Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

[PERSON] звернулась до Сєвєродонецького міського суду з заявою про встановлення факту смерті особи в певний час, мотивуючи вимоги тим , що 04.06.2015р. у м. Луганськ Луганської області помер дідусь заявниці [PERSON], 21 вересня 1920р.н.. Заявниця [PERSON] зверталася до Сєвєродонецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану з метою реєстрації смерті [PERSON] однак їй в реєстрації смерті було відмовлено з причини того, що нею не надано жодного документу для реєстрації смерті, медичні документи оформлені медичними закладами, які розташовані на непідконтрольній українській владі території, а тому викликають сумнів їх легітимність. Тому, [PERSON] з метою реєстрації факту смерті , звернулася до суду з заявою і просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме смерть [PERSON], 21 вересня 1920р.н., уродженця Криворізького рудника Луганської області, зареєстрованого за адресою: [INFO], який помер 04.06.2015р. у м. Луганську Луганської області, Україна у віці 94 роки. Заявниця [PERSON] у судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, в заяві зазначила прохання про розгляд справу за її відсутності. Представник заінтересованої особи Сєвєродонецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи , суд вважає , що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Статтею 257-1 ЦПК України, встановлено особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. З матеріалів справи слідує, що відповідно до копії лікарського свідоцтва про смерть № 146 (дублікат довідки № 4) від 04.06.2015 року [PERSON] помер 04 червня 2015 року вдома за адресою: м.Луганськ, квартал Героїв Брестської крепості, 5/13. Відповідно до копії довідки від 14.03.2017р. №462 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, виданої 14.03.2017р. Управлінням праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради, [PERSON], 11.06.1985р.н., уродженка м. Луганська Луганської області, яка постійно проживала за адресою: [INFO] перемістилась в м. Сєвєродонецьк Луганської області. Відповідно до копії листа керівника органу державної реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 08.06.2017 року № 3084/17.10-94, вказаний відділ повідомив [PERSON] про відмову у проведенні державної реєстрації смерті. Суд враховує, що м. Луганськ Луганської області станом на час розгляду цієї справи знаходиться на тимчасово окупованій території України і у відповідності до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р м. Луганськ Луганської області входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Вказана обставина позбавляє заявницю можливості зареєструвати факт смерті свого діда у встановленому Законом порядку. Крім того, Європейський суд з прав людини зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій територіях, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. До того ж суд бере до уваги, що встановлення факту смерті особи в певний час має ключове значення для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявниці, а тому як виняток, документи, видані органами та установами (зокрема лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, беруться судом до уваги та оцінюються судом у сукупності та взаємозвязку під час розгляду справи у порядку ст. 257-1 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що [PERSON], 21.09.1920р.н., помер 04.06.2015р. у м. Луганськ Луганської області, Україна у віці 94 роки. Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що обставини, викладені [PERSON] в обґрунтування своїх вимог є достовірними, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, у звязку із чим заява [PERSON] про встановлення факту смерті [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved