Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON], 3-ої особи, без самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача [PERSON], 3-ої особи, без самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача [PERSON] акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» «про стягнення шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», просила: стягнути з [PERSON] на свою користь: - 8314 (вісім тисяч триста чотирнадцять) гривень 49 копійок - у відшкодування шкоди, повязаної з втратою товарної вартості автомобіля марки MITSUBISHI моделі OUTLANDER 2011 року випуску реєстраційний номер [NUMBER]; - 8000 (вісім тисяч) гривень 00 копійок у відшкодування моральної шкоди; - Судові витрати: - 1000 (одну тисячу) гривень 00 копійок у відшкодування витрат на залучення спеціаліста та складання висновку; - 168 (сто шістдесят) гривень 00 копійок у відшкодування витрат повязаних із повідомленням відповідача про дату, час та місце огляду транспортного засобу, через послуги ПАТ «Укртелеком»; - 2000 (дві тисячі) гривень 00 копійок у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу; - 551 (пятсот пятдесят одну) гривню 20 копійок у відшкодування понесених витрат на оплату судового збору. В обгрутнування своїх позовних вимог позивач зазначила, що являється власником автомобіля марки MITSUBISHI моделі OUTLANDER 2011 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. 22.05.2015 року о 02 год. 00 хв. відповідач [PERSON], керуючи автомобілем ГАЗ 2410, реєстраційний номер [NUMBER] по вул. Спортивній в м. Дніпродзержинську напроти будинку № 35, здійснив наїзд на належній позивачу автомобіль, в результаті чого останній зазнав механічних пошкоджень, що підтверджується довідкою № 83155644 про дорожньо-транспортну пригоду № 2370 від 30.12.2015 року, виданою відділенням ДАІ Дніпродзержинського МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області. Постановою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30.12.2015 року відповідач визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за здійснення наїзду на автомобіль позивача. Постанова не оскаржена та набрала законної сили 11.01.2016 року. Відповідно до звіту про оцінку вартості матеріального збитку від 29.02.2016 року вартість відновлювального ремонту належного позивачу автомобіля становить 29210,49 грн., розмір втрати товарної вартості становить 8314,49 грн., вартість матеріального збитку 37524,94 грн. Цивільно-правова відповідальність відповідача, як власника наземного транспортного засобу, була зареєстрована у ЗАТ СГ «ТАС», яка, на виконання свого обовязку по відшкодуванню шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, відшкодувала [PERSON] вартість відновлювального ремонту належного їй автомобілю в розмірі 27562 грн. Таким чином, позивачеві не відшкодовано шкоду, повязану із втратою товарної вартості в розмірі 8314,48 грн. Позивач вважає, що таку шкоду їй зобовязаний відшкодувати відповідач [PERSON] Крім того, [PERSON] вважає, що відповідач повинен відшкодувати їй вартість послуг оцінювача, яким наданий звіт про оцінку вартості матеріального збитку від 29.02.2016 року, що складає 1000 грн., а також вартість послуг ПАТ «Укртелеком» за відправку позивачем телеграм відповідачу з повідомленням про необхідність прибуття для огляду пошкодженого автомобіля в розмірі 168 грн. Позивач вважає, що неправомірними та винними діями відповідача їй було завдано і моральної шкоди, які вона зазнала у звязку із протиправної поведінкою відповідача та у звязку із пошкодженням належного їй майна - автомобіля. Зазначила, що є особою похилого віку, має численні захворювання, через що їй важко самостійно пересуватись навіть на великі відстані та переносити навіть легкі речі. Автомобіль, яким керував її син - 3-я особа, без самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача [PERSON], використовувався позивачем для задоволення своїх нагальних потреб, а його пошкодження відповідачем призвели до неможливості використання такого автомобіля через знаходження на станції технічного обслуговування. Таким чином змінився звичайний уклад життя відповідача, що поглибило її моральні страждання. Розмір завданої моральної шкоди позивач оцінює у 8000 грн. Також [PERSON] просила стягнути з відповідача судові витрати, які складаються з витрат на правову допомогу у розмірі 2000 грн. та судового збору у розмірі 551,20 грн. 15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції. Відповідно до п. 9 Перехідних положень ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили задовольнити такі вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували в повному обсязі, пояснили суду наступне: цивільно-правова відповідальність відповідача як власника наземного транспортного засобу застрахована 3-ою особою, без самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача [PERSON] акціонерним товариством Страхова група «ТАС», тому позивачу слід звертатися із вимогою про відшкодування втрати товарної вартості належного їй автомобіля саме до ПАТ СГ «ТАС», яке є належним відповідачем. Крім того відповідач та його представник не згодні із розміром втрати товарної вартості автомобіля, оскільки розрахунки оцінювача здійсненні неправильно. Так, за розрахунком представника відповідача, ринкова вартість автомобіля 47471, 16 доларів США, вартість відновлювального ремонту 27562 доларів США, вартість матеріального збитку та розмір втрати товарної вартості ним не вказані. Зазначили, що у звязку з тим, що задні ліві двері автомобіля позивача були замінені та їй відшкодовано їх вартість, то такі двері необхідно витребувати від позивача відповідачу. Що стосується позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди, то таку вимогу відповідач не визнає, оскільки погіршення стану здоровя позивача внаслідок дорожньо-транспортної пригоди не мало місця. Третя особа, без самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги позивача у повному обсязі. Представник третьої особи, без самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача [PERSON] акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» в судове засідання не зявився, надав суду відзив на позов, в якому пояснив що ПАТ СГ «ТАС» виплатило всі суми страхового відшкодування згідно заяви [PERSON], просив провести розгляд справи за відсутності представника товариства. Вислухав сторони, вивчив матеріали позовної заяви, дослідив докази, надані сторонами, суд приходить до наступного: Позивач [PERSON] являється власником автомобіля марки MITSUBISHI моделі OUTLANDER 2011 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а. с. 8). 22.05.2015 року о 02 год. 00 хв. відповідач [PERSON], керуючи автомобілем ГАЗ 2410, реєстраційний номер [NUMBER] по вул. Спортивній в м. Дніпродзержинську напроти будинку № 35, здійснив наїзд на належній позивачу автомобіль, в результаті чого останній зазнав механічних пошкоджень. За даним фактом постановою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30.12.2015 року відповідач визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а. с. 6 7). Постанова не оскаржена та набрала законної сили 11.01.2016 року. Цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON], як власника наземного транспортного засобу, була зареєстрована у ЗАТ СГ «ТАС», що підтверджується полісом № АІ/4193636 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а. с. 48) та договором AZ № 13131 добровільного комплексного страхування транспортних ризиків (а. с. 49). Відповідно до звіту про оцінку вартості матеріального збитку, спричиненого володільцю колісного транспортного засобу № 39/02/16 від 29.02.2016 року, оцінщиком СПД [PERSON] (а. с. 15 19), вартість відновлювального ремонту належного позивачу автомобіля становить 29210,49 грн., розмір втрати товарної вартості становить 8314,49 грн., загальна вартість матеріального збитку 37524,94 грн. 11.03.2016 року ПАТ Страхова група «ТАС» перерахувала ПАТ «Аеліта» 27562 грн. у якості страхового відшкодування за полісом № АІ/4193636 на ремонт MITSUBISHI, р/н [NUMBER], згідно рах. № 444 від 23.02.2016 року (а. с. 13). Таким чином, страховик відповідача відшкодував вартість відновлювального ремонту належного позивачу автомобіля. Шкода, повязана із втратою товарної вартості автомобіля позивача в розмірі 8314,48 грн. не відшкодована. За приписами ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення п цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. П. 1 ч. ст. 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Як вже було зазначено вище, відповідач [PERSON] визнаний винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої автомобіль позивача зазнав механічних пошкоджень, постановою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30.12.2015 року. Ст. 29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачено, що у звязку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, повязані з відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу. При цьому п. 32.7 ст. 32 вказаного Закону встановлено що страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, пов'язану із втратою товарної вартості транспортного засобу. Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Крім того, постановою Верховного суду України від 20.01.2016 року по справі № 6-2808цс15 та постановою Верховного Суду від 14.02.2018 року по справі № 344/10730/15-ц викладена правова позиція, відповідно до якої право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і за вибором потерпілого вимога про відшкодування шкоди може бути предявлена безпосередньо до винної особи, навіть якщо його цивільно-правова відповідальність застрахована. З урахуванням вищенаведеного, суд не приймає позицію відповідача та його представника з приводу того, що [PERSON] є неналежним відповідачем, а позов слід предявляти до приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС». Як вбачається, з пояснень представника позивача в судовому засіданні та заперечень в матеріалах справи, останній не оспорює факт втрати товарної вартості автомобіля позивача та перелік пошкоджених деталей та вузлів, зазначених оцінювачем у звіті, але не згодний з оцінкою розміру втрати такої вартості. Однак, відповідачем не надані докази, які б спростовували результати звіту про оцінку вартості матеріального збитку, спричиненого володільцю колісного транспортного засобу № 39/02/16 від 29.02.2016 року, клопотань про призначення відповідної експертизи від нього не надходило. Згідно розрахунку представника відповідача ринкова вартість автомобіля становить 47471, 16 доларів США, вартість відновлювального ремонту 27562 доларів США, що становить значно більшу суму, ніж заявлена позивачем у позові. Тому суд вважає розмір втрати товарної вартості у розмірі 8314,49 грн. встановленим, а вказана сума підлягає стягненню на користь позивача. Що стосується заперечень представника відповідача з приводу повернення відповідачеві заміненої задньої лівої двері як різницю між відшкодуванням завданої шкоди та вартістю такої двері, суд приходить до такого висновку: заміну деталей виконувало приватне акціонерного товариства Страхова група «ТАС», а не відповідач, зустрічного позову з цього приводу ним не заявлено, тож вказані заперечення до уваги не приймаються. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном та в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної шкоди суд повинен визначати залежно від характеру та обсягу страждань, немайнових витрат, які зазнав позивач. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру, внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб (п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди». Судом встановлено, що внаслідок винних відповідача [PERSON], що полягали у пошкодженні належного позивачеві транспортного засобу, їй завдано моральну шкоду: позивач, [INFO], є особою похилого віку, транспортний засіб, яким керував її син - 3-я особа, без самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача [PERSON], використовувався нею ради задоволення своїх потреб у пересуванні, забезпеченні умов своєї життєдіяльності. На час ремонту транспортного засобу позивач була позбавлена можливості вільно пересуватись, з урахуванням свого похилого віку та стану здоровя. Відповідач прохав відмовити у задоволенні позову в частині стягнення відшкодування за завдану моральну шкоду, мотивуючи свою позицію тим, що стан здоровя [PERSON] внаслідок пошкодження транспортного засобу не погіршився, проте, суд вважає, що моральна шкода відповідачем вчинена саме тим, що позивач була позбавлена можливості задовольнити свої потребу у пересуванні, здійсненні покупок тощо, змінило її звичайний уклад життя. Проте, суд вважає, що розмір завданої [PERSON] моральної шкоди становить 3000 грн., яка підлягає стягненню з відповідача, тому позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Згідно квитанції прибуткового касового ордера № 390216 від 25.02.2016 року (а. с. 14), позивачем сплачено СПД [PERSON] 1000 грн. за проведення оцінки матеріального збитку автомобіля [NUMBER], що належить до витрат, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України. Згідно п. 3 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати, повязані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів. Вартість послуг ПАТ «Укртелеком» за відправку позивачем телеграм відповідачу з повідомленням про необхідність прибуття для огляду пошкодженого автомобіля складає 168 грн. (а. с. 10), що належить до витрат, передбачених п. 3 ч. 3 ст. 133 ЦПК України. Вказані судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь [PERSON] Згідно п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Ч. 3 вказаної статті передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Між позивачем та адвокатом [PERSON] було укладено договір про надання правової допомоги від 07.05.2016 року (а. с. 34). Відповідно до акту виконаних робіт від 07.05.2016 року позивачем сплачено 2000 грн. за надані юридичні послуги. Позивачем при зверненні до суду сплачений судовий збір у розмірі 551,20 грн. (а. с. 1). Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, понесені [PERSON] судові витрати по сплаті судового збору у розмірі по 551,20 грн. підлягають стягненню з [PERSON] на її користь. Позивачем при зверненні із вказаним позовом до суду були заявлені як позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди, так і моральної, однак судовий збір сплачений тільки за одну з вказаних вимог. Тому, з відповідача на користь Держави слід стягнути 551,20 грн. на оплату судового збору.

Outcome: partial