Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області з дійсним позовом. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 17.05.2014 року в районі будинку №11 по вул. Молодіжній в м. Кременчуці автомобіль, в якому вона перебувала в якості пасажира, потрапив у ДТП, в результаті якої вона отримала тяжкі тілесні ушкодження. За вироком суду водія автомобіля, [PERSON], було визнано винним за ч.2 ст. 286 КК України. На час даної ДТП цивільна відповідальність власника транспортного засобу була застрахована в ПАТ «Страхова Компанія «БРОКБІЗНЕС». Страхова компанія виплатила страхове відшкодування у розмірі 17007,60 грн.. Проте, після винесення вироку стан її здоров'я погіршився і вона вимушена витрачати кошти на лікування. Звернувшись до відповідача повторно з вимогою про відшкодування коштів, витрачених на лікування, вона отримала відмову. Посилаючись на вказані обставини, збільшивши позовні вимоги, позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь 8106,15 грн.. В судовому засіданні представник позивача, [PERSON], позов підтримала та просила його задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Представник відповідача, [PERSON], проти задоволення позову заперечував, про що надав суду відповідну заяву. Зазначив, що з висновку судово-медичної експертизи від 21.03.2016 року не можливо встановити зв'язок захворювання очей позивача з травмами, отриманими в результаті ДТП. Також, позивач не звернулась до закладу охорони здоров'я, тому документи, які підтверджують її самозвернення і лікування у осіб, які здійснюють приватну медичну практику не можуть бути належними доказами позовних вимог. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази, суд приходить до наступних висновків. Згідно вироку Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18.09.2014 року у справі №524/7907/14-к, з вини [PERSON] 17.05.2014 року, який керував автомобілем [NUMBER] та перевозив в якості пасажирів [PERSON], що сиділа на передньому пасажирському сидінні, та [PERSON] - в якості пасажира заднього сидіння, сталась ДТП. В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир, [PERSON], згідно висновку судово-медичної експертизи №780 від 08.08.2014 року отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми грудної клітини з переломами 2-го ребра ліворуч та 2-го і 9-го ребер справа, яка загострилася посттравматичною пневмонією, ексудативним плевритом та легеневою недостатністю 1 ступеню; подвійного перелому нижньої щелепи в ділянці кута ліворуч і 2-го зубу праворуч зі зміщенням кісткових уламків; ран на голові та лівій кисті; забоїв, синця і саден на голові, шиї, тулубі і правій руці, які ускладнилися комбінованим шоком тяжкого ступеню, і за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. Даним вироком [PERSON] було визнано винним за ч.2 ст. 286 КК України та призначено відповідне покарання. У відповідності до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Судом встановлено та не заперечувалось відповідачем, що 30.07.2013 року між ПАТ «Страхова компанія «БРОКБІЗНЕС» та [PERSON] був укладений договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується полісом АС/2125788 із строком дії з 31.07.2013 року по 30.07.2014 року. Забезпеченим транспортним засобом за цим полісом виступав автомобіль [NUMBER]. Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК\~шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Статтею 979 ЦК України встановлено, що\~за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Частиною 3 ст.22 ЦК України передбачено, що збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно ч.3 ст.988 ЦК України страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. В ст.ст.23, 24 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначено, що шкодою, заподіяною життю та здоровю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є зокрема, шкода, повязана з лікуванням потерпілого. У звязку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, повязані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоровя, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Згідно ст.22 цього Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Статтею 36 Закону передбачено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Так, ПАТ «Страхова Компанія «БРОКБІЗНЕС» виплатила позивачу страхове відшкодування у розмірі 17007,60 грн., згідно з переліком медичних препаратів та лікарських засобів, визначених випискою з медичної картки амбулаторного(стаціонарного) хворого №2243 та відповідно до діагнозу встановленого вироком Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області. Вказана обставина не заперечувалась сторонами в судовому засіданні. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №318 від 21.03.2016 року у [PERSON] виявлено посттравматичне захворювання правого ока у вигляді: паралітичної збігаючої косоокості правого ока, центральної дегенерації сітківки правого ока. Між вищевказаним захворюванням правого ока у [PERSON] та дорожньо-транспортною пригодою, що відбулась 17.05.2014 року мається причинно-наслідковий зв'язок, про що свідчать дані медичної документації(а.с.56). У зв'язку з наявним захворюванням [PERSON] проходила медичні обстеження та отримувала необхідне лікування, в ході якого нею було витрачено 8106,15 грн. Вказані обставини підтверджуються наданими суду товарними і фіскальними чеками, розрахунковими квитанціями (а.с.22-26, 63, 66, 68), консультаційним висновком спеціаліста, випискою із амбулаторної карти №10288/16(а.с.64,67), які суд вважає належними доказами на підтвердження вимог позивача. ПАТ «Страхова Компанія «БРОКБІЗНЕС» відмовилась відшкодувати [PERSON] витрати, повязані з подальшим її лікуванням, посилаючись на те, що вказані витрати на лікарські засоби та медичні препарати були використані в ході лікування розладів здоровя не повязаних з травмами, отриманими в результаті ДТП, що мала місце 17.05.2014 року(а.с.3). З огляду на положення ст. 24 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а також те, що висновком судово-медичної експертизи №318 від 21.03.2016 року було встановлено причино-наслідковий зв'язок між ДТП, що відбулась 17.05.2014 року та захворюванням очей у [PERSON], суд приходить до висновку, що відмова відповідача у відшкодуванні витрат на лікування та обстеження позивача є необґрунтованою. Таким чином, права позивача підлягають судовому захисту, шляхом стягнення з відповідача на її користь грошових коштів в сумі 8106,15грн.. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 551,20 грн..

Outcome: approved