Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON], треті особи: [PERSON], [PERSON], про встановлення порядку користування житловим будинком. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] зазначила наступне. Їй та відповідачу [PERSON] належить 19/50 частин будинковолодіння за адресою: м. Запоріжжя, вул. Калініна/Лазаретна 20/7, а саме житловий будинок літ. [PERSON] чином, співвласникам [PERSON] та [PERSON] належить по 19/100 частин. Позивач [PERSON] вказує, що мешкає із онучкою та її дитиною та співмешканцем онучки в житловому будинку у м. Нікополь. Належною частиною будинковолодіння за адресою: м. Запоріжжя, вул. Калініна/Лазаретна 20/7 користуватися не може, так як їй заважає [PERSON] Звернення до міліції з цього приводу результатів не дали. [PERSON] було рекомендовано звернутися до суду. Посилаючись на данні технічного паспорту на житловий будинок, позивач [PERSON] зазначає, що її та [PERSON] 19/50 частин у будинковолодінні складаються із: житлового будинку літ. Б, житлової прибудови літ. Б-1, службової прибудови літ. б-1, загальною площею 44,8 кв.м., жилою площею 39,0 кв.м. Позивач [PERSON] просить суд встановити порядок користування 19/50 частинами будинковолодіння, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Калініна/Лазаретна 20/7, на земельній ділянці 970,0 кв.м., які знаходяться у спільній частковій власності [PERSON] та [PERSON]. При цьому [PERSON] просить виділити безпосередньо їй наступні приміщення: житлову кімнату №2, площею 7,2 кв.м., у житловому будинку літ. Б та жилу кімнату № 8, площею 6,6 кв.м., у житловій прибудові Б-1, загальною площею 13,8 кв.м., а також комору №7, площею 0,5 кв.м., у житловій прибудові літ. Б-1. В особисте користування [PERSON] позивач пропонує виділити жилу кімнату №3, площею 17,6 кв.м., у житловому будинку літ. Б, а також комору №6, площею 0,5 кв.м., у житловій прибудові Б-1. Інші приміщення житлового будинку Б, житлової прибудови літ. Б-1, сарай літ. К, вбиральню літ. Ж залишити у спільному користуванні [PERSON] та [PERSON]. Відповідач [PERSON] позов не визнала, подала зустрічний позов. В обґрунтування зустрічного позову [PERSON] зазначила, що 19/50 частин будинковолодіння за адресою: м. Запоріжжя, вул. Калініна/Лазаретна 20/7, а саме житловий будинок літ. Б., перебуває у спільній частковій власності [PERSON] та [PERSON], де співвласникам належить по 19/100 частин. 17/50 частин будинковолодіння за адресою: м. Запоріжжя, вул. Калініна/Лазаретна 20/7 належить [PERSON]. 14/50 частин будинковолодіння за адресою: м. Запоріжжя, вул. Калініна/Лазаретна 20/7 належить [PERSON]. [PERSON] у зустрічному позові зазначається, що [PERSON] та [PERSON] займають житловий будинок літ. А, який знаходиться на відокремленій земельній ділянці, у звязку з чим вони не мають відношення до спірного житлового будинку літ. Б і до суміжної земельної ділянки. [PERSON] просить суд встановити порядок користування 19/50 частинами будинковолодіння, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Калініна/Лазаретна 20/7, на земельній ділянці 970,0 кв.м., які знаходяться у спільній частковій власності [PERSON] та [PERSON], але [PERSON] запропоновано порядок, який відрізняється від порядку, на якому наполягає [PERSON] [PERSON] просить виділити їй у особисте користування кімнату №2, площею 7,2 кв.м., у житловому будинку літ. Б, кімнату №8, площею 6,6 кв.м., у житловій прибудові літ. Б-1, загальною площею 13,8 кв.м., а також комори №7, площею 0,5 кв.м., та №6, площею 0,5 кв.м., у житловій прибудові літ. Б-1. [PERSON] запропоновано виділити кімнату №3, площею 17,6 кв.м., у житловому будинку літ. Б. Інші приміщення житлового будинку Б, житлової прибудови літ. Б-1, сарай літ. К, вбиральню літ. Ж запропоновано залишити у спільному користуванні [PERSON] та [PERSON] У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник позов підтримали, надали пояснення аналогічні тим, що викладені у позові. Зустрічний позов не визнали в повному обсязі. Відповідач [PERSON] позов не визнала з причин, викладених у зустрічному позові, наполягала на задоволенні її зустрічного позову. Треті особи в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Заслухавши пояснення позивача, її представників, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що первісний та зустрічний позови не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. За договором купівлі-продажу від 03.01.1996 року [PERSON] належало 19/50 частин житлового будинку, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Калініна/Лазаретна 20/7. Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11.07.2011 року за [PERSON] було визнано право власності на 19/100 частин домоволодіння з господарськими будовами, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Калініна/Лазаретна 20/7 у порядку спадкування після смерті [PERSON]. При цьому в мотивувальній частині рішення було зазначено, що [PERSON] та [PERSON] придбали 19/50 частин житлового будинку, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Калініна/Лазаретна, 20/7 на підставі договору купівлі-продажу від 03.01.1996 року. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано 24.04.2007 року. [PERSON] належало 19/100 частин цього домоволодіння, на які відкрилася спадщина після його смерті. [PERSON] як єдиний спадкоємець першої черги наслідує частку батька у спільному майні подружжя. Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України, і тому вважаються законними та обґрунтованими, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом. Згідно зі ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Таким чином, на день розгляду справи [PERSON] належить 19/100 частин житлового будинку, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Калініна/Лазаретна 20/7, [PERSON] також належить 19/100 частин житлового будинку, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Калініна/Лазаретна 20/7. Щодо інших співвласників житлового будинку, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Калініна/Лазаретна 20/7 суду належних доказів не надано. Наданий сторонами Технічний паспорт на житловий будинок (типова форма 2-ТИ) не є належним доказом на підтвердження кола співвласників житлового будинку, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Калініна/Лазаретна 20/7. По-перше, зазначений технічний паспорт складний станом на 14.10.1995 року і зміни в нього вносилися тільки 14.02.1996 року. По-друге, Згідно Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженій Наказом Держбуду України 24.05.2001 №127, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 липня 2001 року за №582/5773 (пункти 1.2. та 1.4) технічний паспорт це документ, складений на підставі матеріалів технічної інвентаризації. Технічна інвентаризація збудованих (реконструйованих) будинків, допоміжних будівель та споруд з метою проводиться з метою: визначення їх фактичної площі та об'єму (щодо проектних); обстеження та оцінки технічного стану наявних об'єктів; установлення вартості об'єктів. По-третє, згідно ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»: - державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; - Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єктів цих прав; Статтею 28 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» інформація про зареєстровані права та їх обтяження, що міститься у Державному реєстрі прав, є відкритою та загальнодоступною. Для фізичних та юридичних осіб інформація за обєктом нерухомого майна надається в електронній формі через офіційний веб-сайт Міністерства юстиції України, за умови ідентифікації такої особи (фізичної або юридичної) з використанням електронного цифрового підпису чи іншого альтернативного засобу ідентифікації особи, або в паперовому вигляді державним реєстратором чи нотаріусом. Сторонами по справі не надано інформації з Державного реєстру прав щодо всіх співвласників житлового будинку, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Калініна/Лазаретна 20/7. Клопотань щодо забезпечення доказів у звязку з неможливістю самостійно отримати інформацію суду не заявлено. Майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно) ст. 355 ЦК України. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю ст. 356 ЦК України. За статтею 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Отже, питання вирішення порядку користування спільним майном повинно вирішуватися із залученням усіх співвласників. [PERSON] та [PERSON] разом належить тільки 19/50 часток житлового будинку, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Калініна/Лазаретна 20/7. Власники інших 31/50 часток судом не встановлені. Крім того, не відповідають дійсності твердження позивача та відповідача, що 19/50 у будинковолодінні складаються із житлового будинку літ. Б, житлової прибудови літ. Б-1, службової прибудови літ. б-1, а інші співвласники займають житловий будинок літ. А, який знаходиться на відокремленій земельній ділянці, у звязку з чим вони не мають відношення до спірного житлового будинку літ. Б і до суміжної земельної ділянки. Згідно наданого позивачем та відповідачем технічного паспорта на земельній ділянці, площею 970 кв.м., знаходяться: житловий будинок літ. А, сіни літ. а, сіни літ. а-1, веранда літ. а-2, житловий будинок літ. Б, житлова прибудова літ. Б-1, службова прибудова літ. б-1, сарай літ. К, сарай літ Г, туалет літ. Ж, сарай літ. В, сарай літ Е, погріб літ. Д, туалет літ. Л, навіс літ. Т, літня кухня літ. З, сарай літ з, №1 паркан, №7 хвіртка, №6 ворота, №8 ворота, №3 водопровід, №4 водопровід, №11 паркан, №9 водопровід. Будь-яких доказів того, що зазначене домоволодіння якимось чином поділено на два, доказів того, що якась його частина в установленому законом порядку вже виділена у користування іншим особам, доказів того, що зазначена земельна ділянка поділена, суду не надано. Отже, вирішуючи спір між співвласниками щодо порядку користування житловим будинком необхідно, по-перше, залучати усіх співвласників, по-друге, встановлювати частину всього майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Для визначення можливих варіантів користування житловим будинком, розташованим за адресою: м. Запоріжжя, вул. Калініна/Лазаретна 20/7 необхідна наявність спеціальних знань. Встановлення можливих варіантів користування житловим будинком можливо шляхом призначення та проведення будівельно-технічної експертизи, яка повинна призначатися за наявності підстав, за заявою сторін. Суд позбавлений можливості самостійно збирати докази. В силу ст.ст. 11, 60 ЦПК України надання доказів покладається на сторони. Ані позивач за первісним позовом [PERSON] ані позивач за зустрічним позовом [PERSON] не заявляли про призначення відповідної експертизи для встановлення можливих варіантів користування житловим будинком у відповідності до їх ідеальних часток у зазначеному житловому будинку. В ст. 47 Конституції України, які є нормами прямої дії, закріплено, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України). З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про залишення як первісного позову [PERSON], так і зустрічного позову [PERSON] без задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed