Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до Фонду державного майна України, Міністерства культури України, ПрАТ «Одеська кіностудія», за участю третьої особи Одеської міської ради, у якій з урахуванням уточнень просила усунути перешкоди у її праві на реалізацію права приватизації шляхом визнання недійсними наказів Фонду державного майна України № 3020 від 22 листопада 2005 року та № 3006 від 27 грудня 2004 року, в частині включення вартості гуртожитку до статутного фонду ЗАТ «Одеська кіностудія» з 30.10.2006 року та виключити з акту приймання-передачі цілісного майнового комплексу ДП «Одеська кіностудія художніх фільмів» до статутного фонду ЗАТ «Одеська кіностудія» від 21.11.2005 року з описом майна 21 аркуші будівлю гуртожитку, яка розташована за адресою: [ADDRESS], та значиться під порядковим номером 37 (інвентарний номер 40а) в якості готелю «Екран», оціночною вартістю 7400065,05 гривень; виключити із статутного капіталу ПрАТ «Одеська кіностудія» вартість будівлі гуртожитку за адресою: адресою: [ADDRESS], яка значиться під порядковим номером 37 (інвентарний номер 40а) в якості готелю «Екран», оціночною вартістю 7400065,05 гривень; зобов'язати Міністерство культури України, Фонд державного майна України та ПрАТ «Одеська кіностудія» підписати зміни до акту приймання-передачі цілісного майнового комплексу ДП «Одеська кіностудія художніх фільмів» до статутного фонду ЗАТ «Одеська кіностудія» від 21 листопада 2005 року на умовах поданого позивачами проекту цих змін, згідно з якими виключити з опису майна (відомості активів ДП «Одеська кіностудія художніх фільмів» станом на 30 червня 2005 року), що є додатком та невід'ємною частиною цього акту яка значиться під порядковим номером 37 (інвентарний номер 40а) в якості готелю «Екран», оціночною вартістю 7400065,05 гривень; зобов'язати Міністерство культури України прийняти до державної власності та передати будівлю гуртожитку, яка розташована за адресою: [ADDRESS] до комунальної власності м. Одеси. Представник позивачки у судовому засідання позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Представник відповідача ПрАТ «Одеська кіностудія» у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, просив відмовити у задоволенні позову. Інші особи, які беруть участь у справі до судового засідання представників не направили, про дату, час та місце розгляду справи сповіщені належним чином, про поважні причини неявки у судове засідання суд не сповістили. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі необхідно постановити із відмовою у задоволенні позову. Судом встановлені наступні фактичні обставини на підставі представлених письмових доказів та пояснень представників сторін. Судом встановлено, що позивачка з 29 серпня 1985 року працювала на Одеській кіностудії художніх фільмів, що підтверджується наказом по Одеській кіностудії художніх фільмів № 113-к від 2 вересня 1985 року. Згідно виписки з протоколу засідання дирекції та профкому Одеської кіностудії № 50 від 13 липня 1988 року позивачку було поселено до кімнати № 203б холостяцького гуртожитку. Згідно довідки (виписки з домової книги про склад родини та прописку) позивачка та її син [PERSON] постійно проживають у кімнаті № 302б у гуртожитку, розташованому за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до наказу генерального директора Одеської кіностудії № 4 від 18 січня 2005 року позивачку було переселено з кімнати № 302б до кімнати № 301б. Відповідно до реєстраційного штампу у паспорті позивачки, вона зареєстрована за адресою: [ADDRESS], гуртожиток. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 16 квітня 2013 року по справі № 2-733/11 у задоволенні позовних вимог ПрАТ «Одеська кіностудія» до [PERSON], [PERSON] про визнання їх такими, що втратили право користування та проживання у кімнаті № 301б готелю «Екран» на [ADDRESS] та про виселення їх з цієї кімнати було відмовлено. Судом також встановлено, що відповідно до наказів Фонду державного майна України № 3006 від 27.12.2004 року «Про участь Фонду державного майна України у закритому акціонерному товаристві «Одеська кіностудія» та № 3020 від 22.11.2005 року «Щодо участі Фонду державного майна України у закритому акціонерному товаристві «Одеська кіностудія», Фонд державного майна України виступив засновником ЗАТ «Одеська кіностудія», у статутному фонді якого Фонду державного майна України належить 50% плюс одна акція. Згідно з наказом Фонду державного майна України № 3020 від 22.11.2005 року «Про участь Фонду державного майна України у закритому акціонерному товаристві «Одеська кіностудія» розмір статутного фонду ЗАТ «Одеська кіностудія» складає 62 171 766 грн. Відповідно до акту приймання-передачі від 21.11.2005 року Міністерство культури і туризму України передало Фонду державного майна України, а останній - ЗАТ «Одеська кіностудія»цілісний майновий комплекс державного підприємства «Одеська кіностудія художніх фільмів», у складі якого перебуває і готель «Екран» (інвентарний номер 40а). Оціночна вартість готелю 7400065,05 грн., що підтверджується додатком до згаданого акту (позиція № 37). Постановою окружного адміністративного суду м. Києва від 14 травня 2012 року по справі № 2а-17235/11/2670 за позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]., [PERSON] до Фонду державного майна України, Міністерства культури і туризму України, треті особи: ПрАТ «Одеська кіностудія», Одеська міська рада про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, позовні вимоги [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] задоволено