Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] , [PERSON] , треті особи: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Журавель Микола Володимирович, приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Ткаченко Інна Валеріївна, в якому просить визнати недійсним договір співвласників про розподіл часток в спільній частковій власності на реконструйований об`єкт нерухомого майна, який посвідчено 29.05.2017 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Журавлем М.В. за реєстровим номером 844; визнати недійсним договір про поділ майна між [PERSON] та [PERSON] в частині поділу та переходу до [PERSON] прав на 1/2 частини нежитлових приміщень міні-отелю за адресою: [ADDRESS] , який посвідчено 29.05.2018 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ткаченко І.В. за реєстровим номером 434. Позовні вимоги\~вмотивовано тим,\~що [PERSON] \~уклав з\~ [PERSON] \~договір співвласників\~про «розподіл»\~часток в\~спільній частковій\~власності на\~реконструйований об`єкт\~нерухомого майна\~від 29.05.2017\~р.\~з перевищенням\~повноважень,\~так як\~внаслідок цього\~частка [PERSON] ,\~яка є\~дружиною [PERSON] \~але не\~надавала своєї\~згоди на\~укладення договору,\~у праві\~спільної сумісної\~власності істотно\~зменшилась з\~715/1000\~до Ѕ\~частини.\~Оскільки недійсний\~правчин не\~створює правових\~наслідків,\~то і\~наступний договір про поділ майна між [PERSON] та [PERSON] в частині поділу та переходу до [PERSON] прав на 1/2 частини нежитлових приміщень міні-отелю за адресою: [ADDRESS] , який посвідчено 29.05.2018 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ткаченко І.В. за реєстровим номером 434, є недійсним теж. Ухвалою суду від 18.11.2020 року по справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання на 21.01.2021 року. 09.12.2020 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник [PERSON] просив відмовити у задоволенні позову повністю, посилаючись на те, що умови договору від 29.05.2017 року були оговорені сторонами, про що позивач була обізнана. Також, позивач пропустила строк позовної давності. 21.01.2021 року судом закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 25.03.2021 року. 25.03.2021 року у судовому засідання оголошено перерву до 27.04.2021 року. 27.04.2021 року у судовому засідання оголошено перерву до 08.06.2021 року. 08.06.2021 року судом закінчено з`ясування обставин справи та здійснено перехід до судових дебатів, які призначені на 05.07.2021 року. У судовому засідання 05.07.2021 року представник позивача [PERSON] позов підтримав, просив задовольнити. Представник [PERSON] [PERSON] , представники [PERSON] [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали просили відмовити у його задоволенні. Інші учасники справи, які були сповіщені про час, дату і місце судового засідання, в суд не з`явилися. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що 29.05.2017 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений Договір співвласників про розподіл часток у спільній власності на реконструйований об`єкт нерухомого права, який посвідчено приватним нотаріусом ОМНО Журевлем М.В., реєст. № 844. Відповідно до п. 1 умов вказаного [PERSON] та [PERSON] домовилися про розподіл часток в спільній власності на нежитлові приміщення міні-отелю за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 1213,6 кв.м., які будуть належати їм на праві спільної власності по 1/2 частині. Позивач зазначає, що зазаначені в п.2 Договору складові новоствореного майна, а саме: квартира [ADDRESS] ; квартира [ADDRESS] ; нежиле приміщення, сарай № [NUMBER] , [ADDRESS] ; квартира [ADDRESS] належали особисто [PERSON] , а нежитлові приміщення першого поверху № 501, [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] в рівних частках, що свідчить про те, що частки у праві спільної власності вже були встановлені та не були рівними. Також, оскільки [PERSON] та позивач [PERSON] перебувають в шлюбі, то вказані об`єкти нерухомості (квартира [ADDRESS] ; квартира [ADDRESS] ; нежиле приміщення, сарай № [NUMBER] , [ADDRESS] ; квартира [ADDRESS] та 14 частина нежитлових приміщень першого поверху № 501, [ADDRESS] ) є спільним сумісним майном подружжя [PERSON] та [PERSON] , а остання своєї згоди на укладення Договору на умовах зменшення своєї частки у спільній власності, не надавала. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно з приписами, ч. ч. 1, 2 ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Також, згідно ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно ч.1\~ст.627\~ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Тобто, на сторону покладено обов`язок довести суду в чому саме полягає не відповідність правочину нормам закону та чи було порушення принципу свободи договору. При цьому, відповідно до заяви, яка посвідчена приватним нотаріусом ОМНО Журевлем М.В., реєстр. № 843 від 29.05.2017 року, [PERSON] , надає згоду своєму чоловікові [PERSON] на укладення договору про визначення часток у праві власності на нежитлові приміщення міні-отелю, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Нотаріусом зміст ст.ст. 60, 61, 65 СК України [PERSON] роз`яснено. Будь-яких обмежень щодо умов договору заявником не зазначено. Згідно ст.ст. 76-81 ЦПК України, сторони на підтвердження обставин якими вони обгрунтовують свої вимоги та заперечення, повинні надати суду належні, достовірні, достатні та допустимі докази. Однак, позивач [PERSON] , жодних доказів на підтвердження того, що підписуючи зазначену заяву, вона надавала згоду своєму чоловікові [PERSON] на укладення Договору про визначення часток у праві власності на нежитлові приміщення міні-отелю, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на інших умовах, аніж тих, які зазначені в Договорі, суду не надає. За таких обставин, суд доходить висновку про необгрунтованість позову [PERSON] в цій частині. Щодо недійсності договору про поділ майна між [PERSON] та [PERSON] в частині поділу та переходу до [PERSON] прав на 1/2 частини нежитлових приміщень міні-отелю за адресою: [ADDRESS] , який посвідчено 29.05.2018 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ткаченко І.В. за реєстровим номером 434, то позивач обгрунтовує його недійсність тим, що відповідно до ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, а відтак, недійсність зазначеного вище Договору від 29.05.2017 року має наслідком недійсність і Договору від 29.05.2018 року. Однак, оскільки суду позивачем не доведено недійсності Договору від 29.05.2017, то і вимоги про визнання недійсним Договору від 29.05.2018 року суд вважає необгрунтованими та доходить висновку про відмову у їх задоволенні.

Outcome: dismissed