Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 07.08.2014 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, в якому мають дочку [PERSON]. [INFO], яка проживає із нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від виконання обов'язку по утриманню дитини, будучи працездатним та не маючи інших утриманців, відповідач працює по найму, має мінливий дохід, тому просила стягнути аліменти у твердій грошовій сумі по 800 гривень щомісячно до повноліття дитини, а також на своє утримання по 500 гривень щомісячно до досягнення дитиною трьох річного віку. Позивач подала заяву про підтримання позову та розгляд справи у її відсутності. Відповідач подав письмове заперечення проти позову, позовні вимоги визнав частково, погодився сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі по 350 гривень щомісячно, не погоджуючись із вимогами про стягнення аліментів на утримання позивачки, вказуючи, що не спроможний сплачувати аліменти у визначеному позивачкою розмірі, оскільки не працює, нерухомо мого майна у власності не має, проживає у господарстві батьків, його батько помер, а мати позбавлена батьківських прав, він здійснює догляд за бабусею. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що сторони з 07.08.2014 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, в якому мають дочку - [PERSON], [INFO], який проживає із позивачкою. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.182 Сімейного кодексу України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не можу бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Як передбачено ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до вимог ст. 184 Сімейного кодексу України суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У роз'ясненнях, викладених у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді прав щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» та ст.182 СК України зазначено, що при вирішенні питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають значення. Судом не встановлено, що відповідач працює та отримує сталий заробіток, тому, з урахуванням потреб та інтересів дитини, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, розміру мінімальної заробітної плати, а також матеріального становища відповідача, розмір аліментів слід визначити у твердій грошовій сумі по 600 гривень щомісячно до повноліття дитини. Згідно ст.80 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. Відповідно до ч.2, 4 ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, Сімейний кодекс України передбачає єдину підставу, яку враховує суд для визначення необхідності стягнення аліментів на дружину, з якою проживає дитина, до досягнення нею трьохрічного віку,- це спроможність чоловіка надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 2,3 ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як передбачає ч.1,2,4 ст. 60 ЦПК України Україні обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Позивач не надала суду доказів того, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на її утримання. Відповідачем підтверджено обставини, які він посилається, зокрема, що він не працює та доглядає хвору бабусю [PERSON]. Рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях, тому у позові в частині стягнення аліментів на утримання позивачки слід відмовити. Враховуючи наведене, ст.ст. 80, 84, 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial