Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з ВАТ «Сарненський комбінат хлібопродуктів» на її користь середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати у сумі 72 829 грн. 65 коп. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, пояснила, що була працевлаштована на ВАТ «Сарненський комбінат хлібопродуктів» з 1974 року. У 2009 році позивач була звільнена з вказаного підприємства, однак, заборгованість по заробітній платі, яка існувала на момент звільнення до даного часу їй не виплачена, через що просить стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі, вказаному у позові. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, був повідомлений про час слухання справи відповідно до закону, а тому суд на підставі ст.224 ЦПК України проводить заочний розгляд справи. Дослідивши докази, надані позивачем, суд дійшов до наступного. Відповідно до копії трудової книжки позивача - остання була прийнята у ВАТ «Сарненський комбінат хлібопродуктів» начальником відділу техно-хімічного контролю 11 липня 1974 року (наказ № 147) і звільнена з роботи з ВАТ «Сарненський комбінат хлібопродуктів» у зв'язку із скороченням штату та чисельності працюючих наказом № 50к від 29 травня 2009 року на підставі п.1 ст.40 КЗпП України. Відповідно до ст.116 КЗпП України - при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Копії судових наказів, виданих Сарненським районним судом 26 червня 2009 року та 15 травня 2009 року, доводять, що на момент звільнення з ВАТ «Сарненський комбінат хлібопродуктів» існувала заборгованість перед позивачем в сумі 8796 грн. 52 коп., яка виплачена не була. Відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП України - у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівнику сум у строки, зазначені у ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Суд вважає, що спір про розмір розрахунку, який мав бути сплачений відповідачем позивачу на день звільнення відсутній, оскільки представник відповідача у письмових запереченнях визнає наявність заборгованості по заробітній платі перед позивачем, повний розрахунок із [PERSON] на момент розгляду справи судом не проведено, а тому вимога про стягнення заробітної плати за час затримки виплати є обґрунтованою і з урахуванням розміру середньоденної заробітної плати, який обраховано відповідно до довідки № 233/04 від 23 січня 2014 року - 61 грн. 15 коп. та кількості днів затримки її виплати (з моменту звільнення - з 30 травня 2009 по 24 лютого 2014 року) - 1191 день, становить 72 829 грн. 65 коп. Представником відповідача у письмових запереченнях зазначено, що на даний момент підприємство перебуває в процесі ліквідації, з 17 січня 2013 року державною виконавчою службою накладено арешт на майно боржника. Відповідно до ст.60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Оскільки відповідачем доказів на доведення письмових заперечень на спростування обставин, вказаних у позові подано не було, суд не приймає до уваги надані заперечення. Крім цього, представником відповідача зазначено, що певній кількості працівників, які відповідали за збереження майна, заробітна плата виплачувалась, крім цього, позивач у суді вказувала на можливість сплатити заборгованість, оскільки товариству було відшкодовано ПДВ та за рахунок реалізованого [PERSON] майна, а тому, на думку суду, є необґрунтованим посилання представника відповідача на неможливість виплати боргу протягом тривалого часу через відсутність коштів. З огляду на наведене, позов [PERSON] підлягає до задоволення. На підставі наведеного, ст.ст.94, 116, 233 КЗпП України,

Outcome: approved