Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до Володимир-Волинського міського суду з позовом до Зимнівської об'єднаної територіальної громади Володимир-Волинського району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно. В своїй позовній заяві посилається на те, що [INFO] року померла її мати [PERSON]. Заповіту на належне їй майно вона не залишила, тому після її смерті відкрилася спадщина за законом на належне їй на праві приватної власності майно, в тому числі на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який розташований по [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,6958 га, призначену для обслуговування житлового будинку та для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована в [ADDRESS] В даний час виникла необхідність оформити право власності на спадщину, однак постановою державного нотаріуса Володимир-Волинської державної нотаріальної контори Волинської області Билень\~Н.П., позивачу відмовлено в оформленні спадкових прав та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на це нерухоме майно, так як відсутні правовстановлюючі документи, необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину. У зв'язку з цим просить суд визнати за нею право власності на вищезгадане будинковолодіння та земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] ,яка померла [INFO] року. Ухвалою судді від 18 травня 2018 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. Підготовче судове засідання призначено на 05 червня 2018 року. В підготовче судове засідання позивач не з'явилась, подала суду заяву, згідно якої заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві та слухати справу у її відсутності. Представник відповідача в підготовче судове засідання не з'явився, від сільського голови Зимнівської ОТГ Католика В.А. надійшла письмова заява, згідно якої Зимнівська ОТГ заявлені позовні вимоги визнає у повному обсязі, просить суд слухати справу у відсутність їх представника. В зв'язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст.247 ЦПК України. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем з дотримання порядку, встановленого ст. 206 цього Кодексу. Згідно ч.ч. 1,4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за заявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону не порушує його права, а також свободи чи інтереси інших осіб, тому суд ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно копії свідоцтва на право власності на житловий будинок, від 14.03.1997 року житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON]. Згідно довідки Зимнівської сільської ради від 18.04.2018 року № 320 в селі Нехвороща вулицю Чапаєва перейменовано на вулицю Шкільну. З копії державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] належала земельна ділянка площею 0,6958 га для обслуговування житлового будинку та для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в [ADDRESS] Як стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], [INFO] року [PERSON] померла. Як вбачається із фактичних даних, які містяться в матеріалах справи, спірні правовідносини між сторонами виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України 01 січня 2004 року та продовжують існувати у даний момент. У відповідності до ст.ст. 524, 525 ЦК УРСР (1963 року), які діяли на момент смерті, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. У відповідності до ст.529 ЦК УРСР (1963 року), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. У відповідності до ст.ст.548, 549 ЦК УРСР (1963 року), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст. 550 ЦК УРСР 1963 року якщо спадкоємець в установлений ст. 549 ЦК УРСР строк вступив в управління або володіння спадковим майном чи його частиною, суд з цих підстав вирішує питання не про продовження пропущеного строку, а про визнання права на спадкове майно. Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] копією свідоцтва про шлюб підтверджується, що позивач [PERSON] є рідною дочкою покійної [PERSON], а отже є спадкоємцем першої черги. Як встановлено з матеріалів витребуваної у Володимир-Волинської державної нотаріальної контори заведеної спадкової справи № 195/2002 після смерті [PERSON] спадщину у вигляді права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності селянської спілки «Урожай» села Хмелівка Володимир-Волинського району розміром 2,79 в умовних кадастрових гектарах та майнового паю у пайовому фонді майна сільськогосподарського виробничого кооперативу «Хмелівківський» с. Хмелівка в розмірі 3516 грн., прийняли її діти - [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про що 03.04.2002 року видано свідоцтво про право на спадщину за законом . Як свідчать письмові заяви [PERSON], [PERSON] від 06.08.2010 року останні відмовились від прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], та не заперечили щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на ім'я [PERSON] Згідно довідки Хмелівківської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області № 423 від 11.08.2010 року, на день смерті [PERSON] 25.08.1996 року залишилось спадкове майно, яке складається з земельної ділянки згідно державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER] житлового будинку, що знаходиться по вул. Шкільній, 8 с. Нехвороща Володимир-Волинського району Волинської області. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Володимир-Волинської державної нотаріальної контори Волинської області Билень Н.П. від 19.04.2018 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за номером 8 по вулиці Шкільній, в селі Нехвороща Володимир-Волинського району Волинської області та земельної ділянки площею 0,6958 га переданої для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства після смерті [PERSON] оскільки у спадкоємця відсутні необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину правовстановлюючі документи, та повідомлено, що вирішення зазначеного питання проводиться в судовому порядку. Згідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За положеннями статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частиною 1 ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2 ст. 328 ЦК України). Право позивача, як спадкоємця на спадкове майно, підлягає захисту в судовому порядку, оскільки після смерті [PERSON] не залишилося правовстановлюючого документа на це майно, що є перешкодою позивачу в нотаріальному оформленні спадщини. Визнання відповідачем позову в даній справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Таким чином вимога позивача про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом ґрунтується на законі, та підлягає до задоволення. Судові витрати по справі суд покладає на позивача.

Outcome: approved