Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про дозвіл на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька в якому зазначає, що рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 01.08.2012 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Від шлюбу вони з відповідачем мають спільну доньку [PERSON] [INFO]. Рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 29.10.2013 року місце малолітньої [PERSON] було визначено разом із матір'ю. Вказує, що в даний час дитина проживає разом із нею, за адресою [ADDRESS], вона матеріально утримує та належним чином піклується про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. З часу розірвання шлюбу у сторін напружені відносини з приводу участі відповідача та його батьків у вихованні дитини. Відповідач безпідставно чинить перешкоди позивачу у здійсненні нею заходів, спрямованих на покращення здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Зокрема, відповідач відмовляється надати у передбаченому законодавством України порядку дозвіл на виїзд малолітньої [PERSON] за кордон для відпочинку та оздоровлення останньої. Водночас, [PERSON] часто хворіє застудними захворюваннями, для лікування та профілактики яких, за рекомендаціями лікарів, необхідне періодичне перебування дитини на морі. Крім того, виїзд дитини за кордон вочевидь сприятиме розширенню світогляду дитини та добре позначиться на її духовному та інтелектуальному розвитку як особистості. Зазначає, що вона має намір і можливість виїхати до держави Ізраїль, де матиме можливість оздоровити малолітню [PERSON] на Середземному та Мертвому морі, а також надати можливість доньці долучитися до світової культурної та духовної спадщини, ознайомитися з архітектурними пам'ятками історії та побачити місця значимі для всіх православних християн, до яких, зокрема, відноситься вона та її донька. Проте, не зважаючи на це, відповідач, безпідставно не надає згоди на виїзд дитини за межі України. При цьому жодних вагомих аргументів, які б пояснювали та обґрунтовували його відмову, він не наводить. Вказує, що така позиція відповідача, шкодить інтересам неповнолітньої [PERSON] та не сприяє її всебічному та гармонійному розвитку, порушує право дитини на повний та гармонійний розвиток її особистості та свідчить про зловживання відповідачем своїми батьківськими правами. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених позивачем у позовній заяві. Просив позов задовольнити. В судове засідання відповідач не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем свого проживання. На підставі положень ч. 4 ст. 169 та ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює заочне рішення, проти чого представник позивач не заперечує. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 01.08.2012 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Від цього шлюбу сторони мають спільну доньку [PERSON] [INFO]. Рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 29.10.2013 року місце малолітньої [PERSON] було визначено разом із матір'ю. Дитина проживає разом із позивачем за адресою [ADDRESS]. З часу розірвання шлюбу у сторін напружені відносини з приводу участі відповідача та його батьків у вихованні дитини. Позивач має намір виїхати до Ізраїлю з метою відпочинку та оздоровлення дочки, але відповідач безпідставно відмовляється надати у передбаченому законодавством України порядку дозвіл на тимчасовий виїзд малолітньої [PERSON] за кордон разом із матір'ю. Відповідно до ч. 1 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Відповідно до ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до положень ст.ст. 2, 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» документами, що дають право на виїзд з України і в'їзд в Україну та посвідчують особу громадянина України під час перебування за її межами, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон, проїзний документ дитини. Оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Відповідно до положення п. 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995р. № 57, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску; без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі пред'явлення копії рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Суд вважає, що тимчасовий виїзд дитини за кордон разом з матір'ю не суперечить її інтересам та сприятиме розширенню світогляду дитини та добре позначиться на її духовному та інтелектуальному розвитку як особистості. Вагомих підстав для відмови у наданні дозволу на виїзд дитини без згоди батька суд не знаходить. Таким чином, позов підлягає задоволенню. На пiдставi викладеного,

Outcome: approved