Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до Кузнецовського міського суду Рівненської області з позовною заявою до [PERSON] у якій просить змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються на підставі судового наказу Кузнецовського міського суду Рівненської області від 23 травня 2018 року по справі № 565/786/18 із [PERSON] на її користь на утримання малолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , з твердої грошової суми в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на стягнення аліментів в розмірі ј частки від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що судовим наказом Кузнецовського міського суду Рівненської області від 23 травня 2018 року у справі № 565/789/18 з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання малолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви про видачу судового наказу, тобто з 03 травня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач належним чином свої аліментні зобов`язання не виконує, внаслідок чого утворилася заборгованість по сплаті аліментів. Спільна дитина постійно проживає з позивачкою яка самостійно матеріально утримує та належним чином піклується про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідач належної участі у вихованні та утриманні дитини не приймає. Не цікавиться інтересами дитини та її фізичним, духовним та моральним розвитком. Зазначає, що на її утриманні також перебуває друга малолітня дитини [PERSON] , [INFO] . Враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини беручи до уваги, що обов`язок утримувати дитину не залежить від бажання чи можливостей батьків, з метою забезпечення нормального догляду за дитиною та враховуючи, що відповідач є працездатний, має постійне місце роботи, тому має сплачувати аліменти на утримання спільної дитини, проте розмір в якому плануються аліменти в сучасних умовах не дозволяє забезпечити її гармонійний розвиток. Адже ціни на все постійно зростають. Одяг, взуття, продукти харчування тощо в ціні стали коштувати в кілька разів більше з того часу, коли з відповідача були стягнуті аліменти. Внаслідок чого, сума аліментів в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання спільної дитини є явно недостатньою і не покриває навіть частково всі ті витрати, які позивачка як мати, на утриманні якої перебуває дитина, несе особисто. З урахуванням наведеного вище, з огляду на зміну матеріального стану позивача обумовленого загальновідомими постійними процесами в державі стосовно здорожчання рівня життя, а саме продуктів харчування, одягу та зрештою, що узгоджується із змістом ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», де передбачено поступове, протягом року, збільшення прожиткового мінімуму на кожну особу, та утримання вже двох малолітніх дітей, то з урахуванням цього всього в сторони позивача виникла потреба змінити спосіб стягнення аліментів із зазначеної твердої грошової суми на частку від доходу відповідача (батька дитини) платника аліментів, яка менше ніж 1/4 становити не може. Вважає свій позов обґрунтованим, підставним, доведеним, та таким, що підлягає до повного задоволення. Ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 02 листопада 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено її розгляд здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 24 листопада 2020 року розгляд справи відкладено на 08 грудня 2020 року. Позивач у судове засідання не з`явилась, до суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі позивача. У клопотанні зазначено, що позивач позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити повністю, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, відзив на позову заяву не подав, заяв та клопотань від нього не надходило. Враховуючи наведене вище, судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, всебічно та об`єктивно дослідивши наявні у матеріалах справи докази, дійшов наступних висновків. [PERSON] та [PERSON] у зареєстрованому шлюбі між собою не перебували. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 07 лютого 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, батьком [PERSON] , [INFO] , зазначений [PERSON] , мати [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження, серія [NUMBER] , виданого 10 вересня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області, [PERSON] має другу малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . 23 травня 2018 року Кузнецовським міським судом Рівненської області видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання малолітньої дитини сина: [PERSON] , [INFO] , проживаючого разом із матір`ю, у твердій грошовій сумі в розмірі 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви про видачу судового наказу, тобто з 03 травня 2018 року, до досягнення дитиною повноліття. Згідно з ч.1 ст.2 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема ст. 180 СК України, якою на батьків покладено обов`язок утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Положеннями ч. 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Положеннями ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Держава має вживати необхідних заходів щодо надання допомоги батькам у здійсненні цього права. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У статті 182 СК України зазначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 181 СК України спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. При цьому закон не визначає необхідних умов чи підстав для визначення чи зміни способу стягнення аліментів, - визначення способу стягнення аліментів є виключно правом одержувача аліментів. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Частиною першою ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку. Позивач просить змінити спосіб стягнення аліментів, посилаючись на недостатність розміру стягуваних аліментів, які визначенні судовим наказом Кузнецовського міського суду від 23 травня 2018 року, для забезпечення гармонійного розвитку дитини у зв`язку із зміною матеріального стану позивача. Враховуючи викладене вище, аналізуючи норми чинного законодавства та встановленні обставини, оскільки відповідач не оспорював заявлені позовні вимоги, суд вбачає наявність законних підстав для задоволення позовних вимог та зміни способу стягнення аліментів, які стягуються на підставі судового наказу Кузнецовського міського суду Рівненської області від 23 травня 2018 року по справі № 565/786/18 із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , з твердої грошової суми в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на стягнення аліментів в розмірі ј частки від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. За правилами ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню в дохід держави судові витрати на оплату судового збору.

Outcome: approved