Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до Автозаводського районного суду м.Кременчука з позовом до [PERSON] про реальний розподіл житлового будинку та встановлення порядку користування земельною ділянкою. Позивач позовні вимоги обґрунтовує тим, що згідно договору дарування від 01.04.2005 року вона є власником 2/3 частини житлового будинку [ADDRESS]. Власником 1/3 вказаного будинку є [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 11.03.2005 року. Відповідач неправомірно користується частиною майна, яка належить їй згідно договору дарування, оскільки будинок внутрішньою стіною фактично розділено навпіл. Для відновлення свого права на 2/3 частини спірного будинку, вона вважає за необхідне розділити в натурі будинок [ADDRESS] а також встановити порядок користування земельною ділянкою відповідно до часток кожного із співвласників. Посилаючись на вказані обставини, позивач просила задовольнити позов і обрати другий варіант розподілу житлового будинку [ADDRESS] та встановлення порядку користування земельною ділянкою, запропонований експертом у висновку від 18.03.2013 року. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали. Суду пояснили, що незважаючи на те, що позивач є власником 2/3 частин спірного будинку, фактично у її користуванні перебуває 1/2 його частина, що порушує права позивача. Звернутись до відповідача з позовом про усунення перешкод в користуванні майном вона не має можливості, оскільки її частка власності у будинку не виділена в натурі. Також вважає за необхідне встановити порядок користування земельною ділянкою на якій розташовано будинок, оскільки відповідач не надає доступу до належних їй господарських будівель. Представник відповідача - [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову. Зазначив, що між позивачем і відповідачем відсутній спір. [PERSON] використовує ту частину домоволодіння, яка належить йому згідно правовстановлюючих документів, звертав увагу суду на те, що позивач не надала доказів того, що відповідач чинить їй перешкоди у користуванні власністю. Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердила той факт, що у фактичному користуванні позивача перебуває менша частина домоволодіння, ніж та, на яку вона має право згідно правовстановлюючих документів. Співвласник будинку [PERSON] в даний час у ньому не проживає, оскільки перебуває у Російській Федерації. Ріелтор [PERSON], на якого позивач оформив довіреність щодо представництва його інтересів як співвласника будинку, не бажає допускати [PERSON] до тієї частини будинку, яка знаходиться у фактичному володінні відповідача. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази, приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог з наступних підстав. Згідно ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Статтею 367 ЦК України передбачено, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] є власником 2/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями [ADDRESS] загальною площею 83,4 кв.м. та земельної ділянки загальною площею 255 кв.м. Вказане підтверджується копією договору дарування від 01.04.2005 року, посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об'єкта нерухомого майна № 11674804 від 28.10.2013 року. З договору купівлі-продажу від 11.03.2005 року, посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу вбачається, що [PERSON] є власником 1/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями по [ADDRESS], загальною площею 83,4 кв.м., розташованих на земельній ділянці площею 589 кв.м. Вказане також підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об'єкта нерухомого майна № 11674804 від 28.10.2013 року. Між сторонами виник спір щодо порядку користування спільним домоволодінням, який полягає в тому, що [PERSON] будучи власником 2/3 частин будинку, фактично користується 1/2 його частиною. Вказане підтверджується висновком експертного будівельно-технічного дослідження № 1/5-13 від 18.03.2013 року, з якого вбачається, що у позивача, враховуючи особливості розташування і розміри приміщень будинку у фактичному користуванні перебуває 53/100 частини будинку, що на 13,9 кв.м. менше ніж припадає на її частку. Таким чином, права позивача як власника 2/3 частин будинку порушені. Відповідач [PERSON] заперечує той факт, що у його користуванні перебуває більша частка будинку, а ніж та власником якої він є відповідно до правовстановлюючих документів. За таких обставин суд вбачає підстави для судового захисту інтересів позивача, який полягає в реальному розподілі спірного житлового будинку. Відповідно до висновку експертного будівельно-технічного дослідження № 1/5-13 від 18.03.2013 року, експертом запропоновано два варіанти розподілу між співвласниками домоволодіння [ADDRESS]. Перший варіант розподілу визначений з урахуванням фактичного користування співвласниками спірним будинком та передбачає сплату компенсації відповідачем на користь позивача в розмірі 33481, 50 грн. Другий варіант базується на розмірі ідеальних часток співвласників та передбачає сплату компенсації відповідачем на користь позивача в розмірі 839 грн. Суд вважає більш прийнятним для застосування при поділі спірного домоволодіння - другий варіант, визначений експертом, оскільки він з невеликим відхиленням відповідає ідеальним долям співвласників і не потребує стягнення з відповідача значної матеріальної компенсації. Так, відповідно до запропонованого експертом другого варіанту розподілу домоволодіння суд виділяє [PERSON] в натурі на 2/3 частини домоволодіння [ADDRESS] приміщень житлового будинку площею 49,4 кв.м. та надвірних споруд на загальну суму 159471 грн., зафарбованих у додатку № 2 до висновку експертного будівельно-технічного дослідження № 1/5-13 від 18.03.2013 року зеленим кольором, що складає 66/100 часток від всього домоволодіння, а саме: частину житлового будинку, що складається з: частини кухні 1-1 літ. «а», площею 6,4 кв.м.; частини кухні 1-1 літ. «а2», площею 2,9 кв.м.; передпокою 1-2 літ. «А», площею 6,4 кв.м.; кімнати 1-3 літ. «А», площею 18,7 кв.м.; кімнати 1-4 літ. «А», площею 7,3 кв.м.; кімнати 2-3 літ. «А», площею 7,7 кв.м. Частину надвірних споруд, що складається: з ганку літ. «а-г», літньої кухні «Б», сараю літ. «б1», погребу під частиною будівлі літ. «Жп», убиральні літ. «Г», убиральні літ. «Д», сараю «Е», погрібника літ. «Ж», літнього душу «И», водогону літ. «К», частини огорожі № 1(L=26,6 м.), хвіртки № 2. [PERSON] суд виділяє в натурі на 1/3 частину домоволодіння [ADDRESS] приміщень житлового будинку площею 34 кв.м. та надвірних споруд на загальну суму 80994 грн., зафарбованих на додатку № 2 до висновку експертного будівельно-технічного дослідження № 1/5-13 від 18.03.2013 року синім кольором, що складає 34/100 часток від всього домоволодіння, а саме, частину житлового будинку, що складається з: частини кухні 2-1 літ. «а1», площею 6,5 кв.м.; частини кухні 2-1 літ. «а2», площею 2,5 кв.м.; передпокою 2-2 літ. «А», площею 6,5 кв.м.; кімнати 2-4 літ. «А», площею 18,5 кв.м. Частину надвірних споруд, що складається з: ганку літ. «а-г1», гаражу-сараю «В», частини огорожі № 1(L=6,22 м.). Крім того, суд стягує з відповідача на користь позивача грошову компенсацію за відступ від ідеальної частки в розмірі 839 грн. З метою забезпечення здійснення вказаного варіанту розподілу та приведення виділених квартир до вимог будівельних норм, суд вважає за необхідне зобов'язати [PERSON] демонтувати дверний блок між кімнатами 2-2 і 2-3 житлового будинку [ADDRESS], дверний проріз закласти цеглою та реконструювати теплову мережу, звільнивши кімнату 2-3 від елементів теплової мережі. Також суд зобов'язує [PERSON] влаштувати дверний проріз з встановленням дверного блоку між кімнатами житлового будинку 2-3 і 1-4. Позовні вимоги щодо встановлення порядку користування земельною ділянкою на думку суду не підлягають задоволенню з наступних підстав. У своїх позовних вимогах [PERSON] просить суд передати їй в користування частину земельної ділянки по [ADDRESS] в розмірі 393 кв.м., з яких 255 кв.м. належать їй на праві власності, відповідно до договору дарування від 01.04.2005 року. Право власності позивача на земельну ділянку площею 255 кв.м., кадастровий номер 5310436100:07:002:0132, підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об'єкта нерухомого майна № 11672147 від 28.10.2013 року. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач не надала суду доказів на підтвердження того, що відповідачем порушуються її права щодо володіння, користування і розпорядження земельною ділянкою, яка належить їй на праві власності. Таким чином, позовна вимоги щодо встановлення порядку користування земельною ділянкою на думку суду не підлягає задоволенню, оскільки суд не вбачає підстав для судового захисту інтересів позивача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судові витрати: судовий збір у сумі 1603,10 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 1000 грн., що підтверджується квитанцією № 12 від 22.08.2013 року. Суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивача оплати за проведення експертного будівельно-технічного дослідження в сумі 2000 грн., оскільки вказані витрати не є судовими витратами в розумінні ст. 79 ЦПК України.

Outcome: partial