Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до Бахчисарайського районного суду АРК із позовом до [PERSON], Куйбишевської селищної ради Бахчисарайського району АРК про визнання недійсним та скасування рішення Куйбишевської селищної ради про приватизацію квартири [ADDRESS], визнання недійсним свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS], видане Куйбишевською селищною радою Бахчисарайського району АРК 28.08.2009 року № 65-2 на ім'я [PERSON] та вселення [PERSON], [INFO] в квартиру [ADDRESS]. Позовні вимоги мотивовані тим, що в 1981 році колгоспом імені Ілліча Бахчисарайського району АРК позивачу була надана квартира [ADDRESS]. 20.03.1981 року в зазначеній квартирі була зареєстрована та постійно проживала позивач з сином [PERSON]. У зв'язку з засудженням, взяттям під варту та подальшим відбуванням покарання, в період з 03.03.2005 по 29.02.2012 року в зазначеній квартирі не проживала, після звільнення та прибуття до дому, позивач дізналась, що у квартирі [ADDRESS] зареєстрована та проживає відповідач [PERSON] з дітьми які набули право власності на спірну квартиру, відповідно до свідоцтва про право власності, видане Куйбишевською селищною радою Бахчисарайського району АРК 28.08.2009 року № 65-2. Ухвалою Бахчисарайського районного суду АРК від 19.08.2013 року відкрито провадження у цивільній справі № 103/3977/13-ц. Ухвалою Бахчисарайського районного суду АРК від 24.10.2013 року залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача [PERSON]. Ухвалою Бахчисарайського районного суду АРК від 12.12.2013 року залучено до участі у справі у якості співвідповідачів [PERSON], [PERSON]. Ухвалою Бахчисарайського районного суду АРК від 16.01.2014 року залучено до участі у справі у якості співвідповідача виконавчий комітет Куйбишевскьої селищної ради Бахчисарайського району АРК. У ході судового засідання позивач, яка одночасно є по довіреності представником третьої особи [PERSON], представник позивача [PERSON], який діє на підставі договору від 10.07.2013 року, наполягали на задоволенні позову. Представник відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON], який діє на підставі довіреностей від 02.09.2013 року, проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що відповідач квартиру отримала на законних підставах, додатково зазначив, що у липні 2000 року був проведений обмін квартир № 3, якою користувалась [PERSON] на квартиру № 6, якої користувалась [PERSON] Представники Куйбишевської селищної ради Бахчисарайського району АРК, виконавчого комітету Куйбишевської селищної ради Бахчисарайського району АРК про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у судове засідання явку не забезпечили, до суду надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутністю. Суд, заслухавши позивача, представника позивача, представника відповідача, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що місце проживання [PERSON], [INFO], зареєстроване з 20.03.1983 року за адресою: [ADDRESS], що підтверджується відміткою у паспорті та у будинковій книзі. Зі змісту довідки Куйбишевської селищної ради Бахчисарайського району АРК № 1822 від 01.07.2002 року відповідно до якої [PERSON], 1957 р.н , проживає в [ADDRESS], до складу її сім'ї входять 1 син - [PERSON], 1980 року народження (знаходиться під вартою в КПЗ м. Бахчисарай). Зі змісту довідки ТОВ «Агрофірма імені Ілліча» № 37 від 17.03.2005 року, слідує, що [PERSON] працювала у колгоспі імені Ілліча Бахчисарайського району з 21.08.1980 року, за наказом № 14 від 08.09.1980 по 01.01.1996 року, за наказом № 6 від 08.10.1996 року; з 1980 по 1986 р. - садоводом, з 1987 р. по 1995 р включно завклубом села Ново-Ульянівка. (а.с. 8). Відповідно до довідки про звільнення Дніпродзержинської ВК № 34 серія ДНП № 141574 від 29.02.2012 [PERSON], [INFO], відбувала покарання в установах Державної кримінально-виконавчої служби з 03.03.2005 по 29.02.2012 року звідки звільнена за відбуванням міри покарання у вигляді позбавлення волі (а.с. 6). 28.01.2008 року [PERSON] виданий ордер № 29 на право заняття квартири [ADDRESS] спільною площею 27,2 кв.м. на підставі рішення виконавчого комітету Куйбишевської селищної ради Бахчисарайського району АРК № 118 від 25.12.2007 року. Рішенням виконавчого комітету Куйбишевською селищною радою Бахчисарайського району АРК № 65-2 від 11.07.2008 року вирішено дозволити [PERSON] приватизацію квартири [ADDRESS] (а.с. 51). 28.08.2009 року на підставі рішення органу приватизації № 65-2 від 11.07.2008 року Куйбишевською селищною радою видано свідоцтво про право власності за змісту якого слідує, що квартира [ADDRESS] належить на праві загальної часткової власності [PERSON] 1/3 частки та її членам сім'ї -[PERSON] - 1/3 частки, [PERSON] - 1/3 частки (а.с. 52). Відповідно до листа виконавчого комітету Куйбишевської селищної ради Бахчисарайського району АРК № 4720/02-1 від 15.07.2013 року за адресою: [ADDRESS] зареєстровані та проживають [PERSON], до складу сім'ї якої входять донька - [PERSON], 1996 року народження та син [PERSON], 1996 року народження; право власності на зазначену квартиру зареєстровано за [PERSON] (свідоцтво про право власності видано Куйбишевською селищною радою Бахчисарайського району АРК 28.08.2009 року № 65-2) (а.с. 7). Відповідно до довідки відділу приватизації м. Бахчисарай № 146 від 26.08.2009 року виданої на ім'я [PERSON], 1966 р.н. остання зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS], до складу її сім'ї входять донька [PERSON], 1996 р.н., син - [PERSON], 1990 року народження (а.с.47). На підтвердження своїх заперечень представник відповідача надав уставний договір про створення та діяльність товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма імені Ілліча» (а.с. 67-68), статут товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма імені Ілліча» (а.с. 69-71); витяг з протоколу № 3 від 12.07.2000 року засідання профспілкового комітету ТОВ «Агрофірма імені Ілліча» про обмін квартир за адресою [ADDRESS], якою користується [PERSON], на квартиру № 3, якою користується [PERSON] (а.с. 72-73). Відповідно до домової книги приписки громадян, проживаючих в будинку [ADDRESS] [PERSON] була прописана з 14.03.1996 року, [PERSON] був прописан з 07.12.1996 року, [PERSON] прописана з 28.07.2000 по обміну; [PERSON] - з 06.10.2006 року (а.с. 74-77). Відповідно до Погосподарській книги № 10 села Ново-Ульянівка за № 80 у справі № 02-12 Куйбишевської селищної ради та її виконавчого комітету за адресою [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON]; відповідно до витягу з наказу«Агрофірма імені Ілліча» Бахчисарайського району «Про переоформлення квартир в с. Ново-Ульянівка» № 101 від 24.07.2000 року на підставі рішення профспілкового комітету ТОВ «Агрофірма імені Ілліча» переоформлено квартири , наказано провести обмін по [ADDRESS] [PERSON] на квартиру [ADDRESS] [PERSON] (а.с. 79-86). Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з наступного. Приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т.ін.) державного житлового фонду на користь громадян України (ст. 1 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду»). Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку. Аналогічне встановлено Положенням про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян, яке було чинне на момент виникнення спірних правовідносин, згідно п. 5 якого передача займаних квартир (будинків) здійснюється в приватну (для одиноких наймачів) та у спільну (сумісну або часткову) власність за письмовою згодою всіх повнолітніх (віком від 18 і більше років) членів сім'ї з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку). До членів сім'ї наймача включаються лише громадяни, які постійно мешкають у квартирі (будинку) разом з наймачем або за якими зберігається право на житло. Відповідно до положень ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 71 ЖК України жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадках взяття під варту або засудження до арешту, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк чи довічне позбавлення волі - протягом усього часу перебування під вартою або відбування покарання, якщо в цьому будинку, квартирі (їх частині) залишилися проживати інші члени сім'ї. У п. 10 Пленуму Верховного суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» роз'яснено, що у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 Житлового кодексу України), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Згідно з ч. 1 ст. 5 цього Закону до членів сімї наймача включаються лише громадяни, які постійно проживають в квартирі (будинку) разом з наймачем або за якими зберігається право на житло. Судами встановлено, що позивач з 1981 року та третя особа з 1980 року були зареєстровані за відповідною адресою. За змістом із ч. 3 ст. 9 Житлового кодексу України ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Виходячи з аналізу положень Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» у поєднанні з нормами ст. ст. 1, 6, 9, 61 ЖК України, ст. 29 ЦК України, місцем постійного проживання особи є жиле приміщення, в якому особа постійно проживає, має передбачені ст. 64 ЖК України права користування цим приміщенням, на яке за особою при тимчасовій відсутності зберігається це право, як і право на приватизацію разом з іншими членами сімї. Згідно з ч. 1 ст. 5 цього Закону до членів сімї наймача включаються лише громадяни, які постійно проживають в квартирі (будинку) разом з наймачем або за якими зберігається право на житло. Отже, право позивача на приватизацію пов'язано не з фактом її реєстрації у спірній квартирі, а з її правом на житло та фактом проживання у квартирі. Зазначені висновки викладені в Ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 29 травня 2013 року у справі № 6-7104св13; від 16.10.2013 року у справі № 6-28632св13, у постанові ВСУ України від 30.01.2013 року. Отже,оскільки [PERSON] не довела обставину постійного проживання у спірній квартирі саме на момент взяття її під варту з послідуючим відбуванням покарання у вигляді позбавлення волі, тобто станом на 03.03.2005, що не свідчить про зберігання за позивачем права користування спірною квартирою, суд дійшов висновку щодо відмови у задоволенні позову. При цьому довідка Куйбишевської селищної ради Бахчисарайського району АРК № 1822 від 01.07.2002 щодо проживання позивача за адресою спірної квартири не свідчить про її постійне проживання станом на 03.03.2005 року, інших доказів позивачем на виконання приписів ст. 11,610 ЦПК України суду не надано. За змістом ст. 88 ЦПК України у разі відмови у задоволенні позову, питання про розподіл судових витрат судом не вирішується. Повний текст рішення складений відповідно до приписів ч. 3 ст. 209 ЦПК України 03.02.2014 року.

Outcome: dismissed