Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON], вимоги якої під час розгляду справи зменшила та просила суд визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини. У позовній заяві [PERSON] зазначила, що 06.05.2014 р. померла її бабуся [PERSON] Після смерті останньої відкрилась спадщина у вигляді ? частини квартири [ADDRESS]. Вказану частину квартири бабуся заповіла їй. Єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є відповідач, як донька померлої, а єдиним спадкоємцем за заповітом є позивач. Останнім часом позивач доглядала за бабусею, піклувалась про її здоровя, харчування та побутові проблеми. [PERSON] для позивача була дуже близькою людиною, тому після її смерті [PERSON] знаходилась в жахливому психологічному стані, що і стало причиною пропущення нею строку для звернення до нотаріальної контори. Маючи заповіт, позивач звернулася до нотаріальної контори для оформлення спадщини, але отримала нотаріальну відмову у звязку з пропуском встановленого законом шестимісячного строку з моменту відкриття спадщини. Посилаючись на наведені обставини, [PERSON] просить суд відповідно до ч. 3 ст.\~1272\~ЦК України визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини, що відкрилась після смерті бабусі три місяці. Позивач до судового засідання не зявилась, про слухання справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Надала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач, повідомлена про час і місце судового розгляду, не використала наданого законом права на участь у судовому засіданні, до суду не зявилась, надала заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, заявлені [PERSON] позовні вимоги визнала у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з правилами ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини слід вважати день смерті особи, зазначений у свідоцтві про смерть, виданим відповідним державним органом реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії І-ЖС №\~297558, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вільнянського районного управління юстиції у Запорізькій області, бабуся позивача - [PERSON] померла 06.05.2014 року (а.с.\~14). Внаслідок смерті вказаної особи відкрилась спадщина, до складу якої за правилами ст.\~1218 ЦК України входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Під час розгляду справи було встановлено, що за життя [PERSON] заповіла належну їй на праві приватної власності ? частину квартири [ADDRESS] [PERSON]. Заповіт посвідчений приватним нотаріусом Вільнянського районного нотаріального округу Запорізької області, реєстровий № 275 (а.с.\~7-8). Вказаний заповіт не скасовано та не змінено іншим заповітом. Зазначене нерухоме майно відповідно до копії договору міни від 04.09.2009 р., посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу, належить померлій [PERSON] та відповідачу [PERSON] по ? частині кожній. Право власності зареєстровано у Запорізькому міському бюро технічної інвентаризації 07.09.2009 р. (а.с. 9-11). Єдиним спадкоємцем за заповітом на ? частину квартири за адресою: м. Запоріжжя, вул.\~Союзна, б. 52, кв. 12 після смерті [PERSON] є позивач, а єдиним спадкоємцем за законом відповідач. На теперішній час позивач позбавлена права реалізувати спадкові права через пропуск встановленого законом строку для прийняття спадщини. Згідно з ч.\~3 ст.\~1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Норми ст. 1272 ЦК України щодо права на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини застосовуються до спадкоємців, право на спадкування яких виникло із набранням чинності ЦК України, тобто підлягають застосування до спірних правовідносин. Вказаною нормою закону визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З урахуванням викладеного, позов відповідно до ст. 1272 ЦК про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. В даному випадку інші спадкоємці, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання заяви [PERSON] про прийняття спадщини відсутні. Відповідно до абз. 4 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Суд враховує, що відповідач [PERSON] визнала позов [PERSON] у повному обсязі. Як зазначено в п.\~24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» №\~2 від 12.06.2009 року у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших доказів. Суд вважає, що правовідносини між сторонами, які виникли зі спадкових правовідносин, є безумовними, які не порушують прав, свобод та інтересів інших осіб, тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі у звязку з їх визнанням відповідачем. Окрім того, ч.\~4 ст.\~174 ЦПК України містить аналогічні підставі для задоволення позову. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved