Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, вказуючи, що від шлюбу з відповідачем мають сина [PERSON], який проживає з нею. Рішенням Корецького районного суду Рівненської області від 13 жовтня 2011 року з [PERSON] на її користь стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі по 600 (шістсот) грн. щомісячно, до досягнення ним повноліття. Вказує, що розмір аліментів встановлених судом нині є недостатнім для забезпечення дитини в повному обсязі. Дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, який у будь-якому разі не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум. Вона одна не може забезпечити такий рівень, оскільки вона вдруге одружена, чекає на народження другої дитини. А тому, просить змінити розмір аліментів, стягнутих за рішенням суду у твердій грошовій сумі шляхом зміни способу стягнення аліментів та стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/3 доходу щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач підтримала позов в повному обсязі та просить його задоволити. Також суду пояснила, що аліменти в розмірі 600 грн. в нинішніх умовах життя є недостатніми. Їхній з відповідачем син має хронічні захворювання очей, у зв'язку із чим постійно змушена його лікувати. Відповідач жодної допомоги не надає. Син наразі навчається в школі, на його харчування в школі на місяць витрачає близько 800 грн. Тобто, теперішній розмір аліментів навіть не покриває витрат на харчування, не говорячи про інші потреби. Після розірвання шлюбу з відповідачем, вона вдруге зареєструвала шлюб, від якої народилась донька, що позбавляє її можливості працювати. А тому, просить задоволити позов. Представник позивача підтримала позов, вважає, що отримувач аліментів має право в будь-який час змінити спосіб стягнення аліментів. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що присудженні аліменти сплачує регулярно, заборгованості не має. Окрім аліментів, сину купує продукти харчування, одяг. Від другого шлюбу має доньку, яку також необхідно утримувати. Нинішня дружина має хронічне захворювання, на лікування від якої також необхідні кошти. Власного житла не має, змушений винаймати житло. Представник відповідача в судовому засіданні пояснила, що не має жодних підстав для зміни розміру аліментів. Позивач також має утримувати дитину, а не лише відповідач. Відповідач не має можливості сплачувати аліменти в більшому розмірі. В задоволені позову просить відмовити. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. З 08 травня 2009 року сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Корецького районного суду Рівненської області від 13 жовтня 2011 року було розірвано. Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 23 листопада 2009 року Крилівською сільською радою Корецького району Рівненської області. Після припинення шлюбних відносин дитина сторін проживає з позивачем. Рішенням Корецького районного суду Рівненської області від 06 липня 2011 року [PERSON] зобов'язано щомісячно сплачувати на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], в розмірі 600 (шістсот) грн. щомісячно і до досягнення нею повноліття. Після розірвання шлюбу, сторони вступили в інші шлюбні відносини, від яких у кожного з них народилась дитина, згідно із свідоцтв про шлюб та свідоцтв про народження. Відповідно до довідки ТОВ «ФІРМА АРТЦ ПЛЮС» від 03 липня 2017 року, син сторін [PERSON] з 28 січня 2014 року спостерігається у лікаря-офтальмолога з діагнозом: Збіжна часткова акомодаційна косоокість лівого ока. Дисбінокулярна амбіліопія лівого ока. Гіперметропія середнього ступеня обох очей. Складний гіперметропічний астигматизм обох очей. Неодноразово проходив курс лікування. Син сторін навчається в Рівненській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №1 імені Володимире Короленка. В період з 01 вересня 2016 року до 25 травня 2017 року та з 01 вересня 2017 року учень харчується у шкільній їдальні на суму 36 грн. в день, згідно із довідки виданої 28 вересня 2017 року Рівненською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів №1 імені Володимире Короленка за вих.№141. Стаття 180 СК України передбачає, що батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.183 та ст.184 СК України, за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст.184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст.182 СК України, так і положень статей 183, 184 СК України. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст.181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статей 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від доходу матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Даний висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 5 лютого 2014 року (справа № 6-143цс13), яка згідно зі ст.360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст.192 СК України, але й інші норми, якими врегульовано обов'язок батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). З довідки №133 виданої 26 вересня 2017 року Управлінням поліції охорони в Рівненській області видно, що відповідач працює в даному управлінні на посаді поліцейського водія, його середньомісячна заробітна плата становить 5487 грн. Згідно із аб.2 ч.3 ст.181 СК України, спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи інтереси дитини сторін, рівність обов'язку батьків щодо утримання дітей, матеріальне становище позивача та відповідача, останній будучи працездатною, молодою людиною, має постій дохід, маючи задовільний стан здоров'я, інших аліментних зобов'язань не має, суд вважає за можливе змінити розмір аліментів, шляхом зміни способу стягнення аліментів та стягнути з відповідача аліменти в розмірі ? частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На думку суду, такий розмір аліментів не є завищеним в нинішніх умовах проживання та не ставить платника аліментів у скрутне для нього становище, а є достатнім для забезпечення дитині умов для її повноцінного фізичного, духовного та культурного розвитку. В матеріалах справи відсутні докази про те, що позивач не має можливості сплачувати аліменти саме у такому розмірі. Суд не погоджується із запропонованим позивачем розміром аліментів, оскільки остання не довела про доцільність їх стягнення в такому розмірі. На підставі ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір. За таких обставин позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: approved