Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до Арбузинського районного суду Миколаївської області з позовною заявою о [PERSON] про стягнення боргу. Позовні вимоги позивач мотивувала тим, що 16 лютого 2017 року вона, на підставі попереднього усного договору позики, передала в борг [PERSON] грошові кошти в сумі 600 доларів США зі сплатою 6% за кожний місяць користування коштами. При фактичному одержанні вказаної суми позичальником була власноручно написана розписка від 16.02.2017 року. Згідно зазначеної розписки [PERSON] зобов`язувався повернути кошти через шість місяців, тобто 16.02.2017 року. Однак, до теперішнього часу відповідач борг не повернув та не сплатив проценти за користування коштами, чим порушив взяті на себе зобов`язання. Не зважаючи на неодноразові звернення до відповідача, з приводу повернення боргу, останній уникає зустрічей з позивачем та ухиляється ві сплати боргу. Посилаючись на вказані обставини, позивач просила стягнути з відповідача суму боргу у розмірі 600 доларів США, що на день складання позовної заяви за офіційним курсом НБУ складає 16681 грн. 20 коп. та 6% за кожен місяці користування коштами, що складає 36061 грн. 39 коп. та разом становить 52712 грн. 59 коп. Крім того, позивач просила стягнути з відповідача на її користь суму судового збору, сплаченого нею при поданні позовної заяви. Разом з цим, позивач в позовній заяві наголошувала на стягненні боргу у грошовій одиниці України за курсом на день подачі позовної заяви, що відповідає вимогам ст. 533 ЦК України. Від позивача до судового засідання надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та надано згоду на винесення заочного рішення у справі. Відповідач у судове засідання тричі не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, шляхом надсилання судових повісток за адресою місця проживання зазначеною у позовній заяві, яка збігається з зареєстрованим місцем проживання відповідача, причини своєї неявки суду не повідомив, відзиву до суду не подав. Згідно ухвали Арбузинського районного суду від 24.06.2020 року прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280-282 ЦПК України. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, в межах заявлених позовних вимог всебічно, повно та безпосередньо дослідивши надані сторонами докази з точки зору належності і допустимості, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до наступного. Згідно з частиною першою статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За положеннями частини другої статті 509 ЦК України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (стаття 1047 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Отже, за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона - позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона - позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів - робити відповідні правові висновки. У відповідності до розписки від 16.02.2017 року (а.с. 5) підписаної [PERSON] зазначається, що [PERSON] , який поживає в [ADDRESS] , ІПН [NUMBER] , позичив у [PERSON] кошти в сумі 600 доларів США строком на шість місяців зі сплатою 6% щомісячно. Всю суму коштів та відсотків зобов`язався повернути одразу по закінченню вказаного строку. Частиною 1 ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Однак, відповідачем борг у строки передбачені договором позики (розпискою) не повернуто, натомість відповідач ігнорує звернення щодо повернення боргу в добровільному порядку. Згідно з частиною першою статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частинами першою та другою статті 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. У відповідності до офіційного курсу гривні щодо іноземних валют, встановлених НБУ на 20.03.2020 року, курс гривні щодо долару США становив 27,8025 грн. за 1 долар США. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог та вважає необхідним задовольнити позовні вимоги [PERSON] і стягнути з [PERSON] суму борг у розмірі 52712 грн. 59 коп., з яких 16681 грн. 20 коп. - заборгованість за договором позики, 36061 грн. 39 коп. - заборгованість за відсотками за користування позикою. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд також стягує з відповідача на користь позивача понесені нею витрати по оплаті судового збору в розмірі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved