Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до Лисичанського міського суду із позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що вона є власником квартири [ADDRESS]. В квартирі зареєстрований колишній член сім'ї попередній власник [PERSON], [INFO]. Вважає відповідача таким, що втратив право користування вищезазначеною квартирою, оскільки він відсутній понад строк протягом якого за відповідачем зберігалося право користування житловим приміщенням. Речей відповідача у квартирі немає. Внаслідок реєстрації відповідача в квартирі позивач не може оформити субсидію, сплачує комунальні послуги за зареєстрованого відповідача. Тому просила суд визнати усунути перешкоди в користуванні майном шляхом визнання [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, позов підтримала, просила задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечував проти розгляду справи за відсутності відповідача. У зв'язку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.1950 року, підписана від імені України 9 листопада 1995 року та ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 316 ЦК Україниправом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним, ніхто не може бути обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. З матеріалів справи вбачається, що згідно з договором купівлі-продажу квартири від 06.02.2008 р., посвідченого державним нотаріусом Лисичанського Державної нотаріальної контори Кровяковим С.О. за реєстом № 1-57 [PERSON] продав та [PERSON] купила кваритру [ADDRESS]. Згідно з витягом з Державного реєстру правочинів № 5400191 від 06.02.2008 р., державний нотаріус Лисичанської державної нотаріальної контори зареєстровано правочин договір купівлі-продажу квартири за № 2675815. Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно [PERSON] петрівна є власником квартири [ADDRESS]. Згідно з довідкою про склад сім'ї або зерєстрваних осіб станом на 01.10.2016 р., наданою Відділом надання адміністративних послу Лисичанської міської ради № 2789/10-03 від 10.11.2016 р., [PERSON] - власник зареєстрована та мешкає адресою: [ADDRESS], та з нею зареєстровані [PERSON] - син, [PERSON] - піднаймач. Згідно з довідкою, виданою Головою вуличного комітету від 07.11.2016 року, [PERSON], [INFO], за адресою: [ADDRESS], не проживає і не проживав взагалі, його речей в даній квартирі немає. Судом встановлено, що існування реєстрації відповідача у квартирі позивача обмежує її права, так як вона змушена сплачувати комунальні послуги за зареєстрованого відповідача, який у комунальних витратах участі не приймає. Судом також встановлено, що відповідач не проживав та не проживає у вказаній квартирі. За таких обставин суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, доводи, викладені позивачем на підтвердження своїх вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved