Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до Галицького районного суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON]-М., [PERSON], збільшивши позовні вимоги, просить суд стягнути на її користь: - з [PERSON]-М. 1\~697\~562, 55 грн. неповернутої позики та відсотки за користування такою; -солідарно з [PERSON]-М. та [PERSON] 29\~522,83 грн. неповернутої позики та відсотки за користування такою; -з [PERSON]-М. 2 000 грн. на відшкодування моральної шкоди; -з [PERSON] 2 000 грн. на відшкодування моральної шкоди. -вирішити питання розподілу судових витрат. Обґрунтовуючи позовні вимоги покликається на те, що 10 серпня 2012 року позичила [PERSON]-М. кошти в сумі 20\~500 Євро, які останній зобовязався повернути в термін до 01 грудня 2012 року. Укладення договору позики стверджується складеною відповідачем розпискою. У зазначений термін відповідача коштів не повернув. 02 жовтня 2013 року відповідачем [PERSON]-М. складено акт звірки, яким відповідач погодив повернення позики 20\~500 Євро та сплати коштів за користування позикою 2\~000 Євро за кожен місяць користування (16 місяців * 2\~000 Євро = 32\~000 Євро), з поверненням мінімум 26\~000 Євро до 10 січня 2014 року, решту до березня 2014 року. 11 січня 2014 року відповідачем [PERSON]-М. складено ще один акт звірки за яким останній зобовязується повернути до 10 березня 2014 року 58\~500 Євро. На даний час сума боргу [PERSON]-М не повернута, тому позивач змушена звернутись до суду. Кошти нею були позичені [PERSON]-М. внаслідок переконання її чоловіка відповідача [PERSON] 10 серпня 2012 року між нею та відповідачем [PERSON] укладено договір поруки за яким [PERSON] поручився перед нею за виконання [PERSON]-М. зобовязань за договором позики в межах 1\~000 Євро. Відтак, відповідачі несуть солідарний обовязок по поверненні позики в межах 1\~000 Євро. Протиправними діями відповідача [PERSON]-М. щодо неповернення позики та протиправними діями [PERSON] щодо спонукання її передати кошти [PERSON]-М., їй була завдана моральна шкода яка була виражена у пережитому стресі, втраті сну, душевному хвилюванні. Вважає, що порушене право підлягає захисту, причини пропуску строку позовної давності є поважними, оскільки [PERSON]-М. неодноразово обіцяв виконати зобовязання в повному обсязі. При зустрічі з [PERSON] 20 серпня 2015 року [PERSON]-М. зазначив, що кошти поверне до 01 вересня 2016 року. 01 вересня 2016 року [PERSON]-М. у телефонній розмові зазначив, що поверне кошти до 01 січня 2017 року. В подальшому [PERSON]-М. почав уникати телефонних контактів. В судовому засіданні позивач, її представники [PERSON], [PERSON] позовні вимоги підтримали, навели доводи аналогічні викладеним в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, подав письмову заяву про визнання такого. Окрім того зазначив,що з [PERSON]С.М. зустрічався у 2018 р. в м.Берегово і останній пропонував йому замість коштів взамін надати будівельні матеріали так як займається бізнесом. На даний час на зв'язок не виходить. Відповідач [PERSON]-М. будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявився, скерував заперечення на позов. Заперечуючи позов покликався на те, що згадувана позивачем розписка від 10 серпня 2012 року про отримання ним коштів та акти звірки від 02 жовтня 2013 року, 11 січня 2014 року є неналежними та недопустимими доказами, оскільки з таких неможливо ідентифікувати як особу позикодавця так і позичальника. Беручи до уваги акти звірки, зокрема, зміст акту від 11 січня 2014 року, строк позовної давності сплив 10 березня 2017 року. Позов подано по спливу зазначеного строку, відтак в задоволенні такого слід відмовити з підстав пропуску строку позовної давності. Слід зазначити що відповідач [PERSON] виявив бажання бути присутнім в судовому засіданні в режимі відеоконференції з приміщення Берегівського районного суду однак не з'явився до суду та не цікавився подальшим розглядом справи. В матеріалах справи наявна його заява про розгляд справи у його відсутності. Свідок [PERSON] в судовому засіданні дав показання, що 20 серпня 2015 року у місті Берегово Закарпатської області зустрічав [PERSON] при поверненні такого з республіки Угорщина. Був свідком зустрічі, в цей день, [PERSON] та [PERSON]-М. неподалік міста Ужгород. Предметом їх розмови було повернення коштів позичених у [PERSON] які в сумі близько 60\~000 Євро. [PERSON]-М. зобовязався повернути кошти у строк до 01 вересня 2016 року. Аналогічні показання в судовому засіданні дала свідок [PERSON] Заслухавши пояснення позивача, його представників, відповідача, свідків, дослідивши здобуті докази судом встановлено наступні фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин. Відповідності до\~статті 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частин 1, 2\~статті 1047 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Верховним Судом України у постанові від 18 вересня 2013 року у справі № 6-63цс13, постанові від 11 листопада 2015 року у справі № 6-1967цс15 та постанові від 18 січня 2017 року в справі № 6-2789цс16, Верховним Судом у постанові по справі №707/2606/16-ц провадження 61-28762св18 від 31.10.2018 року зроблений правовий висновок про те, що по своїй суті розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видає боржник (позичальник) кредитору (позикодавцю) за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Статтею 545 ЦК України\~визначено, що прийнявши виконання зобов'язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов'язання. У цьому разі настає прострочення кредитора. Таким чином, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику, а наявність оригіналу боргової розписки у позивача, кредитора, свідчить про те, що боргове зобов'язання не виконане. Відповідно до статей 526, 530 ЦК України,\~зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до\~статті 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Судом встановлено, що10 серпня 2012 року [PERSON] позичила [PERSON]-М. кошти в сумі 20\~500 Євро, які останній зобовязався повернути в термін до 01 грудня 2012 року. Укладення договору позики стверджується складеною відповідачем розпискою (а.с. 207). У зазначений термін відповідача кошів не повернув. 02 жовтня 2013 року відповідачем [PERSON]-М. складено акт звірки, яким відповідач погодив повернення позики 20\~500 Євро та сплати коштів за користування позикою 2\~000 Євро за кожен місяць користування (16 місяців * 2\~000 Євро = 32\~000 Євро), з поверненням мінімум 26\~000 Євро до 10 січня 2014 року, решту до березня 2014 року (а.с. 208). 11 січня 2014 року відповідачем [PERSON]-М. складено ще один акт звірки за яким останній зобовязується повернути до 10 березня 2014 року 58\~500 Євро (а.с. 209). Наявність у позивача оригіналів боргових документів свідчать про те, що зобов'язання за ними не виконано. 10 серпня 2012 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено договір поруки за яким [PERSON] поручився перед нею за виконання [PERSON]-М. зобовязань за договором позики в межах 1\~000 Євро (а.с. 80). Статтею 610 ЦК України\~встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до частини 1 статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відтак, [PERSON]-М. зобовязаний повернути позивачу 57\~500 Євро особисто та 1\~000 Євро солідарно з поручителем [PERSON] Відповідно до\~статті 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Відповідно до офіційного курсу валют НБУ на день подання позову вартість 100 Євро складає 29,522827 грн. Відтак заборгованість підлягає стягненню у національній валюті враховуючи зазначений курс. Відповідно до частини 1 статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода - це зумовлені моральними стражданнями втрати немайнового характеру. Страждання викликають певні зміни у житті особи: неможливість реалізації своїх звичок і бажань, погіршення стосунків у колективі, втрата роботи, втрата довіри близьких людей, тощо. Тому, встановлюючи факт такої шкоди, слід керуватися не лише тими критеріями, які обумовлюють субєктивне сприйняття потерпілого (почуття, емоції), але й тими, які характеризують її зовнішній прояв - порушення звичайного для даної людини способу життя. Протиправними діями відповідача [PERSON]-М. щодо неповернення позики [PERSON] була завдана моральна шкода яка була виражена у пережитому стресі, втраті сну, душевному хвилюванні. Враховуючи зазначене та визнання позову [PERSON], позов в частині вимог про стягнення моральної шкоди слід задовольнити. Відповідно до статті 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до статті 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до частин 1, 3 статті 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Судом встановлено, що відповідач [PERSON]-М. вчинив дії, що свідчить про визнання ним свого боргу, а саме визнав такий 20 серпня 2015 року, що стверджується показаннями [PERSON] та [PERSON] А тому, перебіг позовної давності перервано, і такий починається заново. Відтак, позов поданий до суду 03 липня 2017 року в межах строку позовної давності. Питання розподілу судових витрат слід вирішити в порядку статті 88 ЦПК України. На підставі\~вищенаведеного, 525,526,612,625,1046-1050 ЦК України,

Outcome: approved