Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивачка зазначила, що 10.09.1979 між нею та відповідачем укладений шлюб. Неповнолітніх дітей подружжя не має. Подружнє життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння. Такий стан привів до того, що вони припинили сімейно-шлюбні відносини, спілкування, ведення домашнього господарства та почали проживати окремо. Оскільки відповідач добровільно не надає згоди на розірвання шлюбу, [PERSON] змушена звернутись до суду та просить розірвати шлюб, укладений між сторонами 10.09.1979. Ухвалою від 07.12.2020 у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання на 28.12.2020. 28.12.2020 позивач та відповідачка в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, у зв`язку з чим розгляд справи відкладено на 14.01.2021. 14.01.2021 сторони в судове засідання не з`явились, але позивачка надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, після розірвання шлюбу просила повернути їй дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідач також надав суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, проти позову не заперечував. Перевіривши матеріали справи, суд знаходить позовні вимоги законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 10 вересня 1979 року між сторонами укладений шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Новов`язівською сільською радою Павлоградського району Дніпропетровській області 10.09.1979 (а.с.\~5). На теперішній час сторони неповнолітніх дітей не мають, спільне господарство не ведуть, шлюбно - сімейні відносини припинили, проживають окремо. На примирення позивачка не згодна, наполягає на розірванні шлюбу, вважає, що збереження сім`ї є неможливим, оскільки це суперечить її інтересам. Вказані обставини визнані сторонами, тому відповідно до ч.1\~ст.\~82\~ЦПК України\~ не підлягають доказуванню, при цьому у суду немає обґрунтованого сумніву щодо їх достовірності і добровільності визнання. Таким чином, фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже, збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. Статтею 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ст. 112\~Сімейного Кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи, що відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі, суд доходить\~висновку про те, що наявні підстави для розірвання шлюбу. Під час державної реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище на « [PERSON] », проте після розірвання шлюбу просила повернути їй дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Враховуючи, що ухвалою суду від 07.12.2020 позивачці відстрочено сплату судового збору до ухвалення у справі рішення, а також те, що позов задоволено у повному обсязі, виходячи з вимог ч. 2 ст. 136 ЦПК України, суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved