overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до Придніпровського районного суду м.Черкаси із заявою про про встановлення факту родинних відносин, зацікавлені особи: приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Черкаської області [PERSON], Черкаська міська рада мотивуючи тим, що вона, [PERSON], являється двоюрідною сестрою [PERSON], яка померла [INFO] року (свідоцтво про смерть серія [NUMBER]) по лінії матері, адже їх матері були рідними сестрами. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на 1/3 частину домоволодіння по [ADDRESS] спадкоємцем якої є вона, [PERSON], як двоюрідна сестра померлої. Відповідно до ст.1265 ЦК України вона являється спадкоємцем п'ятої черги за законом. Спадкоємців попередніх черг згідно закону і заповіту немає. 14.07.2014 року вона звернулася до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу, Черкаської області [PERSON] з заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON]. Однак, відповідно до інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами», вона зобов'язана нотаріусу надати ряд документів, серед яких свідоцтво про народження сестри, свідоцтва про народження їх матерів, свідоцтва про одруження сестри та інші документи, що засвідчують зміну прізвища сестри. Вона зверталася з запитами до відділу державної реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Головного управління юстиції у Черкаській області Черкаського міського управління юстиції для отримання інформації, щоб підтвердити родинні відносини між нею та двоюрідною сестрою, однака отримала відмову за № 3060-3062/07-02-04-08 від 23.07.2014 року. Нею також були надіслані запити до Державного архіву Черкаської області про встановлення факту родинних відносин матері померлої двоюрідної сестри [PERSON] - [PERSON] та укладення нею шлюбу, однак дані у книгах реєстрації актів не збереглися (повідомлення № І-5/05-08 та № І-6/05-08 від 05.08.2014 року.) Тому на даний час у неї відсутні документи, які б підтвердили родинні відносини її та померлої двоюрідної сестри [PERSON], тому вона змушена звернутися до суду. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до Придніпровського районного суду м. Черкаси із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Прайм Буд» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної довготривалим неповерненням коштів. Заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.12.2021 року позовні вимоги позовні вимоги [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Прайм Буд» про\~відшкодування моральної\~шкоди,\~заподіяної довготривалим\~неповерненням коштів задоволено частково: стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Прайм Буд» на користь [PERSON] моральну шкоду в розмірі 20\~000 грн. Однак, після проголошення вступної та резолютивної частини заочного рішення було встановлено, що при його винесенні судом не було вирішено питання про стягнення судових витрат судового збору. Дослідивши письмові матеріали справи № 711/7021/20, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Пунктом 2 ч. 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. З матеріалів справи № 711/7021/20 вбачається, що при подачі позову до суду позивачкою [PERSON] судовий збір не сплачувався, оскільки її звільнено від сплати судового збору на підставі до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», як особу з інвалідністю ІІ групи, що стверджується випискою із акта огляду МСЕК № 099537 та пенсійним посвідченням серії [NUMBER] . Відтак,\~при частковому\~задоволенні позовних\~вимог [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Прайм Буд» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної довготривалим неповерненням коштів, судовий збір в розмірі 908 грн. (тобто в мінімальному розмірі), на підставі ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» має бути стягнутий у прибуток держави з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Прайм Буд». На підставі викладеного вище та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

[PERSON], звернулась до Приморського районного суду м. Одеси з заявою, у якій просила визнати громадянина України [PERSON], [INFO], недієздатним та призначити її опікуном. У судовому засіданні заявник просила заяву задовольнити. Представник зацікавленої особи у судове засідання не зявився, але надала заяву про розгляд справи у її відсутність, заяву просила задовольнити. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO] є сином [PERSON]. В силу стану психологічного здоровя [PERSON] не здатний усвідомлювати значення своїх дій та не може ними керувати. Згідно висновку № 354 від 17.08.2017 року судово-психіатричних експертів КУ «Одеський обласний медичний центр психічного здоровя» [PERSON], [INFO] страждає психічною хворобою у вигляді «Шозоафективного розладу», ускладненого зловживанням на алкоголь. Згідно ст. 39 Цивільного кодексу України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до ст. 237 Цивільного процесуального кодексу України заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сімї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання. Відповідно до подання Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 17 листопада 2017 року, орган опіки та піклування вважає можливим та доцільним призначити [PERSON] [INFO], опікуном [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.1 ст.41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Частиною першою ст.55 ЦК України передбачено, що опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів, зокрема повнолітніх осіб, які за станом здоровя не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обовязки. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Частинами третьою та четвертою ст.63 ЦК України встановлено, що фізична особа може бути призначена опікуном лише за її письмовою заявою. Опікун призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обовязки опікуна. Виходячи з вищенаведеного суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до Приморського районного суду м. Одеси, з позовом у якому просила визнати [PERSON], батьком [PERSON], [INFO], а також стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини від його заробітку. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просили їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, надавши свої заперечення проти позову. Так виходячи з матеріалів справ, доказів, які були надані сторонами та пояснень, суд вважає що позовні вимоги позивача полягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що у [PERSON] та [PERSON], народилась [PERSON], [INFO]. [PERSON] проживають разом з позивачкою. Відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Статтею 128 СК України визначено, що за відсутності заяв, право на подання яких встановлено статтями 126 і 127 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Згідно п.3, ч. 2 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Таким чином, суд вважає, за можливим визнати [PERSON], батьком [PERSON], [INFO]. За приписами ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач ухиляється від покладеного на нього відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України обов'язку утримувати свою дитину, у зв'язку з чим суд вважає, що аліменти підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки на утримання [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову, і до досягнення [PERSON] повноліття. Крім того, з урахуванням положень ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне рішення в частині стягнення аліментів на утримання дитини, у межах суми платежу за один місяць, допустити до негайного виконання.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до Приморського районного суду м. Одеси про стягнення з [PERSON] на свою користь, аліментів на утримання [PERSON] у розмірі 1000 гривень, щомісячно. У судовому засідання за заявою позивачки була залучена у якості позивачки [PERSON], а також позивачами уточнені вимоги, згідно яких вони просять стягнути аліменти у розмірі 500 гривень, щомісячно. Позивачі позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнав у сумі 500 гривень, не заперечував проти задоволення позову. Так виходячи з матеріалів справ, доказів, які були надані сторонами та пояснень суд вважає що позовні вимоги позивачів полягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу, у сторін народилась дитина - [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом з [PERSON] За приписами ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Враховуючи ту обставину, що [PERSON] навчається на денному відділенні Південноукраїнського національного педагогічного університету імені К.Д. Ушинського та є студенткою художньо-графічного факультету, то аліменти підлягають стягненню з відповідача на корить [PERSON] у розмірі 500 щомісячно. На підставі ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до П'ятихатського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування заявлених вимог зазначаючи, що 08 жовтня 2005 року зареєстровано шлюб з відповідачем, від шлюбу сторони мають неповнолітніх доньок - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], проте сторони із серпня 2014 року проживають окремо, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв'язку з чим позивач просить суд розірвати вказаний шлюб, після розірвання якого залишити їй прізвище «[PERSON]». Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, 02.03.2015 року надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала та просила задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, 02.03.2015 року надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі, проти задоволення не заперечував. З урахуванням заяв сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Відповідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Лозуватської сільської ради П'ятихатського району Дніпропетровської області, 08.10.2005 року між сторонами по справі зареєстровано шлюб за актовим записом №4. Згідно свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 11.04.2006 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану П'ятихатського районного управління юстиції Дніпропетровської області, та серії [NUMBER] від 08.04.2008 року, виданого виконавчим комітетом Лозуватської сільської ради П'ятихатського району Дніпропетровської області батьками [PERSON], [INFO] (актовий запис №55), та [PERSON], [INFO] (актовий запис №6) , є сторони по справі. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч.ч.1,2 ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя, при чому якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. Враховуючі вищезазначені обставини, приймаючі до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені та не поновлені, сторони з серпня 2014 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть, втратили почуття взаємної любові та поваги, позовні вимоги відповідачем визнано в повному обсязі, внаслідок чого суд вважає збереження сім'ї неможливим, так як це протирічить інтересам сторін, у зв'язку з чим позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.104,110,112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до П'ятихатського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування заявлених вимог зазначаючи, що 14.01.2009 року зареєстровано шлюб з відповідачем, від шлюбу сторони дітей не мають, проте оскільки сторони з січня 2015 року проживають окремо, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, відповідач відмовляється розірвати шлюб через органи ДРАЦС, позивач просить суд розірвати вказаний шлюб, після розірвання шлюбу залишити їй призвіще «[PERSON]». Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, 13.10.2015 року надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала, просила задовольнити у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судові засідання 13.10.2015 року, 27.10.2015 року не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином згідно вимог ст.76 ЦПК України шляхом направлення судових повісток на адресу, зазначену у позовній заяві позивачем та в адресній довідці П'ятихатського РС ГУДМСУ в Дніпропетровській області №708 від 15.09.2015 року. Враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін та відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України ухвалити заочне рішення по справі. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Відповідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 14.01.2009 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану П'ятихатського районного управління юстиції Дніпропетровської області, 14 січня 2009 року між сторонами по справі зареєстровано шлюб за актовим записом №2. Згідно довідки П'ятихатської міської комунальної житлово-експлуатаційної контори №2 від 10.09.2015 року №483 [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS]. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч.ч.1,2 ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя, при чому якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. Враховуючі вищезазначені обставини, приймаючі до уваги, що згідно позовної заяви шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені та не поновлені, сторони з січня 2015 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть, втратили почуття взаємної любові та поваги, суд вважає подальше збереження сім'ї неможливим, так як це протирічить інтересам сторін, у зв'язку з чим позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.104,110,112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до П'ятихатського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування заявлених вимог зазначаючи, що 15.12.2007 року зареєстровано шлюб з відповідачем, від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], проте сторони з березня 2016 року проживають окремо, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв'язку з чим просить суд розірвати вказаний шлюб, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, 11.05.2016 року надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала та просила задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, 11.05.2016 року надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення . З урахуванням заяв сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану П'ятихатського районного управління юстиції Дніпропетровської області, 15.12.2007 року між сторонами по справі зареєстровано шлюб за актовим записом №158. Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 13.09.2009 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану П'ятихатського районного управління юстиції Дніпропетровської області, батьками [PERSON], [INFO] (актовий запис № 4), є сторони по справі. Відповідно до довідки виконавчого комітету П'ятихатської міської ради Дніпропетровської області №1446 від 28.03.2016 року [PERSON] зареєстрована по [ADDRESS] та проживає разом зі своєю матір'ю [PERSON] та донькою [PERSON] Згідно з ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя, при чому якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. Враховуючі вищезазначені обставини, приймаючі до уваги, що відповідно до позову з березня 2016 року шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені та не поновлені, спільного господарства сторони не ведуть, доказів іншого до суду не надано та при розгляді справи не встановлено, а відповідачем позовні вимоги на підставі викладених в позові обставинах визнані у повному обсязі, суд вважає подальше збереження сім'ї сторін неможливим, так як це протирічить інтересам обох стороін, у зв'язку з чим задовольняє позов про розірвання шлюбу сторін. На підставі ст.ст.104,110,112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до П'ятихатського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування заявлених вимог зазначаючи, що 20 лютого 1993 року зареєстровано шлюб з відповідачем, від шлюбу сторони мають троє спільних дітей, двоє з яких малолітніх сини - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], проте шлюбно-сімейні стосунки сторони останні два роки не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв'язку з чим заявник просить суд розірвати вказаний шлюб сторін, після розірвання шлюбу змінити їй прізвище на дошлюбне «[PERSON]». Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, 17.03.2015 року надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON]. в судові засідання 17.03.2015 року та 10.04.2015 року не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином згідно вимог ст.76 ЦПК України шляхом направлення судових повісток на адресу, зазначену у позовній заяві позивачем та в адресній довідці П'ятихатського РС ГУДМСУ в Дніпропетровській області №164 від 26.02.2015 року, поштові конверти із судовими повістками повернуті до суду з позначкою «за відмовою адресата від одержання», про причини неявки суд не повідомив, заяву про можливість розгляду справи у його відсутності не подав. Враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін та відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України ухвалити заочне рішення по справі. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Відповідно свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER], виданого П'ятихатським райвідділом ЗАГС Дніпропетровської області, 20.02.1993 року між сторонами по справі зареєстровано шлюб за актовим записом №13. Згідно свідоцтв про народження [NUMBER] від 20.04.2011 року, та [NUMBER] від 29.10.2012 року, виданих виконавчим комітетом Пальмирівської сільської ради П'ятихатського району Дніпропетровської області, батьками [PERSON], [INFO] (актовий запис №8), та [PERSON], [INFO] (актовий запис №16) відповідно, є сторони по справі. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч.ч.1,2 ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя, при чому якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. Враховуючі вищезазначені обставини, приймаючі до уваги, що оскільки згідно позову шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені та не поновлені, сторони спільного господарства не ведуть, втратили почуття взаємної любові та поваги, доказів іншого до суду не надано та під час судового розгляду не встановлено, суд вважає збереження сім'ї неможливим, так як це протирічить інтересам сторін, у зв'язку з чим позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.104,110,112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved