Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 10 грудня 2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею і перебуває на її утриманні. Спільне проживання між нею та відповідачем не склалося через несумісність характерів та поглядів на життя. З травня 2014 року спільне господарство не ведуть. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки у розмірі 700 грн., та на її утримання до досягнення донькою трьохрічного віку в розмірі 800 грн. щомісячно. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні відповідач позов визнав частково, просив стягнути з нього на утримання доньки 300 грн. щомісячно та на утримання дружини 300 грн. Вислухавши сторони та дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Сторони 10 грудня 2011 року року зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м.Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис №1897. Сторони припинили шлюбні відносини з травня 2014 року, шлюб не розірваний. [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району м.Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції від 14 листопада 2013 року. В судовому засіданні встановлено, що дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Як зазначено ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Крім того, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. У силу ст.ст. 181, 182 СК України у випадку невиконання батьками свого обов'язку утримувати дітей, аліменти присуджуються за рішенням суду в долі від доходу їхньої матері, батька і (чи) у твердій грошовій сумі. Суд вважає, що відповідач зобов'язаний надавати дитині утримання, достатнє для задоволення її розумних потреб, виходячи зі стану здоров'я дитини, її матеріального становища. При цьому суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище відповідача, та ту обставину, що він є працездатною особою, крім дитини на його утриманні мати пенсійного віку. Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». «Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення». Суд, з огляду на те, що батьки зобов'язані забезпечити дітям виховання, навчання, розвиток, житло, приймаючи в увагу матеріальне становище дитини, а саме те, що вона є малолітньою, не має іншого доходу і матеріальне становище відповідача, який є молодою, працездатною людиною, прийшов до висновку, що розмір аліментів на підставі ст.184 Сімейного Кодексу України необхідно встановити в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з моменту дня подачі заяви до суду і продовжувати до досягнення дитини повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. У відповідності до ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обовязковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Судом встановлено, що відповідач не виконує свій обов'язок по утриманню дружини. Суд приймає до уваги заперечення відповідача про неможливість сплачувати аліменти на утримання дружини, оскільки він не працює, однак це не звільняє його від обов'язку надавати матеріальну допомогу дружині, яка у зв'язку з доглядом за дитиною не має самостійного доходу. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач має працездатний вік. З цих міркувань, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд присуджує кошти (аліменти) на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 400 грн. щомісячно. У відповідності до ст.88 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial