Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до Автозаводського районного суду м.Кременчука з позовом до [PERSON] про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Свої вимоги мотивувала тим, що з 24.06.1995 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. За цей час за спільні кошти ними було придбано квартиру [ADDRESS]. Вказана квартира зареєстрована за відповідачем. Між нею та відповідачем виник спір з приводу поділу майна. Посилаючись на вказані обставини позивач просила суд, визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS], визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину вкавазаної квартири. В судовому засіданні позивач та її представник, [PERSON], позов підтримали в повному обсязі та просили задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належинм чином, в тому числі через оголошення в пресі. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Представник третьої особи ПАТ «УкрСиббанк», [PERSON], в судовому засіданні заперечувала проти позову, вказала, що 23.11.2007 року між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено кредитний договір і спірна квартира була передана в іпотеку банку в забезпечення виконання грошових зобов'язань [PERSON] за кредитним договором за згодою його дружини, [PERSON]. Позивач не навів вагомих підстав для розподілу іпотечної квартири. Суд, дослідивши матеріали справи, надані суду докази, приходить до таких висновків. Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. За правилами ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 23 постанови № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч.3 ст.368 ЦК) , відповідно до частин 2, 3 ст.325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Так, судом встановлено, що з 24.06.1995 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 24.06.1995р. У період шлюбу сторін відповідачем було укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого останній придбав квартиру [ADDRESS] Вказане підтверджується копією договору купівлі-продажу від 28.09.2005 року посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Дудкіною С.Г.. Вказане нерухоме майно, відповідно до ст.60 СК України, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON]. 23.11.2007р. між [PERSON] та АКІБ «УкрСиббанк» було укладено договір про надання споживчого кредиту №11257003000, строком до 22.11.2017р., за яким [PERSON] отримав кредитні кошти в сумі 128000 грн.. З метою забезпечення виконання кредитних зобов'язань за вищевказаним кредитним договором 23.11.2007р. між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір іпотеки за яким [PERSON], передав в іпотеку банку [ADDRESS]. Укладення кредитного договору та договору іпотеки відбулось за згодою дружини позичальника - [PERSON], що підтверджується копією нотаріально посвідченої заяви від 23.11.2007р.. Між сторонами виник спір з приводу поділу належного їм спільного майна, зокрема квартири [ADDRESS] Враховуючи те, що відповідно до ст.70 СК України частки подружжя є рівними, суд вважає обґрунтованими вимоги [PERSON] в частині визнання за нею права власності на ? частину спірної квартири. Відповідно до ст.23 ЗУ «Про іпотеку» особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Отже, з огляду на положення ЗУ «Про іпотеку», суд вважає, що задоволення позовних вимог [PERSON] не призведе до порушення прав іпотекодержателя - ПАТ «УкрСиббанк». Таким чином, позов [PERSON] про поділ майна подружжя підлягає задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пов'язані з оплатою судового збору в розмірі 1270,92 грн..

Outcome: approved