Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою в інтерсах [PERSON] про надання додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , та в позові зазначила, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть . Після смерті залишила заповіт від 10.12.2002 року, посвідчений секретарем виконкому Старотроянівської сільської ради за яким, на випадок своє смерті зробила розпорядження про те, що усе своє майно, де б воно не знаходилось, та з чого б не складалось заповідає - [PERSON] , заповіт зареєстровано у спадковому реєстрі 13.12.2006 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки, площею 4,08 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Старотроянівської сільської ради Кілійського району Одеської області, належній померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю, серія Р1 №474329 від 02.08.2001 року та на право на пайовий фонд майна КСП «Трояни», належного померлій на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серія МП № 009953 від 02.08.2004 року. З метою оформлення своїх спадкових прав 29.08.2014 року, позивач звернувся до Кілійської районної державної нотаріальної контори, де йому було роз`яснено, що відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, спадщина до нотаріальної контори протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини, також було роз`яснено, що у відповідності до ч.3 ст.1272 УК України - за позовом спадкоємця який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Причинами пропуску строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , став насамперед поганий стан здоров?я, ця обставина підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного хворого від 31.10.2018 року № 192. Таким чином вистоювати багаточисленні черги під дверима нотаріальної контори, позивач був просто не в силах. Представником позивача було подано заяву, в якій вона просила суд розглянути справу за її відсутності та відсутності позивача та задовольнити позов. Представник відповідача - Старотроянівська сільська рада Кілійського району Одеської області, в судове засідання не прибув, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за їх відсутності, вимоги позивача [PERSON] в інтересах [PERSON] визнають в повному обсязі. На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін ухвалює рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Як зазначено у ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. У відповідності до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно зі ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши надані письмові докази та розглянувши справу у межах заявлених позовних вимог, суд достовірно встановив такі факти та відповідні їм правовідносини: Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , видане виконкомом Старотроянівської сільської ради Кілійського району Одеської області [INFO] року померла [PERSON] , актовий запис № 49. Згідно заповіту, посвідченого секретарем виконкому Старотроянівської сільської ради Кілійського району 10.12.2002 року, [PERSON] все своє майно, заповіла [PERSON] . Згідно довідки Старотроянівської сільської ради Кілійського району від 29.10.2018 року №667 [PERSON] , яка померла [INFO] , постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 1921 року до дня смерті. На день її смерті за вказаною адресою ніхто не був зареєстрований та не проживав. 29.08.2014 року за № 911/01-16 Кілійською районною державною нотаріальної конторою було надано роз`яснення [PERSON] , що ним пропущено строк для прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] та запропоновано звернутися до суду для вирішення цього питання. З виписки із медичної карти амбулаторного хворого, виданої 31.10.2018 року, Старотроянівською амбулаторією загальної практики сімейної медицини за № 192, вбачається, що [PERSON] з 2004 року потребував постійного лікування. Теплодарська міська державна нотаріальна контора Одеської області на судовий запит повідомила, що після померлої [INFO] [PERSON] , згідно актів приймання передавання від 17.05.2018 року, спадкова справа на зберігання до нотаріальної контори не передавалася, а також згідно книги обліку та реєстрації спадкових справ після 17.05.2018 року Теплодарською МДНК Одеської області не відкривалася. З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 60023440 від 17.04.2020 року вбачається, шо після смерті [PERSON] відкритої спадкової справи у реєстрі немає. Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно ч.3 до ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити додатковий строк для прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем . Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд З досліджених доказів судом встановлено, що позивач відповідно до ст. ст.1223, 1233 ЦК України мав право на прийняття спадщини як спадкоємець за заповітом, але в нотаріальну контору в строк, передбачений законом, не звернувся в зв`язку з хворобою та лікуванням, в зв`язку з чим суд задовольняє позов.

Outcome: approved