Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей: сина [PERSON], [INFO], дочки [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що вони із відповідачем зареєстрували шлюб 15.10.2005 року, однак на даний час відносин вони не підтримують. Вказує, що від шлюбу у них є троє дітей: син [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO] Зазначає, що діти проживають разом із позивачкою та знаходяться на її утриманні, однак вона не може самостійно забезпечувати всі потреби дітей. Відповідач [PERSON] в добровільному порядку допомоги на утримання дітей не надає, хоча може оскільки він працездатний та інших утриманців немає. Просила позов задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, до досягнення ними повноліття. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилась, однак 24.09.2018 року через канцелярію подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, однак 24.09.2018 року подав до суду заяву, в якій зазначив, що позов визнає частково. Вказує, що на даний час він офіційно працевлаштований, однак просив суд стягнути з нього аліменти на утримання дітей в розмірі ? частини його заробітку, оскльки крім заробітньої плати інших доходів він не отримує. На підтвердження додав довідку з місця роботи. Просив справу розглянути за його відсутності. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних в суду матеріалів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Частинами 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року передбачено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Так, судом встановлено, що сторони уклали шлюб 15.10.2005 року у виконавчому комітеті Малятинецької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-МИ №008516 (а.с.6) Від шлюбу у сторін є спільні діти: син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-МИ №139927 (а.с.8), дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-МИ №077641, та дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-МИ №032991 (а.с.7). Відповідно до довідки №712 від 04.09.2018 року, виданої виконавчим комітетом Малятинецькою сільської ради Кіцманського району Чернівецької області вбачається, що на утриманні [PERSON] знаходяться неповнолітні діти: син [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO] (а.с.10). Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Статтею\~ 180 Сімейного Кодексу України\~визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~182\~СК України\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний\~гарантований розмір\~аліментів на\~одну дитину\~не може\~бути меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до\~положень ст.\~183\~СК України\~частка заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька,\~яка буде\~стягуватися як\~аліменти на\~дитину,\~визначається судом. Якщо\~стягуються аліменти\~на двох\~і більше\~дітей,\~суд визначає\~єдину частку\~від заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька на\~їх утримання,\~яка буде\~стягуватися до\~досягнення найстаршою\~дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Позивачка посилалася на те, що відповідач являється працездатною та особою, а тому має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей, які проживають з нею та знаходиться на її утриманні. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] працевлаштований, має постійне місце роботи, обіймає посаду пекаря в ТОВ «Кадекс» та в період з квітня 2018 року по серпень 2018 року отримав заробітну плату в сумі 21160,51 грн. (а.с.15) З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Суд виходить із затвердженого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на момент ухвалення рішення судом. Відповідно до ЗУ «Про Державний бюджет на 2018 рік» з 01 липня 2018 року прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років складає 1944 гривні. При цьому, з врахуванням вищенаведених обставин, розумним, справедливим та співмірним розміром аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, до досягнення дітьми повноліття, суд вважає 1/2 частину його заробітку (доходу), але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, до досягнення ними повноліття. Враховуючи вищевикладені обставини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. У зв'язку із задоволенням позовних вимог щодо стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 704,80 гривень, від сплати яких позивачка була звільнена при подачі позову, підлягають стягненню з відповідача. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи наведене, ст.ст.84,180,182, 184,\~191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved