Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування, в позові посилається на те, що 09.05.2015 помер її чоловік [PERSON]. Спадкоємцями першої черги є позивач та відповідачі. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина в тому числі, у вигляді земельної ділянки, розташованої за адресою: Запорізька область, Вільнянський район, с. Люцерна, площею 0,046га. У встановлений законом строк позивач звернулась до нотаріальної контори, для оформлення спадщини. Спадкоємці [PERSON] та [PERSON] відмовились від спадщини на її користь. В оформленні права власності на спірну земельну ділянку було відмовлено, видана постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24.11.2015 № 2879, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. У звязку з чим позивач звернулась до суду з вказаним позовом. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, просили суд його задовольнити в повному обсязі на тих підставах, що в ньому зазначені. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] позов визнали в повному обсязі. Суд, вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Відповідно до п. 1 ст.6 та ст.13 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону. Кожен, чиї права і свободи, викладені в цій конвенції, порушуються, має право на ефективний засіб правового захисту у відповідному національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинено особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Право на судовий захист гарантується також і статтею 55 Конституції України. У судовому засіданні встановлено наступне. 09.05.2015 помер [PERSON] (а.с. 18). Спадкоємцями першої черги є його дружина [PERSON] (позивач) та їх діти [PERSON], [PERSON] (відповідачі). У встановлений законом строк позивач звернулась до нотаріальної контори, для оформлення спадщини. Спадкоємці [PERSON] та [PERSON] відмовились від спадщини на її користь В оформленні права власності на спірну земельну ділянку було відмовлено, видана постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24.11.2015 № 2879, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів (а.с. 15). Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частиною 1 статті 392 ЦК України передбачено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входить усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились в наслідок його смерті. Так, стаття 3 ЦПК України передбачає, що кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Відповідно до статті 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Із матеріалів справи вбачається, що рішенням суду від 20.12.2007 за [PERSON] визнано право власності на земельну ділянку розміром 0,046га, надану для ведення садівництва, розташовану на території Люцернянської сільської Ради Вільнянського району Запорізької області. [PERSON] звернулась до суду з даним позовом з метою набуття права власності на спірну земельну ділянку в порядку спадкування після смерті чоловіка [PERSON], між тим право власності на спірну земельну ділянку оформлено на іншу особу [PERSON]. Вищенаведені обставини свідчать про те, що речові правовідносини щодо права на спірну земельну ділянку існують між позивачем та нинішнім власником. Виходячи з наведених обставин та у відповідності до вище наведених норм матеріального права, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, з урахуванням того, що матеріали справи містять суперечливі докази щодо належності на праві власності померлому [PERSON] спірної земельної ділянки, крім того особа яка продавала спірну земельну ділянку, не залучена до участі у справі. Таке рішення не змінює обсяг права позивача і не перешкоджає захисту права, яке позивач вважає порушеним шляхом предявлення іншого позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed