Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-11 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовом, який пізніше уточнила, до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що вони із відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі з 13.07.2002. Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 20.12.2016 шлюб між ними розірвано. Вказує, що від шлюбу у них є двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO] Зазначає, що діти проживають разом із позивачкою та знаходяться на її утриманні. Просила позов задовольнити та, з урахуванням уточнених позовних вимог, стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі по 1000 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилась, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутність, уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак 12.11.2018 року подав до суду заяву, в якій уточнені позовні вимоги визнав, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дітей в розмірі по 1000 гривень на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1. ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Частиною 3. ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши подані матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Частинами 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року передбачено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Так, судом встановлено, що рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 20.12.2016 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.8). Від шлюбу у сторін є спільний син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-МИ №127325 (а.с.5), та дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-МИ №112935 (а.с.6). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сімї, виданого виконкомом Лашківської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області № 154 від 29.10.2018 року, до складу сімї [PERSON] входять: чоловік [PERSON], дочка [PERSON], син [PERSON], брат [PERSON], однак чоловік [PERSON] з ними не проживає, участі у вихованні дітей не бере, матеріально не допомагає. (а.с.7). Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Статтею\~ 180 Сімейного Кодексу України\~визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до\~ст.\~182\~СК України\~при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує:\~1)\~стан здоровя\~та матеріальне\~становище дитини;\~2)\~стан здоровя\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів;\~3)\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина;\~4)\~інші обставини,\~що мають\~істотне значення.\~Розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до\~ст.184 СК України\~суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. В п. 17\~Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, №3\~зазначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно\~статті 7\~Закону України\~«Про Державний\~бюджет України\~на 2018\~рік» \~установлено\~у 2018\~році прожитковий\~мінімум на\~одну особу\~в розрахунку\~на місяць\~для дітей\~віком до\~6\~років:\~з 1\~січня 2018\~року -\~1492\~гривні,\~з 1\~липня -\~1559\~гривень,\~з 1\~грудня -\~1626\~гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Відповідно до\~ч.2\~ст.\~182\~СК України\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини.\~Мінімальний гарантований\~розмір аліментів\~на одну\~дитину не\~може бути\~меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Позивачка посилалася на те, що відповідач являється працездатною особою, а тому має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей, які проживають з нею та знаходяться на її повному утриманні. Доказів на спростування даних обставин не встановлено, а тому суд приходить до висновку про те, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Відповідач позов визнав, а тому, з врахуванням вищенаведених обставин, розумним, справедливим та співмірним розміром аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, на утримання сина та доньки до досягнення ними повноліття, суд вважає заявлену в позові вимогу у розмірі по 1000 гривень щомісячно на кожну дитину. Враховуючи вищевикладені обставини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. У зв'язку із задоволенням позовних вимог щодо стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 704,80 гривень, від сплати яких позивачка була звільнена при подачі позову, підлягають стягненню з відповідача. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи наведене, ст.ст.84,180,182, 184,\~191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved