Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно їх сина [PERSON] , [INFO] . В обгрунтування позовних вимог зазначила, що деякий час вони з відповідачем проживали однією сім`єю й мали стосунки чоловіка та дружини, а [INFO] у них народився син [PERSON] . їх стосунки з відповідачем припинені. Вона 30.07.2016 зареєструвала шлюб з іншим чоловіком, внаслідок чого змінено її прізвище. Відповідач тривалий час не цікавиться життям їх спільного сина й взагалі не приймає ніякої участі в його вихованні та розвитку, з дитиною не спілкується, аліменти не сплачує. Відповідач свідомо тривалий час нехтує своїми обов`язками щодо виховання дитини, що змусило її звернутися до суду з даною позовною заявою. Позивачка в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд справу розглядати за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] повторно не з`явився в судове засідання, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив та відзив не подав. Згідно з ухвалою Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30.03.2021, розгляд справи проводиться заочно. Представник третьої особи виконавчого комітету Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області в судове засідання не з`явився, але подав суду заяву, в якій не заперечував проти задоволення позовних вимог, просив суд справу розглядати за його відсутності. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, встановив наступне. Свідоцтво про народження від 22.01.2015 свідчить про те, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] і [PERSON] (а.с.10). Згідно зі свідоцтвом про шлюб, прізвище [PERSON] після державної реєстрації шлюбу 30.07.2016 змінено на [PERSON] (а.с.9). У довідці від 18.10.2019 №1510/02-30 вказано, що [PERSON] проживає по [ADDRESS] та має склад сім`ї: [PERSON] - чоловік, [PERSON] - син, [PERSON] - син (а.с.16). З довідки-характеристики від 21.10.2019 вбачається, що [PERSON] за час проживання за вказаною адресою зарекомендувала себе з позитивної сторони, за характером спокійна, врівноважена, користується повагою, має багато друзів, скарг та зауважень від жителів села та сусідів не надходило (а.с.18). Акт обстеження житлово-побутових умов проживання по [ADDRESS] складено 28.10.2019. В акті зазначено, що за даною адресою проживають [PERSON] з чоловіком [PERSON] , також разом з ними проживають сини [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На момент обстеження в будинку чисто та затишно, умови проживання задовільні. Достаток сім`і - середній (а.с.17). Довідка про реєстрацію місця проживання від 08.05.2020 свідчить про те, що [PERSON] зареєстрований по [ADDRESS] з 17.02.2007 по теперішній час (а.с.22). У довідці від 29.05.2020 №1334 вказано, що [PERSON] проживає без реєстрації по [ADDRESS] (а.с.20). З довідки-характеристики від 29.05.2020 №1332 вбачається, що [PERSON] характеризується негативно, агресивно налаштований, схильний до вживання спиртних напоїв, не працює, неодноразово надходили скарги до поліції на його протиправні дії (а.с.21). У довідці про заборгованість від 22.05.2020 №20011 зазначено, що на виконанні в Знам`янському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) перебуває виконавчий лист №389/188/16-ц, який видано 28.03.2016 Знам`янським міськрайоним судом Кіровоградської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Станом на 05.03.2020 заборгованість за аліментами складає 55000 грн. У період з 01.01.2016 по 01.05.2020 аліменти [PERSON] не отримувала (а.с.23). Характеристика від 24.02.2020 №35 свідчить про те, що [PERSON] відвідує заклад дошкільної освіти (ясла-садок) №23 Олександрійської міської ради Кіровоградської області з 15.08.2017. Дитина весела, добра, життєрадісна, відкрита; виявляє інтерес до навчальних занять уміє концентрувати увагу на поставленому завданні, розуміє інструкції вихователя; володіє достатнім словниковим запасом, любить співати, брати участь у музичних заходах, добре малює, ліпить з пластиліну; має відповідний віку фізичний розвиток. Батько дитини [PERSON] з сином не проживає; за весь час перебування дитини в закладі, не відвідував, не цікавився вихованням та розвитком дитини. Всім необхідним для життя та розвитку дитину забезпечує мама, [PERSON] відвідує дитячий заклад постійно, приходить чистим і в охайному вбранні (а.с.26). З листа від 24.02.2020 №27 та витягу з протоколу засідання педагогічної ради закладу дошкільної освіти (ясел-садка) №23 Олександрійської міської ради Кіровоградської області від 19.02.2020 вбачається, що [PERSON] зі своїм сином [PERSON] не проживає, не спілкується, не здійснює догляд; ніколи не відвідував заклад, не був присутнім жодного разу на святах, не цікавиться питанням виховання та навчання дитини; ні з яких питань за період відвідування дитиною закладу батько жодного разу не звертався (а.с.24, 25). Висновок органу опіки та піклування, що затверджений рішенням виконавчого комітету Новопразької селищної ради від 09.06.2020 №31, свідчить про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Зі змісту висновку вбачається, що за отриманим запрошенням від 28.05.2020 №791 на засідання комісії, з питань захисту прав дитини яке відбулось 02.06.2020, [PERSON] не з'явився (а.с.11-15, 19). Згідно з ч.3 ст.51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною 1 статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 15 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Згідно з ч.ч. 1-4 ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до ч.1 ст.155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Згідно з ч.4 ст.155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені ч.1 ст.164 СК України. Зокрема, п.2 ч.1 ст.164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення від виконання батьківських обов`язків передбачає систематичне невиконання обов`язку турбуватись про дітей, в чому воно б не виражалось (не годувати, не забезпечувати необхідним одягом, медичною допомогою, словом не робиться нічого для задоволення життєво важливих потреб дитини). Виходячи з тлумачення п.2 ч.1 ст.164 СК України, суд повинен мати підстави для висновку, що ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав виключно за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. У пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 «Про практику застосування судами законодавств при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу, на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. За викладених обставин, аналізуючи та оцінюючи всі докази по справі в їх сукупності, а також встановивши фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для правильного вирішення справи, враховуючи, що відповідач не виконує свої батьківські обов`язки по піклуванню та вихованню свого сина, про його фізичний, духовний та моральний розвиток не турбується, не забезпечує необхідним одягом, харчуванням, медичною допомогою, тобто не вживає заходів для задоволення життєво важливих потреб дитини, свою поведінку в кращу сторону не змінив і така винна поведінка батька розцінюється судом як свідоме нехтування ним своїми батьківськими обов`язками, враховуючи те, що під час судового розгляду справи встановлені обставини, які переконали суд у тому, що [PERSON] необхідно позбавити батьківських прав, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сплачений нею судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп. На підставі викладеного, ст.ст.5, 150, 155, 164, 166 СК України,

Outcome: approved