів заробітку відповідача визнав в судовому засіданні, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів в розмірі ? частини від всіх видів його доходу (заробітку) на утримання сина, оскільки такий розмір аліментів буде відповідати засадам розумності та справедливості. В задоволенні позовної вимоги [PERSON] про стягнення з відповідача витрат, повязаних з розглядом справи в суді в розмірі 500 грн., з яких 400 грн. ( вісім поїздок по 50 грн. кожна на таксі за маршрутом с.Княжичі м.Бровари, та 100 грн. витрачені на друк та оформлення матеріалів справи належить відмовити, оскільки позивачем не було надано належних і допустимих доказів, які б підтверджували понесення позивачем вищевказаних витрат. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: partial