Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, в розмірі 1/3 частини усіх видів доходів щомісячно до закінчення дитиною навчання, посилаючись на те, що син навчається в Харківському національному університеті внутрішніх справ на денному відділенні, потребує матеріальної допомоги, а відповідач є його батьком, однак ухиляється від обов`язку щодо його утримання, не надає у добровільному порядку матеріальної допомоги. До суду надійшла заява позивача [PERSON] про підтримання заявлених позовних вимог, розгляд справи за її відсутності та ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач [PERSON] подав до суду відзив, в якому посилаючись на відсутність доказів на підтвердження того, що син потребую матеріальної допомоги, а він як відповідач може ї надавати, просив відмовити в задоволенні позовних вимог, а справу просив розглядати за його відсутності. Третя особа - [PERSON] подав суду заяву про підтримання заявлених [PERSON] позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, давши добутому правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони у справі, [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 16.03.2002, який був розірваний на підставі рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 20.12.2011 у справі № 2-2813/11. Мають спільного сина - [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки з Реєстру територіальної громади м. Харкова повнолітній [PERSON] , 2002 р.н., зареєстрований та мешкає разом із матір`ю - позивачкою у справі [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки № 2/01472-к від 30.12.2020, виданої Харківським національним університетом внутрішніх справ, [PERSON] є курсантом 1-го курсу денної форми навчання за державним замовленням; зарахований на навчання з 01.09.2020, передбачений термін закінчення - липень 2024 року. Відповідно до положень ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Статтею 200 Сімейного кодексу України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до положень ст. 201 Сімейного кодексу України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Враховуючи, що відповідачем [PERSON] не надано суду доказів того, що він не взмозі надавати своєму сину матеріальну допомогу, відсутні відомості про розмір його доходу, однак і позивачем [PERSON] не обґрунтовано та не надано доказів щодо необхідності визначення аліментів у заявленому нею розмірі, суд вважає за можливе заявлені [PERSON] вимоги про стягнення аліментів задовольнити частково. Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до положень ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі викладеного,

Outcome: partial