Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-07 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] сільської ради Городнянського району Чернігівської області та просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, посвідченим секретарем виконкому [PERSON] сільської ради Городнянського району Чернігівської області [PERSON] 22 січня 2003 року, зареєстрований в реєстрі за № 02, після смерті її матері [PERSON], яка померла 19 листопада 2016 року, терміном на три місяці. З позовної заяви виходить, що 19 листопада 2016 року померла мати позивача [PERSON], останнім місцем проживання якої було с. Андріївка, вул. Травнева, буд. 8, Городнянський район, Чернігівська область. З січня 2017 року позивач зі своєю сімєю використовує належний матері будинок, розташований за адресою : с. Андріївка, вул. Травнева, буд. 8, Городнянський район, Чернігівська область, як дачу, робить поточні ремонти та обробляє присадибну ділянку. З причин відсутності правовстановлюючого документу на вищевказаний будинок та розташування будинку в безперспективному населеному пункті позивач на мала намірів оформлювати спадкові права на будинок. Під час чергового ремонту будинку в лютому 2018 року позивач випадково знайшла державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 629286, виданий на імя її матері [PERSON]. З метою оформлення договору оренди земельних ділянок позивач звернулась за консультацією до секретаря Андріївської сільської ради Городнянського району Чернігівської області, яка повідомила про залишений матірю позивача заповіт на її імя. 12 лютого 2018 року секретарем Андріївської сільської ради Городянського району Чернігівської області позивачу було видано дублікат вищезазначеного заповіту. До цього позивач вважала, що крім будинку, іншого майна у її матері немає. У лютому 2018 року позивач звернулась до Городнянської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області за консультацією щодо оформлення спадкових прав на належні матері земельні ділянки. За розясненням нотаріуса, вступити у спадщину за заповітом [PERSON] в даний час неможливо, оскільки позивачем пропущений встановлений законом шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини, через що позивач змушена звернутися до суду з відповідною позовною заявою. У встановлений законом строк позивач не звернулась до нотаріальних органів із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї матері оскільки не знала про існування заповіту на своє імя, також позивач не знала про наявність спадкового майна у померлої матері. Ухвалою судді від 16 березня 2018 року прийнято позов до розгляду та відкрито провадження у справі. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Підтвердила обставини, викладені в позовній заяві. Пояснила, що вона не знала, що мати залишила заповіт на її імя. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Городнянського району Чернігівської області в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином. Сільський голова [PERSON] сільської ради Городнянського району Чернігівської області [PERSON] надав до суду письмову заяву від 22.03.2018 року за вих. № 49 з проханням розглянути справу без участі представника сільської ради, позов [PERSON] визнають ( а.с. 25 ). Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Городнянської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду справи третя особа повідомлялась належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила, від третьої особи до суду не надійшло письмових пояснень щодо позову. Неявка в судове засідання третьої особи відповідно до положень ст. 223 ЦПК України не є перешкодою для розгляду справи ( а.с. 34 ). Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. Відповідно до вимог частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до положень частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази та вивчивши матеріали справи, зясувавши позицію відповідача по суті заявлених позовних вимог, допитавши свідка, суд знаходить, що позовні вимоги [PERSON] ґрунтуються на законі та підтверджені доказами, зібраними у справі. Так, з дослідженого у судовому засіданні свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ № 289929 встановлено, що [PERSON] померла 19 листопада 2016 року у віці 85 років у м. Городня, Чернігівської області ( а.с. 7 ). Відповідно до статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Таким чином, часом відкриття спадщини після смерті [PERSON] є день її смерті 19 листопада 2016 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за заповітом на все належне їй майно. Згідно дублікату заповіту від 22.01.2003 року, посвідченого секретарем виконкому [PERSON] сільської ради Городнянського району Чернігівської області, зареєстрованого в реєстрі за № 02, [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла все належне майно [PERSON] ( а.с. 11 ). Отже, спадкоємцем за заповітом щодо майна померлої [PERSON] є позивач. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру ( спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину ) від 10.04.2018 року № 51530148, виданої Городнянською районною державною нотаріальною конторою Чернігівської області установлено, що у Спадковому реєстрі відсутня інформація про відкриття спадкової справи щодо майна померлої 19 листопада 2016 року [PERSON] ( а.с. 27 ). Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] показала, що вона працює на посаді секретаря Андріївської сільської ради Городнянського району Чернігівської області. Пояснила, що до неї звернулась позивач за розясненням щодо державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого на імя її матері, хотіла зясувати, що їй робити. На що вона повідомила позивача, що є заповіт матері, складений на імя останньої. Після цього вона видала позивачу дублікат заповіту та запропонувала звернутись до нотаріальної контори. З пояснень позивача, свідка та досліджених судом матеріалів справи вбачається, що позивач не звернуась вчасно, а саме в строк встановлений законом, до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, оскільки не знала про існування заповіту, складеного спадкодавцем на її імя. У послідуючому позивач звернулась до нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини померлої [PERSON], але визначений законодавством 6-ти місячний строк для подання заяви про прийняття спадщини вона пропустила. Згідно вимог частини 3 статті 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що наведені позивачем причини пропуску строку для прийняття спадщини є поважними, а також враховуючи той факт, що спадщина [PERSON] ніким не прийнята, у відповідача відсутні заперечення з приводу заявлених позивачем позовних вимог, суд вважає за можливе визначити позивачу додатковий строк тривалістю в три місяці для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилась після смерті [PERSON], яка померла 19 листопада 2016 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved