Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], виконавчого комітету Київської районної в м. Донецьку ради про усунення перешкод в праві власності на земельну ділянку, зобов'язання вчинити дії, визнання частково недійсним акта та рішення, посилаючись на те, що вона є власником домоволодіння [ADDRESS]. Земельна ділянка під вказаним домоволодінням надана їй в приватну власність відповідно до державного акту № 079413 від 13 листопада 2002 року про право власності на земельну ділянку. На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 1-1830 від 18 грудня 2002 року власником сусіднього домоволодіння [ADDRESS] є [PERSON], а на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 1-1829 від 18 грудня 2002 року власником є [PERSON] Вказане домоволодіння належить відповідачам на підставі права спільної часткової власності по ? частині кожному. На підставі державного акту № 4-251-к від 20 квітня 2004 року право власності на земельну ділянку відповідачів надана в спільну сумісну власність під їх домоволодіння. Земельна ділянка [PERSON] і земельна ділянка відповідача [PERSON] мають спільну межу. Відповідач до свого житлвоого будинку « А-1 » збудували нежитлові прибудови під літерами « а-4 », « а-5 », « а-6 » без наявності належно оформленного і затвердженого проекту та без відповідного на те дозволу на будівництво. Рішенням виконавчого комітету Київської районної у м. Донецьку № № 516/1 від 21 грудня 2007 року був затверджений Акт державної приймальної комісії про прийняття до експлуатації вказаних нежитлових прибудов. При будівництві прибудови « а-5 » відповідачем були порушені права позивача, оскільки відстань повинна складати не менше 1 метру. Дах перекриття вказаної нежитлової прибудови « а-5 » частково виступає та нависає над територією її земельної ділянки, відповідного зливу для природних опадів немає. Вказані обставини підтверджуються Актом обстеження від 20 травня 2008 року. Крім того, вказана прибудова « а-5 » має висоту 3, 13 метра і вона затіняє її город. Оскільки дах перекриття вказаної прибудови немає зливу для природних опадів, то всі природні опади стікають на її земельну ділянку. Своєї згоди на споруду нежитлових прибудов позивача не надавала. На підставі вказаних фактів і обставин позивач вважає, що прибудова « а-5 » була прийнята до екплуатації незаконно і незаконно був затверджений акт прийом очної комісії про прийняття до екплуатації відносно до нежитлових прибудов, що в свою чергу порушує її права, як власника земельної ділянки. Просила суд визнати частково недійсним Акт Державної прийом очної комісії про прийняття до експлуатації нежитлових прибудов « а-4 », « а-5 », « а-6 » до житлового будинку садибного типу під літерою « А-1 » садиби по [ADDRESS] в частині прийняття до експлуатації нежитлової прибудови « а-5 » до житлового будинку садибного типу літера « А-1 » садиби по [ADDRESS], визнати частково недійним рішення №№ 516/1 від 21 грудня 2007 року Виконавчого комітету Київської районної в м. Донецьку ради про затвердження Акту державної прийом очної комісії про прийняття до експлуатації прибудов до житлового будинку садибного типу і оформлення права власності садиби по [ADDRESS] в частині затвердження Акту державної приймальної комісії про прийняття до експлуатації нежитлової прибудови « а-5 » до житлового будинку садибного типу під літерою « А-1 » садиби по [ADDRESS] і в частині оформлення права власності і видачі свідоцтва про право власності на нежитлову прибудову « а-5 » до житлового будинку садибного типу під літерою « А-1 » садиби по [ADDRESS], зобов'язати [PERSON] перебудувати нежитлову прибудову під літерою « а-5 » до житлового будинку садибного типу під літерою « А-1 » садиби по [ADDRESS], та стягнути з [PERSON] на її користь судові витрати. Позивач в судовому засіданні підтримала заявлені уточнені позовні вимоги. Представник відповідача - виконавчого комітету Київської районної в м. Донецьку ради в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце повідомлений належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю. Суд, вважає, за можливе розглянути позовні вимоги за відсутністю представника