Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначає, що згідно договору купівлі-продажу від 09.10.2015 року громадяни [PERSON] та [PERSON] продали їй належну їм квартиру, яка розташована за адресою: м. Запоріжжя, пр.. Моторобудівників[ADDRESS]. Після купівлі будинку в ньому було зареєстровано відповідача по справі [PERSON]. В зазначений строк, відповідно до договору купівлі-продажу останній повинен був знятися з реєстрації самостійно до 20 жовтня 2015 року, але цього не зробив. На даний час відповідач уникає зустрічей, не відповідає на телефонні дзвінки, явно не бажає виконувати взяті на себе зобовязання за договором. Крім того позивачка зазначає, що вона не має можливості сплачувати усі комунальні послуги за відповідача, це ставить її у скрутне матеріальне становище, а також реєстрація відповідача позбавляє її права в повній мірі розпоряджатися її квартирою на власний розсуд. На підставі вищевикладеного просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою № 74 в буд. № 26-А по пр.. Моторобудівників в м. Запоріжжі та зобовязати Державну міграційну службу України Шевченківського районного відділу м. Запоріжжя зняти відповідача з реєстрації за зазначеною адресою. Позивачка в судове засідання не зявилась, надала суду заяву в якій просила справу розглянути без її участі та зазначила, що свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] також в судове засідання не зявився, надіслав на адресу суду заяву, в якій просив суд слухати справу без його участі та зазначив, що з позовними вимогами він згоден, позов визнає та просить його задовольнити. Представник третьої особи у судове засідання також не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про причини своєї неявки суд не повідомив, заперечень або пояснень не надав. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної власності позивачці, що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 09.10.2015 року укладеного між позивачкою, відповідачем та гр.. [PERSON] (а.с.8-9), копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.7). Відповідно до п. 6.1. вказаного вище договору Продавці зобовязались до 20.10.2015 року знятися з місця реєстрації за вищевказаною адресою, але свій обовязок не виконали. Так з довідки № 1603 виданої Центром обслуговування абонентів Єдиної абонентської служби 26.10.2015 року вбачається, що у даній квартирі окрім позивачки зареєстрований без рідства і відповідач по справі [PERSON](а.с.10). Згідно ст. 317 ЦК України , власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Ст. 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Крім того відповідно до п. 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації. На думку суду, вимоги позивачки правомірні, оскільки відповідач у зазначеному будинку не мешкає з дня її продажу, тобто з 09.10.2015 року, за договором купівлі-продажу зобовязався виписатися з неї, але даний обовязок не виконав, домовленостей між сторонами щодо збереження права користування житловим приміщенням не було, крім того відповідач позов визнав, тому суд вважає за доцільне визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Що стосується вимог позивачки про зобовязання Шевченківського РВ у м. Запоріжжі Управління державної міграційної служби в Запорізькій області зняти відповідача з реєстраційного обліку, то суд дані вимоги в порядку цивільного судочинства не розглядає, оскільки вони повинні розглядатися в порядку визначеному КАС України. На підставі викладеного,

Outcome: partial