Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до Тисменицької районної державної нотаріальної контори, реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції в Івано-Франківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ПАТ «Державний ощадний банк України» про усунення перешкод у здійсненні права власності щодо належного їй нерухомого майна та зняття: заборони на нерухоме майно, зареєстровану 12.02.2008 року Тисменицькою районною державною нотаріальною конторою в Єдиному реєстрі заборон відчуженні об'єктів нерухомого майна за реєстраційним номером 6571051 на підставі повідомлення відділення № 6340 Ощадбанку України № 3Б-12 від 15.11.1991 року; заборони на нерухоме майно, зареєстровану 12.02.2008 року Тисменицькою районною державною нотаріальною конторою в Єдиному реєстрі заборон відчуженні об'єктів нерухомого майна за реєстраційним номером 6572905 на підставі повідомлення відділення Ощадбанку України № 3Б-232 від 30.09.1992 року; заборони на нерухоме майно, зареєстровану 12.02.2008 року Тисменицькою районною державною нотаріальною конторою в Єдиному реєстрі заборон відчуженні об'єктів нерухомого майна за реєстраційним номером 6572988 на підставі повідомлення відділення Ощадбанку України № 3Б-237 від 17.11.1992 року; заборони на нерухоме майно, зареєстровану 12.02.2008 року Тисменицькою районною державною нотаріальною конторою в Єдиному реєстрі заборон відчуженні об'єктів нерухомого майна за реєстраційним номером 6572998 на підставі повідомлення відділення Ощадбанку України № 3Б-238 від 20.11.1992 року та зобов'язати реєстраційну службу Івано-Франківського міського управління юстиції Івано-Франківської області вчинити дії щодо проведення державної реєстрації припинення обтяжень речового права на нерухоме майно шляхом вилучення записів про обтяження від 22.08.2014 року за № 6762743, № 6762753, № 6762832, № 6762844 Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Представник позивача в судовому засіданні вимоги позову підтримала з мотивів наведених в позовній заяві. Просила його задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача Тисменицької районної державної нотаріальної контори в судові засідання не з'являвся, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 10 грудня 2014 року державний нотаріус надіслав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника, проти задоволення позову згідно чинного законодавства не заперечує. Представник відповідача реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції в Івано-Франківській області та представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ПАТ «Державний ощадний банк України» в судові засідання не з'являлись, про час та місце судових засідань повідомлялись належним чином, причини неявки суд не повідомили. Вислухавши пояснення представника позивача, всебічно, повно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Як вбачається із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивачка є власником земельної ділянки кадастровий номер якої [NUMBER], площею 0,0606 га, для індивідуального садівництва, яка розташована за адресою: м. Івано-Франківськ, с. Крихівці, садівниче товариство «Едельвейс» (а.с.8). Право власності зареєстроване на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку який виданий 30.01.1995 року Крихівецькою сільською радою (а.с.8). Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч. 1 ст. 316 ЦК України). Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Однак, на даний час, позивачка, як власник майна, не може в повній мірі розпоряджатись своїм майном, оскільки, як вбачається з копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на земельну ділянку зареєстроване обтяження - накладені заборони Тисменицькою районною державною нотаріальною конторою (а.с.8-9). Як підстава виникнення обтяження зазначено - повідомлення відділення Ощадного банку. Позивачка зверталась до Філії Івано-Франківського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України» із заявою про надання договорів для зняття заборони, однак у зв'язку із закінченням строку зберігання кредитної справи, після повного погашення кредиту, кредитну справу разом з договорами було знищено (а.с.10-13). Як вбачається із довідки Філії Івано-Франківського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України» від 12.02.2015 року (а.с.54), позивачка заборгованості за кредитами в установах Філії Івано-Франківського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України» немає. Оскільки в позивачки більше не має зобов'язань перед Філією Івано-Франківського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України», то доцільно скасувати обмеження та заборони, які вчинені Тисменицькою районною державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення Філії Івано-Франківського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України». Пунктом 3 ч. 2 ст. 16 ЦК України встановлено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує право. Статтею 386 ЦК України визначено засади захисту права власності, зокрема, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме та їх обтяжень», підставою для реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав є, зокрема, рішення суд стосовно речових прав на нерухоме майно і обмежень цих прав, що набрали законної сили. Статтею 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Як вбачається зі змісту ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Частиною 1 ст. 60 ЦПК України на сторін покладено обов'язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме та їх обтяжень», ст. ст. 16. 182, 316, 317, 319, 321, 386, 391 Цивільного кодексу України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: approved