Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, стверджуючи, що їй на підставі договору дарування від 21 листопада 2007 року належить житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Дачне, вул. Октябрська, 7. У вищевказаному житловому будинку зареєстрований відповідач, колишній чоловік позивача, який не проживає у вказаному будинку з червня 2014 року по теперішній час, комунальні послуги не сплачує, ніякої участі в утриманні даного житла не приймає та ним не користується. Для вчинення певних правочинів щодо будинку та забезпечення власних потреб позивачу необхідна згода проживаючих в ньому осіб, що значно обмежує її законні права, та це стало підставою для звернення до суду з вказаним позовом. Позивач у судове засідання не зявилась, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечувала щодо винесення по справі заочного рішення (а.с. 19). Відповідач, який належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, з невідомих суду причин, та від нього не надійшло повідомлення про причини неявки (а.с. 15,18). Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з неявкою відповідача без поважних причин, враховуючи згоду позивача на ухвалення заочного рішення, судом ухвалено рішення про заочний розгляд справи. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору дарування від 21 листопада 2007 року належить житловий будинок, що розташований за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Дачне, вул. Октябрська, буд. 7 (а.с.3,4). Відповідач є колишнім чоловіком позивача, що підтверджується рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 07 листопада 2014 року, за яким шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.8). Згідно акту обстеження житлового будинку від 27 січня 2015 року, встановлено, що в будинку №7 по вул. Октябрська в с. Дачне Біляївського району Одеської області, зареєстрований відповідач, який не проживає в ньому з червня 2014 року по теперішній час (а.с. 6). Довідкою Дачненської сільської ради Біляївського району Одеської області №265 від 25 січня 2015 року, встановлено, що [PERSON], [INFO], зареєстрований в [INFO], з 16.04.2014 року, та за даною адресою не мешкає з червня 2014 року (а.с. 7). Відповідно до ч. 1 ст. 71 Житлового Кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Не проживання зазначеної особи без поважних причин понад встановлені строки є підставою для визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Відповідно до ст.41 Конституції України, ст.319 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Таким чином, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved