Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить: стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON] , [INFO] , за період з січня по листопад 2020 включно у сумі 34 635,52 грн. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем мають спільну дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 20.09.2017 зі [PERSON] на її користь стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13.07.2017 і до повноліття дитини. На підставі вказаного рішення, 20.09.2017 Новозаводським районним судом м. Чернігова видано виконавчий лист. 24.10.2017 державним виконавцем Новозаводського ВДВС м. Чернігів ГТУЮ у Чернігівській області відкрито виконавче провадження № 54985398. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 08.12.2020, заборгованість відповідача по виконанню рішення суду від 20.09.220 складає 34635,52 грн. Тому, відповідно до ст. 196 СК України просить стягнути з відповідача на її користь пеню у розмірі 1 % суми несплачених аліментів за кожен день прострочення за період з січня по листопад 2020 року включно. Позивач у судове засідання не з`явилась, про день та час слухання справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином у відповідності до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, з клопотанням про відкладення слухання справи до суду не звертався. Відзив на позовну заяву до суду не надходив. Ухвалою суду від 10.03.2021, в порядку ч. 1 ст. 281 ЦПК України, ухвалено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи сторони мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 20.09.2017 із [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13.07.2017 і до повноліття дитини (а.с. 6). На виконання рішення суду Новозаводський районний суд м. Чернігова 20.09.2017 видав виконавчий лист, який пред`явлений до примусового виконання до Новозаводського відділу державної виконавчої служби м. Чернігова ГТУЮ у Чернігівській області (а.с. 7). Згідно розрахунку старшого державного виконавця по виконавчому листу №751/4251/17 від 20.09.2017 заборгованість зі сплати аліментів за період з січня по листопад 2020 включно становить 34635,52 грн (а.с.8). Відповідно до розрахунку позивача, розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів з січня по листопад 2020 включно становить 465116,72 грн. Згідно зі ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. З роз`яснень, викладених у п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною. Зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі ч.1 ст.196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане (тобто до останнього числа поточного місяця), та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. При цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Зазначений висновок висловила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 25.04.2018 року, винесеній у справі № 572/1762/15-ц (провадження №14-37цс18), відступивши від правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду України від 01.07.2015 року у справі № 6-94цс15. Такий підхід Верховного Суду до розрахунку пені застосований також Касаційним цивільним судом в постановах від 12.09.2018 року у справі №759/9457/15-ц, від 17.10.2018 року у справі №359/9950/16-ц, від 05.12.2018 року у справі №372/264/15-ц. Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі №572/1762/15-ц та від 03.04.2019 року у справі №333/6020/16-ц, розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. Згідно розрахунку заборгованості по аліментам, здійсненого державним виконавцем, заборгованість по сплаті аліментів за період з січня по листопад 2020 року включно становить 34635,52 грн. Відповідачем не надано суду доказів на спростування вказаного розміру заборгованості по аліментам. Отже, розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з січня по листопад 2020 року включно, в межах заявлених вимог, відповідно положенню ч. 1 ст. 196 СК України, становить 34635,52 грн. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем не надано суду доказів того, що заборгованість по сплаті аліментів утворилася з незалежних від нього причин. Таким чином, враховуючи диспозитивність цивільного судочинства, беручи до уваги заявлений позивачем розмір, а також розмір заборгованості по сплаті аліментів, визначений державним виконавцем, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, слід стягнути з відповідача на користь позивача 34635,52 грн пені за прострочення сплати аліментів за період з січня по листопад 2020 року включно. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, тому відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави в сумі 840 грн 80 коп.

Outcome: approved