Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом,в якому зазначила, що з 14.12.2009 р. по 26.02.2014 р. вона перебувала у трудових відносинах з відповідачем. Відповідач не виплачував позивачці заробітну плату, у зв»язку з чим вона вимушена була звернутись до Жовтневого райсуду м. Запоріжжя з заявами про видачу судового наказу. Наказом від 27.09.2013 р. на користь позивачки з відповідача було стягнуто заробітну плату за вересень 2013 р. у розмірі 3 742,15 грн. Наказом від 04.11.2013 р. на користь позивачки з відповідача було стягнуто заробітну плату за жовтень 2013 р. у розмірі 4 098,54 грн. Наказом від 04.12.2013 р. на користь позивачки з відповідача було стягнуто заробітну плату за листопад 2013 р. у розмірі 3 788,38 грн. Наказом від 15.01.2014 р. на користь позивачки з відповідача було стягнуто заробітну плату за грудень 2013 р. у розмірі 5 018,91 грн. Наказом від 05.02.2014 р. на користь позивачки з відповідача було стягнуто заробітну плату за січень 2014 р. у розмірі 2 731,23 грн. Наказом від 14.03.2014 р. на користь позивачки з відповідача було стягнуто заробітну плату за лютий 2014 р. у розмірі 8 609,66 грн. До теперішнього часу відповідач не провів з позивачкою повного розрахунку за вказаними вище наказами. Позивачка просить суд стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток за час затримки виплати заробітної пати у сумі 25 836,82 грн. Крім того,позивачка зазначає, що у зв»язку з невиплатою заробітної плати вона відчула моральних страждань,так як їй потрібно було прикладати додаткових зусиль для організації свого життя, пов»язаного з утриманням сім»ї. Через відсутність своєчасних виплат заробітної плати вона не могла в повній мірі задовольнити матеріальні потреби сім»ї. Сама виховує доньку, яка навчається на контрактній основі в ЗНУ і потребує значних матеріальних затрат. Моральну шкоду позивачка оцінила в 10 000 грн. і просить суд цю суму також стягнути з відповідача. У судовому засіданні позивачка позов підтримала. Представник відповідача з позовом погодилась частково, а саме: повністю визнала позовні вимоги в частині стягнення середнього заробітку з час затримки виплати заробітної пати у сумі 25 836,82 грн. і частково визнала вимоги відносно моральної шкоди, вважає, що розмір моральної шкоду слід зменшити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи,суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав: судом встановлено, що позивачка [PERSON] з 14.12.2009 р. по 26.02.2014 р. вона перебувала у трудових відносинах з відповідачем - ДП «Державний проектний інститут «Запоріжцивільпроект» Відповідач не виплачував позивачці заробітну плату, у зв»язку з чим вона вимушена була звернутись до Жовтневого райсуду м. Запоріжжя з заявами про видачу судового наказу. Наказом від 27.09.2013 р. на користь позивачки з відповідача було стягнуто заробітну плату за вересень 2013 р. у розмірі 3 742,15 грн. Наказом від 04.11.2013 р. на користь позивачки з відповідача було стягнуто заробітну плату за жовтень 2013 р. у розмірі 4 098,54 грн. Наказом від 04.12.2013 р. на користь позивачки з відповідача було стягнуто заробітну плату за листопад 2013 р. у розмірі 3 788,38 грн. Наказом від 15.01.2014 р. на користь позивачки з відповідача було стягнуто заробітну плату за грудень 2013 р. у розмірі 5 018,91 грн. Наказом від 05.02.2014 р. на користь позивачки з відповідача було стягнуто заробітну плату за січень 2014 р. у розмірі 2 731,23 грн. Наказом від 14.03.2014 р. на користь позивачки з відповідача було стягнуто заробітну плату за лютий 2014 р. у розмірі 8 609,66 грн. До теперішнього часу відповідач не провів з позивачкою повного розрахунку за вказаними вище наказами. Згідно ст..115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно, в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Згідно ст..116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації,провадиться в день звільнення. Згідно ст..117 КЗпП України, в разі невиплати звини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у статі 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідач позов в частині стягнення середнього заробітку за час затримки проведення розрахунку у розмірі 25 836,82 грн. визнав. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Виходячи з наведеного, суд позов в цій частині задовольняє у повному обсязі. Згідно ст..237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться уразі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв»язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідач погодився з тим, що у зв»язку з невиплатою позивачці заробітної плати ним було нанесено їй моральну шкоду. Але, виходячи з принципу розумності і справедливості, суд вважає за необхідне стягнути моральну шкоду у сумі 2 000 грн.

Outcome: approved