Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до Нововодолазького районного суду Харківської області з заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин між нею та [PERSON] , який помер [INFO] , як між рідними донькою та батьком. В обґрунтування своїх вимог заявник зазначила, що [INFO] помер її батько - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого Ватутінською сільською радою Нововодолазького району Харківської області 05 жовтня 2018 року. Після смерті батька заявника - [PERSON] , залишилася спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] , який спадкодавець заповів заявнику. Звернувшись до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину, заявнику було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки для зазначення у свідоцтві про право на спадщину родинного зв`язку, спадкоємцем надано документи які містять невідповідність прізвищ спадкоємця, а саме з повного Витягу з реєстру про народження прізвище спадкоємця зазначене як « [PERSON] », батьком записаний « [PERSON] , в той час як в свідоцтві про смерть прізвище спадкодавця зазначене « [PERSON] ». Як зазначила заявник, у зв`язку із тим, що нотаріус не може у свідоцтві вказати ступінь родинного зв`язку між нею та спадкодавцем, що потягне за собою сплату податку відповідно до статті 174 Податкового кодексу України, заявник змушена звернутися до суду із вказаною заявою. Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 03 вересня 2019 року відкрите провадження по справі та призначено до розгляду в порядку окремого провадження. Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 23 вересня 2019 року за клопотанням заявника, [PERSON] , було залучено до участі у справі в якості заінтересованої особи - Нововодолазький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області. [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була сповіщена завчасно відповідно до вимог статті 128 Цивільного процесуального кодексу України. Скориставшись своїм правом, передбаченим частиною 3 статті 211 Цивільного процесуального кодексу України, заявник через канцелярію суду надала заяву, яка була зареєстрована за вхідним № 8761/19-вх від 11 грудня 2019 року, відповідно до якої просила суд розгляд справи провести за її відсутності, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Заінтересована особа - [PERSON] в судове засідання також не прибула, про дату, час і місце розгляду справи була сповіщена завчасно відповідно до вимог статті 128 Цивільного процесуального кодексу України. Скориставшись своїм правом, встановленим частиною 3 статті 211 Цивільного процесуального кодексу України, 23 вересня 2019 року через канцелярію суду [PERSON] надала заяву, яка була зареєстрована за вхідним номером 6728/19-вх, згідно якої просила розгляд справи провести за її відсутності, зазначивши, що не має заперечень проти задоволення заяви [PERSON] та встановлення факту родинних відносин. Також у своїй заяві заінтересована особа просила суд взяти до уваги, що заявниця є її донькою, а померлий [PERSON] був її чоловіком. Заінтересована особа - [PERSON] в судове засідання також не прибула, про дату, час і місце розгляду справи була сповіщена завчасно у відповідності до приписів Цивільного процесуального кодексу України. Скориставшись положеннями частини 3 статті 211 Цивільного процесуального кодексу України, [PERSON] за допомогою засобів поштового зв`язку надіслала на адресу суду заяву, яка була зареєстрована 04 вересня 2019 року за вхідним № 6171/19-вх, згідно якої просила розгляд справи провести за її відсутності, зазначивши, що не має заперечень проти задоволення заяви [PERSON] Представник Нововодолазького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Харків) у судове засідання не з`явився, хоча належним чином були повідомлені про день та час розгляду справи. Через канцелярію суду начальник відділу - Бондар І. М. надала заяву, яка була зареєстрована за вхідним № 504/20-вх від 27 січня 2020 року відповідно до якої просила суд розгляд справи провести за відсутності представника відділу, з заявленими вимогами [PERSON] погодилась в повному обсязі. Відповідно до положень частини 1 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь - якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Крім того, частиною 3 статті 211 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що особи, які беруть участь у справі, мають право заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Про наявність такого клопотання у сторін свідчать їх відповідні заяви, долучені до матеріалів справи. За таких обставин, приймаючи до уваги те, що підстав для визнання явки учасників справи обов`язковою для надання особистих пояснень не має, суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності, при цьому відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши доводи заяви, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі обставини справи в межах заявлених вимог, перевіривши їх доказами, які були безпосередньо досліджені у судовому засіданні, проаналізувавши зміст норм процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з наступних підстав та мотивів. Вирішуючи спірні правовідносини суд виходить з того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина 1 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до положень частини 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. При цьому, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках (частина 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України). Із матеріалів справи судом встановлено, [INFO] у віці 86 років у селі Вільхуватка Нововодолазького району Харківської області помер [PERSON] , [INFO] , про що 05 жовтня 2018 року Ватутінською сільською радою Нововодолазького району Харківської області складений відповідний актовий запис за № 33, та видане свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а. с. 10). За життя [PERSON] склав заповіт, який був посвідчений 26 квітня 2018 року секретарем Ватутінської сільської ради Нововодолазького району Харківської області Удовицею Н. В. та зареєстрований у реєстрі за № 17, зі змісту якого вбачається, що заповідач на випадок смерті зробив розпорядження відповідно до якого все своє майно, де б воно не знаходилось і в чому б воно не виражалося, і взагалі все те, що буде йому належати на день смерті і на що він по закону матиме право, заповів [PERSON] , 1964 року народження, яка мешкає в [ADDRESS] (а. с. 11). До спадкової маси, що залишилась після смерті [PERSON] входить житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , який належав спадкодавцю відповідно до свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, виданого 10 червня 1991 року згідно рішення виконавчого комітету Нововодолазької ради народних депутатів № 244 від 11 квітня 1991 року (а. с. 12). Відповідно до копії Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 55407298, сформованого 11 березня 2019 року вбачається, що приватним нотаріусом Нововодолазького районного нотаріального округу Харківської області Крючковою Л. А. 11 березня 2019 року о 11 годині 14 хвилин проведено реєстрацію спадкової справи після смерті [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] , номер у спадковому реєстрі № 63875216, номер у нотаріуса 43/2019 (а. с. 22). 