Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів, які стягуються з нього в її користь за рішенням Богородчанського районного суду від 31 січня 2012 року на утримання дочки [PERSON], [INFO]. Заява мотивована тим, що, згідно із вищевказаним рішенням, відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Останнім часом [PERSON] сплачував всього по 350 грн. щомісячно, надсилаючи кошти поштовими переказами. Водночас, наскільки їй відомо, станом на 2014 рік мінімальний розмір аліментів на утримання однієї дитини по Богородчанському району відділом ДВС розраховано в сумі 770 грн. щомісячно. Окрім того, відбулось суттєве зростання цін на продукти харчування, одяг, ліки, тощо, тому тих коштів, які надсилає відповідач, не вистачає навіть на найнеобхідніше. Звичайно, обов'язок утримувати дитину покладається і на неї, однак просить зауважити, що на даний час піклується і дбає про забезпечення ще двох малолітніх дітей, які народились у шлюбі з іншим чоловіком. Наймолодший син народився в лютому 2014 року, тому працювати на разі вона не має можливості. Вважає, що [PERSON], який часто виїжджає на заробітки за межі України, є забезпеченою людиною, може надавати більшу суму коштів на утримання дочки - по 1000 гривень щомісячно. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та пояснила, що ставить питання про подальше стягнення аліментів в твердій грошовій сумі, оскільки [PERSON] постійного місця праці не має, його дохід носить мінливий характер. Представник позивачки в судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги його довірительки: змінити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON], визначивши його в твердій грошовій сумі - по 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Пояснив, що немає підстав для збільшення розміру аліментів. Зауважив, що дитина проживає не з позивачкою, а з бабусею (матір'ю [PERSON].). Оскільки дочка в основному знаходиться на утриманні бабусі, то не зрозуміло, чому позивачка ставить питання про зміну розміру аліментів. До того ж він регулярно відвідує дитину, купує їй необхідні речі, тощо. Просив врахувати і той факт, що на разі жодних доходів не отримує, на заробітки впродовж останнього часу не виїжджав, а тому сплачувати аліменти в розмірі, який просить позивачка, не матиме можливості, це поставить його в дуже скрутне становище. Просив в задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Встановлено, що згідно з рішенням Богородчанського районного суду від 31 січня 2012 року [PERSON] зобов'язаний сплачувати в користь позивачки аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання дочки [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення стану здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених законом. Згідно із ч.1 ст.184 Сімейного кодексу, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оскільки під час розгляду справи встановлено, що [PERSON] офіційно ніде не працює, його дохід має мінливий характер, то суд вважає, що вимога позивачки про те, щоб надалі він сплачував аліменти у твердій грошовій сумі, є обґрунтованою. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що окрім дочки [PERSON], [INFO], на утриманні у позивачки знаходяться ще двоє малолітніх дітей, народжених в другому шлюбі: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.4; 5). Оскільки [PERSON] здійснює догляд за малолітніми дітьми, працювати вона не має можливості. Як вбачається із довідки про розмір аліментів, що була видана відділом ДВС Богородчанського районного управління юстиції 19 вересня 2014 року (а.с.6), з березня по серпень 2014 року [PERSON] сплачував на утримання дочки [PERSON] аліменти в сумі по 350 гривень щомісячно. Відповідно до п.7.13.1 Інструкції з організації примусового виконання рішень, якщо боржник не працює або відсутня інформація про отримання боржником доходів, державний виконавець розраховує заборгованість, виходячи із середньомісячної заробітної плати для відповідної місцевості. Середньомісячна номінальна заробітна плата штатних працівників, зайнятих на підприємствах, в установах, організаціях, розташованих на території Богородчанського району, в 2013 році становила 3082 грн. Суд також враховує матеріальне становище відповідача. Доказів на підтвердження того, що [PERSON] отримує дохід, який би дозволяв йому сплачувати аліменти на утримання дочки в розмірі 1000 грн. щомісячно, [PERSON] не представлено. Посилання відповідача на те, що [PERSON] проживає з бабусею, спростовуються рішенням Богородчанського районного суду № 338/1483/14-ц від 19 листопада 2014 року. Виходячи з вимог ст.ст. 180, 182, 184 Сімейного кодексу України, суд вважає, що [PERSON] повинен сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі - в розмірі 800 грн. щомісячно. На підставі наведеного, ст.ст. 180, 182, 184, 192 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial