Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням суду від 31.05.2012. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який мешкає разом із позивачем і знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, в звязку з чим просить стягнути на її користь аліменти у розмірі 3000 грн. щомісяця на утримання дитини з дня подання позову до суду і до повноліття дитини. Позивач надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, причину неявки в судове засідання не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини: Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 17.07.2008, шлюб розірваний заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 31.05.2012. Від шлюбу мають спільного сина [PERSON], [INFO], яким мешкає разом із матірю (а.с. 5,6,7). Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як вказано у статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. При встановленні розміру аліментів, суд відповідно до ст. 182 СК України враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи викладене, суд бере до уваги інтереси неповнолітньої дитини, майнове становище позивача, яка є інвалідом 2 групи, тому задовольняє позов у повному обсязі та стягує аліменти у розмірі 3000 грн. щомісяця, з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. При цьому суд зазначає, що стягнута сума не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який на день ухвалення рішення складає 1860 грн. Доказів неможливості утримувати малолітню дитину через тяжкий стан здоровя, наявності інших дітей або інших обставин, які мають істотне значення для вирішення справи, матеріали справи не містять. Згідно ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Таким чином, мінімальний розмір аліментів (50% від прожиткового мінімуму) враховується при визначенні судом аліментів у твердій грошовій сумі та не зазначається у резолютивній частині рішення. Суд розподіляє судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України, а саме: на час подання позову до суду мінімальний судовий збір за подання позову майнового характеру складав 704,80 грн., позивач у справах про стягнення аліментів звільнений від сплати судового збору.

Outcome: approved