Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-15 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи свій позов тим, що перебувала з відповідачем в шлюбі з 04 листопада 2014 року до [INFO] , від яких народилось двоє дітей: [PERSON] , 2016 року народження, та [PERSON] , 2017 року народження, утриманням яких займається тільки вона. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей у добровільному порядку не надає. Посилаючись на наведене, позивач просить суд стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , 2016 року народження, та [PERSON] , 2017 року народження в розмірі 4000грн., щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову в суд і до досягнення дітьми повноліття. Позивач подала в суд заяву про розгляд справи за її відсутності, згідно з якою позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, про день, час, місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про що у матеріалах справи міститься відповідне поштове повідомлення. Крім того, є оголошення на сайті судової влади про розгляд даної справи. Клопотання про відкладення розгляду справи, відзив на позов від відповідача на адресу суду не надходили. Суд вважає можливим розглянути дану справу за відсутності сторін, заочно, на підставі ст.280 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, та подані сторонами докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог та заперечень, суд установив таке. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України). Як передбачено ст.ст. 79, 80 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ч. 1 ст .81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як встановлено судом, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 04 листопада 2014 року до 05 лютого 2020 року . З матеріалів справи вбачається, що [INFO] народилась дитина [PERSON] , [INFO] [PERSON] , батьками яких є сторони у справі: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 01 вересня 2017року та серії [NUMBER] від 15 квітня 2016 року. (а.с. 11-12). Судом встановлено, що діти перебувають на утриманні позивача. Відповідач є її батьком, однак в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на їх утримання. Відповідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти присуджується у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. На підставі п.1 ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд, у відповідності до ст.182 СК України, враховує стан здоров`я та матеріальне становище сторін та малолітніх дітей, реальну спроможність відповідача сплачувати аліменти на утримання малолітніх дітей в сумі 4000грн., щомісячно. Частиною 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину, не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для дитини відповідного віку встановлено: дітей віком від 6 до 18 років: з 1січня 2020 року - 2218грн., з 1 липня 2020 року - 2318 гривень, з 1 грудня 2020 року - 2395 гривень. Суд вважає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що відповідач здатний сплачувати аліменти у заявленому нею розмірі. Як випливає з довідки, виданої [PERSON] , він проходить курс психосоціальної реабілітації від хімічної залежності в реабілітаційному центрі «Vita», в період з 09.02.2020 по даний час. Рекомендовані строки реабілітації 9 місяців. (а.с.27) Суд враховує вищевказані обставини при вирішенні питання про стягнення аліментів. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, з відповідача в користь позивача, щомісячно, слід стягувати аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , 2016 року народження, та [PERSON] , 2017 року народження, в розмірі 2118грн. В зв`язку з тим, що спір доведено до суду з вини відповідача, позов задоволено, витрати по сплаті судового збору в розмірі 840,80 грн. слід стягнути з відповідача в дохід держави у відповідності до ст.141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір».

Outcome: partial