Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] третя особа [PERSON] про стягнення моральної шкоди заподіяної внаслідок ДТП,посилаючись на те, що 04.12.2012 року 01. год. 10 хв. [PERSON], куруючи автомобілем «ВАЗ 21093» д.н.з. [NUMBER], рухався в місті Києві по вул. Серафімовича, виїхавши на смугу зустрічного руху здійснив наїзд на припаркований автомобіль «Chery Jaggi, д.н.з. [NUMBER], після чого зник з місця ДТП. Тому позивач просить суд стягнути з відповідачів на її користь моральну шкоду, яка була завдана у результаті ДТП в розмірі 20 000 грн. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила суд стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на її користь моральну шкоду у розмірі 20 000 грн., так, як автомобілем під час скоєння ДТП керував [PERSON], а власником транспортного засобу являється [PERSON], також позивачка пояснила, що її чоловік займався приватним перевезенням, та планував заробити грошей на новий рік, у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу, який являвся основним джерелом існування її родини, у звязку з чим, вона зазнала тяжке душевне страждання, переживання, та призвело до скрутного матеріального становища, що призвело до погіршення стану здоровя та проходження курсу лікування, також позивач пояснила що с [PERSON] вона перебуває в цивільному шлюбі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, крім особистих пояснень, викладених у позовній заяві позивача, а сума моральної шкоди нічим не обґрунтована. Тому просив суд відмовити позивачу в задоволенні позову в повному обсязі, та пояснив, що він досі сплачує суму шкоди заподіяної в наслідок ДТП в порядку регресу. Відповідач [PERSON] позов не визнала та просила суд відмовити позивачу в повному обсязі, а також те, що вона є неналежним відповідачем. Третя особа [PERSON] пітдримав позовні вимоги позивача в повному обсязі, та просиd їх задовольнити, надвши пояснення аналогічні позивачу. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідачів, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як вбачається з пояснень та матеріалів справи, 04.12.2012 року 01. год. 10 хв. [PERSON], куруючи автомобілем «ВАЗ 21093» д.н.з. [NUMBER], рухався в місті Києві по вул. Серафімовича, виїхавши на смугу зустрічного руху здійснив наїзд на припаркований автомобіль «Chery Jaggi, д.н.з. [NUMBER], після чого зник з місця ДТП. Вина відповідача [PERSON] підтверджується постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 24.12.2012 року, яким [PERSON] визнано винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ст.. 124, 122-4 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. на користь Держави. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Встановлено і те, що [PERSON] керував належним [PERSON] автомобілем «ВАЗ 21093» на підставі відповідної довіреності власника від 08.10.2009 року, тобто здійснював фактичну його експлуатацію на законних підставах. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою яка її завдала, тому [PERSON] є неналежним відповідачем по справі. Порядок відшкодування саме моральної шкоди завданої фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, незалежно від вини цієї особи встановлено ч. 2 ст. 1167 ЦК України. Так, моральна шкода, незалежно від вини органу державної влади, фізичної або юридичної особи, яка її завдала відшкодовується лише у наступних випадках: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору (п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»). Статтею 60 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, що полягає у душевних стражданнях яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в іншій спосіб, незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Отже, враховуючи вимоги розумності і справедливості, характер порушення, глибину фізичних та душевних страждань, ступінь вини відповідача, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення на відшкодування моральної шкоди з відповідача на користь позивача, суд вважає за необхідне стягнути 1000 грн. моральної шкоди. З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача в рахунок відшкодування заподіяної позивачу моральної шкоди в розмірі 1000 грн. Судові витрати підлягають розподілу в порядку, визначеному ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України. Враховуючи викладене,

Outcome: approved