Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем по справі, який зареєстрований 28 грудня 2002 року Полянівською сільською радою Мелітопольського району Запорізької області, актовий запис за № 11. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28 грудня 2002 року позивач з відповідачем по справі зареєстрували шлюб у Полянівській сільській радів Мелітопольського району Запорізької області, актовий запис за № 11. Від шлюбу у сторін є неповнолітні діти: донька [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що з червня 2018 року сторони не ведуть спільного господарства, мають різні погляди на життя, між ними втрачені всі фізичні та духовні зв`язки. Відповідач знайшов іншу сім`ю. Спору про розподіл спільного майна немає. За вказаних вище обставин, позивач вважає, що шлюб не може мати місця та переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить інтересам позивача. Позивач в судове засідання не з`явилась, до суду надала заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримую в повному обсязі та просить їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Судові повістки та вся поштова кореспонденція надсилалась відповідачу за його місцем проживання, а саме: [ADDRESS] , які в свою чергу були вручені уповноваженій особі, про що свідчать «рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення». Крім того, відповідач, про поважні причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило. Відзив на позовну заяву до суду не надходив. З урахуванням викладеного, суд визнає неявку відповідача неповажною та вважає можливим розглянути справу за його відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясування обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому у цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 76 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових та електронних доказів, висновків експертів та показаннями свідків. Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 28 грудня 2002 року сторони уклали шлюб, який зареєстровано Полянівською сільською радою Мелітопольського району Запорізької області та про що 28 грудня 2002 року складено відповідний актовий запис за № 11. Вказане підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] ./а.с.5/ Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: доньку - [PERSON] , [INFO] , та доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 14 жовтня 2003 року Полянівською сільською радою Мелітопольського району Запорізької області,актовий запис за № 18, та відповідно - копіює свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Полянівською сільською радою Мелітопольського району Запорізької області, актовий запис за № 14./а.с.6,7/ Причиною розпаду сім`ї стало те, що сторони мають різні погляди на сімейне життя, що призвело до втрати почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Родина фактично розпалася і її відновлення неможливе за обставин, зазначених позивачем у позовній заяві. Під час розгляду справи, судом також було встановлено, що у позивача відсутні які-небудь почуття до відповідача, їх шлюб розпався та існує формально. Спору про поділ майна немає. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, в ході розгляду справи, судом була перевірена наявність відповідних підстав для розірвання шлюбу і суд переконався у дійсному волевиявленні позивача. Також судом враховується той факт, що один із членів сім`ї (чоловік чи жінка) або обоє мають право звернутися із заявою в суд про розірвання шлюбу (ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України) й це право підлягає судовому захисту. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, та примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із положеннями п. 3 ч. 2 ст. 18, ст. 51, ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст. 110 СК України, дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Враховуючи викладене та задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Однією з причин припинення шлюбу є його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду (ч. 3 ст. 105 СК України). Крім того, вирішуючи питання щодо витрат по справі, суд керується вимогами ст. 141 ЦПК України, однак враховуючи те, що позивач в позовній заяві не ставить питання щодо стягнення понесених судових витрат, суд вважає за можливе залишити їх за нею. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved