Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про звільнення майна з-під арешту. Зі змісту позовної заяви випливає, що позивачу на праві власності належить квартира за адресою: [ADDRESS] . На теперішній час позивачу стало відомо про арешти, накладені: Першою Запорізькою державною нотаріальною конторою на підставі постанови АМ 161818 від 19.05.2005 ДВС Ленінського РУЮ м. Запоріжжя та постановою Заводського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції № 728/11 від 05.10.2009 на належне їй нерухоме майно. З наданої Заводським відділом державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції інформації випливає, що на виконанні Заводського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області перебував виконавчий документ № 2-1205, виданий Заводським районним судом м. Запоріжжя від 22.09.2008 про стягнення з [PERSON] заборгованості на користь КП «ВРЕЖО № 4» у сумі 2097,20 грн. 31.12.2009 державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, а виконавчий лист направлено для подальшого виконання за місцем роботи боржника. Копії матеріалів виконавчого провадження знищені через сплив строку їх зберігання. Згідно з інформацією, наданою Дніпровським відділом державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) перевіркою бази даних ВП/ВД (спец розділ) та АСВП встановлено, що на виконанні у вказаному відділі не перебувають документи на підставі яких було накладено арешт на квартиру [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] . Враховуючи викладене, та, посилаючись на вимоги ст.ст. 319, 386 ЦК України, позивач просила суд постановити рішення, яким зняти арешт з квартири за адресою: [ADDRESS] та зобов`язати відповідачів виконати дії щодо звільнення вказаного нерухомого майна з-під арешту, оскільки вказані обтяження порушують її права як власника майна. Від представника позивача - адвоката Зубенка О.А., який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, надійшла заява про розгляд справи у його відсутності та підтримку заявлених [PERSON] позовних вимог у повному обсязі (а.с. 43). Відповідачі, належним чином повідомлені про розгляд справи (а.с. 37, 38), до судового засідання своїх представників не направили. До суду надійшло клопотання про розгляд справи у відсутності представника Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (а.с. 42) та відзив на позовну заяву [PERSON] , де зазначено про заперечення щодо задоволення позовних вимог та відповідність дій державної виконавчої служби вимогам Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 39-41). Причини неявки представника Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) суду невідомі. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Вимогами ст. 41 Конституції України гарантоване право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно зі ст. 1 Першого Протоколу Європейської конвенції з прав людини кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з положеннями ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Під час розгляду справи встановлено, що квартира за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу 07.10.2003. Право власності зареєстровано у встановленому законом порядку 24.11.2003 (а.с. 8-9). Попереднім власником вказаного майна був [PERSON] . З інформаційних довідок з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого випливає, що належне позивачу нерухоме майно має обтяження у виді: - арешту, накладеного постановою ДВС Ленінського РУЮ м. Запоріжжя АМ № 1616818 від 19.05.2005; власник майна - [PERSON] (а.с. 11); - арешту, накладеного постановою старшого державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції № 798/11 від 05.10.2009; власник майна - [PERSON] (а.с. 10). Закон України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21.04.1999 (у відповідних редакціях на час винесення постанов про накладення арешту на майно) передбачав право державного виконавця накласти арешт на майно боржника: 1) для забезпечення збереження майна боржника, що підлягає наступній передачі стягувачеві або реалізації; 2) для виконання рішення про конфіскацію майна боржника; 3) при виконанні ухвали суду про накладення арешту на майно, що належить відповідачу і знаходиться у нього чи в інших осіб. Боржником у виконавчому проваджені відповідно до вимог ч. 1 ст. 11 вказаного вище Закону № 606-XIV у відповідних редакціях, є фізична або юридична особа, яка зобов`язана за рішенням вчинити певні дії (передати майно, виконати інші обов`язки, передбачені рішенням) або утриматися від їх вчинення. З наданої Заводським відділом державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції інформації № 8811 від 13.02.2020 випливає, що на виконанні Заводського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області перебував виконавчий документ № 2-1205, виданий Заводським районним судом м. Запоріжжя від 22.09.2008 про стягнення з [PERSON] заборгованості на користь КП «ВРЕЖО № 4»у сумі 2097,20 грн. 31.12.2009 державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, а виконавчий лист направлено для подальшого виконання за місцем роботи боржника. Копії матеріалів виконавчого провадження знищені через сплив строку їх зберігання (а.с. 12). Зі змісту відзиву Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на позов [PERSON] випливає, що виконавче провадження в рамках якого 05.10.2009 державним виконавцем була прийнята постанова № 728/11 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, було закінчено 31.12.2009 на підставі п. 10 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» - у зв`язку із направленням виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби. Підстави для звільненням майна з-під арешту відповідно до вимог ч. 1 ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження» відсутні. Також відповідачем зазначено, що звільнення майна з-під арешту можливо після надходження на рахунок органу державної виконавчої служби суми коштів, стягнутих з боржника. З інформації, наданої Дніпровським відділом державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) № 12986 від 27.01.2020 випливає, що перевіркою бази даних ВП/ВД (спец розділ) та АСВП встановлено, що на виконанні у вказаному відділі не перебувають на виконанні документи на підставі яких було накладено арешт на квартиру [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] . Відповідно до п. 9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання становить 3 роки, після цього вони підлягають знищенню. На даний момент виконавче провадження, за яким було накладено арешт на майно боржника [PERSON] знищене і перевірити його матеріали неможливо (а.с. 13). За таких обставин, судом достовірно встановлено, що на теперішній час в проваджені відповідачів не перебуває жодного виконавчого провадження, де боржником є [PERSON] . Позивач не отримувала відповідні документи щодо відкриття виконавчих проваджень та/або вимоги щодо погашення заборгованості. Під час розгляду справи встановлено, що виконавче провадження про стягнення з [PERSON] заборгованості на користь КП «ВРЕЖО № 4» у сумі 2097,20 грн., в рамках якого 05.10.2009 державним виконавцем була прийнята постанова № 728/11 про арешт майна [PERSON] , було закінчено 31.12.2009 на підставі п. 10 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» - у зв`язку із направленням виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби. Дніпровським відділом державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) зазначено, що на виконанні у вказаному відділі не перебувають документи на підставі яких було накладено арешт на квартиру [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] . Одночасно суд зазначає, що згідно з відомостями, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 22.07.2013 було внесено відомості щодо припинення юридичної особи - Комунального підприємства «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання № 4» (а.с. 20-29). Відповідачами суду не надано відомостей щодо проведення заміни сторони у виконавчому проваджені через правонаступництво. За таких обставин вимога Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про сплату коштів позивачем на рахунок органу державної виконавчої служби без наявності відкритого виконавчого провадження та дотримання процедур, встановлених Законом України «Про виконавче провадження», є неправомірною. Отже, під час розгляду справи встановлено, що наявні обтяження щодо нерухомого майна обмежують права позивача як власника вільно володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном. Враховуючи викладене, позов [PERSON] є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved