Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з даним позовом, зважаючи на наступне. Позивач є власником квартири [ADDRESS] . 25.03.2-16 р. квартиру позивача було затоплено вище розташованою квартирою [ADDRESS] , власником якої [PERSON] і де проводяться ремонтні роботи капітального характеру. Згідно з актом комісії обслуговуючої організації від 11.03.2016 р. проникнення гарячої води в квартиру сталося з вини відповідача - [PERSON] ,внаслідок демонтажу віконного блоку та підвіконника, відповідним інструментом було порушено систему опалення у житловій кімнаті, а саме вирвано радіатор опалення, що і призвело до залиття квартири [ADDRESS] . При обстеженні було виявлено, що водою зіпсовано: покриття стелі у житловій кімнаті, коридорі, кухні, ванній кімнаті; шпалери на стінах у житловій кімнаті, коридорі, кухні; покриття підлоги - лінолеум у житловій кімнаті, коридорі, кухні. Згідно експертного будівельно - технічного дослідження судової незалежної експертизи України, квартира позивача потребує значного відновлювального ремонту. Загальна сума завданої шкоди становить 29 230,00 грн., в яку входить вартість необхідного відновлювального ремонту квартири згідно складеного ремонтного кошторису. Крім матеріальних збитків позивачу було спричинено і моральну шкоду. При виявлення затоплення позивач втратила спокій, відповідач відмовилась у добровільному порядку відшкодувати шкоду. Позивач та члени її сім`ї не мають змогу проживати у квартирі, запах сирості, прояв грибка на стінах та дверях посилюють моральні страждання За таких обставин позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь на відшкодування матеріальної шкоди суму у розмірі 29 230,00 грн. та на відшкодування моральної шкоди 10 000,00 грн. 23.12.2016 року суддею Шевченківського районного суду м. Києва було відкрито провадження у справі, запропоновано відповідачу в строк до 29.11.2017 року надати свої заперечення та посилання на докази, якими вони обґрунтовуються. 31.05.2018 р. за розпорядженням №01-08-385 керівника апарату Шевченківського районного суду м. Києва відповідно до пункту 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду здійснено повторний автоматичний розподіл справи. 01.06.2018 р. суддею Шевченківського районного суду м. Києва винесено ухвалу про розгляд справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Як свідчать матеріали справи клопотання від учасників процесу про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило. Відповідач [PERSON] не направила в адресу відзив на позовну заяву, у встановлений положеннями чинного процесуального законодавства України строк, а тому з огляду на положення ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами справи. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Встановлено, що [PERSON] є співвласником 63/100 частин квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 18.12.2006 р. Шевченківською районною у м. Києві державною адміністрацією . Як свідчать матеріали справи, 25.03.2016 р. сталося залиття квартири позивача, що зафіксовано актом обстеження кВ. [ADDRESS] на предмет залиття, складеного комісією обслуговуючої організації ПП «НТП». Як свідчить зазначений Акт залиття сталось внаслідок проведення ремонтних робіт у квартирі [ADDRESS] , яка [ADDRESS] по стояку поверхом вище, а саме внаслідок демонтажу підвіконника у кімнаті було відірвано радіатор опалення. При цьому комісією зафіксовано пошкодження квартири позивача, акт затверджено директором ПП НТП «Український центр нерухомого майна» [PERSON] Як вбачається з Акту обстеження технічного стану квартири [ADDRESS] , проведеного за заявою власника кв. [ADDRESS] мешканцем зазначеної квартири є [PERSON] . Даний Акт, затверджений директором ПП НТП «Український центр нерухомого майна» [PERSON], проводився у зв`язку із заявою [PERSON] про проведення в кв. № 3 ремонту капітального характеру з переплануванням. За приписами ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями та бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. В свою чергу частиною 2 ст. 1166 ЦК України визначено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від відповідальності, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. За приписами ч.ч 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. При цьому за положеннями ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. В свою чергу за положеннями ч.ч. 1,2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Разом з тим ч. 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи презумпцію винуватості, встановлену ч. 2 ст. 1166 ЦК України саме відповідач зобов`язаний надати докази у підтвердження того факту, що залиття квартири позивача відбулось не з вини мешканця квартири [ADDRESS] . Проте, відповідачем не було надано доказів того, що залиття квартири позивача відбулось не з її вини. З метою визначення розміру спричиненої шкоди позивач звернулась до фахівців ТОВ «Судова незалежна експертиза України». На підставі проведеного експертного дослідження, 01.11.2016 р. було складено висновок № ED -1204-1-551.16 відповідно до якого розмір матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири [ADDRESS] становить 29 230,00 грн. Доказами, в розумінні положень ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків При цьому за положеннями ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а достатніми, як зазначено у положеннях ст. 80 ЦПК України, є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки. З огляду на встановлені обставини, зважаючи на вищенаведені норми процесуального права, за відсутності інших документів, та за умови відсутності заперечень відповідача щодо розміру збитків, суд вважає за можливе покласти в основу рішення висновки зроблені фахівцями ТОВ «Судова незалежна експертиза України». За таких обставин суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення з відповідача на відшкодування матеріальної шкоди суми у розмірі 29 230,00 грн. Норми ст.. 23 ЦК України передбачають, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до положень ст.. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала. Пленум Верховного Суду України в п. 5 Постанови № 4 від 31.03.19995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» з відповідними доповненнями та змінами, роз`яснив, що обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової шкоди) підлягають: наявність такої шкоди, протиправність дій її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Враховуючи обставини встановлені в судовому засіданні, суд приходить до висновку про наявність моральної шкоди, що її було спричинено позивачу з боку відповідача. Вирішуючи питання про розмір даної шкоди в грошовому еквіваленті, суд виходить з втрат немайнового характеру, що їх зазнав позивач, зміни, які відбулись в житті позивача, що призвело до негативних наслідків щодо самопочуття останнього, його душевної рівноваги та морального стану, а тому оцінює моральну шкоду в 5000,00 грн. Розподіляючи судові витрати суд керується приписами ст. 141 ЦПК України. Виходячи з наведеного,

Outcome: partial