Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням розташованим за адресою: вул. Червоноармійська (Міська), 53, м. Генічеськ, Херсонської області. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: вул. Червоноармійська (Міська), 53, м. Генічеськ, Херсонської області. У зазначеному житловому будинку також зареєстрований син її подруги [PERSON], якого вона зареєструвала за її проханням, для оформлення документів останньому. Відповідач у вказаному будинку не проживає і не проживав жодного дня, хоча продовжує бути зареєстрованими за вказаною адресою. Фактично останній мешкав за іншою адресою. Відповідач жодних дій по утриманню будинку не здійснює. У той же час реєстрація його у будинку, призводить до того, що позивач змушена більше сплачувати за житлово-комунальні послуги, та не в змозі вільно розпоряджатись своїм майном, у звязку з чим змушена звернутись до суду з вказаним позовом. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, проте надала до суду заяву в якій підтримала свої позовні вимоги з підстав викладених у позові, просила їх задовольнити та розглянути справу у її відсутність. У попередньому судовому засіданні позивач надала пояснення, в яких зазначила, що відповідач по справі є сторонньою для неї людиною. Вона його прописала виключно на прохання своєї подруги, та за умови, що коли обставини, які стали підставою для реєстрації за місцем проживання відпадуть, останній зніметься з реєстрації. Однак, відповідач всіляко ухиляється від виконання взятих на себе обовязків, тому виключно у судовому порядку вона змушена вирішувати свою проблему. Відповідач в судове засідання не зявився, проте надіслав до суду заяву, в якій вимоги позову визнав, не заперечує проти його задоволення, просив розглянути справу у його відсутність. Також зазначив, що самому виписатись не має часу та можливості, оскільки він постійно знаходиться у відїздах. Суд, вислухавши свідків, дослідивши матеріали справи і оцінивши надані докази у їх сукупності, вважає що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є власником житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою: вул. Червоноармійська (Міська), 53, м. Генічеськ, Херсонської області, що підтверджується нотаріально посвідченим договором дарування від 02 вересня 1997 року, про що зроблено запис в реєстрі за №3-2169. З 19 серпня 2008р. у вказаному будинку також зареєстрований [PERSON], [INFO] Згідно акту обстеження зареєстрованих та фактично мешкаючих громадян, які мешкають у [ADDRESS] від 28 вересня 2016р. складеного депутатом Генічеської міської ради [PERSON] вбачається, що за вказаною адресою зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Постійно у вказаному будинку мешкає тільки [PERSON]. [PERSON] та інші члени родини мешкають окремо. Крім того, в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт того, що [PERSON] ніколи не проживав та на теперішній час не проживає у будинку [PERSON], який знаходиться за адресою вул. Червоноармійська (Міська), 53, м. Генічеськ, Херсонської області. Таким чином [PERSON] зареєстрований, проте не проживає в будинку позивача без поважних причин більш ніж встановлені законом строки, не цікавиться житловим будинком, не приймає ніякої участі в його утриманні. Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне. Відповідно до ст.ст.41,47 Конституції України, ст. 391 Цивільного кодексу України,\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно\~ст. 9 Житлового кодексу України, ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як за підстав і в порядку, передбаченому законом. Стаття 319 Цивільного кодексу України передбачає, що власник має право вчиняти щодо свого\~майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно вселення членів сім'ї у житлове приміщення, яке належить громадянину на праві власності є результатом реалізації права власника й у них виникає право на користування чужим майном, тобто сервітутне право. Відповідно до ст. 156 Житлового кодексу України, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. При цьому, ч.2 ст. 405 Цивільного кодексу України, передбачені,\~\~спеціальні підстави для визнання особи такою, що втратила право на користування житлом власника: у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У відповідності до\~ст. 10 Цивільного кодексу цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. У судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач мав об'єктивну можливість користуватися спірним житловим приміщенням, перешкод йому позивач не чинила, він фактично ніколи не проживав у спірному житловому приміщенні, майно та речі відповідача у будинку позивача відсутні, поважних причин для відсутності відповідача у спірному житловому приміщенні не існувало. Доказів, що спростовують доводи позивача відповідачем суду не надано. Відсутність відповідача за місцем реєстрації понад один рік, без поважних причин та відсутність іншої домовленості між власником житлового приміщення та відповідачем, дають суду підстави зробити висновок, що відповідач, обравши собі інше місце проживання, спірне житло залишив і в ньому не проживає понад встановлені законом терміни без поважних причин, не сплачує витрати на утримання будинку, у звязку з чим втратив право користування житловим приміщенням, а тому позовні вимоги є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, слід зазначити, що прийняте рішення суду про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням відповідно є підставою для зняття цієї особи з реєстрації.

Outcome: approved