Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до Богодухівського районного суду Харківської області із позовом до [PERSON] , у якому, з урахуванням уточнень, прийнятих судом, просить: 1) розірвати шлюб укладений між нею - [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 09 січня 2004 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Московського районного управління юстиції міста Харкова, актовий запис № 01; 2) поновити позивачу дівоче прізвище « [PERSON] ». В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 09 січня 2004 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Московського районного управління юстиції міста Харкова, між нею та відповідачем зареєстровано шлюб, актовий запис № 01. Від шлюбу спільних дітей сторони не мають. [PERSON] зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося, з причини відсутності взаєморозуміння на ґрунті побутових та життєвих стосунків, які були пов`язані з різними поглядами на життя, що зробило неможливим подальше спільне проживання, в результаті чого у сім`ї постійно виникали конфлікти та між сторонами були втрачені почуття любові та взаємної поваги. Позивач вказала, що з 26 червня 2020 року сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Вважає, що подальше збереження шлюбу є неможливим та таким, що суперечить її інтересам. Позивач вказала,\~що відповідач\~ [PERSON] \~проти розірвання\~шлюбу не\~заперечує,\~проте,\~до відділу\~реєстрації актів\~цивільного стану\~для розірвання\~шлюбу не\~з`являється,\~що змусило\~її звернутися\~з даним\~позовом до\~суду. Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 12 жовтня 2020 відкрито провадження по справі та призначено підготовче засідання. Позивач [PERSON] в підготовче засідання не прибула, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Подала до суду заяву, у якій просила проводити підготовче засідання за її відсутності. Позов підтримала, на задоволенні позовних вимог наполягала. Просила не надавати строк на примирення, оскільки сторони проживають окремо протягом тривалого часу, від даного шлюбу спільних дітей не мають, питання про розірвання шлюбу вирішено остаточно. Просила ухвалити рішення у підготовчому засіданні у зв`язку з визнанням позову відповідачем. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав до суду заяву, в якій просив проводити підготовче засідання за його відсутності. Зазначив, що позов визнає, просив шлюб розірвати. Просив не надавати строк для примирення, оскільки сторони проживають окремо протягом тривалого часу, спільних дітей не мають, питання про розірвання шлюбу вирішено остаточно. Просив ухвали рішення у підготовчому засіданні у зв`язку з визнанням позову. Відзив на позов не подав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 4 ст. 200, ч. 4 ст.206\~ЦПК України за результатами підготовчого засідання суд ухвалює рішення про задоволення позову у разі визнання позову відповідачем за наявності для того законних підстав, якщо таке визнання відповідачем позову не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстровано 09 січня 2004 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Московського районного управління юстиції міста Харкова, актовий запис № 01, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] від 09.01.2004 (а.с. 20). Від шлюбу спільних дітей сторони не мають. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, проживають вони окремо, спільне господарство не ведуть, тобто, сім`я існує формально. Клопотань про надання строку на примирення не надходило. Відомості, які б спростовували твердження позивача, до суду не надходили. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинені, сторони проживають окремо, від шлюбу спільних дітей не мають, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність підстав для ухвалення рішення про задоволення позову в частині розірвання шлюбу, за результатами підготовчого провадження. З приводу вимог позивача в частині поновлення [PERSON] дівочого прізвища « [PERSON] » після розірвання шлюбу, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Разом з тим, відповідно до ч. 8 ст. 294 ЦПК України, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається лише під час розгляду справи в порядку окремого провадження. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу . Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб (ст.115 СК України). Відповідно до\~п.2\~розділу 3\~Правил державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~в Україні,\~затверджених наказом\~Міністерства юстиції\~України \~від 18.10.2000\~№ 52/5,\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з п. 1 розділу 4 цих Правил, ім`я фізичної особи, яка є громадянином України, складається з прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на власний розсуд змінити своє прізвище та (або) власне ім`я. Державна реєстрація зміни імені проводиться за заявою про зміну імені фізичної особи, яка досягла віку, встановленого законом, відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем її проживання (п.2 розділу 4 Правил). Відповідно до п. 4 розділу 4 Правил до заяви про зміну імені додаються, зокрема, свідоцтво про розірвання шлюбу (у разі коли шлюб розірвано); фотокартка заявника; квитанція про сплату державного мита . Під час подання заяви про зміну імені працівник відділу державної реєстрації актів цивільного стану звіряє вказані в ній відомості з поданими документами заявника, попереджає його про встановлену законодавством відповідальність за повідомлення неправдивих відомостей і про необхідність обміну паспорта громадянина України. Таким чином, у данному випадку зміна прізвища як складової частини власного імені фізичної особи, є правовим наслідком розірвання шлюбу. У свою чергу, шлюб вважається розірваним за рішенням суду у день набрання останнім законної сили. При цьому, як Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», так і Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні передбачено певну процедуру зміни прізвища як складової частини імені фізичної особи, яка розпочинається з подання заяви особою, шлюб якої розірвано за рішенням суду та яка бажає відновити дошлюбне прізвище. Враховуючи викладене, вимоги позивача про визначення в рішенні суду прізвища, яким бажає іменуватися позивач, є передчасними. Крім того, як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач просила після розірвання шлюбу поновити їй дівоче прізвище « [PERSON] », надавши копію свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 21). Однак, зі свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 09.01.2004 вбачається, що дошлюбним прізвищем позивача було прізвище « [PERSON] », яке після реєстрації шлюбу вона змінила на « [PERSON] », доказів про зміну прізвища « [PERSON] » на « [PERSON] » позивачем суду не надано. Таким чином, у суду відсутні підстави для поновлення позивачу після розірвання шлюбу дівочого прізвища « [PERSON] ». Замінити на дошлюбне прізвище « [PERSON] » позивач не просила, тому суд позбавлений можливості вирішити це питання в рішенні суду. В подальшому [PERSON] не позбавлена\~можливості відповідно\~до ст.\~113\~СК України вирішити питання про відновлення свого дошлюбного прізвища після розірвання шлюбу. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений нею при подачі позову у розмірі 840,80 грн.

Outcome: partial