Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON], [PERSON], в якому поставила питання про усунення перешкод у здійсненні нею права користування та розпорядження майном - нежитловими приміщеннями XV площею 18,3 кв.м., що знаходяться по [ADDRESS], шляхом надання їй безпосередньо фактичного доступу до даних приміщень. Ухвалою суду від 05 січня 2016 року до спільного розгляду з первісним позовом прийнято позовну заяву [PERSON], як третьої особи, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору, який заявив до [PERSON] вимогу про визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно, що видане на ім'я позивачки на нежитлові приміщення загальною площею 55,5 кв.м, які розташовані в [ADDRESS]. Заявлені вимоги представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні мотивував тим, що позивачка [PERSON] відповідно до свідоцтва про право власності серії [NUMBER] від 12.09.2007 року, яке видане на підставі рішення виконавчого комітету Богородчанської селищної ради від 14.08.2007 року і зареєстроване Івано-Франківським ОБТІ, являється власником нежитлових приміщень загальною площею 55,5 кв.м. що знаходяться у цокольному поверсі житлового будинку по [ADDRESS]. Відповідно до технічного паспорту це є приміщення XV площею 18,3 кв.м, XIV площею 14,0 кв.м. та XXIХ площею 23,2 кв.м. Вказане приміщення [PERSON] набула за договором про дольову участь у будівництві житлового будинку від 28.10.2005 року, підписаним з підприємцем [PERSON] і відповідно до якого оплатила вартість спорудження 55,5 кв.м. нежитлового приміщення. Однак використовувати частину належного їй приміщення, зокрема позначеного у плані як ХV не може, оскільки відповідачі самовільно зайняли його та використовують на власний розсуд. Зокрема встановили на дверях свій замок, розмістили у ньому речі, влаштували посеред даного приміщення перегородку та металопластикові двері. Крім того, замурували прохід між належними їй суміжними приміщеннями XV та XIV. На неодноразові вимоги звільнити це приміщення не реагують. Внаслідок таких дій відповідачів, [PERSON] позбавлена можливості використовувати це приміщення на власний розсуд та розпоряджатись ним. Тому, вважає, що позивачка має підстави просити суд захистити її порушене право шляхом пред'явлення негаторного позову. Заявлені [PERSON] позовні вимоги до [PERSON] про скасування свідоцтва про право власності на нежитлові приміщення вважають таким, що поадний з надуманих підстав, просили у його задоволенні відмовити. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні заявлений позов не визнали. Пояснили, що 28.10.2005 року [PERSON] уклав з підприємцем [PERSON] договір на дольову участь у будівництві житлового будинку в [ADDRESS]. Відповідно до цього договору внесли кошти на оплату нежитлового приміщення у цокольному поверсі площею 14 кв.м. В процесі завершення будівельних робіт прораб будівництва [PERSON] вказав, яке приміщення їм буде належати і вони здійснили ремонтні роботи по його облаштуванню та використовують його. Актом від 27.03.2006 року їм передано приміщення по акту прийому-передачі від забудівника. Той факт, що нумерація отриманого ними приміщення не співпадає з тим, як це відображено у даних БТІ не спростовує їх права на використання цього приміщення. Вважають, що при оформленні документів помилки при передачі приміщення були допущені забудівником. Оскільки понесли суттєві витрати на ремонт та облаштування, то звільняти приміщення не бажають. Підтримали позовні вимоги [PERSON], щодо визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно, що видане на нежитлові приміщення на ім'я [PERSON] Представник третьої особи, яка заявила самостійні вимоги на предмет спору [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні підтримав заявлений його довірителам позов до [PERSON] На обґрунтування заявлених вимог пояснив, що між ним та [PERSON] 08.10.2005 року дійсно був укладений договір про дольову участь у будівництві житлового будинку по [ADDRESS]. За умовами цього договору він зобов'язався передати [PERSON] нежитлові приміщення у цокольному поверсі загальною площею 55,5 кв.м., а відповідачка зобов'язалась оплатити кошти за дане приміщення у повному обсязі. Підтвердженням оплати відповідно до п.3.2. Договору є прибутковий касовий ордер на готівку або банківській документи. [PERSON] виконав зобов'язання передбачені умовами договору та передав [PERSON] спірне приміщення, а вона у спою чергу не подала підтвердження сплати за передане їй приміщення. Відповідно до п.6.1 Договору він має право на розірвання цього договору через порушення його умов. Стаття 611 п.1 ч.1 ЦК України передбачає можливість односторонньої відмови від зобов'язання або розірвання договору, у разі порушення зобов'язання. Тому вважає, що не оплативши повної вартості приміщень за згаданим Договором, [PERSON] безпідставно оформила на своє ім'я свідоцтво про право власності на нежитлові приміщення площею 55,5 кв.м., а тому це свідоцтво слід визнати недійсним. Водночас зазначив, що [PERSON] свої зобов'язання за договором про дольову участь у будівництві вказаного будинку виконав належним чином. Заслухавши пояснення сторін, свідка, дослідивши матеріали справи, що подані сторонами, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, а у задоволенні позову [PERSON] слід відмовити. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] відповідно до свідоцтва про право власності серії [NUMBER] від 12.09.2007 року, являється власником нежитлових приміщень загальною площею 55,5 кв.м. що знаходяться у цокольному поверсі житлового будинку по [ADDRESS]. Відповідно до технічного паспорту це приміщення складається з трьох окремих, позначених XV площею 18,3 кв.м, XIV площею 14,0 кв.м. та XXIХ площею 23,2 кв.м. Вказане свідоцтво, відповідно до матеріалів приватизаційної справи Івано-Франківського ОБТІ, видане позивачці згідно рішення виконкому Богородчанської селищної ради №308 від 14.08.2007 року «Про оформлення права власності». Підставою для прийняття такого рішення були договір про пайову участь у будівництві, акт приймання-передачі приміщення та акт про прийняття об'єкту в експлуатацію. Згідно акту приймання-передачі приміщення, що складений 14.08.2007 року і підписаний [PERSON] та [PERSON] і засвідчений печаткою останнього, сторони погодили, що [PERSON] передав, а [PERSON] прийняла у підприємця приміщення згідно даних БТІ № XV, XIV та ХХІХ, загальною площею 55,5 кв.м. У цьому ж акті сторонами стверджено, що на момент підписання даного акту сторони виконали один перед одним усі зобов'язання згідно договору на участь у частковому будівництві та не мають ніяких претензій один до одного. Таким чином, посилання [PERSON] на те, що [PERSON] не виконала якихось зобов'язань за договором про пайову участь у будівництві є не обґрунтованим і спростовується вказаним актом. Більше того, відповідно до п.7.1 Договору приміщення, що було предметом Договору про пайову участь у будівництві могло бути передане набувачу лише після закінчення спорудження будинку, здачі його в експлуатацію та проведення остаточного розрахунку. Посилання [PERSON] на відсутність долученого [PERSON] до матеріалів справи фінансового документу на підтвердження виконання свого обов'язку за договором є не обґрунтованими, оскільки відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення усіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів, звітності покладається відповідно до ст..8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» на суб'єкта господарювання. Жодних доказів на підтвердження своїх тверджень [PERSON] суду не подано. Доводи позивачки [PERSON] стосовно того, що належне їй приміщення XV площею 18,3 кв.м. у будинку по [ADDRESS] використовується відповідачами, підтверджені дослідженими доказами і не заперечуються стороною відповідачів. Посилання відповідачів на те, що вони зайняли вказане приміщення за вказівкою прораба [PERSON] не спростовує обґрунтованості вимог позивачки. Відповідно до Договору про дольову участь у будівництві, що укладений 28.10.2005 року між підприємцем [PERSON] та [PERSON] відповідач придбав нежитлове приміщення у цокольному поверсі площею 14 кв.м., а не 18 кв.м. За актом приймання-передачі від 27.03.2006 року (задовго до підписання акту з [PERSON].) [PERSON] передано приміщення №ХІІІ, площею 14,2 кв.м. Посилання відповідачів на те, що приміщення № ХІІІ фактично зайняте іншою особою, не звільняє їх від обов'язку припинити порушення права [PERSON] Обраний позивачкою спосіб захисту порушеного права відповідає вимогам ст. 16 ЦК України. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідачів. На підставі наведеного,

Outcome: approved