Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд усунути їй перешкоди у здійсненні права власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], визнавши [PERSON] таким, що втратив право на користування даним житловим приміщенням. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначила, що вона мешкає у будинку за адресою: [ADDRESS], що належить їй на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 18.03.2011 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2189, посвідченого приватним нотаріусом Вовк І.І. Як зазначає позивач, відповідно до акту № 68 підтверджено, що відповідач зареєстрований за вказаною вище адресою, проте там не проживає. Відповідач не є власником зазначеного будинку, добровільно знятися з місця реєстрації відмовляється, комунальні послуги не сплачує, участі в утриманні будинку не приймає, за місцем реєстрації не з'являється. За твердженнями позивача, реєстрація відповідача у будинку, що належить їй, створює перешкоди у здійсненні нею права власності, спричиняє збитки через необхідність сплати житлово-комунальних послуг. Позивач в судове засідання не з'явилась, в матеріалах справи міститься заява представника позивача за змістом якої остання просить суд розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі та в якій зазначив, що проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі, заяви щодо розгляду справи без його участі до суду не надходило, а тому на підставі статей 224 - 226 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи без участі відповідача за письмовою згодою представника позивача. За таких обставин судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. У відповідності до частини 2 статті 197 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 18.03.2011 року (а.с.24-25), копією витягу з Держаного реєстру правочинів № 9687738 від 18.03.2011 року та копією витягу про державну реєстрацію прав № 29451474 від 28.03.2011 року (а.с.26), копією технічного паспорту на житловий будинок (а.с.28-29). Як вбачається з копії акту № 68 підтвердження фактичного проживання від 20.06.2017 року виданого та затвердженого головою квартального комітету № 115 Шевченківського району м. Запоріжжя (а.с.27) відповідач [PERSON] зареєстрований у будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], але не проживає зі своєю сім'єю з січня 2016 року. Відповідно до частини 2 статті 405 Цивільного кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно з частиною 1 статті 317 Цивільного кодексу України , власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 Цивільного кодексу України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 391 Цивільного кодексу України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. На підставі вищевикладеного суд вважає вимоги позивача правомірними, оскільки відповідач у зазначеній квартирі не мешкає з січня 2016 року, тобто понад 1 рік, домовленостей між сторонами щодо збереження права користування будинком не було, тому суд вважає за доцільне визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням. За приписами статті 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved