Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-28 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем перебували у шлюбі, який розірвано 13.03.2008 року, від якого вони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Вказує, що за час окремого проживання, відповідач не приймав участі у житті доньки та в наданні їй матеріального забезпечення, у зв`язку з чим рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12.10.2018 року з нього стягуються аліменти по 1500 грн. щомісячно. Разом з тим, на утримання доньки нею витрачаються значно більші кошти, оскільки донька проходить курс по вивченню англійської мови за методом Каллана в навчально-консалтинговій компанії «Профі-центр» і за проходження даного курсу за період з лютого 2019 року по червень 2021 року нею були сплачені кошти в сумі 22668,00 грн. Крім того, доньці за станом здоров`я є доцільність систематично та упродовж тривалого часу користуватися медичними послугами ортодонта, у зв`язку з чим їй були встановлені брекет-системи, за які нею були сплачені кошти в розмірі 17900,00 грн. Зазначає, що донька також займається з репетиторами, однак вказані витрати вона не може підтвердити документально. При цьому, на її утриманні знаходиться ще одна донька, а тому їй важко самостійно здійснювати додаткові витрати на утримання старшої доньки. Також зазначає, що майновий стан відповідача є значно ліпшим. Він офіційно працевлаштований, отримує заробітну плату, має у власності дві земельні ділянки. А тому, просить суд стягнути з відповідача на її користь половину вартості понесених витрат на розвиток здібностей доньки та її лікування в розмірі 20284,00 грн. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали з підстав, викладених у заяві та просили його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні не заперечував щодо стягнення додаткових витрат, однак пояснив, що немає змоги їх надати. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом з`ясовано, що у відповідності до рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12.10.2018 року проводиться стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 1500 грн. щомісячно (а.с. 11-12). Згідно зі ст.\~185\~СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або повністю. Таким чином, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів, і Закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору. Пункт 18 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15\~травня 2006\~р.\~за №3 звернув увагу на те, що стягненню підлягають не тільки фактично зазнані додаткові витрати на утримання дитини, а і передбачувані додаткові витрати, викликані особливими обставинами, тому їх необхідно визначати в твердій грошовій сумі. Суд при розгляді позову виходить з того, що додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей дитини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Висновок суду ґрунтується також на правовій позиці Верхового Суду України, висловленій 24 лютого 2016 р. у справі № 6-1296цс15, відповідно якої виходячи з аналізу ст. 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Так, з довідки ТзОВ «Навчально-консалтингова компанія «Профі-центр» №55 від 05.07.2021 року вбачається, що [PERSON] проходить курс по вивченню англійської мови по методу Каллана (а.с. 15) і згідно чеків до прибуткового ордеру за проходження даного курсу за період з лютого 2019 року по червень 2021 року сплачені кошти в сумі 22668,00 грн. (а.с. 17-23). Крім того, з договору з надання платних ортодонтичних послуг №1 від 16.06.2020 року вбачається, що [PERSON] надавалися медичні послуги ортодонта, зокрема, встановлені брекет-системи, за які згідно представлених квитанцій сплачені кошти в розмірі 17900,00 грн (а.с. 26-29). Отже, заявлена позивачем вимога про стягнення 20284,00 грн. додаткових витрат на утримання дитини, суд вважає, що вона підлягає до задоволення, оскільки в судовому засіданні встановлено, що нею понесені витрати на загальну суму 40568,00 грн., то стягнення половини їх вартості є обґрунтованим і справедливим. При цьому, посилання відповідача на те, що він отримує незначну заробітну плату і у нього на утриманні є неповнолітні діти від іншого шлюбу, а додаткові витрати, понесені позивачем, не викликані особливими обставинами, не є підставою для звільнення його від сплати додаткових витрат на утримання дитини і для відмови у задоволенні позову, виходячи з наступного. У постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 у справі № 6-1489 цс 17 зроблено висновок, що Сімейний Кодекс\~України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. А тому, покликання відповідача на вищезазначені обставини не може бути підставою для відмови в позові, заявленому [PERSON] . Інші доводи, наведені відповідачем висновків суду не спростовують. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави 908,00 грн. судового збору. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved