Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить встановити факт народження дитини [PERSON], який народився 09 березня 2016 року. В обґрунтування заявлених вимог заявник зазначила, що вона, перебуваючи на тимчасово окупованій території, 09 березня 2016 року народила дитину сина [PERSON]. При зверненні до Жовтневого відділу ДРАЦС для реєстрації народження дитини заявникові було відмовлено, тому що медичні документи, видані після 01.12.2014 року на території, яка непідконтрольна Україні, не приймаються відділом ДРАЦС для реєстрації. Заявник позбавлена можливості реалізувати свої права щодо реєстрації народження дитини, а також щодо здійснення особистих немайнових прав та запобігання обмеження цивільних прав та обовязків дитини, тому просить суд встановити факт народження дитини [PERSON], який народився 09 березня 2016 року. Заявник [PERSON] та її представник [PERSON] надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, заявлені вимоги підтримали, наполягали на їх задоволенні. Представник заінтересованої особи Жовтневого відділу ДРАЦС надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, розгляд заяви залишив на розсуд суду. Суд розглядає справу без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до медичного свідоцтва про народження № 380 від 06.06.2016 року, виданого Донецьким республіканським центром охорони материнства та дитинства, 09 березня 2016 року [PERSON] народила хлопчика. Відповідно до ст. 256 Цивільного-процесуального Кодексу України (далі за текстом ЦПК України) суд встановлює юридичні факти, від яких залежить виникнення майнових або інших прав громадян. Згідно з ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до розяснень, викладених в пункті 1Постанови пленуму Верховного суду України N 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» за нормами ЦПК в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Наведений в ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Отже, враховуючи вищенаведені розяснення та положення ЦПК України, СК України, наявні в матеріалах справи докази та зважаючи на те, що від встановлення факту народження дитини залежить виконання заявником батьківських обовязків, здійснення особистих немайнових прав, а також відновлення прав заявника як матері дитини щодо реєстрації її народження, суд вважає за необхідне встановити факт народження дитини [PERSON], який народився 09 березня 2016 року.

Outcome: approved