Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме просить встановити те, що померла [INFO] [PERSON] є її матір'ю. В обґрунтування вимог посилається на те, що померла її матір, після смерті якої відкрилася спадщина на належне майно, при звернені до нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено, оскільки вона не може підтвердити родинні відносини із матір'ю. Так в свідоцтві про смерть по батькові померлу записано - [PERSON], а в свідоцтві про народження заявниці по-батькові іі матір записано - [PERSON], зазначена помилка виникла при отриманні свідоцтва про народження заявниці. А також просить встановити факт прийняття спадщини, посилаючись на те, що після смерті її матері відкрилася спадщина на майно, яке після смерті матері вона фактично прийняла та вступила в володіння та управління спадковим майно. Після звернення до нотаріальної контори їй було відмовлено у видачі свідоцтва, в зв'язку з чим просить позов задовольнити. Заявниця в судове засідання не з'явилась, від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутність (а.с. 18). Заінтересована особа в судове засідання не з'явилась, про місце та час розгляду справи повідомлялась належним чином (а.с.26). Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так встановлено, що [INFO] померла [PERSON], (а/з про смерть № 16, від 02.02.1999р.), що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 7). Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно. [PERSON], у встановлений законом строк звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але отримати свідоцтво не можливо, оскільки вона не може документально підтвердити факт родинних відносин між нею та її померлою матір'ю, оскільки в свідоцтві про смерть по батькові її матір записано - [PERSON], а в свідоцтві про її народження по батькові її матір зазначено - [PERSON]. Зазначені розбіжності в документах, які видають органи РАЦС унеможливлюють здійснення заявником своїх спадкових прав. Виправити зазначені розбіжності неможливо, оскільки матір померла, а встановлення факту належності свідоцтва про смерть не припустимо згідно ч. 3 ст. 315 ЦПК України. Крім того, після смерті [PERSON], дочка померлої, як спадкоємець першої черги за законом, фактично вступила в володіння та управління спадковим майном, тобто фактично прийняла спадщину після смерті матері. Згідно ст. 316 ЦК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що маючих юридичне значення» зазначено, що перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, наводиться у ст. 315 ЦПК і не є вичерпним. У судовому порядку можуть бути встановлені й інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення, зокрема встановлення факту родинних відносин тощо. Сторонами у справах окремого провадження є заявники, заінтересовані особи, які є спеціальними суб'єктами цього виду провадження. При визначенні кола заінтересованих осіб у встановленні факту слід враховувати їх юридичний інтерес. Також, передбачено, що відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника тощо. Факт родинних відносин, а саме те, що померла [INFO] [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO], що підтверджується, свідоцтвом про укладення шлюбу, копією свідоцтва про смерть, сертифіката на право на земельну частку (пай), де по батькові матір заявниці вказано - [PERSON] та свідоцтвом про народження заявниці, де прізвище заявниці та її матері однакові - [PERSON]. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику справах про спадкування» від 30.05.2008 №7, відносини спадкування регулюються правилами України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, колом спадкоємців за законом. Таким чином, до правовідносин, які виникли, повинні застосовуватися положення ЦК України у редакції 1963 року. Згідно зі ст. 529 ЦК України при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Згідно ст. 548 ЦК України, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ст. 549 ЦК України, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Отже згідно зі ст. 548, п.1 ч.1 ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року, [PERSON], прийняла спадщину після смерті матері [PERSON], шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном та протягом строку, передбаченого ч. 2 ст. 549 ЦК України, не заявила про відмову від спадщини. Таким чином суд приходить до висновку про те, що заява [PERSON], обґрунтована та підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 548, 549 ЦК України (1963р.), ст. ст. 315, 328, 392, 1277 ЦПК України,

Outcome: approved