overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зареєстрованого 19.04.2016 року Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №193. Позивач зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалось, сімейне життя поступово погіршувалось через різні погляди на шлюб, сторони втратили почуття взаємної любові та поваги, шлюбно-сімейні відносини припинені, від шлюбу мають дитину - [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з чим просила розірвати шлюб. Позивача надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач причини своєї неявки суду не повідомив, про час, день та місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку, клопотань про відкладення слухання справи або відзиву суду не надходило, а тому суд вважає за можливе розглядати справу без участі відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе провести заочний розгляд справи та задовольнити позовні вимоги виходячи з наступного. Відповідно до ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, в родині позивача та відповідача втрачена основа сім`ї, почуття довіри, поваги та любові один до одного, а тому суд не може примусити сторони до збереження подружніх відносин, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки та може бути припинено внаслідок волевиявлення як одного так і обох з подружжя шляхом його розірвання. Подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї не можливе, сторони фактично проживають окремо, не ведуть спільного господарства не підтримують шлюбних стосунків, спільного бюджету не мають, а тому позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача належить стягнути суму судового збору у розмірі 840,80 грн. у дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зареєстрованого 19.04.2018 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №923. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що сімейне життя між сторонами не склалось, внаслідок різних поглядів на життя, фактичні шлюбні відносини припинені, від шлюбу дітей не мають. Позивач надала суду заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач надав суду заяву про згоду на розірвання шлюбу, слухання справи за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до положень ч.ч.1,4 ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як встановлено в судовому засіданні, в родині позивача та відповідача втрачена основа сім`ї, почуття довіри, поваги та любові один до одного, а тому суд не може примусити сторони до збереження подружніх відносин, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки та може бути припинено внаслідок волевиявлення як одного так і обох з подружжя шляхом його розірвання. Подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї не можливе, фактичні шлюбні відносини припинені, а тому позов підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного. В позовній заяві не міститься вимога про стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним судових витрат по справі. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При таких обставинах суд вважає необхідним при вирішенні питання про розподіл судових витрат по справі, не застосовувати приписи ст. 141 ЦПК України, якими передбачено відшкодування в повному обсязі відповідачем позивачу понесених ним судових витрат. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 19.09.2013 р., посилаючись на те, що одруження виявилося невдалим, сімейне життя з відповідачем через психологічну несумісність не склалося, з квітня 2015 року вони шлюбні відносини припинили та проживають окремо. Позивачка вважає подальше спільне проживання неможливим і таким, що суперечить її інтересам. Позивач надала до суду заяву, де зазначила, що підтримує позовні вимоги та просить розглядати справу за її відсутності. Відповідач також надав заяву, в якій вказав, що позов визнає повністю та просив розглянути справу у його відсутність. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Згідно з свідоцтвом про шлюб сторони зареєстрували шлюб 19 вересня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Великобурлуцького районного управління юстиції у Харківській області, про що складено відповідний актовий запис за № 35 (а.с. 4). Сторони мають сина [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України суд дійшов висновку про можливість ухвалити рішення про задоволення позову згідно з ст. 112 СК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 19 березня 1993 року Ізмаїльським відділом запису актів громадянського стану Одеської області актовий запис № 156, мотивуючи тим, що шлюбно-сімейні стосунки між ними розпалися з 2003 року. відповідач виїхав з території України та до теперішнього часу не повертався. На даний час вона знаходиться в фактичних сімейних відносинах з іншим чоловіком з яким бажає створити сімю. Зазначила, що на примирення між ними не можливо. Також позивач повідомила, що від шлюбу з відповідачем спільних дітей не мають. Позивач, будучи своєчасно та належним чином сповіщеною про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявилась , надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач, будучи своєчасно та належним чином сповіщеною , у судове засідання не зявилась, клопотання про відкладення розгляду справи або розгляд справи за її відсутності не надіслала. За письмової згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов наступного висновку. Статтею ст.56 СК України передбачено право дружини та чоловіка на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. За змістом ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 19 березня 1993 року Ізмаїльським відділом запису актів громадянського стану Одеської області актовий запис № 156.Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, тому на даний час шлюб між ними носить виключно формальний характер. Майновий спір у сторін на час розгляду справи відсутній. Приймаючи до уваги, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, їх особисті та майнові права після розірвання шлюбу не будуть порушені, суд дійшов до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і шлюб може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 19 серпня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Ярмолинецького районного управління юстиції. На обгрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що від шлюбу з відповідачем мають 2 неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , спільне життя не склалося, оскільки вони припинили подружні відносини та проживають окремо, а тому позивач вважає збереження шлюбу неможливим. Позивача подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач подав до суду відзив, в якому позов визнав, просить справу розглянути у його відсутності позовні вимоги підтримує в повному обсязі. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. За таких обставин суд, дослідивши письмові докази у справі, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами було зареєстровано шлюб 19 серпня 2006 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 19 серпня 2006 року. Від шлюбу сторони мають дві неповнолітні дитину, доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 01 березня 2007 року та сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 21 вересня 2015 року. Однак спільне життя не склалося, сторони проживають окремо та припинили подружні відносини. Відповідно до частини четвертої статті 200 Цивільного процесуального кодексу України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно з частиною четвертою статті 206 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає за можливе ухвалити рішення у справі в підготовчому засіданні у зв`язку з існуванням визначених ч.3 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України умов, та задовольнити позовні вимоги. Відповідно до вимог ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. З огляду на означене, суд приходить до висновку про можливість задоволення даного позову. На підставі ст.ст.104,105,110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зареєстрованого 20.04.2002 року Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №264, що від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалось, сімейне життя поступово погіршувалось через різні погляди на шлюб, сторони втратили почуття взаємної любові та поваги, шлюбно-сімейні відносини припинені, у зв'язку з чим просила розірвати шлюб. Позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач причини своєї неявки суду не повідомив, про час, день та місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку, клопотань про відкладення слухання справи або відзиву суду не надходило, а тому суд вважає за можливе розглядати справу без участі відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе провести заочний розгляд справи та задовольнити позовні вимоги виходячи з наступного. Відповідно до ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, в родині позивача та відповідача втрачена основа сім'ї, почуття довіри, поваги та любові один до одного, а тому суд не може примусити сторони до збереження подружніх відносин, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки та може бути припинено внаслідок волевиявлення як одного так і обох з подружжя шляхом його розірвання. Подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї не можливе, сторони фактично проживають окремо, не ведуть спільного господарства не підтримують шлюбних стосунків, спільного бюджету не мають, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зареєстрованого 20.05.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Московського районного управління юстиції, актовий запис №389. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що сімейне життя між сторонами не склалось, внаслідок різних поглядів на життя, фактичні шлюбні відносини припинені, від шлюбу мають дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивач надала суду заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач надав суду заяву про згоду на розірвання шлюбу, слухання справи за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно до ч.3\~ст.200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до положень ч.ч.1,4\~ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як встановлено в судовому засіданні, в родині позивача та відповідача втрачена основа сім`ї, почуття довіри, поваги та любові один до одного, а тому суд не може примусити сторони до збереження подружніх відносин, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки та може бути припинено внаслідок волевиявлення як одного так і обох з подружжя шляхом його розірвання. Подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї не можливе, фактичні шлюбні відносини припинені, а тому позов підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного. В позовній заяві не міститься вимога про стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним судових витрат по справі. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При таких обставинах суд вважає необхідним при вирішенні питання про розподіл судових витрат по справі, не застосовувати приписи\~ст. 141 ЦПК України, якими передбачено відшкодування в повному обсязі відповідачем позивачу понесених ним судових витрат. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зареєстрованого 20.06.2014 року Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції актовий запис № 426. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що сімейне життя між сторонами не склалось, внаслідок різних поглядів на життя, фактичні шлюбні відносини припинені, від шлюбу мають дитину - [PERSON] , [INFO] . Позивач надала суду заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про визнання позову, слухання справи за його відсутності у підготовчому судовому засіданні. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Згідно ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до положень ч.ч.1,4 ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як встановлено в судовому засіданні, в родині позивача та відповідача втрачена основа сім`ї, почуття довіри, поваги та любові один до одного, а тому суд не може примусити сторони до збереження подружніх відносин, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки та може бути припинено внаслідок волевиявлення як одного так і обох з подружжя шляхом його розірвання. Подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї не можливе, фактичні шлюбні відносини припинені, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

[PERSON], звернулась до суду з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу, зареєстрованого 20.08.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ізмаїльського міського управління юстиції Одеської області, актовий запис № 320, мотивуючи тим, що шлюбно-сімейні стосунки не склалися з причин відсутності взаєморозуміння та різних поглядів на життя, втрати любові та поваги один до одного, в зв'язку з чим їх сім'я фактично розпалася, вони разом не проживають та сумісного господарства не ведуть. Спору про місце проживання дітей та розподілу сумісного майна немає. В судовому засіданні позивачка [PERSON], позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON], у судове засідання не з'явився, викликався, заперечень на позов не надав, тому суд відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за відсутності заперечень до того позивача. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 05.03.2014 року було доручено Доманівському районному суду Миколаївської області вручити копію позовної заяви та допитати відповідача по вказаній справі, але відповідач допитаний не був, у судові засідання неодноразово викликався, про те не з'являвся, заяв чи клопотань не надав. Вислухавши пояснення позивачки, та перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 20.08.2002 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Ізмаїльського міського управління юстиції Одеської області, актовий запис № 320, від шлюбу вони мають дітей, що підтверджено відповідними свідоцтвами про народження. Спору про місце проживання дітей та розподілу сумісного майна немає. Сторони будь-яких мір для примирення не приймають, посилаючись на недоцільність збереження шлюбу. Ч. 3 Статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, які мають істотне значення. Оскільки сторони однією сім'єю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved