Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-23 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до Монастириської міської ради, в якому просить ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на спадкове майно за законом, яке залишилось після смерті [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, до якого входить земельна ділянка площею 1,69 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Дубенківської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] . Після смерті спадкодавця [PERSON] , позивач [PERSON] в шестимісячний строк фактично прийняла спадщину, оскільки постійно проживала із спадкодавцем на час її смерті. Також, позивач являється спадкоємцем за законом першої черги, проте при зверненні до нотаріальної контори їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки втрачений оригінал правовстановлюючого документа на земельну ділянку, а саме державний акт на право приватної власності на землю. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, хоча повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Монастириської міської ради в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного. Спадкодавець [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим 12.07.2018 року Дубенківською сільською радою Монастириського району Тернопільської області, актовий запис №08. Як вбачається з копії державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 11.03.2003 року, спадкодавцю [PERSON] за життя на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 1,69 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Дубенківської сільської ради Монастириського району Тернопільської області. Позивач [PERSON] є дочкою спадкодавця [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.02.1973 року Дубенківською сільською радою Монастириського району Тернопільської області. Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 15.09.1990 року, позивач [PERSON] після реєстрації шлюбу змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] . Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до довідки №43, виданої 18.02.2019 року виконавчим комітетом Монастириської міської ради Тернопільської області, [PERSON] , яка померла [INFO] , до дня смерті проживала за адресою [ADDRESS] , разом із дочкою [PERSON] Після смерті спадкодавця, позивач [PERSON] звернулась до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, проте, як вбачається із відповіді державного нотаріуса Монастириської державної нотаріальної контори №125/01-16 від 06.03.2019 року, у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на земельну ділянку, а саме, державного акту на право приватної власності на землю, позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. На день розгляду справи державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] втрачений, про що позивачем подано оголошення в районну редакцію газети «Вісті Придністров`я» №9 (7294) від 01.03.2019 року. Інших спадкоємців, які претендували б на спадкове майно, немає. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч.3 ст. 1268 ЦК України). Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. П. 3.1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року за №24-753/0/4-13, роз`яснено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Таким чином, оцінюючи всі перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved