Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про припинення права на частку у спільному майні за вимогою іншого співвласника, визнання права власності на 1/2 частку автомобіля, мотивуючи свої вимоги наступним. Позивачці на праві власності належить 1/2 частка автомобіля ВАЗ 210990 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], у порядку розподілу спільної сумісної власності. Вказаний автомобіль на підставі рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 27 грудня 2016 року визнано спільним сумісним майном, яке належало [PERSON] та її чоловіку [PERSON] на праві спільної сумісної власності. Цей автомобіль було придбано шляхом укладення кредитного договору від 27 липня 2006 року у ПАТ КБ «Приватбанк», який був оформлений на [PERSON] терміном до 27 липня 2011 року. Кредит сплачували позивачка з чоловіком за кошти спільного сімейного бюджету. У 2008 році [PERSON] захворів, отримав інвалідність із забороною працювати, з цього часу кредит сплачувала [PERSON] У 2011 році кредит був повністю сплачений. Машина була зареєстрована на [PERSON], але користувались нею позивачка, яка має посвідчення водія з 1989 року. Власником іншої 1/2 частки зазначеного автомобіля в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] є відповідач на підставі рішення Бердянського міськрайонного суду від 23 травня 2017 року. Після смерті чоловіка [PERSON] продовжувала користуватись автомобілем, доглядала за ним, утримувала в належному стані. Вважає, що автомобіль є неподільною річчю, спільне володіння і користування ним є неможливим, бажає сплатити відповідачу 1/2 частину вартості автомобіля. Просила припинити право власності відповідача на 1/2 частку вищезазначеного автомобіля та визнати за нею право власності на цю частку. Під час розгляду справи позивачка уточнила позовні вимоги та зазначила про необхідність компенсації [PERSON] половини вартості автомобіля в розмірі 37 489 грн., які знаходяться на депозитному рахунку Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області. Крім зазначеного, просила стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати в сумі 8 242,69 грн. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з викладених в позові підстав, просила його задовольнити в повному обсязі. Представник позивачки пояснила суду, що [PERSON] має право на визнання за нею права власності на автомобіль, який вона придбала разом з померлим чоловіком, користувалась вказаним автомобілем, доглядала за ним. Половину вартості автомобіля позивачка згодна компенсувати відповідачу, в звязку із чим внесла на депозитний рахунок ТУ ДСА відповідну суму. Просила позовні вимоги задовольнити та стягнути з [PERSON] на користь позивачки судові витрати в розмірі 8 242.69 грн., які складаються з наступного: 1 280 грн. судовий збір, 3 840 грн. надання правничої допомоги поза судовими засіданнями, 652,80 грн. витрати на послуги адвоката в судових засіданнях, 495 грн. вартість судової експертизи, 1 600 грн. витрати переїзду експерта до м. Бердянська, 374,89 грн. комісійні послуги Ощадбанку. Відповідач в судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Представник відповідача в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] не заперечує проти задоволення позовних вимог, згоден отримати від [PERSON] половину вартості спірного автомобіля. При вирішенні питання щодо стягнення з відповідача судових витрат просила врахувати матеріальний стан [PERSON], який працює водієм, отримує мінімальну заробітну плату, має на утриманні дружину та малолітню дитину, а також поведінку самої позивачки, яка при наявності звіту про оцінку транспортного засобу з метою збільшення розміру судових витрат просила суд призначити судову автотоварознавчу експертизу, а також при неодноразових зверненнях до неї відповідача відмовляла йому вирішити спір в позасудовому порядку. Враховуючи наведене, просила суд розподілити судові витрати між сторонами в рівних частках. Судом в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів встановлено наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Рішенням Бердянського міськрайонного суду від 27 грудня 2016 року автомобіль ВАЗ 210990 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], було визнано спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON], а також за [PERSON] було визнано право власності на 1/2 частку вказаного автомобіля. У відповідності із рішенням Бердянського міськрайонного суду від 23 травня 2017 року право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька на 1/2 частку автомобіля ВАЗ 210990 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], було визнано за [PERSON] В силу положень ст.ст. 21, 24, 41 Конституції України та ст.ст. 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.

Outcome: approved