Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до Лисичанського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини, в якому вказано, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 29.08.2014 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. З 01 червня 2016 року вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3ричного віку. Офіційно не працює, стабільного заробітку не має, лише щомісячні соціальні виплати на дитину. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги позивачу не надає та зовсім не приймає участі у вихованні дитини. Вважає, що має можливості сплачувати аліменти на дружину. Стягнень за виконавчими документами з нього не справляється. Просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання, в розмірі 1/4 частини від його заробітку щомісячно, з дня звернення до суду та до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Лисичанського міського суду Луганської області від 15 січня 2018 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Позивач [PERSON] надала до суду письмову заяву, в якій просила розглядати справу без її участі. Відповідач [PERSON], у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін не надходило. Надав до суду відзив на позовну заяву, в якій зазначив, що із розміром аліментів, а саме з 1/4 частиною від усіх видів заробітку на утримання [PERSON] не погоджується, бо зазначив, що мешкає в м. Київ, сплачує аліменти на дитину, і має заробіток, розмір якого не дозволяє перераховувати таку велику частину доходу на аліменти дружини. На підставі викладеного, просив суд визначити аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1/8 частина від усіх видів заробітку. Надав письмову заяву, в якій просив справу слухати за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, встановленими наступні фактичні обставини справи. З матеріалів справи вбачається, що згідно з свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданого 29.08.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, [PERSON] та [PERSON] 29.08.2014 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №1572. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON]. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого 10.08.2016 року Оболонським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, [PERSON] народилась [INFO], про що зроблено актовий запис № 1528. Батьком дитини записаний [PERSON], матір'ю - [PERSON]. Згідно з витягом з наказу № 08-33-04 від 16.01.2017 р., наданою Ректором КНУ ім. Тараса Шевченка [PERSON] - викладачу кафедри іноземних мов юридичного факультету про те, що їй надано відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відпустка надається з 05.01.2017 р. по 21.07.2019 до досягнення дитиною віку 3-х років. Згідно з довідкою № 1/4044, виданої УПСЗН Сєвєродонецької міської ради, [PERSON] знаходиться на обліку і отримує щомісячно одноразову допомогу при народженні дитини у сумі 860,00 грн. щомісячно. Відповідно до ч. 2 ст. 75 СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Згідно з рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 15.01.2018 року № 2/756/1387/18, № 757/10552/17, розірвано шлюб, укладений 29.09.2014 року між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1572. Відповідно до ч. 6 ст. 84 СК України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. На підставі викладеного суд доходить висновку, що у позивача виникло право на звернення до суду з даним позовом. Втім, відповідач заперечує проти заявленої суми аліментів на дружина з підстав того, що він мешкає в місті Києві у квартирі, яку знімає, сплачує аліменти на дитину і його заробіток не дозволяє йому перераховувати таку велику частину. Водночас, відповідач не надав суду належних, допустимих, достовірних, достатніх доказів суду про свій майновий стан, про його проживання в місті Києві в квартирі, яку знімає, та не надав довідку про доходи. Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. За таких обставин, враховуючи, що відповідач не надав суду належних, допустимих, достовірних, достатніх доказів суду про свій майновий стан тощо, частково визнав позов, а саме в стягненні аліментів в розмірі 1/8 частини від усіх доходів, а також, що позивач не отримує матеріальної допомоги на її утримання, окрім допомоги на утримання дитини до 3-х років, хоча позивач потребує такої допомоги, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, доводи, викладені позивачем на підтвердження своїх вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, у зв'язку з чим позов підлягає частковому задоволенню в розмірі 1/6 частини. Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до підп. 3 п. 5 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Приймаючи до уваги вимоги ч. 6 ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 640 гривень 00 копійок. У відповідності до ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial