Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до апеляційного суду із апеляційною скаргою на заочне рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 27 серпня 2013 року, яким позовні вимоги [PERSON] задоволені частково: зобов'язано [PERSON] усунути перешкоди [PERSON] у користуванні земельною ділянкою, розташованою [ADDRESS], зобов'язано [PERSON] за власні кошти демонтувати капітальну будівлю та перенести огорожу у вигляді металевої сітки на межу, які фактично розташовані на земельній ділянці [ADDRESS], що належить [PERSON] згідно плану меж земельної ділянки за Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №3798433, позначених зі сторони від літери А до літери Б. [PERSON] просить скасувати вказане заочне рішення суду, оскільки рішення ухвалено з порушенням норм процесуального та матеріального права, та закрити провадження по справі. В апеляційній скарзі зазначає, що акт про встановлення меж земельної ділянки в натурі від 18.11.2010 р. нею та начальником відділу Держкомзему в Артемівському районі не підписувався та не затверджувався, крім того, державний акт серії ЯИ №379843 на право власності на земельну ділянку у відношенні [PERSON] оформлений з порушенням норм діючого законодавства. Відповідно до державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №737639, 737640 від 16.08.2007 року відповідач є власником двох земельних ділянок. Щодо порушення судом процесуального права, то посилання суду на належне повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи не відповідає дійсності, оскільки вона знаходилась у м. Києві. В судовому засіданні відповідач та її представник доводи апеляційної скарги підтримали. Позивач заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити рішення суду без змін. Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з наступного. Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,4860 га, що розташована на [ADDRESS]. Актом встановлення меж земельної ділянки в натурі з узгодженням суміжних землекористувачів від 18.11.2010 року визначено, що межі земельної ділянки [ADDRESS] площею 0,4860 га, яка передається [PERSON] в натурі (на місцевості) на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №379843 для ведення особистого селянського господарства в межах території Красненської сільської ради, закріплена в натурі ділянка має суміжності: від Б до В - земельна ділянка [PERSON], від Г до А - земельна ділянка [PERSON] Претензії по встановленню меж на існуючу земельну ділянку після її обстеження в натурі збоку суміжних землевласників та землекористувачів заявлено зі сторони [PERSON] Межа між ділянками [ADDRESS] та [ADDRESS] не встановлена. Перешкодою є капітальна будівля, яка знаходиться на ділянці [ADDRESS], через це закріпити кут повороту меж земельної ділянки межовим знаком є неможливим. Згідно інформації інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Донецькій області від 01.06.2010 р. №1с/0413 на ім'я [PERSON] вбачається, що [PERSON] виконує будівельні роботи з будівництва гаражу на присадибній ділянці у [ADDRESS] без погодженої проектної документації, чим порушено вимоги ст. 23 ЗУ «Про планування і забудову території» та ст.27 ЗУ «Про архітектурну діяльність», Інспекцією надано припис від 14.05.2010 року про усунення порушень, будівельні роботи призупинені. Згідно інформації інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Донецькій області від 13.09.2012 р. №1с/0840 на ім'я [PERSON] вбачається, що [PERSON] виконала будівництво господарських будівель (сарай, гараж) на присадибній ділянці у [ADDRESS] без повідомлення про початок виконання будівельних робіт, що є порушенням ст.34 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності». [PERSON] вчинила правопорушення, передбачене ч.5 ст. 96 КУпАП України та притягнута до адміністративної відповідальності. Інспекцією надано припис від 05.09.2012 р. про усунення порушень. Актом від 05.11.2012 року обстеження земельної ділянки [ADDRESS] на території Красненської сільської ради Артемівського району виявлено, що перешкодою для встановлення меж між ділянками [ADDRESS] та [ADDRESS] є капітальна будівля, яка збудована [PERSON], землевласником ділянки [ADDRESS]. Площа на земельній ділянці [PERSON], яка зайнята будівлею, відмосткою будівлі [PERSON] складає близько 20,0 кв.м. Також зі сторони землекористування [PERSON] встановлена огорожа у вигляді металевої сітки, яка фактично розташована на земельній ділянці [PERSON] і відокремлює частину його земельної ділянки орієнтовною площею 110 кв.м. на користь [PERSON] Згідно листа №0453/03 від 25.06.2013 року відділ Держземагенства в Артемівському районі Донецької області повідомляє, що згідно Реєстру других примірників державних актів, станом на 01.01.2013 р. земельна ділянка у [ADDRESS] рахується за [PERSON] Згідно листа №0386/03 від 04.06.2013 року відділ Держземагенства в Артемівському районі Донецької області повідомляє, що згідно Реєстру других примірників державних актів, станом на 01.01.2013 р. [PERSON] видавався державний акт на право власності на земельну ділянку на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 04.10.200 №4725 загальною площею 0,4860 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. 15 лютого 2013 року [PERSON] звернувся до Артемівського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою. Заочним рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 27 серпня 2013 року позовні вимоги [PERSON] задоволені частково у зв'язку з тим, що факт порушення з боку відповідача [PERSON] земельного законодавства та будівельних норм при самовільному будівництві, а також самовільному встановленні паркану на земельній ділянці позивача підтверджені та є підставою для задоволення частини вимог, а саме усунення перешкод [PERSON] з боку [PERSON] у користуванні земельною ділянкою, площею 0,4860 га, що розташована [ADDRESS] у с. Берхівка Красненської сільської ради Артемівського району Донецької області, зобов'язавши [PERSON] за власні кошти демонтувати капітальну будівлю та перенести огорожу у вигляді металевої сітки на межу, які фактично розташовані на земельній ділянці по [ADDRESS] у с. Берхівка Артемівського району, що належить позивачу згідно плану меж земельної ділянки за Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №3798433, позначених зі сторони від літери А до літери Б., а також зобов'язати [PERSON] не перешкоджати встановленню межового знаку між земельними ділянками [ADDRESS] та [ADDRESS]. В частині задоволення позовних вимог щодо зобов'язання відповідача проведення рекультивації забруднених відходами будівельних матеріалів та іншим сміттям ділянок та відновлення знищеного під час будівництва паркану слід відмовити, оскільки вони заявлені передчасно. Крім того, позивачем не надано достатніх доказів щодо вартості рекультиваційних робіт та знищеного відповідачем паркану під час будівництва. В частині стягнення з відповідача моральної шкоди в сумі 5 000 грн. позовні вимоги задоволені частково, з урахуванням тривалості душевних страждань, які зазнав позивач у зв'язку з пошкодженням майна, судом стягнуто в рахунок відшкодування моральної шкоди 1 000 грн. 23 грудня 2013 року [PERSON] подала до Артемівського міськрайонного суду Донецької області заяву про перегляд заочного рішення. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 13 січня 2014 року заяву про перегляд заочного рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 27 серпня 2013 року у цивільній справі №2/7219/968/13 за позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та відшкодування моральної шкоди залишено без задоволення. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, відповідача та його представника, перевіривши матеріали справи та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга [PERSON] підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ст. 152 ч.2 Земельного Кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Частиною 3 ст. 152 Земельного Кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Суд першої інстанції, задовольняючи частково позовні вимоги, прийшов до висновку, що факт порушення з боку відповідача [PERSON] земельного законодавства та будівельних норм при самовільному будівництві, а також самовільному встановленні паркану на земельній ділянці позивача підтверджені та є підставою для задоволення частини вимог, а саме усунення перешкод [PERSON] з боку [PERSON] у користуванні земельною ділянкою, площею 0,4860 га, що розташована [ADDRESS] Але з таким висновком суду не можна погодитись. Апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального права, а також висновки суду не відповідають обставинам справи. Як вбачається з матеріалів справи, після одержання сторонами державних актів на право власності на земельні ділянки, межі земельних ділянок в натурі з узгодженням суміжних землекористувачів не були визначені. Так, актом встановлення меж земельної ділянки в натурі з узгодженням суміжних землекористувачів від 18.11.2010 року визначено, що межі земельної ділянки [ADDRESS] площею 0,4860 га, яка передається [PERSON] в натурі (на місцевості) на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №379843 для ведення особистого селянського господарства в межах території Красненської сільської ради, закріплена в натурі ділянка має суміжності: від Б до В - земельна ділянка [PERSON], від Г до А - земельна ділянка [PERSON] Претензії по встановленню меж на існуючу земельну ділянку після її обстеження в натурі збоку суміжних землевласників та землекористувачів заявлено зі сторони [PERSON] Межа між ділянками [ADDRESS] та [ADDRESS] не встановлена. Перешкодою є капітальна будівля, яка знаходиться на ділянці [ADDRESS], через це закріпити кут повороту меж земельної ділянки межовим знаком є неможливим. Таким чином, між земельними ділянками сторін відсутня встановлена у законному порядку межа. За таких обставин відсутні підстави вважати, що [PERSON] перешкоджає [PERSON] у користуванні земельною ділянкою, розташованою [ADDRESS]. Згідно із статтею 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є неповне з»ясування судом обставин, що мають значення по справі, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального права. Оскільки апеляційним судом встановлено порушення судом першої інстанції при розгляді цієї справи вимог матеріального закону, дана неправильна оцінка досліджених по справі доказів, це є достатніми підставами для задоволення апеляційної скарги та скасування судового рішення і ухвалення нового про відмову у задоволенні позовних вимог. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з [PERSON] на користь [PERSON] необхідно стягнути судовий збір у розмірі 121 грн.80 грн.

Outcome: approved