Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про втрату права користування жилим приміщенням. Позов мотивований тим, що на підставі договору дарування квартири від 12.05.2015 року, посвіденого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №467 за [PERSON] в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 12.05.2015 року зареєстроване право особистої приватної власності на квартиру [ADDRESS]. Позивач зареєстрована та проживає в цій квартирі і на її імя відкритий особовий рахунок №133034 в ТОВ «ЖЕО». [PERSON] є братом позивача. За згодою попереднього власника квартири, батька сторін [PERSON], відповідач був зареєстрований та проживав у [INFO] з 17.05.1994 року. В 2009 року [PERSON] одружився, після чого перервав будь-які відносини із сімєю. В 2010 році він виїхав із спірної квартири, з того часу з сімєю не спілкується, його адреса позивачу та родичам невідома. Виїхавши з квартири у 2010 році відповідач забрав усі свої речі, і більше там ніколи не зявлявся, проте з реєстрації не знявся. До цього часу [PERSON] не приймає жодних мір, для того, щоб знятись з паспортної реєстрації, тому на нього нараховуються комунальні платежі, які змушена оплачувати позивач. Окрім, того [PERSON] не може оформити житлову субсидію та не має змоги розпорядитись належним їй майном на власний розсуд. Тобто, реєстрація відповідача створює позивачу перешкоди в користуванні власністю, що стало підставою її звернення до суду з позовом. В судовому засіданні позивач позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] дала суду показання про те, що вона є сусідом позивача. Відповідача по справі [PERSON] вона не бачила 6 років, у квартирі позивача він не мешкає. Свідок [PERSON] дала показання суду про те, що [PERSON] не мешкає з батьками біля в 5-6 років, місце його проживання свідку невідоме. Заслухавши пояснення позивача, показання свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. На підставі договору дарування квартири від 12.05.2015 року, посвіденого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №467, за [PERSON] в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 12.05.2015 року зареєстроване право особистої приватної власності на квартиру [ADDRESS]. Позивач зареєстрована та проживає в цій квартирі і на її імя відкритий особовий рахунок №133034 в ТОВ «ЖЕО». [PERSON] є братом позивача. За згодою попереднього власника квартири, батька сторін [PERSON], відповідач був зареєстрований та проживав у [INFO] з 17.05.1994 року. В 2009 року [PERSON] одружився, після чого припинив будь-які відносини із сімєю. В 2010 році він виїхав із спірної квартири, з того часу з сімєю не спілкується, його адреса позивачу та родичам невідома. Виїхавши з квартири у 2010 році, відповідач забрав усі свої речі, і більше там ніколи не зявлявся. Тобто, [PERSON] з 2010 року, вже понад 6 років, в спірній квартирі не проживає, своїх речей в цьому приміщенні не зберігає, участі в утриманні житлового приміщення та оплаті комунальних платежів не бере. Всі обовязки по утриманню квартири покладені лише на позивача. Факт відсутності відповідача в квартирі [ADDRESS] протягом декількох років з 2010 року підтверджується актом №2074 від 01.02.2016 року, який складений сусідами та завірений адміністрацією ТОВ «ЖЕО». На [PERSON] нараховуються комунальні платежі, які змушена оплачувати позивач. Окрім, того [PERSON] не може оформити житлову субсидію та не має змоги розпорядитись належним їй майном на власний розсуд. Тобто, реєстрація відповідача створює позивачу перешкоди в користуванні власністю. Згідно зі ст. 29 ЦК України місцем проживання визнається місце, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Як зазначено в ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. З огляду на вищевикладене та враховуючи, що відповідач в спірному житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS], не проживає з 2010 року, участі в його утриманні та оплаті комунальних платежів не бере, відсутні підстави збереження за ним права користування цим приміщенням. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved