Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON] про визначення часток в праві спільної сумісної власності та визнання права власності на спадкове майно. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що є дочкою [PERSON], яка померла 01 березня 2013 року. За життя її мати, [PERSON], склала заповіт, відповідно до якого вона заповіла позивачу свою частку в спільному сумісному майні подружжя, в т.ч. 1/2 частини будинку, який знаходиться за адресою м. Рівне, вул. Новобармацька,13. Вищевказаний будинок зареєстрований на другого з подружжя, а саме її батька, [PERSON] Відповідач набув право приватної власності на домоволодіння, яке знаходиться за адресою : м. Рівне, вул. Новобармацька, 13 на підставі розпорядження міського голови м. Рівне від 01 грудня 2005 року №2160-р та відповідно до якого видано Свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 22 грудня 2005 року. В червні 2015 року позивач звернулася до Першої рівненської ДНК за Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом. Проте Першою рівненською ДНК листом від 01 липня 2015 року №1218/02-14 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] у зв'язку з відсутністю визначення між подружжям часток в праві спільної власності на нерухомість. Просить позов задовольнити та припинити право спільної сумісної власності на домоволодіння, яке знаходиться за адресою м. Рівне, вул. Новобармацька, 13. Встановити право спільної часткової власності на домоволодіння, яке знаходиться за адресою м. Рівне, вул. Новобармацька, 13 в рівних частках за кожним співвласником: на 1/2 частку за [PERSON], на 1/2 частку за померлою [PERSON] Визнати спадковим майном 1/2 частки домоволодіння, яке знаходиться за адресою м. Рівне, вул. Новобармацька 13, яка належала померлій [PERSON] Визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частки домоволодіння, яке знаходиться за адресою м. Рівне, вул. Новобармацька, 13, в порядку спадкування за заповітом після померлої [PERSON] В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала, з підстав викладених в позовній заяві просила їх задоволити. Відповідач [PERSON] повністю визнав позовні вимоги та доводи позивача, не заперечує проти повного задоволення позовних вимог. Заслухавши пояснення позивача [PERSON] та відповідача [PERSON], дослідивши письмові докази по справі та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що будинок № 13 по вул. Новобармацька у м. Рівне належить на праві приватної власності [PERSON], що вбачається із свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 22 грудня 2005 року Серії ЯЯЯ № 475058. 01 березня 2013 року померла [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] I-ГЮ № 141301. 17 червня 2015 року позивач звернулась до Першої рівненської державної нотаріальної контори за Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом. Першою рівненською державною нотаріальною конторою листом від 01 липня 2015 року №1218/02-14 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] у зв'язку з відсутністю визначення між подружжям часток в праві спільної власності на нерухомість. З оглянутої в судовому засіданні спадкової справи № 353/2013 до майна померлої 01 березня 2013 року [PERSON], вбачається, що [PERSON] склала заповіт від 30 листопада 2012 року, відповідно до якого вона заповіла [PERSON] свою частку в спільному сумісному майні подружжя, в т.ч. 1/2 частини будинку, який знаходиться за адресою м. Рівне, вул. Новобармацька,13. Згідно із положеннями ст.ст. 60, 61 Сімейного Кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Відповідно до ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Частиною 2 ст. 355 ЦК України встановлено, що майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Згідно з ч.1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. Згідно з ч.2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. В даному випадку, у зв'язку із смертю співвласника [PERSON], укласти договір про визначення розміру часток у спільній сумісній власності неможливо, а для спадкування частки в майні, розмір якої не визначено, істотне значення має встановлення її розміру. Відповідно до ч.2 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Таким чином, на підставі наявних доказів та положень чинного законодавства, суд прийшов до висновку, що частки [PERSON] та [PERSON] в спільній сумісній власності є рівними і складають по 1/2 частини будинку № 13 по вул. Новобармацька, 13 в м. Рівне кожного співвласника. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка зла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно з ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Пунктом 5 цієї статті передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, позивач має право на спадкове майно, а саме ? частини домоволодіння №13 по вул. Новобармацькій, 13 в м. Рівне, що залишились у спадок після смерті матері [PERSON] Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved