Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому, після уточнення позовних вимог, просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини всіх видів доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 26 жовтня 2020 року і продовжувати до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначила, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 07.12.2006р., який було розірвано рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30.07.2015 (справа №711/5899/15-ц). Сторони є батьками неповнолітнього [PERSON] , який народився [INFO] . Після розірвання шлюбу дитина проживає разом з позивачем і перебуває на її утриманні. Оскільки відповідач в добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, вона була вимушена звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 03 грудня 2020 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судовий розгляд справи по суті. В судове засідання позивач не з`явилась, проте надала суду письмову заяву, в якій просила провести розгляд справи за її відсутності. Також в заяві зазначила, що не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач також в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив. Проте, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України судом вирішено проводити розгляд справи за відсутності належним чином повідомленого відповідача в заочному порядку. Дослідивши заяви сторін, матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні сторони є батьками неповнолітнього [PERSON] , який народився [INFO] (а.с. 8). В судовому засіданні встановлено, що сторони проживають окремо, син знаходяться на повному утриманні позивача, яка також має на утриманні другу неповнолітню дитину від іншого шлюбу, яка має незадовільний стан здоров`я, а відповідач участі у вихованні та утриманні [PERSON] не приймає. Крім того, судом встановлено, що позивач є інвалідом 2 групи загального захворювання безтерміново та отримує пенсію по інвалідності в розмірі 2100грн., щомісячно. Зазначене не спростовано відповідачем. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. З урахуванням обставин встановлених під час судового розгляду та вимог ст. ст. 182-184 СК України суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягають задоволенню та необхідно визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню із [PERSON] на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму встановленого законом для дитини відповідного віку. Частиною 1 статті 191 СК передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору. Таким чином, судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави і складаються із судового збору, розмір якого відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» складає 840,80 грн. У відповідності зі ст. 430 ч.1 п.1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved