Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

[PERSON],. звернулась до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 19.08.2014 року. В період сумісного проживання у зареєстрованому шлюбі вона завагітніла. Однак сімейне життя з відповідачем не склалося і 20.01.2015 року відділом РАГС Глобинського районного управління юстиції у Полтавській області шлюб між ними було розірвано. Після розірвання шлюбу у них народився син -[PERSON],[INFO], який проживає разом з нею та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги ані на її утримання, ані на утримання сина не надає, долею дитини не цікавиться. Крім того, вона на даний час не працює так як перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку, а також має неповнолітню доньку від першого шлюбу, яка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. За таких обставин просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі 300 грн., щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку та на утримання малолітнього сина [PERSON],[INFO] в розмірі 1/4 частини усіх доходів щомісячно з моменту звернення та до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, посилаючись на ті обставини, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з позивачем з 19.08.2014року. 20.01.2015 року шлюб між ними було розірвано, про те, що позивач була вагітною під час розірвання шлюбу йому не було відомо, дитину йому не показувала і відмовила у спілкуванні, вважає, що він не є батьком народженої дитини, а в свідоцтві про народження внесли запис зі слів позивача. За таких обставин просить в задоволенні відмовити за необґрунтованістю. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволеною з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом по шлюб серії [NUMBER] зареєстрований 19.08.2014 р., Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Глобинського районного управління юстиції у Полтавській області, актовий запис - 105. Відповідно до свідоцтва серії [NUMBER] про розірвання шлюбу від 20.01.2015 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, актовий запис - 6. [PERSON] у період сумісного проживання з [PERSON] завагітніла, однак відповідача про свій стан не повідомила і 20.01.2015 року шлюб між ними було розірвано. Після розірвання шлюбу [PERSON] народила дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Антонівської селищної ради Дніпровського району, який на даний час проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Батьком в свідоцтві про народження записано - [PERSON]. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття Відповідно до ст. 84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч.4 ст. 84 Сімейного Кодексу України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Позивач на даний час не працює, оскільки перебуває у декретній відпустці по догляду за малолітнім сином, крім того, має на утриманні неповнолітню дитину від першого шлюбу, тому потребує матеріальної допомоги, як на своє утримання так і на утримання малолітньої дитини. Відповідач надавати матеріальну допомогу, а саме сплачувати аліменти на утримання дружини та дитини в добровільному порядку відмовляється, та посилається на ту обставину, що він не є батьком малолітнього - [PERSON], а тому вимоги позивача про стягнення з нього аліментів на її утримання та утримання малолітньої дитини є безпідставними. Однак суд не може погодитись з твердженнями відповідача , оскільки жодних підтверджуючих доказів, про те, що малолітній [PERSON] не є його сином відповідачем до суду не надано, дитина народилася після розірвання шлюбу, але була зачата до розірвання шлюбу, у свідоцтві про народження батьком записаний [PERSON], жодних позовів про оспорювання батьківства чи виключення його як батька з актового запису про народження дитини до суду відповідач не подавав. Отже, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 300 грн., щомісячно та стягнути аліменти на утримання малолітнього сина в розмірі 1/4 частини від доходу відповідача щомісячно з моменту звернення та до повноліття дитини . У відповідності до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір.

Outcome: approved