виконавчого комітету Київської районної в м. Донецьку ради. Представник відповідача - [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, заперечував проти його задоволення, посилаючись на безпідставність позовних вимог. Суд, заслуховує сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що земельні ділянки домоволодінь сторін мають суміжну межу. На земельній ділянці відповідач [PERSON] до житлового будинку « А-1 » ( частина якого належить йому на праві власності ) без згоди позивача здійснив прибудову приміщень « а4 », « а5 », « а6 ». Дані прибудови були прийняті в експлуатацію, що вбачається з державного акту приймальної комісії ( а.с. 12-14), який затверджено рішенням Виконавчого комітету Київської районної в місті Донецьку ради № 516/1 від 21 грудня 2007 року ( а.с.10, 11). Актом обстеження від 20 травня 2008 року, проведеного за заявою позивача, встановлено, що при будівництві прибудови літ. « а5 » відповідачем [PERSON] було порушено норми ДБН 360-92 п.п. 3.235, а саме відстань від спірної прибудови « а5 » до межі з земельною ділянкою позивача по справі складає 0,3 м., тоді як повинна бути не менш 1, 0 м. Крім того дах перекриття прибудови « а5 » частково виступає на територію земельної ділянки позивача [PERSON] та не має організованого зливу природних опадів, що є причиною зливу опадів на земельну ділянку огороду позивача по справі. З наведеного акту також вбачається, що прибудова « а5 » має висоту 3, 13 м. через що затіняє частину огороду [PERSON] ( а.с. 15). Це привело до порушення прав і інтересів останньої. З копії відповіді заступника начальника інспекції державного архітектурно - будівельного контролю у Донецькій області вбачається, що дозвіл на виконання будівельних робіт відповідачу не видавався, що стало підставою притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ст. 96 КУпАП. ( а. с. 17). Добровільно відповідач не усунув встановлених порушень, через що позивач була вимушена звернутись до суду. З висновку судової будівельно - технічної експертизи ( проведеної в ході розгляду справи ) № 7044/23 від 28 квітня 2011 року, вбачається, що зі сторони відповідача має місце порушення п.п. 3.25 ДБН, а саме « Розміщення і орієнтація житловий будинків і суспільних споруд повинні здійснюватися з урахуванням забезпечення нормативного продовження інсоляції норм освітленості у відповідності із « Санітарними нормами і правилами забезпечення інсоляцією будинків і територій житлової забудови » і СНІП 11-4-79 « Природне і штучне освітлення » як в будинках, які будуються та і в сусідніх житлових і суспільних спорудах. Для догляду за спорудами і здійснення їх поточного ремонту відстань до сусіднього мужі ділянки від найбільш виступаючої конструкції сіни слід приймати не менш 1, 0 м. Із сторони прибудови відповідача припущено порушення п.п. 3.25 ДБН 360-92, якими приписано те, що повинно бути забезпечено обладнання необхідних інженерно - технічних заходів, які перешкоджають стоку природних опадів із перекриття дахів і карнизів споруд на територію суміжних ділянок. Візуальним обстеженням було встановлено незначне затінення звисом перекриття даху прибудови відповідача земельної ділянки ( загальна площа затінення не перевищує 1, 0 кв.м. станом на 11.00 годину). Кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, що визначено ч.1 ст. 15 ЦК України. Згідно ч.1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст. 95 ЗК України порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Згідно з ч.2 ст. 152 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки може вимагати усунення будь -яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків. Відповідно до ч.3 ст. 152 ЗК України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав. З положеннями ч. ч. 1-3 ст. 158 ЗК України земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та органами виконавчої влади з питань земельних ресурсів. Таким чином, судом встановлено, що відповідачем [PERSON] порушені права [PERSON] як власника земельної ділянки, тому заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного, ст. 391 ЦК України, ст. ст. 152, 158 ЗК України, та

Outcome: partial