Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до Валківського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначає, що 10.11.2001 року вона та [PERSON] зареєстрували шлюб. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Подружні відносини між ними фактично припинились, протягом дев'яти років вони не проживають разом. Дитина проживає разом з матір'ю. Майнових спорів між ними не має. Позивач вимагає розірвати шлюб зареєстрований 10.11.2001 року Старомерчицькою селищною радою Валківського району Харківської області між нею та [PERSON] В судовому засіданні позивач позов підтримала та зазначила, що близько дев'яти років вона не проживає разом з [PERSON] Їй відомо, що у чоловіка є інша сім'я, тому збереження шлюбу між ними не можливе. Відповідач в судове засідання не з'явився, проте надав заяву, в якій прохав підготовче судове засідання проводити за його відсутності. Проти розірвання шлюбу не заперечив. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, вислухавши позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого Старомерчицькою селищною радою Валківського району Харківської області, актовий запис №14, 10 листопада 2001 року був укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.4) Під час перебування в шлюбі у сторін народився син, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER].(а.с.10) Як зазначає позивач, син, [PERSON], проживає разом з матір'ю. Виходячи з пояснень позивача, наміру зберегти шлюб вона не має. Причиною розпаду сім'ї, як пояснила [PERSON], є різні погляди на життя та відсутність порозуміння між ними, при цьому, вони не проживають як чоловік та дружина близько 9 років, та їх шлюб має лише формальний характер. Враховуючи надтривалий час проживання сторін окремо, суд не вбачає можливості збереження сім'ї. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки відповідач визнав позов та не заперечує проти розірвання шлюбу, а позивач наполягає на позовних вимогах, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і недоцільним, та суперечило б інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved