Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до Новософіївської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області про визнання права на земельну частку (пай). Свої вимоги мотивує тим, що її дошлюбне прізвище - [PERSON] 01.11.1971 року вона уклала шлюб з [PERSON] , після реєстрації якого їй було присвоєне прізвище [PERSON] . Її чоловік [PERSON] працював та був членом колгоспу, а потім - колективного сільськогосподарського підприємства ім.Тельмана з 1970 року по 1998 рік, що підтверджується довідкою Новософіївської сільської ради від 14.02.2019 року за № 67. Відповідно до п.2 Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі, пенсіонери, які раніше працювали \~ \~ \~ \~в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Під час звернення до Управління Держземагенства у Нікопольському районі Дніпропетровської області дізналася, що 22 березня 1995 року за № 19 в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю на території Новософіївської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області був зареєстрований Державний акт на право колективної власності на землю Колективного сільськогосподарського підприємства ім.Тельмана, серія ДП [NUMBER] . Відповідно до списку, що додається до вказаного Державного акту, її батько [PERSON] був включений до списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства ім.Тельмана на отримання земельної частки (паю) під № 55. За її чоловіком була визначена земельна ділянка (пай) з невитребуваних (нерозподілених) земельних часток (паїв) із загальної площі 9,5531 га сільськогосподарських угідь, з них - 9,5531 га. ріллі. Проте, сертифікат на право на земельну частку (пай) на ім`я чоловіка не виготовлявся. Відповідно до листа відділу у Нікопольському районі міськрайонного управління у Нікопольському районі та м.Нікополі ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 14.03.2019 року № П-38/0.0171-42/150-19 про визначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки, згідно технічної документації по паюванню земель колективного сільськогосподарського підприємства ім.Тельмана, нормативна грошова оцінка окремої земельної ділянки оформляється за заявою зацікавленої особи із зазначенням кадастрового номеру земельної ділянки. Нормативна грошова оцінка одиниці площі ріллі по Дніпропетровській області станом на 2019 рік складає 30 251,00 грн. - за 1 га. Оскільки чоловікові виділена земельна частка (пай), площею 9,5531 га, її вартість складатиме 288 990,83 грн. Згідно з п.24 Постанови Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» із змінами та доповненнями, сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розд. X «Перехідні положення» ЗК). Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності, набуває права на земельну ділянку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі, й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання, відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям», має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Згідно ст.5 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», сільські, селищні, міські ради в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості): розглядають заяви власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок; приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості). З огляду на вказану норму права, відповідачем у справі за її позовом є сільська рада, на території якої розташована земельна ділянка, як орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі. Таким чином, на день видачі Державного акту на право колективної власності на землю колишнього КСП ім.Тельмана, серії ДП [NUMBER] , чоловік являвся членом сільськогосподарського підприємства та знаходився у списку громадян - членів КСП ім.Тельмана на отримання земельної частки (паю) під № 55, що додається до вказаного Державного акту. Відповідно до довідки Новософіївської ради від 21.03.2019 року, є можливість виділення їй земельного паю із земель невитребуваних паїв колишнього КСП «Тельмана», площею 9,5531 га. Враховуючи вказані обставини, має право на земельну частку (пай), яка на сьогоднішній день є по суті невитребуваною часткою (паєм), тобто такою, на яку вона має право як спадкоємець після смерті чоловіка. Протее, сертифікат їй не виданий, оскільки її чоловік за життя не знав про те, що він включений до списку до Державного акту на право колективної власності на землю колишнього КСП ім.Тельмана ДП НК [NUMBER] і не заявив про свої права. На підставі ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. До того ж, право власності на землю гарантується статтею 14 Конституції України. Статтею 256 Цивільного кодексу України передбачено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Початок перебігу позовної давності визначається, відповідно до статті 261 Цивільного кодексу України, а сааме: відповідно до частини 1 цієї статті перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Про порушення свого права на земельну частку (пай) у розмірі 9, 5531 га, вона дізналася лише 14.03.2019 року після відповідного звернення та отримання листа відділу у Нікопольському районі міськрайонного управління у Нікопольському районі та м.Нікополі ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області. Тож, вважає, що строк нею пропущений не був. За таких обставин звернулась до суду і просить поновити строк позовної давності для звернення до суду з вимогою про захист свого права, визнавши причину пропуску поважною. Крім того, визнати за нею право на земельну частку (пай), яка розташована на території Новософіївської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, загальною площею 9,5531 умовних кадастрових гектарів, який встановлений для члена колишнього КСП ім Тельмана. А також, зобов`язати Новософіївську сільську раду Нікопольського району виділити їй земельну ділянку, загальною площею 9,5531 умовних кадастрових гектарів в натурі (на місцевості). В судове засідання [PERSON] не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за своєї відсутності, на задоволенні позову наполягала та просила суд її вимоги задовольнити (а.с.25). Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позову не заперечує (а.с.24). Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі письмові докази та оцінивши їх в сукупності, приходить до наступного. Відповідно до ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до п.2 Указу Президента України\~\~«Про порядок паювання земель, переданих у\~\~колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», право на земельну пастку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. В судовому засіданні було встановлено, що дошлюбне прізвище позивачки по справі [PERSON] (а.с.8). 01.11.1971 року позивачка уклала шлюб з [PERSON] , після реєстрації якого їй було присвоєне прізвище [PERSON] (а.с.8). Чоловік позивачки працював та був членом колгоспу, а потім - колективного сільськогосподарського підприємства ім.Тельмана з 1970 року по 1998 рік, що підтверджується довідкою Новософіївської сільської ради від 14.02.2019 року за № 67 (а.с.13). Відповідно до п.2 Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі, пенсіонери, які раніше працювали в ньому \~ \~ \~ \~і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Під час звернення до Управління Держземагенства у Нікопольському районі Дніпропетровської області позивачка по справі дізналася, що 22 березня 1995 року за № 19 в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю на території Новософіївської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області був зареєстрований Державний акт на право колективної власності на землю Колективного сільськогосподарського підприємства ім.Тельмана, серія ДП [NUMBER] . Відповідно до списку, що додається до вказаного Державного акту, чоловік позивачки [PERSON] був включений до списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства ім.Тельмана на отримання земельної частки (паю) під № 55. За [PERSON] була визначена земельна ділянка (пай) з невитребуваних (нерозподілених) земельних часток (паїв) із загальної площі 9,5531 га сільськогосподарських угідь, з них - 9,5531 га. Ріллі (а.с.7). Проте, сертифікат на право на земельну частку (пай) на ім`я чоловіка позивачки по справі не виготовлявся. Відповідно до листа відділу у Нікопольському районі міськрайонного управління у Нікопольському районі та м.Нікополі ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 14.03.2019 року № П-38/0.0171-42/150-19 про визначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки, згідно технічної документації по паюванню земель колективного сільськогосподарського підприємства ім.Тельмана, нормативна грошова оцінка окремої земельної ділянки оформляється за заявою зацікавленої особи із зазначенням кадастрового номеру земельної ділянки. Нормативна грошова оцінка одиниці площі ріллі по Дніпропетровській області станом на 2019 рік складає 30 251,00 грн. - за 1 га. (а.с.6). Оскільки чоловікові позивачки виділена земельна частка (пай), площею 9,5531 га, її вартість складатиме 288 990,83 грн. Згідно з п.24 Постанови Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» із змінами та доповненнями, сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розд. X «Перехідні положення» ЗК). Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності, набуває права на земельну ділянку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі, й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі, остання, відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям», має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Згідно ст.5 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», сільські, селищні, міські ради в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості): розглядають заяви власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок; приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості). Як встановлено в судовому засіданні, на день видачі Державного акту на право колективної власності на землю колишнього КСП ім.Тельмана, серії ДП [NUMBER] , чоловік позивачки [PERSON] являвся членом сільськогосподарського підприємства та знаходився у списку громадян - членів КСП ім.Тельмана на отримання земельної частки (паю) під № 55, що додається до вказаного Державного акту. Відповідно до довідки Новософіївської ради від 21.03.2019 року, є можливість виділення земельного паю із земель невитребуваних паїв колишнього КСП «Тельмана», площею 9,5531 га. позивачці [PERSON] (а.с.12). Враховуючи вказані обставини, позивачка має право на земельну частку (пай), яка на сьогоднішній день є по суті невитребуваною часткою (паєм), тобто такою, на яку вона має право як спадкоємець після смерті чоловіка. За таких обставин суд вважає за можливе позовні вимоги [PERSON] задовольнити в повному обсязі.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Враховуючи викладене та

Outcome: approved