Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому (з урахуванням уточнень) просить позбавити [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ), батьківських прав щодо її неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , та встановити опіку над [PERSON] , [INFO] , та піклування над [PERSON] , [INFO] , призначивши їх опікуном [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ). Також позивач просить допустити негайне виконання рішення суду (а.с.2-5, 37-38). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач по справі [PERSON] є її рідної донькою, а діти відповідача [PERSON] та [PERSON] , - її онуки. Відомості про батьків дітей були записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України. В шлюб відповідач не вступала. Відповідач веде антисоціальний спосіб життя, вживає наркотичні речовини, мешкає в антисанітарних умовах. За адресою її мешкання в комунальній квартирі, постійно находяться невстановлені особи чоловічої статі, які, також, вживають наркотики. З моменту народження дітей, відповідач ухилялася від участі у житті доньок, не створюючи ніяких умов для виховання та розвитку дитини. Відповідач свідомо не бажає брати участь у вихованні дітей, виявляти турботу щодо них. З часу народження, діти мешкають з бабусею, яка займається їх вихованням. Відповідач надала згоду на проживання та реєстрацію [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , разом з прабабусею [PERSON] . В зв`язку з тим, що позивач не має громадянства РФ опіку оформила її мати, прабабуся [PERSON] . З урахування того, що діти відносно яких стоїть питання про позбавлення батьківських прав їх матері, виховуються в родині позивача та мешкають з нею, позивач просить суд призначити її опікуном над дітьми. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з`явилась, надала до суду нотаріально посвідчену заяву в якій зазначила, що їй відомо про позов, щодо позбавлення її батьківських прав, з обставинами, які викладені в позові вона згодна, справу просить розглянути без її участі (а.с.39,40). Представник третьої особи в судове засідання не з`явилася, надала заяву в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі, справу просила розглянути без її участі. Відповідно до положень ст.200 ЦПК України суд може ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження у випадку визнання позову відповідачем. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , та бабусею неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , малолітньої [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька при реєстрації народження неповнолітньої [PERSON] , [INFO] внесено згідно з частиною першою статті 135 Сімейного кодексу України. Відомості про батька при реєстрації народження малолітньої [PERSON] , [INFO] внесено згідно з частиною першою статті 135 Сімейного кодексу України. Мати [PERSON] самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків щодо дітей, не приймає участі в житті дітей, не цікавиться їх розвитком, не спілкується з ними, не забезпечує їх матеріально. Малолітні [PERSON] та [PERSON] мешкають разом з бабусею [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , яка займається їх вихованням та утриманням. За інформацією Мосоловської середньої загальноосвітньої школи Шиловського муніципального району Рязанської області [PERSON] мешкає без батьків з бабусею, дідусем та прабабусею, які встановили опіку над дитиною. Бабусю [PERSON] дівчинка називає мамою, так як з малечку дівчинка мешкає без мами з бабусею, яка займається її вихованням, відвідує батьківські збори, веде активну участь у житті класу та школи. За інформацією дитячої поліклініки КНП «Чорноморська лікарня» Чорноморської міської ради Одеської області діти [PERSON] та [PERSON] під наглядом дитячої поліклініки не перебувають. У 2018 році вибули в Росію з бабусею. Декларацію з лікарем-педіатром не укладено. Службою у справах дітей виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області було проведено опитування неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Встановлено, що [PERSON] з кінця 2009 року мешкає в с. Мосолово, Рязанської області, РФ, разом із бабусею [PERSON] , її чоловіком [PERSON] та пробабусею [PERSON] . Мати дівчинки [PERSON] мешкає в м. Чорноморську, Одеської області. Зі слів дівчинки, з мамою вона не спілкується, вихованням та утриманням займається бабуся. [PERSON] бажає, щоб її маму позбавили батьківських прав щодо неї. Мати дітей [PERSON] надала нотаріально засвідчену заяву, що їй відомо про позов, щодо позбавлення її батьківських прав у відношенні [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . З обставинами, які викладені в позові вона згодна. Виконавчий комітет Чорноморської міської ради Одеської області як орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо неповнолітньої [PERSON] , [INFO] та малолітньої [PERSON] , [INFO] , про що надав суду відповідний висновок №1-17-617 від 23.11.2020. Викладені обставини свідчать про свідоме нехтування [PERSON] своїми батьківськими обов`язками щодо виховання і утримання своїх малолітніх дітей, так як вона не піклується про їх фізичний та духовний розвиток, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкується з ними в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ними загальних норм моралі, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу. Згідно ст.164 ч.1 п.2 Сімейного Кодексу України батько або мати можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання обов`язків щодо виховання, утримання та розвитку дитини. У пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вказано, що «ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками». Враховуючи, що відповідач ухиляється від виконання обов`язків щодо виховання, утримання та розвитку своїх дітей, суд дійшов висновку, що вимоги про позбавлення батьківських прав підлягають задоволенню. Згідно ст.243 СК України, опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. Згідно ч.3 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. А відповідно до ч.4 ст.60 ЦК України суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Суд вважає, що вимоги про призначення позивача [PERSON] опікуном над [PERSON] , [INFO] , та піклувальником над [PERSON] , [INFO] , підлягають задоволенню, оскільки діти виховуються в родині позивача та мешкають з нею і вона займається їх вихованням та утриманням, а мати дітей самоусунулася від виконання батьківських обов`язків щодо виховання і утримання своїх малолітніх дітей, не піклується про їх фізичний та духовний розвиток. Позивач також просила суд допустити негайне виконання рішення суду. Щодо цих вимог суд зазначає наступне. Статтею 430 ЦПК України визначено перелік справ у яких суд допускає негайне виконання рішень, а саме у справах про: 1) стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць; 2) присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць; 3) відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, - у межах суми стягнення за один місяць; 4) поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника; 5) відібрання дитини і повернення її тому, з ким вона проживала; 6) розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб; 7) примусову госпіталізацію чи продовження строку примусової госпіталізації до протитуберкульозного закладу; 8) встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України; 9) надання особі психіатричної допомоги у примусовому порядку; 10) видачу або продовження обмежувального припису. Також суд, ухвалюючи рішення, може допустити негайне його виконання у разі стягнення всієї суми боргу при присудженні платежів, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті. Таким чином, з урахуванням вказаної норми, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вимоги позивача про негайне виконання рішення суду, оскільки позивач звернулась до суду з вимогами, які не підпадають під дію ст.430 ЦПК України. Враховуючи викладене,

Outcome: partial