Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] , за участю третьої особи: Служби у справах дітей Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини, в якому просила визначити місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] , [INFO] , що проживає за адресою: [ADDRESS] . Позов обґрунтований такими обставинами. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі у сторін народилась дочка - [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що на теперішній момент дочка проживає з нею за адресою: [ADDRESS] та знаходиться на її утриманні. Відповідач, як батько, не приймає жодної участі в утриманні та вихованні дитини. Вказала, що жодним чином не перешкоджає відповідачу у спілкуванні з дочкою. Після численних спроб вирішити питання щодо місця проживання дитини, які не дали результату, позивач вимушена звернутися до суду. У відкрите підготовче судове засідання, призначене на 17 березня 2020 року учасника справи з`явились, про дату, час та місце судового засідання не повідомлені належним чином. Представник позивача подав до суду клопотання про проведення підготовчого судового засідання у відсутності позивача та її представника. Відповідач подав до канцелярії суду заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, та просив їх задовольнити, розгляд справи просив проводити у його відсутність. Представник Служби у справах дітей Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації про причину неявки не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності не подавав. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги належить задовольнити в повному обсязі з наступних підстав. Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд вважає, що вони виникли у зв`язку із визначенням місця проживання дитини, а тому регулюються Главою 13 СК України. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що рішенням Білозерського районного суду Херсонської області шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. У шлюбі у сторін народилась дочка - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого Одеським міським відділом державної реєстрації цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 17 січня 2017 року, серії [NUMBER] . Відповідно до довідки Житлово-будівельного кооперативу «Шовковик-14» №82 від 16 серпня 2019 року встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] та її дочка [PERSON] , [INFO] фактично проживають у [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно з принципом 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року малолітня дитина не повинна, крім тих випадків коли є виключні обставини, бути розлучена з матір`ю. Виходячи з викладеного і враховуючи те, що відповідачем визнано позов в повному обсязі та надано згоду на проживання дочки з матір`ю,

Outcome: approved