Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод у користуванні майном шляхом зняття з реєстраційного обліку. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності № 83 від 30.08.1993 року. Крім позивача в даній квартирі зареєстровані [PERSON] та [PERSON] З 2007 року відповідачі не проживають за місцем реєстрації, про що свідчить акт обстеження квартири від 11.11.2013 року, довідка про склад сім'ї № 2538 від 12.11.2013 року та не несуть ніяких витрат по утриманню житлового приміщення. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з'явились, причини неявки суду не відомі, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Враховуючи, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності № 83 від 30.08.1993 року належить квартира [ADDRESS]. Крім позивача у вказаній квартирі зареєстровані [PERSON] та [PERSON], про що свідчить довідка про склад сім'ї № 2538 від 12.11.2013 року. З 2007 року відповідачі не проживають за вказаною адресою, що підтверджується актом обстеження квартири від 11.11.2013 року. В утриманні будинку, його ремонті, оплаті послуг відповідачі участі не приймають, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно вимог ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Частиною 1 ст. 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до положення ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання членів їх сімей і мають право розпорядження цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЖК України наймач користується жилим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, відповідно до договору найму житлового приміщення. Відповідно до ч. 2 ст. 156 ЖК України за згодою власника квартири член сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення і інших членів сім'ї. Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Таким чином, суд вважає, що належними та допустимими доказами було доведено те, що позивач є власником квартири [ADDRESS], відповідачі своїми діями чинять перешкоди позивачу в користуванні її власністю, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved