Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 10 травня 2016 року. Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя не склалось через зловживання відповідачем спиртними напоями, в стані алкогольного спяніння вчиняє сварки та застосовує до неї фізичну силу. Неодноразово припиняли спільне проживання, але згодом знову сторони починали проживати разом. На даний час з відповідачем проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Вважає, що шлюб має формальний характер та збереження шлюбу неможливе, а тому просить суд шлюб між ними розірвати та строк на примирення не надавати. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 09.10.2018 року, сторонам судом надано строк для примирення тривалістю три місяці. Позивач [PERSON] \~В судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутність, наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем та просила залишити прізвище після розірвання шлюбу Мельник. Проти винесення заочного рішення не заперечила. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку за місцем реєстрації, причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність та відзив на позов не надав. Суд дійшов висновку ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечив проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу Українишлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.ч.3,4 ст.56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Відповідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного кодексу Україниу разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 10 травня 2016 року, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за №84. Прізвище після одруження: чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-БВ № 148026, виданим 10 травня 2016 року Шепетівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області. Від шлюбу сторони дітей не мають. Судом встановлено, що сторони сімейні відносини не підтримують, разом як сім'я не проживають більше року. Факт не проживання позивача і відповідача однією сім'єю та відсутність спільного побуту, суд розцінює як підтвердження розладів шлюбних відносин, формального існування шлюбу між ними, за час, наданий судом для примирення, примирення між ними не відбулось. Суд вважає, що причини, які спонукають позивача на розірвання шлюбу є обґрунтованими та приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, а тому приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Outcome: approved