Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок розташований за адресою м. Мелітополь, пров. Бадигіна, 30 в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] Позов мотивує тим, що 05.11.2015 померла її мати [PERSON] Після смерті матері відкрилась спадщина на належне їй майно. Спадкоємцями першої черги є вона та її брат відповідач по справі, який відмовився від прийняття спадщини на її користь. Вона звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки в правовстановлюючих документах на будинок помилково зазначено «вулиця» Бадигіна, 30, м. Мелітополь, а не «провулок», Бадигіна, 30, м. Мелітополь. В позасудовому порядку виправити вказану помилку не можливо. Від позивачки надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позову наполягає. Відповідач у судове засідання не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позов визнає в повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши доводи позовної заяви, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає повному задоволенню за наступних підстав. У відповідності з ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню обставини, визнані сторонами та іншими особами. 24.04.1964 року народилася позивачка [PERSON], мати позивачки є [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії VI-УР № 348533 (а.с.17). 05.11.2015 мати позивачки [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть /а.с.8/. Після її смерті відкрилась спадщина на належний їй житловий будинок за адресою: м. Мелітополь, пров. Бадигіна, 30. Як вбачається з вимог ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є позивачка [PERSON], як дочка померлої та відповідач [PERSON], як син. Як вбачається з копії спадкової справи, позивачка 05.12.2015 у встановленому законом порядку звернулась до Мелітопольської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] 05.12.2015 відповідач [PERSON] подав до Мелітопольської державної нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини за законом, яка залишилась після смерті матері на користь її доньки - [PERSON] Постановою державного нотаріуса Мелітопольської державної нотаріальної контори Запорізької області [PERSON] від 27.06.2017 [PERSON] відмовлено в оформленні спадщини на житловий будинок за адресою м. Мелітополь, пров. Бадигіна, 30, що належить померлій 05.11.2015 [PERSON], в звязку з тим, що адреса будинку, яка вказана у правовстановлюючому документі не співпадає з адресою довідки БТІ /а.с.12/. Судом встановлено, що при житті [PERSON] належав житловий будинок № 30 розташований по пров. Бадигіна в м. Мелітополі Запорізької області, однак в правовстановлюючих документах на вказаний будинок є розбіжності в адресі. Так, у свідоцтві про право на спадщину за заповітом від 13.01.1984 року за реєстровим № 2-191, посвідчене Мелітопольською державною нотаріальною конторою/а.с.11/ та в реєстраційному посвідченні записаному в реєстрову книгу № 5 від 17.01.1984 року/а.с.10/, зазначено назву адреси будинку № 30 «вулиця» Бадигіна, м. Мелітополь. Однак, відповідно інформаційної відповіді начальника КП «ММБТІ» Мелітопольської міської ради Запорізької області від 31.03.2017/а.с.9/, станом на 01.01.2013 право власності на житловий будинок № 30 по пров. Бадигіна (примітка: в договорі помилково вказано вул. Бадигіна) у м. Мелітополі зареєстровано в цілому за [PERSON] на підставі свідоцтва на спадщину від 13.01.1984 за реєстровим № 2-191 посвідченого Мелітопольською державною нотаріальною конторою Запорізької області і зареєстрованого в КП «ММБТІ» 17.01.1984 за реєстровим записом: 15624 в книзі: 5. Інвентарну архівну справу за вищевказаною адресою в КП «ММБТІ» зареєстровано за № 643, дані щодо зміни адреси відсутні. Також, відповідно до копії технічного паспорту на житловий будинок зазначена адреса: провулок Бадигіна № 30, м. Мелітополь, Запорізької області /а.с.13-16/. Отже, в правовстановлюючих документах на будинок помилково зазначено «вулиця», а не «провулок». Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити у повному обсязі та визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на спадковий будинок, після померлої 05.11.2015 матері.

Outcome: approved