Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 18 травня 1997 року Великоцепцевицькою сільською радою Володимирецького району, Рівненської області, актовий запис №9 та про стягнення на її користь на утримання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю та пояснила, що вона з відповідачем, перебуваючи у зареєстрованому шлюбі, вже тривалий час не підтримують сімейно шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, оскільки в сім'ї немає порозуміння і у них з відповідачем різні погляди на життя, права та обов'язки подружжя. Вказує, що все це призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Примирення між ними не можливе. Позивачка також пояснила, що відповідач в добровільному порядку допомоги на утримання спільних дітей не надає, а самостійно вона не спроможна забезпечувати дітей на належному рівні. Просить шлюб між нею і [PERSON] розірвати та стягнути з відповідача на утримання дітей аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Відповідач [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги визнав та пояснив, що дійсно він перебуває у шлюбі з позивачкою. Від спільного шлюбу з [PERSON] у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Вказав, що не заперечує проти розірвання шлюбу та стягнення з нього на утримання дітей аліментів у розмірі, який заявлений позивачкою. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, які є в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Підставами для такого висновку суду є наступне: В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ГЮ №286218 від 18 травня 1997 року. Від спільного проживання в шлюбі у сторін народилися діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Вказана обставина підтверджується свідоцтвами про народження серії І-ГЮ №037877 від 10 вересня 1997 року, серії І-ГЮ №005015 від 01 березня 2005 року Частиною 2 ст.112 СК України передбачено, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки сторони вказують на неможливість спільного проживання, збереження шлюбу, зазначають, що не ведуть спільного господарства, миритися не бажають, відносини між подружжям стали ворожі, сімя фактично розпалася, існує формально і зберегти її неможливо, суд прийшов до висновку, що шлюб необхідно розірвати, а дітей залишити на виховання матері до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст.182 СК України вбачається, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 184 СК України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Факт того, що відповідач [PERSON] немає постійної роботи і має нерегулярний дохід, в судовому засіданні ствердила позивачка [PERSON] та визнав відповідач [PERSON] Враховуючи те, що батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а також те, що відповідач не працевлаштований, має нерегулярний, мінливий дохід, суд вважає, що аліменти необхідно стягнути в твердій грошовій сумі. На підставі наведеного, врахувавши матеріальний стан відповідача, а також те, що [PERSON] не заперечує проти стягнення з нього на утримання дітей аліментів в розмірі 2500 грн., суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню і вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

Outcome: approved