Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до Дзержинського районного суду м.Харкова з позовом до [PERSON] , [PERSON], [PERSON] ,3-і особи Житловий кооператив «ОАЗІС-3», Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області [PERSON] , Адміністрація Дзержинського району Харківської міської ради про визнання свідоцтва про право власності на квартиру та договору купівлі продажу квартири [ADDRESS] недійсними, витребування свідоцтва про право власності на квартиру. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. Представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та просив у його задоволенні відмовити. У разі визнання договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , укладеного 19.01.2011 року між [PERSON] та [PERSON]. недійсним , застосувати наслідки недійсності правочину та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти в розмірі 551 528 гр 77 коп. Представник Житлового кооперативу «Оазіс-3»[PERSON] в судовому засіданні при вирішенні цього спору покладалась на думку суду. Відповідач [PERSON] в судове засідання на неодноразові виклики не з*явився , про час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином , про причини своєї неявки до суду не повідомив. 3-я особа -приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області [PERSON] в судове засідання не з*явилась , про час та дату розгляду справи повідомлена належним чином , про причини своєї неявки до суду не повідомила. Представник адміністрації Дзержинського району Харківської міської ради в судове засідання не з*явився , про час та дату розгляду справи повідомлений належним чином , про причини своєї неявки до суду не повідомив. Суд , вислухавши пояснення сторін , дослідивши матеріали справи, вважає , що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.10,60 ЦПК України- цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи , які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень , крім випадків , встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб , поданим відповідно до цього Кодексу , в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено : [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 16 жовтня 1976 року. Рішенням Ленінського районного суду м.Харкова від 16 березня 1993 року шлюб було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу. Ще за час шлюбу, у 1982 році, подружжя [PERSON] вступили до ЖБК «ОАЗІС-3». Пайовий внесок у розмірі 5 680 крб. 22коп. було внесено ними за рахунок сумісних коштів, що підтверджується довідкою ЖБК. У жовтні 1991 року [PERSON] пішов з сім'ї та з того часу в квартирі [ADDRESS] не мешкає. На той час повна вартість квартири погашена не була . Позивачка вказує , що 28 листопада 1991 року вона за власні кошти, повністю погасила вартість квартири, що підтверджується квитанцією банка та довідкою ЖБК «ОАЗІС-3». З жовтня 1991 року та по теперішній час [PERSON] в квартирі не мешкає, ніяких витрат по її утриманню не несе, що підтверджується довідкою ЖБК. Саме на цій підставі, рішенням загальних зборів ЖБК «ОАЗІС 3» від 29 березня 1998 року . що підтверджується документами загальних зборів, [PERSON] було виключено з членів кооперативу. [PERSON] це рішення не оскаржував і нікуди з цього приводу не звертався. Згідно до ч.І ст.60 Сімейного Кодексу України: «Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).». Після розірвання шлюбу квартиру між колишнім подружжям поділено не було, та виділу реальної долі кожному з них не було. Тому спірна квартира знаходиться у спільній власності. Зараз в провадженні суду знаходиться цивільна справа про поділ майна подружжя. Тому в цьому судовому засіданні не вирішується питання які частки, в яких розмірах належить колишньому подружжю майно. Згідно до ст.369 ЦК України: «1. Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. 2. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. У разі вчинення одним із співвласників правочину щодо розпорядження спільним майном вважається, що він вчинений за згодою всіх співвласників. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном. який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена. Співвласники мають право уповноважити одного з них на вчинення правочинів щодо розпорядження спільним майном. Правочин щодо розпорядження спільним майном, вчинений одним із співвласників, може бути визнаний судом недійсним за позовом іншого співвласника у разі відсутності у співвласника, який вчинив правочин, необхідних повноважень.». Жодної із зазначених вимог при укладанні угоди купівлі-продажу дотримано не було. Ніяких повноважень на продаж квартири відповідачу [PERSON] -позивачка не надавала. Безпідставно виконавчим комітетом Дзержинської районної ради 21.09.2010 ро № 223/2 [PERSON] було видано свідоцтво про право власності на всю квартиру , бо за законом позивачка має право власності на 1/2 частку квартири і на той час шлюб було вже розірвано. Згідно до ст.362 ЦК України: «У разі продажу частки у праві спільної часткової власності співвласник має переважне право перед іншими особами на її купівлю за ціною, оголошеною для продажу, та на інших рівних умовах, крім випадку продажу з публічних торгів. 2. Продавець частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний письмово повідомити інших співвласників про намір продати свою частку, вказавши ціну та інші умови, на яких він її продає. Якщо інші співвласники відмовилися від здійснення переважного права купівлі чи не здійснять цього права шодо нерухомого майна протягом одного місяця, а щодо рухомого майна - протягом десяти днів від дня отримання ними повідомлення продавець має право продати свою частку іншій особі. [PERSON] до позивачці не звертався та дозволу на продаж квартири не отримував. Відповідно до вимог ч 1 ст203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу,іншим актам цивільного законодавства , а також моральним засадам суспільства. Згідно до ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення стороною ( сторонами) вимог,,які встановлені частинами першою-третьою , п*ятою та шостою ст..203 цього Кодексу. Тому , суд вважає , що позовні вимоги про визнання недійсним свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS] ( ЖК «Оазіс-3» )на ім*я [PERSON] , виданого Дзержинською районною в м.Харкові радою 28.09.2010 року , зареєстрованого у Комунальному підприємстві «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 30.09.2010 року , реєстраційний № 31607418 , номер запису 109641 в книзі 1.,визнання недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , укладений 19.01.2011 року між [PERSON] та [PERSON] - підлягають задоволенню. Що стосується вимог про витребування у [PERSON] свідоцтво про право власності на спірну квартиру,то такий спосіб захисту прав не передбачено , бо рішення суду повинно бути зрозумілим для осіб , які брали участь у справі , або для державного виконавця та не потребував роз*яснень по його виконанню. З технічної точки зору воно не може бути виконаним і не підлягають позовні вимоги в цій частині задоволенню з підстав вибору позивачем неналежного способу захисту порушеного права. В судовому засіданні представником відповідачів [PERSON] та [PERSON]-[PERSON] заявлено клопотання про застосування наслідків недійсності правочину у разі задоволення позовних вимог позивачки [PERSON] Позивачем було заявлено вимогу про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] укладеного 19.01.2011р між [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ч.4 ст. 61 ЦК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду з питань , чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особо. Вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 13.111.2013р. [PERSON] визнано винним у скоєнні злочину, передбаченому ч.З ст. 190 КК України . Даним вироком встановлено, що [PERSON]. отримав від покупця [PERSON] за продаж вищевказаної квартири грошові кошті: в розмірі 35 000 доларів США. Факт отримання [PERSON] вказаних грошових коштів у розмірі 35 000 доларів США також підтверджується розпискою від 19.01.2010р., розпискою від 31.01.2011р. та договором купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 19.01.2011р. Таким чином продаж квартири [ADDRESS] було вчинено за 35 000 доларів США, які [PERSON] отримав від [PERSON] Відповідно до ч 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих. що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все. що вона одержала на виконанні цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема годі, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі. наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Таким чином , суд цим рішенням визнав договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] укладеного 19.01.2011р. між [PERSON]. та [PERSON] недійсним, тому [PERSON] зобов'язаний повернути [PERSON] 35 000 доларів США, отримані ним за продаж квартири. Офіційний курс гривні щодо долара США становить 1575.7965 грн. за 100 доларів США (дані взяті з офіційного сайту НБУ ) Розмір суми, що підлягає стягненню з відповідача, [PERSON], в іноземній валюті -35 000 (тридцять п'ять тисяч) доларів США Загальний розмір суми, що підлягає стягненню з відповідача, [PERSON] в національній валюті складає: 35090 дол. США * 1575,7965 гр. ; 100 = 551 528 (п'ятсот п'ятдесят одна тисяча п'ятсот двадцять вісім) грн. 77 коп.

Outcome: partial