Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що на підставі договору купівлі-продажу від 17.11.2001 року, посвідченого приватним нотаріусом та зареєстрованого в бюро технічної інвентаризації, вона є власником квартири [ADDRESS]. Вказана квартира була трикімнатною, на даний час реконструйована в чотирикімнатну та рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя від 06 лютого 2007 року за нею визнано право власності на веранду та реконструкцію нежилої колясочної в житлову кімнату. В даний час правовстановлюючі документи про право власності на вказану квартиру нею втрачені. Бажаючи розпорядитися своєю квартирою, вона звернулася до нотаріуса, проте їй було відмовлено у звязку із відсутністю правовстановлюючого документу. Отримати дублікат договору купівлі-продажу у нотаріуса вона не має можливості, оскільки всі нотаріальні справи передані до архіву м. Донецька, що знаходиться на непідконтрольній Україні території. В звязку з цим, просить визнати в судовому порядку право власності за нею на квартиру [ADDRESS], у звязку із втратою правовстановлюючого документу та неможливістю отримати його дублікат. В судове засідання позивачка [PERSON] надала суду письмову заяву, в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила розглянути справу без її участі. В судове засідання представник відповідача [PERSON] міської ради [PERSON], який діє на підставі довіреності, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій просив прийняти рішення відповідно до вимог діючого законодавства.. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову у повному обсязі з наступних підстав. З копії договору купівлі-продажу квартири від 17 листопада 2001 року, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON] за № 3024 та який зареєстрований в [PERSON] бюро технічної інвентаризації 07 грудня 2001 року за № 35897, вбачається, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с. 19). Рішенням Приморського районного суду міста Маріуполя № 2-383/07 від 06 лютого 2007 року, яке набрало законної сили, за позивачкою визнано право власності на самовільно зведені споруди: нежилу прибудову балкон «І» та реконструкцію нежилої колясочної в жилу кімнату «9» в квартирі [ADDRESS] (а.с. 18). Відповідно до технічного паспорту, виготовленого станом на 25.11.2015 року Міським комунальним підприємством [PERSON] бюро технічної інвентаризації на імя [PERSON][ADDRESS], розташована у будинку № 11а по проспекту Луніна в м. Маріуполі складається з чотирьох кімнат та її власником зазначена [PERSON] ( а.с. 12-13).\~\~ Згідно відмітки в паспорті громадянина України серія ВВ № 540055, виданого 20.08.1998 року Приморським РВ [PERSON] УМВС України в Донецькій області, [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO] з 11 грудня 2001 року (а.с. 5-7). Згідно інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 18.05.2016 року № 59280671, у вказаних реєстрах записи про права власності, інші речові права, іпотеки, обтяження, щодо квартири [ADDRESS] відсутні ( а.с. 36). Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В даний час отримання дублікату договору купівлі-продажу з Державного архіву є не можливим, оскільки він знаходиться на території, тимчасово не підконтрольній органам дежавної влади України. Враховуюче вищевикладене, з урахуванням того, що позивачкою втрачений оригінал договору купівлі-продажу вказаної квартири та не має можливості отримати у встановленому законом порядку його дублікат, суд, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, вважає можливим задовольнити позовні вимоги, оскільки це не суперечить вимогам ст. 392 ЦК України.

Outcome: approved