Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-31 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, визнання права власності на 1/2 ідеальну частку майна, мотивуючи свої вимоги наступним. 06 квітня 2011 року позивачка зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу у них народилась донька Єлізавета, [INFO]. Сімейне життя позивачки з відповідачем не склалось, сімейні стосунки сторони не підтримують, відповідачем подано до суду позов про розірвання шлюбу. За період подружнього життя сторонами були придбані транспортні засоби: VOLKSWAGEN GOLF 2012 року випуску, державний номерний знак [NUMBER]; HONDA VFR 1200 2010 року випуску, державний номерний знак [NUMBER]; JAWA 250 1961 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], які зареєстровані на імя [PERSON] Добровільно поділити сумісне майно не можливо, крім того позивачці відомо, що відповідач виставив на продаж в мережі Інтернет мотоцикл HONDA. З цих підстав [PERSON] бажає провести поділ майна в судовому порядку. Домовленостей між сторонами щодо визначення часток в праві спільної сумісної власності або грошової компенсації не визначено, шлюбний договір не укладався. Просила поділити спільне сумісне майно подружжя, визнати за нею право власності на 1/2 частку зазначених транспортних засобів. Позивачка та її представник в судове засідання не зявилися, подали заяви про розгляд справи без їх участі та просили задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти задоволення позову. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів встановлено наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-ЖС № 095039, виданого 06 квітня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Бердянську Бердянського міськрайонного управління юстиції, позивачка зареєструвала шлюб з [PERSON] Згідно з інформацією територіального сервісного центру № 2344 регіонального сервісного центру Запорізької області Міністерства внутрішніх справ України № 31/8/2344-59 від 26 січня 2018 року транспортні засоби: VOLKSWAGEN GOLF 2012 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу СХО 773073 від 03 грудня 2016 року, номер кузова [NUMBER]; HONDA VFR 1200 2010 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу СХТ 994069 від 02 квітня 2016 року, номер шасі JH2SC6311AK000030; JAWA 250 1961 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу СХХ 950834 від 14 квітня 2015 року, номер шасі 300883, зареєстровані за [PERSON], [INFO], який зареєстрований за адресою: [INFO]. Статею 60 Сімейного кодексу України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 63 Сімейного кодексу України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Частиною 1 ст. 69 Сімейного кодексу України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Враховуючи вимоги чинного законодавства, речі, набуті за час шлюбу, є обєктами спільної сумісної власності подружжя, незважаючи на кого з них оформлене право власності на це майно. Отже, суд прийшов до висновку, що транспортні засоби: VOLKSWAGEN GOLF 2012 року випуску, державний номерний знак [NUMBER]; HONDA VFR 1200 2010 року випуску, державний номерний знак [NUMBER]; JAWA 250 1961 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], є обєктами спільної сумісної власності сторін та такими, що придбані за спільні кошти подружжя під час перебування у шлюбі, підлягають поділу між сторонами, як обєкти спільної сумісної власності подружжя, і за позивачкою слід визнати право власності на 1/2 частину зазначених транспортних засобів. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, ч. 8 цієї статті передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Тому з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1485 грн. (квитанція № 9 від 20.10.2018). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved