Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до Луцької міської ради про визнання права власності на житловий будинок. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] року помер її батько - [PERSON]. Після смерті останньої відкрилась спадщина на спадкове майно - житловий будинок по [ADDRESS] Позивач прийняла спадщину після смерті батька [PERSON], оскільки, подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Просить суд визнати за нею право власності на вищевказане спадкове майно, після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] року. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з'явились, проте подали суду письмові заяви про розгляд справи без їх участі за наявними матеріалами справи. Просили суд позов задовольнити. Представник Луцької міської ради в судове засідання не з'явився, проте подав суду письмову заяви про розгляд справи у його відсутності по наявних матеріалах справи. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності осіб, які не з'явились за наявними матеріалами справи. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 22.03.1961 року рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради депутатів трудящих №110 за [PERSON] закріплено земельну ділянку під індивідуальне будівництво двохповерхового житлового будинку, який розташований по [ADDRESS] (а.с. 49). Рішення виконавчого комітету Луцької міської ради депутатів трудящих від 16.06.1966 року № 269 надано дозвіл [PERSON] та [PERSON] садиба яких знаходиться по [ADDRESS] та [ADDRESS], закінчити будівництво одноповерхових будинків замість двоповерхових. (а.с. 4). Як вбачається з копії технічного паспорту на об'єкт нерухомого майна, який розташований по [ADDRESS], дане будинковолодіння складається з житлового будинку (А-1), прибудови (а), погріб (а2), ганок (а1), сарай-літня кухня (Б-1), тамбур (б), сарай (В-1), огорожа (1) (а.с. 31). [INFO] року [PERSON] помер, що стверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] (а.с. 11). Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив. Судом також встановлено, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] З свідоцтва про народження позивача вбачається, що [PERSON] являється батьком позивача (а.с. 9, 10). [PERSON] прийняла спадщину після смерті батька [PERSON], оскільки подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (а.с. ). Також судом встановлено, що [PERSON] не має можливості оформити свої спадкові права на спадкове майно, що залишилось після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] року, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спірну будівлю. Відповідно ч.1 ст.376 ЦК України житловий будинок, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Разом з тим, до 19 січня 1996 року, згідно з Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31 січня 1966 року Міністерством комунального господарства УРСР, не підлягали реєстрації будинки і домоволодіння, розташовані в населених пунктах. Обов'язок власників забезпечити державну реєстрацію прав власності на всі без винятку об'єкти нерухомості введено лише з 29 червня 98 року. Саме цього дня набрала чинності Інструкція про порядок державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затверджена наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики від 09 червня 1998 року №121. Відповідно до ч.3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року N 1952-IV права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації (зокрема й право власності на нерухоме майно - частина 1 статті 4 Закону). Згідно із частиною 4 ст. 3 вищезазначеного Закону, права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Як встановлено судом, на земельній ділянці по [ADDRESS], який побудовано в 1966 році та не здано в експлуатацію. Оскільки, на момент побудови вищевказаного житлового будинку у 1966 році (до 29 червня 1998 року) законодавством не було передбачено обов'язкової реєстрації прав власності на нерухоме майно, а тому дана нерухомість набута спадкодавцем у власність з дотриманням установленого порядку набуття. Крім того, відповідно до висновку експертного дослідження №О-160, складеного 08 січня 2016 року, житловий будинок з прибудовою по [ADDRESS] в м. Луцьку по своїм об'ємно-планувальним та конструктивним рішенням відповідає вимогам ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення.», в тому числі по пожежній безпеці і санітарно-гігієнічним вимогам та інженерному обладнанню, а також вимогам ДБН 360-92** «Планування і забудова міських та сільських поселень», ДБН В.1.1-7-2002 «Положення безпека об'єктів будівництва» (а.с. 29-34). Таким чином, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що слід визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно за законом, що залишилось після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] року, а саме на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який заходиться за адресою: [ADDRESS] На підставі наведеного та

Outcome: approved