Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] в якому просить змінити розмір аліментів, які відповідач, на підставі рішення суду, зобов`язаний сплачувати на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1000,00 грн., та стягувати щомісячно з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходів), починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач має можливість сплачувати аліменти в більшому розмірі, фактичні виплати аліментів на утримання дочки складають 1000,00 грн. на місяць, яких вкрай не вистачає на повноцінний розвиток дитини, внаслідок чого вона змушена звернутися до суду з вказаним позовом (а.с.1-2). Позивач надала заяву в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач також надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги про зміну способу стягнення аліментів визнає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] з 21 жовтня 2006 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 12 вересня 2017 року був розірваний (а.с.9,11-12). Сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 12 вересня 2017 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON] в розмірі 1000,00 гривень щомісячно (а.с.10). Ст.180 СК України передбачає, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 ст.192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Ст.182 СК України передбачає, що суд при визначенні розміру аліментів враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Як вбачається з п. 17, 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. З урахуванням встановлених обставин, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зважаючи на обов`язок обох батьків утримувати дитину, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дитини, її рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, не погіршать її матеріального становища і визначення указаного позивачем способу та розміру стягнення аліментів призведе до дотримання прав дитини на утримання від батька відповідно до положень Закону. Як роз`яснено в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при зміні розміру, аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи, що позивач звернулась до суду з позовом про зміну розміру аліментів, а ст.191 ЦПК України передбачає, що від дня пред`явлення позову аліменти на дитину присуджуються у справах про стягнення аліментів, то суд дійшов висновку, що вимоги позивача в частині стягнення аліментів в новому розмірі починаючи від дня пред`явлення позову, не підлягають задоволенню. П.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» передбачено, що від слати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються… позивачі у справах про збільшення розміру аліментів, зміну способу їх стягнення. Враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору, то відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial