Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому зазначила, що з відповідачем вони є батьками малолітнього сина [PERSON], [INFO], на утримання якого відповідач відповідно до рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 21.12.2015р. сплачує аліменти по 250 грн. щомісячно. На даний час потреби дитини у забезпеченні зросли і розмір аліментів, які сплачує відповідач, є недостатнім для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку дитини. В зв'язку з вказаним, позивачка просить змінити розмір стягнення аліментів, визначений рішенням Ружинського районного суду Житомирської області від 21.12.2015р. з 250 грн. щомісячно на 1000грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку(а.с.1). В судове засідання позивачка подала заяву, в якій просить справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримує (а.с.10). Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутність, позовні вимоги визнає повністю(а.с.30). Відповідно до ухвали суду від 02.05.2018р. проводився заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступне. Сторони є батьками [PERSON], який народився [INFO] року, що стверджується свідоцтвом про народження останнього(а.с.5). 2 Як вбачається з рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 21.12.2015р. по справі № 2/291/660/15 з відповідача на користь позивачки на утримання їхньої малолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], стягуються аліменти в розмірі 250 грн. щомісячно , до повноліття дитини, тобто до 25.04.2017р.(а.с.8). Відповідно до чч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами 1, 2, 3 ст.181 СК України встановлено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках , передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Зі змісту позовних вимог [PERSON] вбачається. що вона звернулась до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, що стягуються з відповідача на її користь на утримання малолітнього сина , з 250 грн. на 1000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, посилаючись на зміни в матеріальному становищі їхньої малолітньої дитини, а також на те , що розмір аліментів - 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, відповідно до ч.2 ст.182 СК України є мінімальним розміром аліментів на утримання дитини. Як вбачається із заяви відповідача, поданої до суду, він визнає позовні вимоги повністю. Відповідно до ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для цього законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що вказане визнання позову [PERSON] не суперечить вимогам законодавства, не порушує прав та законних інтересів ні сторін по справі, ні інших осіб, а тому з вказаних підстав позовні вимоги підлягають повному задоволенню. Одночасно суд вважає за необхідне роз'яснити сторонам, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений цим рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. 3 Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення судові витрати по справі.

Outcome: approved