Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. У позові вказує, що перебувала у шлюбі з відповідачем з 14.09.2007р., рішенням суду від 19.11.2013 року шлюб було розірвано. Від шлюбу мають двох дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Діти проживають з позивачкою і знаходяться на її утриманні, після розірвання шлюбу відповідач з ними не проживає, з дітьми не спілкується, від виконання батьківських обов'язків ухиляється. Приймаючи до увагивикладене, позивачпросить позбавити відповідача батьківських прав відносно його дітей [PERSON] і [PERSON], а також стягнути з відповідача на свою користь на утримання дітей аліменти у розмірі 1500,00 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився повторно, заперечень проти позову не надав, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому ЦПК України порядку, в тому числі через оголошення у пресі. Суд, за згодою позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи у відповідності зі ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та надані докази і оцінивши їх у сукупності, суд дійшов такого висновку. У відповідності зі ст.164 Сімейного кодексу України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Із роз'яснень, викладених у п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року за № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вбачається, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті споріднення з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Судом установлено, що [PERSON] і [PERSON] перебували у шлюбі з 14.09.2007р., рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19.11.2013 року шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу мають двох дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 13.12.2007р. і свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 04.10.2011р. відповідно. Малолітні діти проживають разом з позивачкою за адресою [ADDRESS], що підтверджується довідками про реєстрацію місця проживання особи Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, та перебувають на повному її забезпеченні. Відповідачза раніше відомим фактичним місцем проживання у м. Запоріжжі не проживає. Комісія з питань захисту прав дитини Запорізької міської ради по Дніпровському району встановила, що за місцем реєстрації у смт. Петрівка Станично-Луганського району Луганської області відповідач відсутній, за інформацією його знайомих він виїхав до Російської Федерації. Відповідачухиляється від виконання своїх батьківських обов'язківпо вихованню дітей, оскільки встановлено, що він з 2013 року з дітьми не спілкується, жодної матеріальної допомоги не надає, не цікавиться їхнім життям, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, не створює умов для отримання ними освіти. За період навчання [PERSON] у Запорізькій загальноосвітній школі №22 батько не приймав участі у житті доньки, не відвідував батьківські збори та виховні заходи, що підтверджується довідкою навчального закладу. За період відвідування [PERSON] навчально-виховного комплексу «Еврика» її батько не приймав участі у житті доньки, не відвідував батьківські збори та виховні заходи, що підтверджується довідкою навчально-виховного закладу. Таке ставлення до відповідача до дітей свідчить про свідоме нехтування ним своїми батьківськими обов'язками і розцінюється судом як ухилення від виховання дітей. Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району дійшов висновку про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав, оскільки це відповідає інтересам дитини (висновок №05/01-25/0717 від 14.07.2017р.). На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2, ч.3 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.Згідно ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно о ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст. 182 СК України та приймає до уваги, і вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача на утримання двох малолітніх дітей аліменти у розмірі 1500,00 грн. щомісяця, починаючи з дати пред'явлення позову і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у сумі 1280,00 грн. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного і

Outcome: approved