Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про зміну способу та розміру аліментів, в якому зазначила, що вона з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі, який 17 березня 2010 року був розірваний за рішенням Ленінського районного суду міста Запоріжжя. За період перебування в шлюбних відносинах у них народився син - [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя справа №2-1689/06 від 10.04.2006 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 21.03.2006 року і до повноліття дитини. У зв'язку з тим, що [PERSON] є інвалідом з дитинства та потребує постійного лікування, позивач вважає не достатніми аліментів на його утримання у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку відповідача щомісячно. Крім того, 08.07.2017 року набрали чинності зміни до ч. 2 ст. 182 СК України, якими передбачено, що стягнення мінімального розміру аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач просить суд збільшити розмір аліментів, та стягувати з [PERSON] на її користь аліменти у розмірі 1/2 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця на утримання сина [PERSON] до його повноліття, але не менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10. 2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції. Згідно п.9 п.1 Розділу XIII Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Позивачка та її представник - адвокат [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали, просили задовольнити позовні вимоги за мотивами, вказаними в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, в частині стягнення аліментів, розмір яких має бути не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В іншій частині позову просить відмовити, у зв'язку з тим, що на теперішній час знаходиться у важкому матеріальному становищі у зв'язку зі звільненням з роботи у лютому 2016 року. Крім того, вважає безпідставними доводи позивачки про нехтування ним обов'язком, щодо утримання сина, оскільки син, постійно з ним спілкується, приходить у гості, отримує кишенькові гроші, відповідач забезпечував йому відпочинок на морі, купував коштовні подарунки (ноутбук, телефон). Допитаний у судовому засіданні [PERSON], хрещений батько [PERSON], суду пояснив, що [PERSON] завжди приймав участь в утриманні сина. [PERSON] проживає разом з матір'ю, цивільною дружиною та її донькою. До звільнення з роботи, [PERSON] надавав допомогу сину у більшому розмірі ніж зараз. Допитана у судовому засіданні [PERSON], співмешканка [PERSON], суду пояснила, що вона з 2010 року знаходиться у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем та проживає разом з його матір'ю та своєю донькою [PERSON]. Син [PERSON] - [PERSON], приходить до них у гості раз на тиждень, отримує кишенькові гроші. Батько допомагає сину в міру своїх можливостей. На теперішній час [PERSON] не працює. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, заперечення відповідача, покази свідків, оцінивши всі докази у сукупності, суд приходить до наступних висновків. Згідно ч. 3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Суд надав рівні можливості сторонам у наданні доказів. Судом встановлено, що сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER]. (а.с.7) Дитина [PERSON], проживає разом з позивачкою за адресою[ADDRESS]. Відповідно до посвідчення Серії [NUMBER] [PERSON] є інвалідом дитинства до 18 років. Має діагноз: хронічна хвороба нирок, кістозна хвороба, тубулоінтерстіціальний нефрит, анемія, полікістоз, варикоцеле. У відповідності зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя справа №2-1689/06 від 10.04.2006 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 21.03.2006 року і до повноліття дитини. Частиною 2 ст. 182 СК України в редакції від 17.05.2017 встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.2 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них. Згідно ст.7 Закону України «Про Державний бюджет на 2017 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від шести до вісімнадцяти років з 01.05.2017 по 30.11.2017 встановлений у розмірі 1777 грн., з 01.12.2017 в розмірі 1860 грн. У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» який набрав чинності з 08.07.2017, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд враховує, що обов'язок батьків утримувати неповнолітню дитину є беззаперечним, тому розмір аліментів, має бути не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Однак, вимоги позивачки щодо зміни частини розміру аліментів з 1/4 на 1/2, не ґрунтуються на законі, тому позов в цієї частині задоволенню не підлягає виходячи з наступного. Збільшення розміру аліментів можливо у разі зміни матеріального або сімейного стану батьків, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них. Судом встановлено, що у зв'язку із тим, що дитина має статус інваліда та позивачка несе додаткові затрати на її утримання, вона звернулася до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з окремою позовною заявою до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини інваліда. Відповідно до ухвали Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21.11.2017 року у вказаній справі відкрито провадження (справа № 334/7596/17). Крім того, суду не надано доказів поліпшення матеріального положення відповідача, навпаки судом встановлено що - [PERSON] на цей час не працює, після розлучення з позивачкою, проживати за адресою [ADDRESS] разом із своєю матір'ю [PERSON] 1943 року народження. З червня 2010 року [PERSON] перебуває у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON], яка з того часу проживає із своєю донькою [PERSON] 2006 року народження разом із відповідачем. З'ясувавши повно, всебічно та об'єктивно обставини справи, оцінивши надані суду докази за своїм внутрішнім переконанням, враховуючи рівність прав та обов'язків батьків щодо виховання та утримання дитини, для посилення захисту права дитини на належне утримання, розмір аліментів, що стягуються з відповідача, підлягає збільшенню відповідно до вимог діючого законодавства, тому не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В зміні розміру частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача суд вважає за необхідне - відмовити. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. Відповідно до ст.141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалене рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640 грн.

Outcome: partial