Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до Лисичанського міського суду з позовною заявою до Приватного підприємства «Укрбудпостач і К», [PERSON] про визнання припиненим безстрокового трудового договору та звільнення з посади директора. В обґрунтування позовних умов позивач посилається на те, що [PERSON], працював у ПП «Укрбудпостач і К» на посаді директора, починаючи з 01 вересня 2009 року, що підтверджується заявою [PERSON] на ім'я загальних зборів ПП «Укрбудпостач і К», протоколом № 4 від 31 серпня 2009 року та приказом про призначення директора № 22 від 01 вересня 2009 року і записом у Трудовій книжці, включно до 30 серпня 2012 року, що підтверджується заявою [PERSON] від 25.07.2012 року та приказом про звільнення № 9 від 30.08.2012 року і записом у Трудовій книжці. [PERSON] 25.07.2012 року на ім'я загальних зборів і засновників ПП «Укрбудпостач і К» написав заяву про звільнення за згодою сторін з 09.08.2012 року, що підтверджується заявою від 25.07.2012 року, яку зареєстровано за № 39. Оскільки звільнення директора належить до виключної компетенції Загальних зборів ПП «Укрбудпостач і К» у відповідності до п. 5.22 Статуту ПП «Укрбудпостач і К», [PERSON] відіслав дану заяву на адресу засновників ПП «Укрбудпостач і К». Отримавши його заяву, вона надала усну згоду на його звільнення так, як того вимагав [PERSON] і чинне Законодавство України. У відповідності до ст. 38 КЗпП, працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноваженого ним орган письмово за два тижні. Власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. [PERSON] 30.08.2012 року на ім'я засновників ПП «Укрбудпостач і К» [PERSON] та [PERSON] написав заяву, що він складає з себе обов'язки директора ПП «Укрбудпостач і К» з 30.08.2012 року і відправив поштою, що підтверджується поштовими чеками № 5108 та № 5109 від 30.08.2012 року, які вони отримала. [PERSON] призначив своїм приказом № 10 від 30.08.2012 року виконувати обов'язки директора ПП «Укрбудпостач і К» до проведення Загальних зборів і призначення директора [PERSON] з 31.08.2012 року. Також, [PERSON] 30.08.2012 року на ім'я засновників ПП «Укрбудпостач і К» [PERSON] та [PERSON] відправив телеграму № 21/9307 про те, що сплив двотижневий термін з моменту відправлення його заяви про звільнення, що він складає з себе повноваження директора з 31.08.2012 року і просить забезпечити охорону підприємства. [PERSON] ще 30.08.2012 року зробив запис в своїй Трудовій книжці про звільнення за власним бажанням, поставив печатку ПП «Укрбудпостач і К» і фактично усунувся від виконання своїх службових обов'язків і на місце роботи більше не приходив, здав печатки підприємства і підписав акт прийому-передачі майна підприємства. В Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців є запис про те, що [PERSON] є директором ПП «Укрбудпостач і К», що породжує певні юридичні наслідки та відповідальність за діяння ПП «Укрбудпостач і К» і може причинити збитки господарської діяльності ПП «Укрбудпостач і К», і їй, яка засновнику ПП «Укрбудпостач і К». Засновник ПП «Укрбудпостач і К» [PERSON] ігнорує проводити Загальні збори для затвердження звільнення [PERSON] і призначення нового керівника ПП «Укрбудпостач і К». Не вважаючи на всі обставини, які вказують на те, що [PERSON] звільнився з посади директора ПП «Укрбудпостач і К» 30.08.2012 року, він втручається в діяльність ПП «Укрбудпостач і К» за відсутності трудових правовідносин з ПП «Укрбудпостач і К». [PERSON] 30.09.2013 року від імені директора ПП «Укрбудпостач і К» робить заяви до третіх осіб, зокрема до приватного нотаріуса [PERSON] та нотаріально завірену заяву до Солом'янського суду м. Києва, що він є єдиний керівник ПП «Укрбудпостач і К», який має повноваження виступати від імені ПП «Укрбудпостач і К» і посилається на виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Засновник ПП «Укрбудпостач і К» [PERSON] знає про факт звільнення [PERSON] з посади директора ПП «Укрбудпостач і К», але знаходиться з останнім в змові, ігнорує проведення Загальних зборів ПП «Укрбудпостач і К», без рішення яких, окрім як за рішенням суду, не можливо внести зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та викреслити [PERSON] як директора ПП «Укрбудпостач і К» з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що має за собою юридичні наслідки і приносить значні збитки господарській діяльності ПП «Укрбудпостач і К» і їй, як засновнику ПП «Укрбудпостач і К». Заяви [PERSON] від імені директора ПП «Укрбудпостач і К» незаконні і суперечать інтересам ПП «Укрбудпостач і К» та порушують її права, як засновника ПП «Укрбудпостач і К», оскільки вона вважає [PERSON] звільненим з посади директора ПП «Укрбудпостач і К» з 30.08.2012 року і призначеним виконуючим обов'язки директора ПП «Укрбудпостач і К» [PERSON] з 31.08.2012 року, який виконує обов'язки директора ПП «Укрбудпостач і К» в інтересах ПП «Укрбудпостач і К» і її, як засновника ПП «Укрбудпостач і К», тобто він фактично здійснює всі повноваження виконавчого органу ПП «Укрбудпостач і К» до проведення Загальних зборів ПП «Укрбудпостач і К» про призначення директора у відповідності до п. 5.22 Статуту ПП «Укрбудпостач і К». На підставі викладеного, просила суд визнати припиненим безстроковий трудовий договір, укладений між ПП «Укрбудпостач і К» і [PERSON] з 30.08.2013 року, та визнати звільненим [PERSON] з посади директора ПП «Укрбудпостач і К» код ЄДРПОУ 33871256 на підставі ст. 38 КЗпП України. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі, підтвердила факти, викладені у позовній заяві, просила суд позов задовольнити визнати припиненим безстроковий трудовий договір, укладений між ПП «Укрбудпостач і К» і [PERSON] з 30.08.2013 року, та визнати звільненим [PERSON] з посади директора ПП «Укрбудпостач і К» код ЄДРПОУ 33871256 на підставі ст. 38 КЗпП України. Додала, що вона надала усну згоду на звільнення [PERSON] з посади директора ПП «Укрбудпостч і К» за ст. 38 КЗпП України. Зібрати Загальні збори Засновників для вирішення питання щодо звільнення [PERSON] не було можливості, адже [PERSON] цього уникав. В судовому засіданні представник відповідача ПП «Укрбудпостач і К» [PERSON] позовні вимоги визнав у повному обсязі, проти позовних вимог та задоволення позову не заперечував. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав та пояснив суду, що дійсно 25 липня 2012 року він подав заяву до Загальних зборів засновників ПП «Укрбудпостач і К» [PERSON] та [PERSON] за вх. № 39 про його звільнення з посади директора за взаємною згодою сторін з 09 серпня 2012 року. Заявою від 09.08.2012 року, поданою до Загальних зборів засновників ПП «Укрбудпостач і К» [PERSON] та [PERSON], він відкликав свою заяву від 25.07.2012 року за вх. № 39 про його звільнення з посади директора за взаємною згодою сторін з 09 серпня 2012 року та КЗпП України. 30 серпня 2012 року він надіслав письмову заяву до засновника ПП «Укрбудпостач і К» [PERSON] за вх. № 43, у якій зазначив, що 10.08.2012 року він направив на адресу [PERSON] лист з заявою від 09.08.2012 року з проханням звільнити його з посади за власним бажанням згідно з ст. 38 КЗпП України. У зв'язку зі спливом двотижневого терміну необхідного для відпрацювання на підприємстві і працевлаштування за новим місцем роботи, повідомив [PERSON] про складання з нього повноважень директора підприємства з 31.08.2012 року та просив вирішити питання щодо призначення нового керівника підприємства і забезпечення охорони підприємства. Згідно з телеграмою № 21/9307 від 30.08.2012 року, він повідомив засновника ПП «Укрбудпостач і К» [PERSON], про те, що минув двотижневий термін з моменту подачі заяви про його звільнення за власним бажанням та він складає з себе повноваження директора з 31 серпня 2012 року. Також, підтвердив, що наказ № 9 від 30 серпня 2012 року про його звільнення з займаної посади за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням з 30 серпня 2012 року, був виданий на підставі добровільно поданої ним заяви. Наказ № 9 від 30 серпня 2012 року він підписав власноруч та розумів наслідки підписання такого наказу. Представник третьої особи Ваганова Н.М. в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, до суду надала письмові пояснення та письмову заяву з проханням слухати справу за її відсутності. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд, прийшов до висновку про повну відмову в задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 7 Загальної декларації прав людини всі люди рівні перед законом і мають право, без будь-якої різниці, на рівний їх захист законом. Загальна декларація прав людини у статті 8 гарантує право кожної людини на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом. Згідно з п. 4.3. Статуту ПП «Укрбудпостач і К», затвердженого рішенням загальних зборів Засновників ПП «Укрбудпостач і К» від 23 жовтня 2007 року, засновниками ПП «Укрбудпостач і К» є [PERSON] та [PERSON], розмір часток яких становить 50 % у кожного (а.с.23). Позивач [PERSON] скориставшись своїм правом та на підставі того, що вона є одним із засновників Приватного підприємства «Укрбудпостач і К», звернулася до суду з даним позовом до Приватного підприємства «Укрбудпостач і К», [PERSON] про визнання припиненим безстрокового трудового договору та звільнення з посади директора [PERSON], у зв'язку з тим, що заяви відповідача [PERSON] від імені директора ПП «Укрбудпостач і К» незаконні і суперечать інтересам ПП «Укрбудпостач і К» та порушують її права, як засновника ПП «Укрбудпостач і К». Відповідно до ст. 43 Конституції України держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Відповідно до ст. 21 КЗпП України, трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язаний виконувати роботу, визначену цією угодою. Особливою формою трудового договору є контракт, в якому, зокрема, строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін, умови розірвання договору можуть встановлюватися угодою сторін. Відповідно до ст. 21 КЗпП України, укладення трудового договору оформлюється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу. Згідно з підп. 3) п. 5.20 Статуту ПП «Укрбудпостач і К», затвердженого рішенням загальних зборів Засновників ПП «Укрбудпостач і К» від 23 жовтня 2007 року, до виключної компетенції Загальних зборів Засновників Підприємства належить обрання (призначення) та відкликання (звільнення) директора підприємства (а.с.27). З матеріалів справи вбачається, що 31 серпня 2009 року [PERSON] подав заяву до Загальних зборів засновників ПП «Укрбудпостач і К», у якій просив призначити його на посаду директора ПП «Укрбудпостач і К» з 01 вересня 2009 року (а.с. 6). Згідно з протоколом № 4 загальних зборів засновників приватного підприємства «Укрбудпостач і К» від 31 серпня 2009 року, [PERSON] призначили на посаду директора ПП «Укрбудпостач і К» з 01 вересня 2009 року на підставі поданої заяви (а.с. 7). Згідно з наказом ПП «Укрбудпостач і К» № 22 від 01 вересня 2009 року, на підставі рішення засновників ПП «Укрбудпостач і К» [PERSON] приступив до обов'язків директора цього підприємства (а.с. 8). Згідно з копією трудової книжки [PERSON], 17.11.2007 року [PERSON] прийнятий на роботу до ПП «Укрбудпостач і К» на посаду комерційного директора на підставі наказу № 2/к від 17.11.2007 року та 31.08.2009 року [PERSON]переведений на посаду директора рішенням Засновників на підставі наказу № 22 від 31.08.2009 року(а.с.62). Отже, судом встановлено, що відповідач [PERSON] уклав з відповідачем трудовий договір на невизначений строк та перебував у трудових відносинах з відповідачем - ПП «Укрбудпостач і К» з 17.11.2007 року. Відповідно до ст. 43 Конституції України громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Відповідно до ч. 1ст. 38 КЗпП України, працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. Так, в судовому засіданні встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 25 липня 2012 року [PERSON] подав заяву до Загальних зборів засновників ПП «Укрбудпостач і К» [PERSON] та [PERSON] за вх. № 39 про звільнення з посади директора за взаємною згодою сторін з 09 серпня 2012 року (а.с. 9). Згідно з заявою [PERSON] від 09.08.2012 року поданою до Загальних зборів засновників ПП «Укрбудпостач і К» [PERSON] та [PERSON], [PERSON] відкликав свою заяву від 25.07.2012 року за вх. № 39 про його звільнення з посади директора за взаємною згодою сторін з 09 серпня 2012 року та КЗпП України (а.с.42). У зв'язку з тим, що згідно з підп. 3) п. 5.20 Статуту ПП «Укрбудпостач і К», затвердженого рішенням загальних зборів Засновників ПП «Укрбудпостач і К» від 23 жовтня 2007 року, до виключної компетенції Загальних зборів Засновників Підприємства належить обрання (призначення) та відкликання (звільнення) директора підприємства, а директор ПП «Укрбудпостач і К» [PERSON] був призначений саме за рішенням загальних зборів, то він повинен був письмово попередити Загальні збори засновників про своє звільнення за два тижні. З пояснень позивача [PERSON] було встановлено, що [PERSON] надала усну згоду на звільнення [PERSON] з посади директора ПП «Укрбудпостч і К» за ст. 38 КЗпП України. Зібрати Загальні збори Засновників для вирішення питання щодо звільнення [PERSON] не було можливості, адже [PERSON] цього уникав. Так, з матеріалів справи вбачається, що 30 серпня 2012 року [PERSON] подав заяву до засновника ПП «Укрбудпостач і К» [PERSON] за вх. № 43, у якій зазначив, що 10.08.2012 року він направив на адресу [PERSON] лист з заявою від 09.08.2012 року з проханням звільнити його з посади за власним бажанням згідно з ст. 38 КЗпП України. У зв'язку зі спливом двотижневого терміну необхідного для відпрацювання на підприємстві і працевлаштування за новим місцем роботи, повідомив [PERSON]. про складання з нього повноважень директора підприємства з 31.08.2012 року та просив вирішити питання щодо призначення нового керівника підприємства і забезпечення охорони підприємства (а.с. 11). Заява [PERSON] за вх. № 43 від 30.08.2012 року, була відправлена рекомендованим листом, про що свідчать фіскальні чеки № 5108 від 30.08.2012 року та № 5109 від 30.08.2012 року (а.с. 12). Згідно з телеграмою № 21/9307 від 30.08.2012 року, [PERSON] повідомив засновника ПП «Укрбудпостач і К» [PERSON], за адресою: [ADDRESS], про те, що «Минув двотижневий термін з моменту подачі заяви про звільнення за власним бажанням-він складає з себе повноваження директора з 31 серпня 2012 та просить забезпечити охорону підприємства = [PERSON] -» (а.с. 13). Водночас, ігнорування засновниками ПП «Укрбудпостач і К», які володіють 100% статутного фонду, проведення загальних зборів для звільнення з посади директора [PERSON], свідчить про зловживання останніми своїми правами як засновниками товариства, та є порушенням ст.ст. 12, 13 ЦК України, зокрема того, що при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватись від дій, які б могли б порушити права інших осіб. У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені ч.ч. 2-3 ст. 13 ЦК України, суд може зобов'язати її припинити зловживання своїми правами, а також, застосувати інші наслідки, встановлені законом. Проте, 05 грудня 2013 року були зібрані Загальні збори Засновників та згідно з протоколом Загальних зборів Засновників ПП «Укпбудпостач і К» № 2 від 05.12.2013 року у присутності [PERSON] та [PERSON], постановили звільнити з посади директора ПП «Укрбудпостач і К» [PERSON] з 30.08.2012 року за поданою ним заявою за власним бажанням (а.с.80). Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців від 20.01.2014 року, керівником ПП «Укрбудпостач і К» є [PERSON] (а.с.81-85). Згідно з наказом ПП «Укрбудпостач і К» № 9 від 30 серпня 2012 року, [PERSON] звільнено з займаної посади директора за ст. 38КЗпП України за власним бажанням з 30 серпня 2012 року на підставі поданої заяви (а.с. 10). Правом на розірвання трудового договору з попередженням за два тижні мають тільки ті працівники, які уклали трудовий договір на невизначений термін незалежно від займаної посади. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] уклав з відповідачем трудовий договір на невизначений строк та перебував у трудових відносинах з відповідачем - ПП «Укрбудпостач і К» з 17.11.2007 року, а отже, у нього виникло право на звільнення на підставі ст. 38 КЗпП України. В судовому засіданні також було встановлено, що бажання [PERSON] на звільнення за власною ініціативою було добровільним, усвідомленим та на підставі його письмової заяви на ім'я Загальних зборів засновників, яка була подана за два тижні до звільнення. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 9 від 06.11.92 «Про практику розгляду судами трудових спорів», працівник, який попередив власника або уповноважений ним орган про розірвання трудового договору, укладеного на невизначений строк, вправі до закінчення строку попередження відкликати свою заяву і звільнення в цьому випадку не проводиться, якщо на його місце не запрошена особа в порядку переведення з іншого підприємства, установи, організації (ч.4 ст.24 КЗпП). Заяви про відкликання своєї заяви про звільнення за ст. 38 КЗпП України з посади директора ПП «Укрбудпостач і К», [PERSON] не подавав; наказ № 9 від 30 серпня 2012 року про звільнення [PERSON] з займаної посади, [PERSON] не оскаржувався; позовна заява про його поновлення на посаді директора ПП «Укрбудпостач і К» [PERSON] не подавалась, зустрічного позову з цих підстав до суду не надходило. Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що вищевказаними документами доведений факт того, що [PERSON] звільнений з посади директора ПП «Укпбудпостач і К» з 30.08.2012 року за ст. 38 КЗпП України, у зв'язку з чим, суд у даному випадку не вбачає спору з приводу звільнення [PERSON] з посади директора, а подання позову вважає бажанням позивача підтвердити обставини, які існують та не заперечуються сторонами, рішенням суду. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги заявлено не обґрунтовано, у зв'язку з чим підлягають залишенню без задоволення.

Outcome: dismissed