Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до [PERSON], [PERSON] про стягнення компенсації вартості квартири, вартості поліпшення ремонтом, моральної шкоди, мотивуючи свої вимоги (з урахуванням уточнення позовних вимог) наступним. Позивачеві на підставі договору купівлі-продажу від 6 квітня 2013 р., укладеного між нею та [PERSON], належала квартира [ADDRESS]. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27 листопада 2013 р. в цивільній справі за позовом [PERSON] до ПП «Спеціалізоване підприємство «Юстиція», [PERSON], Орджонікідзевського ВДВС Запорізького МУЮ, приватного нотаріуса [PERSON] були визнані недійсними прилюдні торги щодо вказаної квартири, проведені ПП «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» 7 грудня 2012 р., визнано недійсним протокол № 05/247/12/1-1 від 7 грудня 2012 р. прилюдних торгів, визнано недійсним акт державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки № 37/9 від 17 грудня 2012 р., визнано недійсним свідоцтво про придбання нерухомого майна від 18 грудня 2012 р. на вказану квартиру, видане приватним нотаріусом [PERSON] на імя [PERSON] Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 26 червня 2014 р. рішення суду першої інстанції залишене без змін. Крім того, рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 1 грудня 2014 р. у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] відмовлено у задоволенні позову про витребування майна з чужого незаконного володіння та скасування державної реєстрації. Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 31 березня 2015 р. рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позову, внаслідок чого [PERSON] зобовязано повернути [PERSON] вищевказану квартиру та скасовано за [PERSON] державну реєстрацію права власності на вказану квартиру. У звязку із скасуванням державної реєстрації права власності позивач понесла збитки, які складаються з витрат на придбання квартири за договором купівлі-продажу у розмірі 156\~000 гривень та витрат на проведення капітального ремонту у цій квартирі. У звязку із проведенням капітального ремонту вартість квартири суттєво збільшилась та станом на 5 серпня 2015 р. склала 1\~012\~994,00 гривень. Вважає, що [PERSON] зобовязаний компенсувати витрати, які понесла позивач, оскільки він склав умови щодо продажу квартири з торгів, оскільки взяв кредит на цю квартиру, не виплачував за неї борг. [PERSON] вважала себе добросовісним набувачем квартири, яку придбала у [PERSON], яка також зобовязана компенсувати позивачеві понесені витрати. Так, [PERSON] не повідомила [PERSON] на момент продажу про наявність судового спору щодо квартири, в той час як [PERSON] не мала уявлення про те, що [PERSON] є недобросовісним набувачем квартири, оскільки жодних заборон на квартиру на час укладення договору не існувало. [PERSON] приховала вказані факти і шляхом реалізації спірної квартири убезпечила себе від страти грошей за придбання квартири на прилюдних торгах. Вказала, що неправомірними діями відповідачів їй спричинено моральну шкоду, яку обґрунтовує тим, що понад два роки вона вимушена брати участь у судових процесах, намагаючись відновити свої порушені права, ця ситуація вплинула на її емоційний стан, оскільки вона втратила і квартиру, і гроші на її придбання та поліпшення житла для комфортного проживання. Посилаючись на вимоги ст.ст. 22, 23, 390, 1166, 1167 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), позивач просила стягнути з [PERSON] на її користь компенсацію вартості ? частини квартири у розмірі 506\~497,00 гривень, компенсацію моральної шкоди у розмірі 5\~000,00 гривень, понесені судові витрати пропорційно до вимог до [PERSON], а також просила стягнути з [PERSON] на її користь компенсацію вартості ? частини квартири у розмірі 506\~497,00 гривень, компенсацію моральної шкоди у розмірі 5\~000,00 гривень, понесені судові витрати пропорційно до вимог до [PERSON] (арк. справи 4345). Ухвалою суду від 30 листопада 2015 р. до участі у справі залучені як треті особи без самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів, Орджонікідзевський відділ державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» (арк. справи 95). Ухвалою суду від 1 лютого 2016 р. до участі у справі залучені як треті особи без самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів, Кассас [PERSON], яка працювала на посаді державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції та здійснювала виконавче провадження щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, публічне акціонерне товариство «ОТП Факторинг Україна» (арк. справи 138). У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та пояснила суду, що станом на час продажу [PERSON] позивачеві квартири на розгляді в Орджонікідзевському районному суді м. Запоріжжя перебувала цивільна справа щодо визнання недійсними прилюдних торгів, на яких [PERSON] придбала вищезазначену квартиру, яка належала [PERSON] та перебувала в іпотеці. [PERSON] не була залучена до участі у даній справі, а тому була змушена подати апеляційну, а згодом і касаційну скарги. Проте, рішення суду було залишено без змін. Тобто, [PERSON], достовірно знаючи про існування судового спору щодо квартири на час укладення договору купівлі-продажу, навмисно не повідомила про це позивача. Навпаки, у п. 6 договору купівлі-продажу вона підтвердила, що ніяких спорів в судах щодо цієї квартири не існує. Якби [PERSON] знала про наявність судового спору, вона б не купила цю квартиру, і не понесла відповідні витрати як на її придбання, так і на капітальний ремонт квартири. [PERSON] придбавала квартиру як житло для своєї доньки, як подарунок на весілля, оскільки її дочка навчається в Запорізькому медичному університеті, що розташований поблизу від квартири. На даний час у квартирі проживає родина [PERSON], разом з неповнолітньою дитиною, а також вимушено переміщені особи з зони АТО, які внаслідок неправомірних дій відповідачів фактично позбавлені житла. Також вказала, що [PERSON], який придбавав цю квартиру у кредит, передавав її в іпотеку, ухилився від виконання своїх зобовязань за кредитним договором, що і призвело в подальшому до прилюдних торгів з реалізації предмета іпотеки. На даний час він ухиляється від суду, не бажає компенсувати [PERSON] понесені витрати на поліпшення житла. Просила позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач-1 у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином в порядку частини девятої статті 74 ЦПК України через оголошення у засобах масової інформації, про що в матеріалах справи наявні відповідні докази. Причин неявки до суду відповідач-1 не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності відповідач-1 суду не надавав. За таких обставин, суд з урахуванням думки інших учасників процесу, вважав за можливе розглянути справу за відсутності відповідача-1 на підставі наявних у справі доказів. Представник відповідача-2 [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову в частині позовних вимог до [PERSON] заперечувала з тих підстав, що [PERSON] є добросовісним набувачем, під час придбання квартири на прилюдних торгах сплатила банку, в іпотеці якого знаходилась квартира, суму в рахунок погашення заборгованості [PERSON], який, своєю чергою, поводить себе недобросовісно. Так, державний виконавець не знайшов квитанції про повідомлення [PERSON] про прилюдні торги, що і стало підставою для визнання цих торгів недійсними. На даний час виконавче провадження знищене за строками давності, а державний виконавець з Відділу ДВС звільнився. Вказала, що [PERSON] неодноразово звертався до суду, але у його позовах суд завжди відмовляв. Ці спори були повязані із невиконанням ним своїх кредитних зобовязань. Тому, [PERSON] не вважала це перешкодою для продажу квартири. [PERSON] також вважає себе потерпілою стороною від неправомірних дій [PERSON] Проте, на даний час вона не зверталась до суду до нього з позовом, оскільки чекає на результат перегляду справи про витребування майна з чужого незаконного володіння Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ. Вважала, що з [PERSON] не може бути стягнуто ? частину вартості ремонту, оскільки квартира в її володіння не поверталась, а договір купівлі-продажу недійсним не визнавався. Вказує, що в даному випадку винними особами по відношенню до [PERSON] є [PERSON] та державний виконавець. Також позивач [PERSON] на час купівлі квартири мала можливість перевірити Єдиний державний реєстр судових рішень, скористатись сайтом Судової влади України, або скористатись юридичною допомогою, щоб не допустити порушень своїх прав. Посилалась на невірно обраний позивачем спосіб захисту порушеного права щодо вимог до [PERSON] Також не визнала вимоги про стягнення з неї моральної шкоди, оскільки ці вимоги є похідними від стягнення суми. В цей же час, вважала позовні вимоги до [PERSON] цілком обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. У судовому засіданні, яке відбулось 1 лютого 2016 р., представник третьої особи Орджонікідзевського відділу ДВС Запорізького МУЮ суду пояснила, що виконавче провадження про реалізацію предмета іпотеки знищено за строками давності, а державний виконавець, який здійснював виконавче провадження, звільнився. Просила прийняти рішення на розсуд суду відповідно до вимог чинного законодавства. В подальшому у судове засідання не зявилась, відповідно до клопотання, яке наявне в матеріалах справи, просила розглянути справу за її відсутності (арк. справи 102103). Треті особи публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», публічне акціонерне товариство «ОТП Факторинг Україна» про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлялись належним чином, про що в матеріалах справи наявні рекомендовані повідомлення про вручення судових повісток, причин неявки суду не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за їх відсутності суду не надавали. За таких обставин, суд з урахуванням думки інших учасників процесу, вважав за можливе розглянути справу за відсутності представників третіх осіб на підставі наявних у справі доказів. Третя особа Касас [PERSON], яка працювала на посаді державного виконавця Орджонікідзевського відділу ДВС Запорізького МУЮ, до суду не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином в порядку ч. 7 ст. 74 ЦПК України за останнім місцем роботи, причин неявки до суду не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за її відсутності суду не надавала. За таких обставин, та з урахуванням думки інших учасників процесу, а також враховуючи, що виконавче провадження, яке вона здійснювала, на даний час знищено, а вона звільнилась з посади державного виконавця, суд вважав за можливе розглянути справу за її відсутності на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення учасників процесу, які зявились у судове засідання, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне. 18 грудня 2012 р. приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] відповідно до статті 66 Закону України «Про виконавче провадження» та на підставі акта № 37/9 державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки, затвердженого начальником Орджонікідзевського ВДВС ЗМУЮ 17 грудня 2012 р. видано свідоцтво на імя [PERSON] про право власності на квартиру [ADDRESS], що раніше належала [PERSON] (арк. справи 10). 6 квітня 2013 р. між [PERSON] як продавцем та [PERSON] як покупцем укладено договір купівлі-продажу квартири квартиру [ADDRESS] (арк. справи 4647). 6 квітня 2013 р. була проведена державна реєстрація права власності за [PERSON] на вищевказану квартиру, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо обєкта нерухомого майна від 22 жовтня 2013 р. № 11303648 (арк. справи 10а). Також на імя [PERSON] було переоформлено технічний паспорт на вказану квартиру Запорізьким міжміським бюро технічної інвентаризації (арк. справи 1112). Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27 листопада 2013 р. в цивільній справі № 335/144/13-ц (провадження № 2/335/667/2013) задоволено позов [PERSON] до приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» в особі Запорізької філії ПП «СП «Юстиція», [PERSON], Орджонікідзевського ВДВС Запорізького МУЮ, приватного нотаріуса ЗМНО [PERSON], треті особи ТОВ «ОТП Факторинг Україна», ПАТ «ОТП Банк», внаслідок чого визнано недійсними прилюдні торги щодо нерухомого майна квартири [ADDRESS], проведені Запорізькою філією приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» 7 грудня 2012 р., визнано недійсним протокол № 05/247/12/1-1 проведення прилюдних торгів 7 грудня 2012 р., визнано недійсним акт державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки № 37/9 від 17 грудня 2012 р., визнано недійсним свідоцтво про придбання нерухомого майна від 18 грудня 2012 р. на квартиру [ADDRESS], видане приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] на імя [PERSON] (арк. справи 1416). Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 21 січня 2014 р. вказане вище рішення суду першої інстанції залишене без змін (арк. справи 1718). Відтак, рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27 листопада 2013 р. є таким, що набрало законної сили 21 січня 2014 р. Крім того, [PERSON] також була подана апеляційна скарга на вищевказане рішення з підстав не залучення її до участі у справі як теперішнього власника спірної квартири, яка ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 25 червня 2014 р. залишена без задоволення (арк. справи 1920). В подальшому, [PERSON] звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя із позовом до [PERSON], [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння, скасування державної реєстрації, який рішенням цього суду віл 1 грудня 2014 р. залишено без задоволення (арк. справи 2122). Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 31 березня 2015 р. апеляційна скарга [PERSON] задоволена, рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 1 грудня 2014 р. скасоване, а у справі ухвалено нове рішення про задоволення позову [PERSON], внаслідок чого [PERSON] зобовязано повернути [PERSON] спірну квартиру та скасовано за [PERSON] державну реєстрацію права власності на цю квартиру (арк. справи 2324). Рішення Апеляційного суду Запорізької області від 31 березня 2015 р. є таким, що набрало законної сили 31 березня 2015 р. Як встановлено у судовому засіданні, вказане рішення Апеляційного суду Запорізької області від 31 березня 2015 р. було оскаржене [PERSON] до касаційної інстанції, проте, інформація щодо результату розгляду справи в касаційному порядку сторонам не відома. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, які встановлені вищевказаними рішеннями судів, що набрали законної сили, не підлягають доказуванню при розгляді даної справи. Відповідно до ст. 390 ЦК України добросовісний або недобросовісний набувач (володілець) має право вимагати від власника майна відшкодування необхідних витрат на утримання, збереження майна, здійснених ним з часу, з якого власникові належить право на повернення майна або передання доходів. Добросовісний набувач (володілець) має право залишити собі здійснені ним поліпшення майна, якщо вони можуть бути відокремлені від майна без завдання йому шкоди. Якщо поліпшення не можуть бути відокремлені від майна, добросовісний набувач (володілець) має право на відшкодування здійснених витрат у сумі, на яку збільшилася його вартість. Право вимагати від власника повернення відділених від речі поліпшень та відшкодування вартості невідділених поліпшень має лише добросовісний набувач. Добросовісним набувачем визнається особа, яка придбала річ у особи, яка не мала права її відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати. Також, як розяснено у пункті 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 7 лютого 2014 р., вирішуючи спори щодо відповідальності добросовісного та недобросовісного набувача після витребування майна із чужого незаконного володіння, суди повинні враховувати таке: - недобросовісний набувач зобов'язаний повернути або відшкодувати власнику всі доходи, які він одержав або міг одержати за весь час володіння майном. Добросовісний набувач повинен відшкодувати такі доходи лише з моменту, коли він дізнався про незаконність володіння майном, наприклад, з моменту, коли йому вручено повістку до суду у справі за позовом власника про витребування майна (частини перша та друга статті 390 ЦК); - добросовісний набувач (володілець) може залишити за собою здійснені ним поліпшення майна, якщо вони можуть бути відокремлені без завдання майну шкоди. Під поліпшенням слід розуміти такі витрати на майно, які, з одного боку, не зумовлені необхідністю його збереження, але, з іншого, мають обґрунтований характер, оскільки поліпшують експлуатаційні властивості майна. Якщо відокремлення поліпшень неможливе, добросовісний набувач (володілець) має право вимагати від власника відшкодування здійснених витрат у сумі, на яку збільшилася вартість майна (частина четверта статті 390 ЦК). Недобросовісний набувач (володілець) не має права на залишення поліпшеного майна собі. Вищевказаними рішеннями судів, які набрали законної сили, встановлено, що [PERSON] за результатами прилюдних торгів від 7 грудня 2012 р. стала переможцем торгів на право купівлі квартири [ADDRESS]. У подальшому [PERSON] отримала свідоцтво про придбання нерухомого майна від 18 грудня 2012 р., посвідчене приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу 18 грудня 2012 року. Укладаючи договір купівлі-продажу даної квартири від 6 квітня 2013 р., [PERSON] не повідомила [PERSON] про наявність щодо цього майна судового спору, у той час як відповідно до пункту 6 договору купівлі-продажу від 6 квітня 2013 р. вона гарантувала та готова була нести встановлену законом відповідальність за те, що квартира у спорі не перебуває (арк. справи 46 зворотній бік). В подальшому, у звязку із визнанням прилюдних торгів та свідоцтва про придбання нерухомого майна недійсними, за рішенням суду вищевказана квартира була витребувана із володіння [PERSON], без вирішення питання щодо надання їй іншого житла. З урахуванням вказаного, а також того, що договір купівлі-продажу квартири не визнавався недійсним в судовому порядку, суд дійшов висновку, що позивач, як добросовісний набувач (володілець), на законних підставах володіла та користувалась квартирою з часу її придбання за договором купівлі-продажу, укладеного із [PERSON] 6 квітня 2013 р. по час набрання законної сили рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 31 березня 2015 р., яким це майно було витребувано з її володіння. Добросовісність позивача як набувача майна також не спростована відповідачами. Поряд із цим, суд вважає доводи представника відповідача [PERSON] про те, що [PERSON] також є добросовісним набувачем квартири, такими, що не заслуговують на увагу, оскільки як було встановлено рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27 листопада 2013 р., [PERSON] звернувся із позовом про визнання прилюдних торгів та свідоцтва про придбання нерухомого майна недійсними у січні 2013 р. (арк. справи 14). Оскільки [PERSON] у даній справі виступала відповідачем, вона не могла не знати про існування спору щодо права власності на цю квартиру, проте, 6 квітня 2013 р. вона уклала із [PERSON] договір купівлі-продажу цієї квартири, в той час як справа по суті ще не була розглянута судом. При цьому, [PERSON] вона про цей судовий спір не повідомила. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] ці обставини не спростувала, зазначивши, що дійсно [PERSON] було відомо про цей спір, проте, [PERSON] завжди звертався до суду, і суд йому відмовляв у спорах щодо відносин кредиту. Також, вона пояснювала, що [PERSON] не була позбавлена можливості самостійно зясувати наявність спору щодо квартири. Проте, ці пояснення йдуть в розріз з умовами пункту 6 договору купівлі-продажу, яким [PERSON] стверджувала про відсутність спору у суді. Повідомивши про це [PERSON] остання, на переконання суду, не повинна була додатково зясовувати та перевіряти ці твердження [PERSON] Відтак, [PERSON] у спірних відносинах не є добросовісним набувачем квартири, з огляду на що суд не бере до уваги заперечення представника відповідача, які ґрунтуються на добросовісності набуття [PERSON] спірного майна у власність. Відповідно до витягу зі звіту № 59-15 від 5 серпня 2015 р. про вартість майна, складеного повноважним субєктом оціночної діяльності ПП «Консалтингова фірма «ЕКСПОКОМ», станом на 4 серпня 2015 р. вартість квартири складає 1\~012\~994 гривень (арк. справи 4952). З цього витягу вбачається, що квартира знаходиться у відмінному стані, зроблено якісний капітальний ремонт у 2013 році, вікна металопластикові, вхідні двері броньовані, встановлено омофон, відеозвязок, підлога у квартирі вкрита якісним ламінатом, кухня, коридор, санвузол містять якісний кахель; санвузол сумісний, наявний бойлер, душова кабіна, туалет і раковина, які у відмінному стані; на кухні вбудовані меблі, плита, витяжка. Також, зазначені обставини підтверджені доданими до звіту фотокартками квартири. Зазначені обставини свідчать про те, що після придбання [PERSON] даної квартири внаслідок проведення капітального ремонту вартість квартири суттєво збільшилась у порівнянні із ціною її придбання, зазначеної у договорі купівлі-продажу від 6 квітня 2013 р. Ці обставини також не були спростовані особами, які беруть участь у справі. Як зазначалось судом вище, частиною четвертою ст. 390 ЦК України передбачено право добросовісного набувача на залишення собі здійснених ним поліпшень майна, якщо вони можуть бути відокремлені від майна без завдання йому шкоди. Право на отримання відшкодування здійснених витрат у сумі, на яку збільшилася його вартість, добросовісний набувач має у разі, якщо поліпшення не можуть бути відокремлені від майна. Оскільки судом встановлено, що позивач є добросовісним набувачем квартири, яка зробила її поліпшення, ці поліпшення не можуть бути відокремлені від квартири без завдання їй шкоди, а тому відповідно до ст. 390 ЦК України має право на відшкодування витрат на проведення цих поліпшень, які підтверджені звітом оцінювача, та моральну шкоду. Відтак, суд вважає належним обраний позивачем спосіб захисту порушеного права, з огляду на що заперечення представника відповідача [PERSON] в цій частині судом відкидаються. Вирішуючи питання щодо розміру моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, суд, крім вимог ст.ст. 23, 1167 ЦК України, враховує також розяснення, надані у пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р., з подальшими змінами, «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до якого розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідачів та інших обставин. Як встановлено у судовому засіданні, моральна шкода, заподіяна позивачеві з боку відповідачів, полягала у тому, що вона у звязку із визнанням прилюдних торгів недійсними та витребування в неї майна, добросовісним набувачем якого вона була, змушена докладати додаткових зусиль для організації свого життя, звертатись за правовою допомогою, брати участь у триваючих судових процесах. Крім того, вона, купуючи квартиру як подарунок для своєї доньки на весілля, з урахуванням місця навчання доньки, що свідчить про наявність достатніх та триваючих звязків із місцем розташування квартири, не передбачала, що її в подальшому цієї квартири буде позбавлено внаслідок вирішення судом спору, про якій було відомо обом відповідачам, тому мала певні сподівання щодо володіння та користування цією квартирою, зробила у ній капітальний ремонт, вклавши в це як матеріальні так і моральні ресурси, проте, внаслідок недобросовісних дій відповідачів, фактично була позбавлена житла як для себе, так і для членів своєї родини, що не могло не вплинути на її стосунки у сімї та з оточуючими, та погіршити її емоційний та психологічний стан. Крім того, відповідно до статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, а також прецедентної практики Європейського Суду з прав людини, поняття «житло» не обмежується приміщенням, яке законно займано або створено. Чи є конкретне місце проживання «житлом», яке підлягає захисту на підставі пункту 1 статті 8 Конвенції, залежить від фактичних обставин, а саме - від наявності достатніх та триваючих зв'язків із конкретним місцем (див., рішення у справі «Прокопович проти Росії»\~(Prokopovich v. Russia), заява № 58255/00, п. 36, ECHR 2004-XI (витяги). \~Втрата житла є найбільш крайньою формою втручання у право на повагу до житла (див., рішення від 13 травня 2008 р. у справі «МакКенн проти Сполученого Королівства» (McCann v. the United Kingdom), заява № 19009/04, п. 50). Відтак, розмір моральної шкоди у 5\~000 гривень, яку позивач просила стягнути з кожного з відповідачів, суд вважає цілком обґрунтованим, розумним та справедливим. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Виходячи із принципу змагальності цивільного судочинства, суд вважає, що позивач [PERSON] довела як правові підстави для задоволення її позову, так і обґрунтувала розмір суми, яку належить стягнути з відповідачів. Поряд із цим, відповідач [PERSON] не довела належними та допустимими доказами обставини, на які посилався її представник у судовому засіданні, в обґрунтування своїх заперечень. Відповідач [PERSON] також своїм правом на подання заперечень та доказів на їх обґрунтування не скористався. Підсумовуючи вищевикладене, суд вважає позов [PERSON] обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню судом у повному обсязі. На підставі статті 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідачів судові витрати зі сплати судового збору, які понесені позивачем при звернення до суду із даним позовом, пропорційно до задоволених вимог щодо кожного з відповідачів. Що стосується стягнення судових витрат, повязаних із розглядом заяви про забезпечення позову, то ці витрати не можуть бути стягнуті з відповідачів, оскільки заява [PERSON] про забезпечення позову була розглянута судом по суті і у її задоволенні було відмовлено.

Outcome: approved