Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання ? частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, розташованого у [ADDRESS], спільною сумісною власністю подружжя та визнання за [PERSON] право власності на ? частину даного житлового будинку. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з відповідачем [PERSON] перебувала у шлюбі з 20 листопада 1980 року, який розірвано рішенням Будьоннівського районного суду м. Донецька від 20 серпня 2010 року. Під час шлюбу ними за спільні кошти було придбано ? частину житлового будинку [ADDRESS] з відповідною частиною надвірних будівель. Згідно договору купівлі-продажу від 21 листопада 1980 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої донецької державної нотаріальної контори та зареєстрованим в реєстрі за № 7743, власником зазначеної частки будинку зазначений відповідач [PERSON]. Позивач вважає, що набуте майно під час шлюбу є спільною сумісною власністю і вона має право на ? частину спільного сумісного майна. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача і відповідача в особистих поясненнях яких немає необхідності, за матеріалами справи. В судовому засіданні дослідивши надані сторонами письмові докази, суд у межах заявлених позовних вимог (стаття 11 ЦПК України) встановив наступне. 20 листопада 1980 року укладено шлюб між відповідачем [PERSON] та позивачкою [PERSON], про що відділом ЗАГС м. Стаханов Ворошиловградської області в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 1204. Рішенням Будьоннівського районного суду м. Донецька від 20 серпня 2010 року шлюб між [PERSON] і [PERSON] розірвано. Згідно Договору купівлі-продажу від 21 листопада 1980 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої донецької нотаріальної контори Бабільчук Є.І., реєстровий № 7743, [PERSON] придбав ? частину жилого будинку з відповідною частиною надвірних будівель, розташованого в [ADDRESS] на земельній ділянці 465 кв.м.. На даній земельній ділянці знаходиться один одноповерховий жилий будинок площею 44,90 кв.м і надвірні будівлі: літня кухня, сіни, уборна, забор, ворота, замощення , водопровід. Згідно реєстраційного напису, право власності на ? частину жилого будинку зареєстровано за [PERSON] 28 листопада 1980 року, реєстровий № 1923. Оскільки будинок придбано в 1980 році, суд вважає за необхідне застосувати законодавство, яке було чинним на той час. Згідно ст. 22 Кодексу про шлюб та сім'ю України, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Згідно ст. 28 цього ж Кодексу, в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. В окремих випадках суд може відступити від начала рівності часток подружжя, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу. Суд може визнати майно, нажите кожним із подружжя під час їх роздільного проживання при фактичному припиненні шлюбу, власністю кожного з них. Судом встановлено, що ? частина будинку [ADDRESS] придбана відповідачем [PERSON] і позивачем [PERSON] під час шлюбу, тобто ця частка є спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON]. Судом не здобуто відомостей про наявність письмового договору між сторонами про розмір часток майна кожного із них, правовстановлюючий документ - Договір купівлі продажу від 21 листопада 1980 року та право власності на ? частину будинку оформлено тільки на відповідача [PERSON], через що іншими особами не визнається право власності позивачки на її частину будинку, чим обмежуються її права на частину власності у будинку. Тому суд вважає, що 1/2 частина будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] належить позивачці та відповідачу у рівних долях, по 1/4 частині кожному, й вимоги позивачки підлягають задоволенню. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору в розмірі 229,41 грн., які документально підтверджені

Outcome: approved