11 червня 2019 року приватним нотаріусом Нововодолазького районного нотаріального округу Харківської області Крючковою Л. А. винесена постанова за № 480/02 - 31 про відмову [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями та суму неоодержаної пенсії із зазначенням у свідоцтвах про право на спадщину родинний зв`язок зі спадкодавцем (а. с. 24). Так, зі змісту вказаної постанови вбачається, що 11 березня 2019 року нотаріусом заведено спадкову справу № 43/2019 до майна померлого [INFO] [PERSON] , на підставі заяви спадкоємця за заповітом, доньки спадкодавця [PERSON] про прийняття спадщини. Цього ж дня до спадкової справи долучено заяву дружини спадкодавця [PERSON] та доньки спадкодавця [PERSON] про відмову від прийняття обов`язкової частки у спадщині відповідно до статті 1241 Цивільного кодексу України. Інших заяв про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріуса не надходило. З метою підтвердження родинного зв`язку з померлим [PERSON] надано оригінал свідоцтва про її народження, складеного російською мовою. Здійснюючи перевірку факту родинних відносин нотаріусом в порядку безпосереднього доступу до Державного реєстру актів цивільного стану громадян 06 червня 2019 року одержано повний витяг з реєстру про народження за № 00023063490, в якому прізвище спадкоємця зазначене як [PERSON] , батьком записаний [PERSON] , в той час як у свідоцтві про смерть прізвище спадкодавця Бессмертний, у зв`язку з чим нотаріус прийшла до висновку про неможливість встановити тотожність особи спадкодавця та факту родинних відносин (а. с. 24). При дослідженні письмових доказів, судом було встановлено, що факт родинних відносин між заявником, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , який помер [INFO] , як між рідними донькою та батьком підтверджується даними, що містяться у свідоцтві про народження заявника серії [NUMBER] , виданого 01 липня 1964 року виконавчим комітетом Рокитненської сільської ради Валківського району Харківської області, актовий запис № 35. Так, відповідно до записів у вказаному свідоцтві, складених російською мовою, вбачається, що [INFO] у селі Вільхуватка Валківського району Харківської області народилась « [PERSON] », батьками якої є: батько - « [PERSON] », мати - « [PERSON] » (а. с. 14). При цьому, з копії свідоцтва про народження [PERSON] , серії [NUMBER] , виданого повторно 24 вересня 1954 року та складеного російською мовою вбачається, що прізвище спадкодавця, який народився [INFO] , зазначено як « [PERSON] » (а. с. 15). Натомість, з свідоцтва про одруження, серії [NUMBER] , виданого 01 листопада 1956 року виконавчим комітетом Березняківською сільською радою депутатів трудящихся П - Багачанського району Полтавської області вбачається, що 01 листопада 1956 року був укладений шлюб між « [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , після реєстрації одруження подружжю присвоєно прізвище « [PERSON] » (а. с. 17). Таким чином, у різних документах, складених в різні часи як російською, так і українською мовами мається різниця у написанні прізвищ спадкодавця в одній літері: « [PERSON] » - « [PERSON] ». Дана різниця могла виникнути через некоректний переклад здійснений реєстраційними органами. Відповідно до висновку, складеного 11 червня 2019 року начальником Нововодолазького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області [PERSON] , [PERSON] відмовлено у внесенні змін до актового запису про її народження від 01 липня 1964 року за № 35, складеного Рокитненською сільською радою Нововодолазького району Харківської області на [PERSON] через відсутність достатніх підстав(а. с. 20 - 21). 28 серпня 1982 року [PERSON] , [INFO] , уклала шлюб з [PERSON] , [INFO] , та змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого Рокитненською сільською радою народних депутатів Нововодолазького району Харківської області (а. с. 16). Таким чином судом встановлено, що заявник [PERSON] є спадкоємцем за заповітом померлого [PERSON] , яка у встановлений статтею 1270 Цивільного кодексу України строк прийняла спадщину, інші спадкоємці від прийняття спадщини та отримання обов`язкової долі у спадщині відмовились, що свідчить про відсутність підстав вважати, що може існувати спір про право з приводу встановлення факту родинних відносин. При цьому, встановлення юридичного факту родинних відносин між заявником та померлим [PERSON] дійсно породжує для заявниці відповідні юридичні наслідки у виді отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, тобто від цього залежить виникнення, зміна або припинення її майнових спадкових прав. З цього приводу слід зазначити, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, що визначено пунктом 5 частини 2 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України. Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні, викладений в частині 1 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України та не є вичерпним (частина 2 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно пункту 7 вищевказаної постанови Пленуму суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. У ході судового розгляду знайшов своє підтвердження факт родинних відносин між заявником [PERSON] та померлим [PERSON] , зазначений факт підтверджується належними у справі доказами, дослідженими судом, що узгоджуються між собою та з іншими матеріалами цивільної справи. Встановлення факту родинних відносин між спадкодавцем та заявником необхідне останній для підтвердження свого права на спадщину та належного її оформлення. За таких обставин, оскільки законом не визначено іншого, крім судового порядку встановлення факту родинних відносин між особами, і факт, який просить встановити заявник, підтверджуються письмовими матеріалами справи, суд приходить до висновку, що вимоги заявника є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Судові витрати у даній справі не відшкодовуються відповідно до положень частини 7 статті 294 Цивільного процесуального кодексу України. З огляду на вищенаведене та

Outcome: approved