Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до Приазовського районного суду Запорізької області із позовом про стягнення аліментів на час навчання. Просить суд, з урахуванням зменшення позовних вимог, стягнути з відповідача на свою користь на утримання повнолітньої дочки аліменти на час навчання в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дорослої особи, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову і до закінчення [PERSON], [INFO]. навчання, але не більше, як до досягнення нею 23-річного віку. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. До грудня 2015 року він на виконання рішення Приазовського районного суду Запорізької області сплачував на її утримання аліменти у зв'язку з неповнолітнім віком. На теперішній час їх дочка є студенткою ІІ курсу денної форми навчання Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого в м. Харків. У зв'язку з навчанням на денній формі, як зазначає позивач, їх дочка потребує матеріальної допомоги на оплату вартості проживання в гуртожитку, придбання продуктів харчування, проїзд до місця навчання, придбання канцтоварів, одягу, взуття, тощо. Доходи позивача не дозволяють покрити всі витрати, а відповідач добровільно участі у витратах на навчання дочки не приймає. Посилаючись на вимоги ст. ст. 141, 199, 200 СК України, просить її позов задовольнити. Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась, 05.02.2016 року подала до суду заяву про зміну (зменшення) позовних вимог, в якій просить стягнути з відповідача [PERSON] на утримання повнолітньої дочки [PERSON], [INFO]., аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дорослої особи, починаючи з дня пред'явлення позову і до закінчення дочкою навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23-річного віку. Просила справу розглянути без її участі. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився. 12.02.2016 року його представник [PERSON] подав до суду заяву, в якій визнає змінені позивачем позовні вимоги, вказаний розмір аліментів (1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму) має змогу сплачувати повнолітній доньці на період її навчання. Просив справу розглянути без участі відповідача та його представника. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилась, хоча про час і місце судових засідань повідомлялась належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про вручення їй судових повісток, причини своєї неявки суду не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи та заперечень проти позову не надала. Дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Статтею 199 СК України встановлено, якщо повнолітні діти продовжують навчання і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, якщо вони можуть надавати таку матеріальну допомогу. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.01.1998 року [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. За довідкою Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого № 4906 від 17.02.2016 року [PERSON] є студенткою ІІ курсу денної форми навчання Інституту прокуратури та кримінальної юстиції зазначеного навчального закладу, термін закінчення навчання становить 30.06.2018 року. До матеріалів справи позивачем додані дві копії квитанції про оплату за гуртожиток ІІ курсу навчання на загальну суму 3630 гривень, які підтверджують, що [PERSON] потребує матеріальної допомоги у зв'язку з навчанням. Відповідач визнав вказані обставини та те, що він може надавати матеріальну допомогу доньці у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку, починаючи з дня пред'явлення позову і до закінчення дочкою навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23-річного віку. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню, згідно ч.1 ст.61 ЦПК України. На підставі викладеного, суд вважає необхідним позов в частині стягнення аліментів в розмірі 1/6 частини з усіх видів доходів, визнаний відповідачем, задовольнити, так як його визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Проте, позовні вимоги в частині стягнення аліментів в розмірі не нижчому ніж 30 % прожиткового мінімуму задоволенню не підлягають, оскільки такий мінімальний розмір аліментів передбачений ч. 2 ст. 182 СК України стосується лише дитини, а в даному випадку вимоги заявлені про стягнення аліментів на повнолітню особу на період навчання.

Outcome: partial