Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до Лисичанського міського суду з заявою про встановлення факту смерті особи, заінтересована особа [PERSON] міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, в якій зазначила, що 08 травня 2017 року померла її мати [PERSON], [INFO], в м. Алчевськ Луганської області Україна, на території, де українська влада тимчасово не здійснює свої повноваження через проведення антитерористичної операції. При її зверненні до міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області з метою отримання свідоцтва про смерть, вона отримала письмову відмову. Встановлення зазначеного факту їй необхідно для отримання свідоцтва про смерть. Просила суд встановити факт смерті громадянки України [PERSON], [INFO], уродженки [INFO] України, яка померла 08.05.2017 року в м. Алчевськ Луганської області, Україна, причина смерті «сердечная недостаточность ІІ Б, дифузный кардіосклероз», на час смерті була зареєстрована за адресою: [INFO], Україна. Заявник [PERSON] в судове засідання не зявилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, в прохальній частині заяви просила розгляди справу без її участі. Представник заінтересованої особи [PERSON] міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорювальних прав. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. З матеріалів справи вбачається, що згідно з лікарським свідоцтвом про смерть №73 від 10.08.2017 [PERSON], померла 08.05.2017 року, місце проживання [INFO], місце смерті [ADDRESS], хвороба, яка призвела до смерті серцева недостатність ІІ Б, дифузний кардіосклероз. Згідно з свідоцтвом про смерть серії І-ВВ №047966 від 13.10.2017 р. [PERSON] померла 08.05.2017 р. в м. Алчевськ. Згідно з свідоцтвом про народження серії ЯК №300696 від 10.01.1955 року наданою Григорівської сільрадою Великобурлуцького району Харківської області [PERSON] народилась [INFO], про що складено актовий запис №1. Батьком записаний [PERSON], матірю [PERSON]. Згідно з свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ЕД №325381 від 06.03.1976 року, виданого відділом ЗАГС м. Коммунарськ Ворошиловградської області [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, про що складено актовий запис №201. Прізвище дружини після укладення шлюбу [PERSON]. Згідно з відмовою у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 26.10.2017 року, предявлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, у звязку з чим відмовлено у державній реєстрації смерті. Згідно з ч. 1 та п. 2 ч. 4\~ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Згідно з абзацом 2 ч. 1\~ст. 257-1 ЦПК України\~передбачено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до\~ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія\~Конституції\~та законів України.\~Ст. 4 цього ж закону\~передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього\~Закону\~поширюється особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини і громадянина. Згідно з ч.ч. 2, 3, 4\~ст. 9 цього Закону\~передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законодавством України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення звязків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України. Згідно з ч. 1\~ст. 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~у разі порушення положень цього\~Закону\~державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Згідно з п.8 ч. 1\~ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, а відповідно до п. 18\~постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. За вимогами ч. 2\~ст. 257-1 ЦПК України\~справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Згідно ч. 1\~ст. 14 ЦПК України\~судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Встановлення даного факту, має юридичне значення та необхідно заявнику для державної реєстрації смерті та отримання свідоцтва про смерть. Таким чином, оцінюючи зібрані досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд знаходить достатньо підстав для задоволення заяви [PERSON]. Відповідно до встановлених судом обставин, які мають значення для справи суд приходить до висновку, що є достатньо підстав для встановлення факту смерті громадянки України [PERSON]. У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення.

Outcome: approved