Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до Рівненського міського суду з позовом до Рівненської міської ради про визнання часток у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку та визнання права власності на земельну ділянку. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що її покійному чоловікові [PERSON], на підставі рішення Рівненської міської ради № 1105 від 15.12.2004 р. праві спільної сумісної власності належала земельна ділянка площею 0,0093 га з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування частини житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка складається із двох частин №? 1 з кадастровим номером 5610100000:01:022:0152, №?2 з кадастровим номером: 5610100000:01:022:0152, про що видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА №054345 на ім'я позивача, де власниками без визначення частко вказані позивач та її чоловік. Право власності на земельну ділянку зареєстровано 15.08.2005 р., що стверджується витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 09.04.2014 р. за № НВ- 5600892702014 та № НВ-5600892712014. На вказаній земельній ділянці розташовані 23/100 частин житлового будинку, з яких 11,5/100 належать [PERSON] на підставі Договору дарування від 10.08.2001 р., а 11,5 /100 частин - на підставі Договору довічного утримання від 16.03.2002 р., укладеного із її покійним чоловіком [PERSON] . Право власності на частину будинку зареєстроване в КП РМБТІ номер запису 128-25088. 20.06.2006 р. [PERSON] помер. Вважає, що у зв'язку із переходом до неї права власності на частину житлового будинку, належного її чоловікові - 11,5/100 до неї також перейшло право власності на належну йому частину земельної ділянки, на якій вона розміщена. У зв»язку з чим просить визначити частки співвласників [PERSON] та [PERSON] у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0093 га з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування частини житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка складається із двох частин №? 1 з кадастровим номером 5610100000:01:022:0152, №?2 з кадастровим номером 5610100000:01:022:0153 на [ADDRESS] в розмірі по 1/2 частині для кожного співвласника та визнати за нею право власності на ? частину земельної ділянки №? 1 з кадастровим номером 5610100000:01:022:0152, №?2 з кадастровим номером: 5610100000:01:022:0153 на [ADDRESS] у зв»язку із набуттям права власності на 11,5/100 частин житлового будинку на підставі Договору довічного утримання від 16.03.2002 р. серії АЕР № 590511 р. № 2521. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала, просила їх задоволити. Представник відповідача [PERSON] не заперечує проти задоволення позовних вимог. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON], на підставі рішення Рівненської міської ради № 1105 від 15.12.2004 р. праві спільної сумісної власності належить земельна ділянка площею 0,0093 га з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування частини житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка складається із двох частин №? 1 з кадастровим номером 5610100000:01:022:0152, №?2 з кадастровим номером: 5610100000:01:022:0152, про що видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА №054345 на ім'я [PERSON], де співвласниками без визначення часток вказані [PERSON] та [PERSON] Право власності на земельну ділянку зареєстровано 15.08.2005 р., що стверджується витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 09.04.2014 р. за № НВ- 5600892702014 та № НВ-5600892712014. Відповідно до копії свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON] одружились 08 травня 2003 року. [PERSON] [INFO] помер, що стверджується доданою до позову копією свідоцтва про смерть. Відповідно до договору дарування від 10.08.2001 року [PERSON] та [PERSON] є власниками 23/100 частин жилого будинку з надвірними будівлями в [ADDRESS]. Відповідно до договору довічного утримання від 16.03.2002 року укладеного між [PERSON] та [PERSON] [PERSON] є власником 11,5/100 частин вказаного житлового будинку. Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 5 ст. 89 ЗК України поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснена за умови попереднього визначення розміру земельних частко, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Згідно із ч.ч.3, 4 ст. 88 ЗК України учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Згідно із ст. 377 ЦК України в редакції чинній на час виникнення права власності до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначенння у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. Відповідно до ч.4 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності на жилого будинку, будівлі або споруди. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За наведених обставин, суд вважає наявними законні підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. На підставі викладеного, ст. ст 377,392 ЦК України, ст..ст. 88,89,120 ЗК України,

Outcome: approved