Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-05 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання трьох неповнолітніх дітей. Свої позовні вимоги позивачка обгрунтовує тим, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 26.01.2007 року, на даний час шлюб знаходиться на стадії розірвання. Від шлюбу сторони мають трьох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Позивачка вказує, що на даний час в сім»ї склались дуже складні стосунки, у зв»язку і з чим вони з відповідачем проживають у різних частинах будинку і діти проживають разом із нею та перебувають на її утриманні, однак, вона сама не взмозі утримувати трьох неповнолітніх дітей, оскільки їх рівень матеріального забезпечення постійно зростає. Як зазначила позивачка у позовній заяві, відповідач офіційно працевлаштований та працює лісником, однак який у нього заробіток вона не знає, але він має достатній рівень доходів, і усі зароблені кошти витрачає на власні потреби. Окрім цього, вказує, що відповідач має автомобіль, стабільну заробітну плату, на його утриманні немає інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, він не обмежений будь-якими іншими зобов»язаннями, вік і стан здоров»я дозволяє йому працювати повною мірою та утримувати своїх неповнолітніх дітей. Між позивачкою та відповідачем не досягнуто згоди з приводу утримання та виховання дітей, а тому позивачка звернулась до суду та просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в розмірі по 2000 гривень на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття починаючи з дня звернення до суду із даним позовом. Ухвалою судді від 09 січня 2019 року було прийнято позовну заяву до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження і відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 06.02.2019 року. Одночасно, відповідачу було надано строк для подачі відзиву на позовну заяву. Відзиву на позовну заяву відповідачем до суду не подано. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала до суду письмову заяву в якій просить справу розглядати у її відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю з підстав викладених у позовній заяві та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення Укрпошти про вручення поштового відправлення - судової повістки. Про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подав. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому, за змістом ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини. Як убачається з свідоцтва про одруження [NUMBER] виданого відділом РАЦСу по м.Ковелю Ковельського МРУЮ Волинської області, [PERSON] та [PERSON] вступили в юридичний шлюб 26.01.2007 року, і у них народилось троє дітей - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 23.07.2007 року), [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 08.08.2008 року) та [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 13.03.2012 року), що підтверджує той факт, що відповідач є батьком неповнолітніх дітей, а позивачка - матір'ю. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом установлено, що розмір прожиткового мінімуму для дітей збільшився відповідно до ЗУ «Про Державний бюджет України на 2019 рік» та для дітей віком від 6 до 18 років він складає з 01.01.2019 року - 2027 гривень. Аналізуючи зазначені норми закону, суд виходить з того, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров'я та розвитку дитини, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, забезпечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує мінімальні потреби дитини. Як установлено в судовому засіданні відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей не надає, не виконує батьківських обов'язків. Доказів, які б спростовували дані обставини сторона відповідача суду не надала. Разом із тим, у поданій до суду позовній заяві позивачем [PERSON] не обґрунтовано та не наведено доказів на підтвердження того, що відповідач [PERSON] має можливість сплачувати аліменти в розмірі по 2000 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення старшою дитиною повноліття. Таким чином, при визначенні розміру аліментів суд, враховуючи матеріальне становище відповідача, а також те, що останній офіційно працевлаштований та працює лісником, враховуючи величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством, а також із урахуванням середньостатистичних доходів громадян по Волинській області та Україні та положення ст.180 СК України про те, що обов'язок утримувати дітей є рівною мірою обов'язком як матері так і батька, приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, та вважає, що з відповідача слід стягувати на користь позивачки аліменти на утримання трьох дітей в розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення старшою дитиною повноліття, починаючи з дня звернення до суду із даною вимогою. Визначений розмір аліментів на переконання суду, є об'єктивним та справедливим з врахуванням наведених вище обставин. На підставі вимог п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Судові витрати у справі згідно ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача [PERSON] в дохід держави.

Outcome: partial