Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-04 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення коштів. Позов мотивований тим, що 13.12.2013 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір про наміри. Предметом даного договору є угода сторін відповідно до якої продавець має намір продати, а покупець придбати майно, яке знаходиться у власності, а саме: ? квартири в [ADDRESS]. Згідно п.2.1. договору сторони підтвердили намір укласти договір купівлі продажу обєкта нерухомості до 01.02.2014 року з метою забезпечення його укладення, в момент підписання цього договору, покупець передав, а продавець прийняв суму грошей в еквіваленті 1000 доларів США. Відповідно до рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 13.06.2014 року позовні вимоги [PERSON] задоволено, стягнуто з [PERSON] на її користь заборгованість у розмірі 1000 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 13.06.2014 року становить 11654, 66 грн. та 243, 60 грн. судових витрат. Дане рішення набуло законної сили та виконавчий лист подано на виконання в Замостянський відділ ДВС Вінницького міського управління юстиції, 17.07.2014 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. З червня 2014 року по нинішній час боржником частково виконано рішення суду та на рахунок стягувача перераховано лише 25.06.2015 року суму коштів у розмірі 1000 грн. Залишок заборгованості становить 10\~898, 26 грн. Просила суд стягнути з [PERSON] 6890, 50 грн. - інфляційних витрат, 472,66грн. 3% річних тобто загалом 7363, 16 грн. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилась, однак надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі за обставин викладених в позові, просила суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась\~завчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомила, в звязку з чим за згодою позивачки судом ухвалено провести заочний розгляд справи. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних у справі матеріалів, ухваливши по справі заочне рішення суду. При розгляді справи судом встановленні наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 13.06.2014 року позовні вимоги [PERSON] задоволено, стягнуто з [PERSON] на її користь заборгованість у розмірі 1000 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 13.06.2014 року становить 11654, 66 грн. та 243, 60 грн. судових витрат (а.с.6-8). 17.07.2014 року державним виконавцем Замостянського відділу ДВС Вінницького міського управління юстиції [PERSON] винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 127/7575/14 ц (а.с.11). Відповідно до розпорядження № 44041549/15 1000 грн., що надійшли 22.06.2015 року на рахунок обліку депозитних сум від [PERSON] перераховано [PERSON] (а.с.12). Відповідно до розпорядження № 44041549/15 272,73 грн., що надійшли 21.08.2015 року на рахунок обліку депозитних сум від [PERSON] перераховано [PERSON] (а.с.13). Відповідно до розпорядження № 44041549/15 272,73 грн., що надійшли 18.09.2015 року на рахунок обліку депозитних сум від [PERSON] перераховано [PERSON] (а.с.14). Відповідно до розпорядження № 44041549/15 272,73 грн., що надійшли 23.10.2015 року на рахунок обліку депозитних сум від [PERSON] перераховано [PERSON] (а.с.15). Відповідно до розпорядження № 44041549/15 272,73 грн., що надійшли 18.11.2015 року на рахунок обліку депозитних сум від [PERSON] перераховано [PERSON] (а.с.16). Нарахування 3 % річних та інфляційних втрат відповідає положенням ст. 625 ЦК України, згідно якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не допускається. Судом встановлено, що сума заборгованості становила на 24.06.2014 року - 11898, 26 грн. У звязку з частковим погашенням боргу 25.06.2015 року у розмірі 1000 грн. 3% річних та інфляційні витрати нараховуються в період з 24.06.2014 року по 25.06.2015 року. 3% річних за даний період вираховується по формулі (3%* 11898,26*367/ 365днів)і відповідно становлять 358,90 грн. Інфляційні витрати вираховуються відповідно до листа Верховного Суду України № 62 97р від 03.04.1997 року про рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ. Відповідно, інфляційні витрати за період з 24.06.2014 року по 25.06.2015 року вираховуються по формулі (100,4*100,8*102,9*102,4*101,9*103,0*103,1*105,3* 110,8*114,0*102,2*100,4= 157%. 11898,26*157%/100%=186,80грн. Суд критично оцінює розрахунок позивачки, оскільки він містить математичну помилку, щодо розрахунку суми інфляційних витрат за період з 24.06.2014 року по 25.06.2015 року. Окрім того, в матеріалах справи міститься розрахунок позивачки 3% річних та інфляційних витрат в період з 25.06.2015 року по 29.10.2015 року на суму 10898, 26 грн. Однак, позивачкою не враховано чотири суми по 272,73 грн. які були перераховані з обліку депозитних сум відповідно до розпоряджень №44041549/15, кошти надходили в період з 21.08.2015 року по 18.11.2015 року (а.с.13-16). А отже, розрахунки 3% річних та інфляційних витрат, надані позивачкою, в період з 25.06.2015 року по 29.10.2015 року без врахування зазначених сум будуть не вірними, оскільки сума боргу відповідно зменшилась. За викладених обставин, стягненню підлягає сума в розмірі 358,90грн. 3% річних за період з 24.06.2014 року по 25.06.2015 рік та інфляційні витрати в розмірі 186, 80 грн. за цей же період, в решті позовних вимог слід відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: partial