Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 13 липня 2007 року вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу у них народилося четверо дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. З січня 2019 року сторони проживають окремо, домовленості щодо матеріальної забезпечення дітей не досягнуто. На даний час позивач не працює, оскільки здійснює догляд за дитиною-інвалідом. Вказує, що відповідач може сплачувати аліменти на дітей, оскільки є працездатним, має задовільний стан здоровя, інших осіб на утриманні не має. Посилаючись на зазначені обставини, просить стягувати з відповідача на її користь аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 гривень щомісячно, на утримання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], а на [PERSON], [INFO], по 1800 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду з позовом та до досягнення дітьми повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності. Позов підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився. У поданому відзиві від 21 березня 2019 року зазначив, що позовні вимоги визнає частково. Зокрема просив врахувати, що він ніде не працює, проживає у батьків в їхньому будинку та фактично знаходиться на їх утриманні. Таким чином, відповідач просить позов задовольнити частково, стягнути з нього в користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та провести розгляд справи за його відсутності. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в підготовче судове засідання не зявились, суд розглядає справу в порядку, встановленому частиною 2 статті 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до таких висновків. Судом встановлено, що сторони з 13 липня 2007 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (аркуш справи 5). Під час шлюбу у них народилося четверо дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження, в яких батьком дітей записаний відповідач [PERSON] (аркуш справи 6-9), діти перебувають на утриманні матері (аркуш справи 11). Судом також встановлено, що неповнолітня [PERSON], [INFO], є дитиною інвалідом, що підтверджується посвідченням серії ААГ №032374 та медичним висновком (аркуш справи 12-13). Згідно з статтею 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження наявності між сторонами домовленості про розмір і порядок сплати аліментів в матеріалах справи немає. Таким чином, оскільки між сторонами не досягнуто домовленості про участь в утриманні неповнолітніх дітей, а позивач наполягає на стягненні аліментів у примусовому порядку, суд прийшов до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей. Статтею 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до частини 1, 2 статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до вимог статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік», прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 01 січня 2019 року становить 2027 гривень. Відповідно до частини 2 статті 182 СК України слідує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. З врахуванням вищенаведеного, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів суд, визначаючись щодо розміру аліментів та зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дітей, взаємний обовязок батьків по їх утриманню, встановлені обставини, що мають значення в їх сукупності, вважає справедливим та обґрунтованим розмір аліментів на утримання кожної дитини в розмірі по 1300,00 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. Тому суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково, а саме, зважаючи на принцип рівності неповнолітніх дітей як учасників сімейних правовідносин, слід стягнути з відповідача на утримання кожної дитини аліменти в розмірі по 1300 гривень. При цьому, визначаючи вказаний розмір аліментів суд врахував стан здоровя та матеріальне становище дітей; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, стягувача аліментів, а також те, що у відповідача на утриманні інших осіб немає. Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Посилання відповідача про те, що він може сплачувати лише 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у звязку з тим, що він не працює і перебуває на утриманні своїх батьків, не заслуговують на увагу суду, оскільки відповідач не надав жодних належних та допустимих доказів про те, що він є непрацездатним, доказів щодо неможливості працевлаштуватись чи заборони працювати у звязку з захворюванням, доказів факту перебування його на утриманні. Крім того суд враховує, що дані обставини не звільняють відповідачва від обов'язку утримувати неповнолітніх дітей, батьком яких він є. Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з\~підпунктом 3\~частини 1\~статті 5\~Закону України\~«Про судовий\~збір»,\~позивачі -\~у справах\~про стягнення\~аліментів звільняються від сплати судового збору. Підпунктом 1 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що ставка судового збору за подання позову майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік» встановлено, прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2018 року становить 1921 грн. Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору, на день звернення позивача із позовом до суду в даній справі складає 768,40 гривень. Відповідно до частини 6 статті 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної вимоги. Оскільки позов задоволено на 82,53 % (31200 грн. х 100 % : 37800 грн.), то з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 634,23 грн (82,53 % х 768,40 грн. : 100 %). Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial