overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до Святошинського районного суду м. Києва з позовом про розірвання шлюбу укладеного з [PERSON] зареєстрований 05 червня 2004 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №471. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з початку зими 2011 року сімейне життя між нею та відповідачем поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, з відповідачем не зійшлись характером, відсутнє взаєморозуміння та довіра, кожен має протилежні погляди на шлюб, сім'ю. Протягом 3 років 5 місяців сторони не живуть однією сім'єю. Не ведуть спільного господарства. Від шлюбу народився неповнолітній син син [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем. Спору про поділ майна не має. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, надала відповідні пояснення. Відповідач проти позову не заперечув та просив задовольнити. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно свідоцтва про одруження сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05 червня 2004 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №471 (а.с.3), від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження (а.с. 4). Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами втрачено почуття любові та взаєморозуміння, шлюб фактично розпався, сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки з зими 2011 року і з цього ж часу не ведуть спільного господарства. Таким чином, суд знаходить, що сім'я розпалася остаточно, примирення бути не може, шлюб носить формальний характер, а тому підлягає розірванню. На підставі ст. ст. 105, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до Святошинського районного суду м. Києва з позовом про розірвання шлюбу укладеного з [PERSON] зареєстрований 08 жовтня 1999 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Ленінградського району м. Києва, актовий запис №1073. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що шлюбні стосунки вони не підтримують чотири роки, втратила почуття любові та поваги, не ведуть спільного господарства. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], а також позивачка має дошлюбну доньку [PERSON], [INFO] про поділ майна не має. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, надала відповідні пояснення. Відповідач проти позову заперечував. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08 жовтня 1999 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Ленінградського району м.Києва, актовий запис №1073, згідно свідоцтва про одруження (а.с.7), від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження (а.с. 6). Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами втрачено почуття любові та взаєморозуміння, шлюб фактично розпався, сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, не ведуть спільного господарства. Таким чином, суд знаходить, що сім'я розпалася остаточно, примирення бути не може, шлюб носить формальний характер, а тому підлягає розірванню. На підставі ст. ст. 105, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до Святошинського районного суду м. Києва з позовом про розірвання шлюбу укладеного з [PERSON] зареєстрований 08 червня 2002 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №608. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що сімейне життя із відповідачем поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між сторонами шлюбних відносин з січня 2014 року. Кожен має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю. З січня 2014 року спільного господарства не ведуть та не підтримують подружні стосунки. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], які проживають разом зі сторонами. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, надала відповідні пояснення. Відповідач проти позову не заперечув та просив задовольнити. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08 червня 2002 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №608, згідно свідоцтва про одруження (а.с.16), від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження (а.с. 9,10). Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами втрачено почуття любові та взаєморозуміння, шлюб фактично розпався, сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки з січня 2014 року і з цього ж часу не ведуть спільного господарства. Таким чином, суд знаходить, що сім'я розпалася остаточно, примирення бути не може, шлюб носить формальний характер, а тому підлягає розірванню. На підставі ст. ст. 105, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до Святошинського районного суду м. Києва з позовом про розірвання шлюбу укладеного з [PERSON] зареєстрований 21 серпня 2009 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Святошинського району м. Києва, актовий запис №1021. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що сімейне життя із відповідачем не склалося через те, що виникли розбіжності у поглядах на сімейні відносини, що призвело до непорозумінь. Вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. Зазначає, що шлюбні відносини вони із відповідачем не підтримують з серпня 2011 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою, спір про поділ майна між ними відсутній. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, надала відповідні пояснення та виявила бажання при реєстрації розірвання шлюбу іменуватися дошлюбним прізвищем «[PERSON]». Відповідач проти позову не заперечував, позовні вимоги визнав та просив їх задовольнити. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21 серпня 2009 року, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського району м. Києва, актовий запис №1021, згідно свідоцтва про шлюб (а.с. 6), від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження (а.с. 5). Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами втрачено почуття любові та взаєморозуміння, шлюб фактично розпався, сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки з серпня 2011 року і з цього ж часу не ведуть спільного господарства. Таким чином, суд знаходить, що сім'я розпалася остаточно, примирення бути не може, шлюб носить формальний характер, а тому підлягає розірванню. На підставі ст. ст. 105, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до Святошинського районного суду м. Києва із заявою про визнання недієздатним [PERSON], заінтересована особа: Орган опіки та піклування Святошинської районної в м. Києві, посилаючись на те, що [PERSON] доводить заявнику братом, є інвалідом І групи, страждає психічним захворюванням, перебуває на обліку в Київському міському психоневрологічному диспансері № 4, неодноразово лікувався в стаціонарному відділені психіатричної лікарні № 1, оскільки він хворіє на психічну хворобу, внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу здоров'я не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує опіки та постійного догляду, що підтверджується історією хвороби. Заявника в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги, просила суд їх задовольнити. Представник Органу опіки та піклування Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, надав через канцелярію суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Представник Прокуратури Святошинського району м. Києва в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним заяву задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] (а.с. 3 - копія паспорту), згідно довідки виданої Київським міським психоневрологічним диспансером № 4 від 26 вересня 2014 року № 2905, [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS], перебуває на обліку у лікаря-психіатра з приводу хронічного нервово-психічного захворювання, є інвалідом І групи довічно (а.с. 2 - копія довідки). Згідно акту судово-психіатричної експертизи № 12 від 08 січня 2015 року [PERSON] страждає на хронічний стійкий психічний розлад у вигляді шизофренії, параноїдна форма, безперервний перебіг, виражений апато-дисоціативний дефект (F20.0 - згідно з МКХ-10) і за своїм психічним станом не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує встановлення над ним опіки (а.с. 22-23 - акт). Згідно ч. 1 ст.39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Приймаючи до уваги, що [PERSON] за своїм психічним станом в теперішній час не може усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними, що у відповідності до ст.39 ЦК України є правовою підставою для визнання особи недієздатною, суд вважає заяву обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до Святошинського районного суду м. Києва із позовною заявою до [PERSON] про примусове виселення. Позовні вимоги мотивовані тим, що у [PERSON] (далі відповідач) відсутнє право власності на приватний будинок чи його частину за адресою: [ADDRESS], він не користувач земельної ділянки за цією ж адресою. Позивач співвласник приватного будинку за адресою: [ADDRESS], де і зареєстрований, та співкористувач земельної ділянки за цією ж адресою. Позивач зазначила, що вона є власником частини приватного будинку за адресою: [ADDRESS], законний користувач ? частини земельної ділянки за адресою: [ADDRESS]. Співвласником будинку є [PERSON], котра, померла. Отже, позивач є власником ? частини будинку, користувачем усього будинку та усієї земельної ділянки, за яку в повному обсязі сплачує податок за землю, про що свідчить довідка ДПІ у Святошинському районі м. Києва. Позивач зазначила, що Відповідач порушив її права, недоторканність житла, самоправно захопив та вселився в будинок, захопив земельну ділянку, переставив замки на вхідних дверях будинку та воротах до садиби, позбавив її користування, володіння будинком та садибою, залишив позивача з дитиною на вулиці, без будь-яких правових підстав проживає в будинку, користується майном позивача, вдався до хуліганських дій і не бажає добровільно залишити будинок. Мотивом таких дій відповідача є моє фізичне знищення, аби шахрайським шляхом заволодіти будинком. Позивач зазначила, що рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 07 листопада 2012 року відповідача зобов'язано не чинити будь-яких перешкод позивачу у користуванні ? частиною будинку.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до Сєвєродонецького міського суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу , яку мотивувала тим , що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01.09.1984р. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Ведення спільного господарства та шлюбні відносини між сторонами припинені. Позивач посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося з причини розбіжності характерів та втрати почуття любові і поваги один до одного. Оскільки подальше спільне життя та збереження сім'ї суперечить її інтересам , тому просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, до суду надала заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи, про причини неявки до суду не повідомив. У зв'язку з неявкою у судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснювалось. Оскільки позивач [PERSON] в заяві не заперечувала проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів , судом 06.10.2017р. на підставі ст.ст. 224 , 225 ЦПК України було винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із ч. 1 ст. 224 ЦПК України , у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними , суд може ухвалити заочне рішення , якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно з ч.1 ст.112 СК України , суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу , якщо буде встановлено , що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них , інтересам їхніх дітей , що мають істотне значення. З матеріалів справи видно , що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01.09.1984р. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Ведення спільного господарства та шлюбні відносини між сторонами припинені. Позивач посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося з причини розбіжності характерів та втрати почуття любові і поваги один до одного , тобто збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Таким чином , матеріалами справи підтверджено , що сім'я фактично розпалася , позивач примиритися не бажає і подальше сумісне життя і збереження шлюбу заперечує інтересам позивача, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до Сєвєродонецького міського суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, яку мотивувала тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02.11.2002р. Від шлюбу мають сина [PERSON], 12.03.2003р.н. Шлюбні та сімейні відносини припинені, спільне господарство не ведеться з вересня 2013р. Позивач посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося з причини втрати фізичних і духовних звязків, у звязку з чим, подальше спільне життя та збереження сім'ї не можливе, тому просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджено матеріалами справи, про причини неявки до суду не повідомив. У звязку з неявкою у судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось. Оскільки позивач [PERSON] в наданій до суду заяві не заперечувала проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, судом 25.01.2018р. на підставі ст.ст.280, 281 ЦПК України було винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із ч.1 ст.280 ЦПК України , суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно з ч.1 ст.112 СК України , суд виясняє фактичні взаємини подружжя, реальні причини позову про розірвання шлюбу. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу , якщо буде встановлено , що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них , інтересам їхніх дітей , що мають істотне значення. З матеріалів справи видно , що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02.11.2002р. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], 12.03.2003р.н. Шлюбні та сімейні відносини припинені, спільне господарство не ведеться з вересня 2013р. Позивач посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося з причини втрати фізичних і духовних звязків. Позивач не бажає збереження сімї, оскільки подальше сумісне життя неможливе у звязку із психологічною несумісністю , тобто збереження шлюбу суперечить її інтересам. Таким чином , матеріалами справи підтверджено , що сімя фактично розпалася , позивач примиритися не бажає і подальше сумісне життя і збереження шлюбу заперечує його інтересам, у звязку із чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до Сєвєродонецького міського суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу , яку мотивувала тим , що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03.12.2010р. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO]. Ведення спільного господарства та шлюбні відносини між сторонами припинено протягом пів року. Позивач посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося з причини розбіжності характерів та втрати почуття любові і поваги один до одного. Оскільки подальше спільне життя та збереження сім'ї суперечить її інтересам , тому просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, до суду надала заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи, про причини неявки до суду не повідомив. У звязку з неявкою у судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснювалось. Оскільки позивач [PERSON] в заяві не заперечувала проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів , судом 13.06.2017р. на підставі ст.ст.224 , 225 ЦПК України було винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із ч. 1 ст. 224 ЦПК України , у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними , суд може ухвалити заочне рішення , якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно з ч.1 ст.112 СК України , суд виясняє фактичні взаємини подружжя, реальні причини позову про розірвання шлюбу. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу , якщо буде встановлено , що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них , інтересам їхніх дітей , що мають істотне значення. З матеріалів справи видно , що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03.12.2010р. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO] Ведення спільного господарства та шлюбні відносини між сторонами припинено протягом пів року. Позивач посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося з причини розбіжності характерів та втрати почуття любові і поваги один до одного , тобто збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Таким чином , матеріалами справи підтверджено , що сімя фактично розпалася , позивач примиритися не бажає і подальше сумісне життя і збереження шлюбу заперечує її інтересам, у звязку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до Сєвєродонецького міського суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, яку мотивувала тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04.06.2003р. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Шлюбні та сімейні відносини припинені, спільне господарство не ведеться з лютого 2017р. Позивач посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося з причини втрати почуття любові та поваги один до одного, втрати взаєморозуміння, у зв'язку із чим, подальше спільне життя та збереження сім'ї не можливе, тому просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. У зв'язку з неявкою у судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч.1 ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи видно, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04.06.2003р. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Шлюбні та сімейні відносини припинені, спільне господарство не ведеться з лютого 2017р. Позивач посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося з причини втрати почуття любові та поваги один до одного, втрати взаєморозуміння. Сторони не бажають збереження сім'ї, оскільки подальше їх сумісне життя неможливе у зв'язку із психологічною несумісністю, тобто збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що сім'я фактично розпалася, сторони примиритися не бажають і подальше сумісне життя і збереження шлюбу заперечує інтересам сторін, у зв'язку із чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved