Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-26 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - служба у справах дітей виконавчого комітету Вараської міської ради Рівненської області, орган опіки та піклування Ківерцівської районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 04.04.2013 року вона розірвала шлюб із [PERSON] Від даного шлюбу у них народився син - [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати із позивачем, на повному її забезпеченні та утриманні. Тому рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 26.03.2013 року з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання дитини у розмірі 500 грн. щомісячно Однак станом на 01.03.2018 року заборгованість по сплаті аліментів становить 29800 грн. Також зазначає, що відповідач взагалі не бере участі у вихованні дитини, не цікавиться його станом здоров`я, успіхами у навчанні тощо. Тому, просить суд позбавити громадянина [PERSON] батьківських прав відносно його малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Позивач [PERSON] в судовому засіданні просила суд позовні вимоги задоволити в повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечував, зазначив, що позивач перешкоджає йому відвідувати сина, а тому вважає позов безпідставним. Представник органу опіки та піклування Ківерцівської районної державної адміністрації Супоровський М.О. в судовому засіданні зазначив, що відповідно до висновку органу опіки та піклування про позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього сина є недоцільним. Заслухавши учасників судового розгляду, проаналізувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до вимог ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Зокрема ст. 164 СК України передбачає, що мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав у разі ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» визначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] від 27.12.2011 року, його батьками зазначені: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.10). Відповідно до рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 26.03.2013 року, з [PERSON] було стягнуто аліменти в користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісячно (а.с.11). Відповідно до рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 04.04.2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.12). Згідно з свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 03.02.2017 року, 03.02.2017 було укладено шлюб між [PERSON] та позивачем - [PERSON] , останній присвоєно шлюбне прізвище - « [PERSON] » (а.с.8). Як вбачається з листа Ківерцівського РВ ДВС ГТУЮ № 3483 від 16.03.2018 року, станом на 01.03.2018 року заборгованість по сплаті аліментів [PERSON] на утримання неповнолітнього сина становить 29800 грн. (а.с.13). Відповідно до висновку Ківерцівської районної державної адміністрації № 14/02-18 від 12.03.2019 року про позбавлення батьківських прав [PERSON] - позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його сина - [PERSON] , [INFO] , є недоцільним (а.с.72-73). Разом з тим, відповідно до висновку виконавчого комітету Вараської міської ради Рівненської області № 92 від 23.04.2019 року щодо доцільності позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] - позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] , [INFO] стосовно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , є доцільним та відповідає інтересам дитини (а.с. 81-83). Відповідно до роз`яснень Пленум Верховного Суду України від 30 березня 2007 року в постанові № 3, позбавлення батьківських прав, тобто наданих батькам до досягнення дитиною повноліття прав на її виховання, захист її інтересів є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей. При вирішенні питань, що стосуються дітей, згідно ст. 3 «Конвенції про права дитини», суд має виходити з принципу максимального забезпечення інтересів дитини, її захисту і забезпечення турботи про неї. З показів свідків [PERSON] та [PERSON] , а також актів обстеження умов проживання, наявних в матеріалах справи вбачається, що батько вихованням дитини не займаються та не відвідує свого сина. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню свого неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , а саме: не піклується про його фізичний і духовний розвиток, не займається його вихованням, не забезпечує матеріально, проживає окремо від дитини, що є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав. Відповідно до ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної вимоги. Оскільки позов підлягає до задоволення, то судові витрати, слід стягнути з відповідачів в користь позивача. На підставі ст. ст. 150, 155, 164 СК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 3 «Конвенції про права дитини»,

Outcome: approved