Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В заяві позивач зазначила наступне. Позивач є власником частини квартири [ADDRESS] Радянської України (Незалежної України) в м. Запоріжжі. В зазначеній квартирі зареєстрована відповідач, [PERSON], колишній співвласник квартири. За зазначеною адресою [PERSON] не мешкає з дати укладення договору купівлі-продажу квартири у 2013 році, але добровільно не знялась з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Позивач просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням за вказаною адресою. В судове засідання позивач надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, просила суд задовольнити позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не зявилась, причину неявки суду не повідомила, заперечень до позовної заяви не надала, про час та місце\~розгляду справи завчасно повідомлялась, у встановленому законом порядку. Відповідно ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у ній матеріалів, у відсутності сторін. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У відповідності зі ст. ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Зясувавши обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково виходячи з наступного. Судом встановлено наступне. Позивач, [PERSON], є власником квартири [ADDRESS] Радянської України (Незалежної України) в м. Запоріжжі на підставі договору купівлі-продажу від 21.10.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу, [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №4328. Право власності [PERSON] на квартиру також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. В зазначеній квартирі зареєстрована відповідач, [PERSON], що підтверджується відповіддю адресно-довідкового бюро на запит суду. Реєстрація відповідача в спірній\~квартирі порушує право позивача користуватися та розпоряджатися належним їй нерухомим майном. Позивач вимушена сплачувати комунальні послуги за відповідача. Відповідно до ч. 1\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому\~відповідно до\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Водночас відповідно до\~ст. 7\~Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про:1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою;\~4) оголошення фізичної особи померлою. Виходячи з того, що\~Закон України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, повязані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення\~ст. 7 цього Закону\~підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких повязані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином\~вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст.\~71,\~72,\~116,\~156 ЖК України;\~ст. 405 ЦК України). Способом захисту цивільних прав позивача суд, в даному випадку, вважає усунення перешкод в здійсненні права власності шляхом позбавлення відповідача права користування житловим приміщенням. Як зазначено в рішенні Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.12.2014 року у справі №6-35436св14 за наявності рішення суду про позбавлення особи права користування житловим приміщенням, окремого рішення суду щодо зняття особи з реєстрації місця проживання не потребується. При вищевикладеному, приймаючи до уваги встановлені судом обставини, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає за необхідне усунути позивачу, [PERSON], перешкоди в користуванні власністю, шляхом позбавлення [PERSON] права користування квартирою №76 в буд. 39-Г по вул. Незалежної України в м. Запоріжжі. На підставі викладеного,

Outcome: partial