Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування заявлених вимог вказує, що [INFO] померла її тітка [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно. За життя вона склала заповіт, за яким все належне їй майно заповіла [PERSON] та [PERSON] . Посилаючись на те, що строк для прийняття спадщини був пропущений через неправильне розуміння закону та необізнаність у необхідності звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки про існування заповіту нікому відомо не було, а лише під час ремонту будинку, в якому проживала спадкодавець, було виявлено вищевказаний заповіт та правовстановлюючі документи на спадковий будинок, просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті тітки - [PERSON] , яка померла [INFO] . У підготовче засідання позивач не з`явилась, однак подала до суду письмову заяву, в якій вказала, що позов підтримує з викладених у ньому підстав, просить його задовольнити та розглядати справу без її участі. Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не з`явилась, однак подала до суду заяву, в якій вказала, що позов визнає та просила справу розглядати за її відсутності. Враховуючи, що в підготовче засідання всі учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з таких підстав. Частиною 3 статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За встановленими законом правилами здійснення права на спадкування право на спадщину виникає у день її відкриття, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина 3 статті 1223, частина 1 статті 1220, частина 1 статті 1270 ЦК України). Згідно з частиною 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до часини 1 статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (частина 3 статті 1272 ЦК України). За змістом наведених норм матеріального права право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття і для реалізації цього права закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, а правила частини 3 статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані лише у випадку, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви та ці обставини визнані судом поважними. Судом встановлено, що [PERSON] проживала одна, померла [INFO] і після її смерті відкрилася спадщина (аркуш справи 7). За життя [PERSON] 18 лютого 2002 року склала заповіт, відповідно до якого усе належне їй майно заповіла [PERSON] та [PERSON] (аркуш справи 8). Після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася, свідоцтво про право на спадщину не видавалося, заповіт від 18 лютого 2002 року є чинним, що об`єктивно підтверджується інформаційними довідками зі спадкового реєстру (аркуш справи 22-24). Аналіз наведених обставин справи дає підстави для висновку, що позивач та відповідач є спадкоємцями за заповітом, а спадкоємці за законом після смерті [PERSON] відсутні. На час смерті [PERSON] позивач з нею постійно не проживала, а тому для прийняття спадщини після її смерті відповідно до вимог статті 1269 ЦК України зобов`язана у шестимісячний строк подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, вказаних вимог позивач не дотримала. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Звертаючись до суду із даним позовом позивач покликалася на те, що причиною пропуску строку для прийняття спадщини є неправильне розуміння закону та необізнаність у необхідності звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки про існування заповіту нікому відомо не було, а лише під час ремонту будинку, в якому проживала спадкодавець, було виявлено вищевказаний заповіт та правовстановлюючі документи на спадковий будинок, в зв`язку з чим з об`єктивних причин не могла подати у встановлений законом строк заяви про прийняття спадщини. Аналіз наведених причин пропуску строку для прийняття спадщини та обставин справи в їх сукупності дає підстави для визнання таких причин в контексті положень частини 3 статті 1272 ЦК України поважними, оскільки вони об`єктивно унеможливили подання позивачем нотаріусу заяв про прийняття спадщини за місцем її відкриття та реалізацію нею передбаченого і гарантованого законом права на спадкування в межах встановленого шестимісячного строку для прийняття спадщини. За таких обставин справи, відповідно до зазначених норм матеріального права, виходячи із характеру спірних правовідносин, враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб, суд дійшов висновку про наявність передбачених законом правових підстав для задоволення позову і визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] два місяці після набрання рішенням законної сили, який є достатнім для подання позивачем нотаріусу заяв про прийняття спадщини. На підставі викладеного, статей 1220, 1223, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України та

Outcome: approved