Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи позовні вимоги тим, що [INFO] помер її дід [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, до складу якої входить також право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Перемога» с. Хижинці, Вінницького району Вінницької області, розміром 1,66 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало спадкодавцю згідно сертифікату на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого на підставі рішення Вінницької районної державної адміністрації за № 551 від 30.10.1996 року та зареєстрованого 16.01.997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 698. За життя дід написав заповіт, в якому зазначив, що все своє майно, де б воно не було та з чого воно б не складалося, заповідає своєму сину [PERSON], який спадщину після його смерті прийняв, вступивши в управління та володіння спадковим майном. [INFO] помер батько позивача [PERSON]. Позивач є спадкоємицею першої черги за законом після смерті свого батька [PERSON] Інших спадкоємців за законом чи за заповітом немає. [PERSON] спадщину після смерті батька прийняла, оскільки на момент його смерті була зареєстрована та проживала з ним за однією адресою. Однак, отримати в нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) вона не має можливості, оскільки в сертифікаті про право на земельну частку (пай) міститься відбиток печатки «загального відділу» замість відбитка гербової печатки, в зв'язку з цим їй було відмовлено у видачі вказаного свідоцтва. За даних підстав позивач вимушена була звернутись з вказаним позовом до суду. В судове засідання сторони не з'явились, попередньо через канцелярію суду подали письмові заяви про розгляд справи без їх участі, при цьому представник позивача [PERSON] згідно довіреності [PERSON] позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити, а представник відповідача - сільський голова Парпуровецької сільської ради Вінницького району Вінницької області в поданій заяві зазначив, що при вирішенні справи покладається на думку суду. Згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Врахувавши думки та позиції учасників процесу, викладені у поданих до суду письмових заявах, дослідивши письмові докази в справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку. Частиною 1 статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що [INFO] в с. Хижинці, Вінницького району Вінницької області помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 20.05.1997 року (а.с. 42). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно, до складу якого входить також право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Перемога» с. Хижинці, Вінницького району Вінницької області, розміром 1,66 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало спадкодавцю згідно сертифікату на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого на підставі рішення Вінницької районної державної адміністрації за № 551 від 30.10.1996 року та зареєстрованого 16.01.997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 698, що підтверджується його копією (а.с. 10). Згідно ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. За життя [PERSON] написав заповіт, в якому на випадок своєї смерті заповів все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право, своєму сину [PERSON]. Заповіт було посвідчено 13.05.1997 року секретарем виконавчого комітету Парпуровецької сільської ради Вінницького району Вінницької області Фусін Л.М. та зареєстровано в реєстрі за № 52, що підтверджується його копією (а.с. 9). Згідно ст. 548 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до норм ст. 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. [PERSON] спадщину після смерті свого батька [PERSON] прийняв належним чином, вступивши протягом шести місяців з часу відкриття спадщини в управління та володіння спадковим майном, та на частину спадкового майна отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Інших спадкоємців за законом та за заповітом не було. Зазначене підтверджується копією спадкової справи № 655/2006 року, заведеної Вінницькою районною державною нотаріальною конторою до майна померлого [INFO] [PERSON] (а.с. 39-50). [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого повторно 22.03.2016 року (а.с. 11). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно, до складу якого входить також успадковане ним після смерті свого батька [PERSON] право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Перемога» с. Хижинці, Вінницького району Вінницької області, розміром 1,66 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало [PERSON] згідно сертифікату на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого на підставі рішення Вінницької районної державної адміністрації за № 551 від 30.10.1996 року та зареєстрованого 16.01.997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 698 (а.с. 10). Статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних часток» визначено, що право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Відповідно до п. 17 Перехідних положень ЗК України від 25.10.2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документом, що посвідчує право на земельну частку, (пай) також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивач є спадкоємицею першої черги за законом після смерті батька [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про її народження серії [NUMBER], виданого 14.10.1980 року (а.с. 7). Інших спадкоємців першої черги за законом та спадкоємців за заповітом немає, що підтверджується листом Вінницької районної державної нотаріальної контори за № 1904/01-16 від 15.07.2016 року (а.с. 38). Відповідно до частини 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Позивач [PERSON] спадщину після смерті батька прийняла належним чином, так як відповідно до норм частини 3 статті 1268 ЦК України на час відкриття спадщини була зареєстрована та проживала разом з ним за однією адресою в [ADDRESS], що підтверджується копією домової книги для прописки (реєстрації) громадян (а.с. 12-13); довідками за № 674 та № 675, виданими виконкомом Сосонської сільської ради Вінницького району Вінницької області 27.09.2016 року (а.с. 66, 67). Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) після смерті батька [PERSON] позивач [PERSON] не має можливості, оскільки в сертифікаті міститься відбиток печатки «загального відділу» замість відбитка гербової печатки, що підтверджується письмовою відмовою Вінницької районної державної нотаріальної контори № 664/02-17 від 23.03.2016 року (а.с. 8). Відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 року № 1242 «Про затвердження Типової інструкції з діловодства у центральних органах виконавчої влади, Ради міністрів Автономної республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади» сертифікат на право на земельну частку (пай) повинен містити відбиток гербової печатки, тобто підпис посадової особи скріплюється гербовою печаткою установи. Згідно пункту 23 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Таким чином, судом встановлено, що за життя [PERSON] на законних підставах володів і користувався вищевказаним нерухомим майном, яке він успадкував після смерті свого батька [PERSON], а позивач [PERSON] у встановленому законом порядку прийняла спадщину після нього, в зв'язку з цим позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім того, за заявою представника позивача, суд вважає залишити за позивачем витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved