Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просила встановити факт, що [PERSON], [INFO], померла [INFO] в м. Донецьк, Донецької області. В обґрунтування вимог зазначила, що [INFO] померла її мати - [PERSON], що підтверджується оригіналом лікарняного свідоцтва про смерть [NUMBER] від 27 квітня 2018 року, виданого комунальним закладом «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 9 м. Донецьк». Центральним районним у м. Маріуполі відділом ДРАЦС ГТУЮ у Донецькій області їй було відмовлено у реєстрації смерті матері та видачі свідоцтва про смерть у зв'язку з тим, що для встановлення факту смерті [PERSON] нею пред'явлений документ, який не відповідає формі, визначеній Наказом МОЗ України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження та смерті». Оскільки встановлення факту смерті матері необхідне їй для отримання свідоцтва про смерть та оформлення спадкових прав, отримання допомоги на поховання, а іншим шляхом встановити цей факт неможливо, з метою захисту своїх прав вона змушена звернутись до суду. Заявник надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні. Представник заінтересованої особи - Центрального районного у м. Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, у судове засідання не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи за відсутності представника, вирішення заяви залишив на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню. Згідно лікарняного свідоцтва про смерть [NUMBER] від 27 квітня 2018 року, виданого комунальним закладом «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 9 м. Донецьк», [PERSON], [INFO], померла [INFO] в м. Донецьк, Донецької області, причина смерті - хронічна серцево-судинна недостатність. З копії свідоцтва про народження № [NUMBER] року від 04.02.1957 року та копії свідоцтва про шлюб № [NUMBER] від 04.10.1975 року вбачається, що [PERSON] являється донькою [PERSON]. Згідно довідки від 24.11.2014 року № 1411007618 про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції [PERSON], [INFO], перемістилась до [ADDRESS]. До переміщення з тимчасово окупованої території постійно мешкала за адресою: [ADDRESS]. Листом Центрального районного у м. Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області за вих. № 349/15.2-108 від 29.05.2018 року [PERSON] відмовлено у реєстрації смерті матері [PERSON] у зв'язку з тим, що лікарняне свідоцтво про смерть останньої не відповідає формі, визначеній Наказом МОЗ України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження та смерті». Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. У відповідності до частин 3, 4 ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події З огляду на викладене, враховуючи данні, які містяться в свідоцтві про народження заявника та довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи [PERSON], наявність у заявника особистих документів померлої [PERSON], суд вважає, що встановлення вказаного факту впливає на права заявника. Суд враховує, що для проведення державної реєстрації смерті матері [PERSON] у [PERSON] є об'єктивні перешкоди, у зв'язку з чим, з метою захисту прав заявника, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви, встановивши факт, що [PERSON], [INFO], померла [INFO] в м. Донецьк, Донецької області, причина смерті - хронічна серцево-судинна недостатність. Враховуючи викладене,

Outcome: approved