Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначила, що 14.11.2003 року між нею та відповідачем по справі було укладено шлюб, однак спільне життя не склалось з підстав відсутності порозуміння, наявності різних поглядів на життя та ведення спільного господарства, що призвело до неможливості збереження сім`ї. У подружжя від шлюбу є неповнолітні діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На підставі викладеного, позивач просить шлюб розірвати. Ухвалою Суворовського районного суду міста Одеси від 25 травня 2020 року цивільну справу було прийнято до провадження та призначено судове засідання. В судове засідання позивач не з`явилась, звернулась до суду з заявою, в якій просила задовольнити її позовні вимоги, розгляд справи провести за її відсутності. Відповідач у судове засідання також не з`явився, звернувся до суду з заявою про визнання позовних вимог та просив суд розгляд справи провести за його відсутності. Згідно положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані сторонами докази в їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з огляду на наступне. Сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 14 листопада 2003 року Другим Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 271 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 02.04.2016 р.) (а.с. 4). Після державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 14.02.2018 року) та [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 21.02.2018 року), які проживають з позивачем (а.с.7,9). [PERSON] 08 листопада 2017 року змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », актовий запис №23 (свідоцтво про зміну імені серії [NUMBER] від 08.11.2017 року, а.с. 8). [PERSON] 27 жовтня 2017 року змінив прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », актовий запис №104 (свідоцтво про зміну імені серії [NUMBER] від 27.10.2017 року, а.с. 10) Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Як передбачено ст. 12 Європейської Конвенції по правам людини, чоловіки та жінки, які досягли шлюбного віку, мають право вступати в шлюб и створювати сім`ю у відповідності з національним законодавством, яке регулює здійснення цього права. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права та обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З урахуванням того, що позивач на примирення категорично не згодна, сторони зазначили, що їх сім`я розпалася остаточно, вони не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, за таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх дітей, а тому шлюб підлягає розірванню. Спорів з приводу розподілу спільного майна подружжя та місця проживання дітей під час розгляду справи заявлено не було. Позивачем не заявлено вимоги про відшкодування судових витрат, у зв`язку з чим у суду відсутні підстави для покладання цих витрат на відповідача.

Outcome: approved