частково, визнано протиправними дії Міністерства культури і туризму України та Фонду державного майна України стосовно передачі до статутного фонду закритого акціонерного товариства «Одеська кіностудія» будівлі гуртожитку за адресою: [ADDRESS], яка у позиції 37 акту приймання-передачі цілісного майнового комплексу державного підприємства «Одеська кіностудія художніх фільмів» до статутного фонду ЗАТ «Одеська кіностудія» від 21 листопада 2005 року значиться як готель «Екран» (інвентарний номер 40а) оціночною вартістю 7 400 065,05 грн., у задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2012 року по вказаній справі апеляційні скарги Міністерства культури і туризму України, ПрАТ «Одеська кіностудія» задоволено частково, постанову окружного адміністративного суду м. Києва від 14 травня 2012 року змінено, з мотивувальної частини постанови окружного адміністративного суду м. Києва від 14 травня 2012 року виключено обґрунтування норм матеріального права, які належить застосовувати за даних спірних відносин нормативно-правовим актом - Методикою оцінки вартості майна під час приватизації, затвердженої постановою КМУ № 1554 від 12.10.2000 «Про затвердження Методики оцінки вартості майна під час приватизації», в іншій частині постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.05.2012 залишено без змін. При цьому Київським апеляційним адміністративним судом було встановлено, що з грудня 1998 року будівля за адресою: [ADDRESS], визначена розпорядчими документами, як будівля гуртожитку та експлуатувалась у вказаному режимі. Згідно ч. 1 ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ст. 1 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. У відповідності до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно абз. 2 п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга статті 3 ЦПК), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. Таким чином, праву позивача на звернення до суду має відповідати конкретне порушене, оспорюване чи невизнане право, або охоронюваний законом інтерес, з боку відповідача. Позивачка в обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що оскаржувані нею накази Фонду державного майна України, акт приймання-передачі, а також бездіяльність Міністерства культури України щодо неприйняття гуртожитку до державної власності перешкоджає реалізації нею права на приватизацію житлового приміщення у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] у порядку Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків». Відповідно до ст. 4 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», громадяни, на яких поширюється дія цього Закону, мають право на приватизацію житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад і можуть бути приватизовані відповідно до закону. Приватизація житлових приміщень у гуртожитках здійснюється відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. Громадяни, які на законних підставах проживають у гуртожитках державної форми власності, гуртожитках, що було включено до статутних капіталів товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), набувають право на приватизацію житлових приміщень у таких гуртожитках після їх передачі у власність відповідної територіальної громади. Разом з тим, відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 14 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», гуртожитки (як цілісні майнові комплекси), на які поширюється дія цього Закону, підлягають передачі у власність відповідних територіальних громад. Гуртожитки державної форми власності у власність територіальних громад передаються безоплатно. Гуртожитки, що було включено до статутних капіталів товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), передаються у власність територіальної громади за умови попередньої повної компенсації вартості гуртожитку або безоплатно, за умови згоди на це власника гуртожитку. Розмір компенсації вартості гуртожитків розраховується відповідно до вартості гуртожитків, за якою їх було включено до статутних капіталів товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), з урахуванням її зменшення внаслідок нарахованого фізичного зносу і збільшення в результаті фактичних витрат власників на проведення капітального ремонту за час перебування гуртожитків у їх власності. У разі наявності корпоративних прав держави у статутному капіталі таких товариств розмір компенсації визначається пропорційно обсягу таких прав відповідно до закону. За згодою сторін компенсація вартості гуртожитків може здійснюватися грошима або майном (майновими правами). Порядок визначення розміру компенсації встановлюється Кабінетом Міністрів України. Таким чином, суд доходить до висновку, що сам по собі факт передання гуртожитку до статутного капіталу ПрАТ «Одеська кіностудія» та перебування гуртожитку у власності ПрАТ «Одеська кіностудія» не порушує прав позивачки як особи, яка має право на приватизацію житлового приміщення у ньому, оскільки реалізація нею цього права можлива, у тому числі, внаслідок передання ПрАТ «Одеська кіностудія» гуртожитку у власність територіальної громади м. Одеси. Звернення ж до суду з приводу незаконності передання даного об'єкту державної власності до статутного капіталу ПрАТ «Одеська кіностудія» з мотивів порушення в ході такого передання прав та охоронюваних законом інтересів держави до повноважень позивачки не входить. Відповідні органи державної влади з такими позовними вимогами до суду не звертались. За таких обставин суд дійшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення.

Outcome: dismissed