Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою, в якій просить визнати [PERSON] безвісно відсутнім. В судовому засіданні представник заявниці в обґрунтування заяви зазначив, що [PERSON] перебувала із [PERSON] у шлюбі з 07.05.2008 року. Рішенням Київського районного суду м.Сімферополь АР Крим від 16.06.2010 року шлюб розірвано. В грудні 2009 року [PERSON] вибув із сім'ї та переїхав проживати до своєї матері. У грудні 2012 року [PERSON] повідомив заявниці, що він створив нову сім'ю та вибуває на постійне місце проживання у [INFO], хоча залишився зареєстрованим у [INFO]. З того часу відомостей про місце його перебування невідоме. Звернення до родичів колишнього чоловіка не допомогли з'ясувати місце його перебування. Тимчасова окупація АР Крим позбавляє можливості розшукати [PERSON] Визнання останнього безвісно відсутнім дасть заявниці можливість виїхати за кордон із дитиною та проживати із чоловіком, який бажає усиновити дитину. Просить визнати [PERSON] безвісно відсутнім з 01.01.2013 року. Суд, вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-АП №099185, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Поточне місце перебування [PERSON] невідоме. Місцем його реєстрації є [ADDRESS], про що свідчить копія довідки №1/6705 КП ЖЕО Київського району м.Сімферополь від 05.11.2014 року. Свідок [PERSON] суду показала, що у вересні 2015 року вона відвідувала адресу реєстрації [PERSON], за якою проживала його матір та яка повіомила, що її син у грудні 2012 року вибув на інше місце проживання. Аналогічні показання надав свідок [PERSON] У відповідності до ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Згідност. 43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Відповідно до п.6 ППВСУ Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду - у справах окремого провадження, зокрема, при розгляді справ про ... про визнання фізичної особи безвісно відсутньою здійснюються певні підготовчі дії, визначені законом. Відповідно до ст.247 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Так, заявником та представником не надано жодних допустимих доказів обставин, що підтверджують безвісну відсутність [PERSON] або обставин, що загрожували останньому. З їх пояснень та показів свідків вбачається, що єдиною активною дією по з'ясуванню місця перебування [PERSON] був виїзд за його місцем реєстрації та розмова з його матір'ю, оскільки розпитування родичів та знайомих результату не дали. Заявник не зверталася до правоохоронних органів для з'ясування місця перебування [PERSON] Доказів на підтвердження наявності обставин, які б могли свідчити про будь-яку небезпеку для [PERSON] не надала. Факт тимчасової окупації АР Крим, відсутності поштового зв'язку не дає беззаперечних підстав вважати, що всі можливі дії по розшуку [PERSON] заявником виконані. Суд вважає, що неприпустимим є визнання безвісно відсутньою особи, відомості про зникнення якої підпадають під сумнів та щодо якої немає точних відомостей про місце її перебування. Жодного беззаперечного доказу на підтвердження вимог, викладених у заяві не надано. Відповідно дост.60 ЦПК Україникожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] про визнання безвісно відсутнім [PERSON] в судовому засіданні не доведені, тому в задоволенні даної заяви слід відмовити повністю.

Outcome: dismissed