Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], за участю третьої особи Органа опіки та піклування Галицької районної адміністрації Львівської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що 11 травня 2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції , про що було зроблено відповідний актовий запис №625. 24.06.2016 року зазначений шлюб було розірвано за рішенням суду. Від подружнього життя в сторін народилась донька - [PERSON], [INFO]. З моменту припинення шлюбних, відповідач жодним чином не цікавиться життям доньки, не бере жодної участи у її вихованні, не відвідує її, свідомо нехтує своїми обов'язками, крім того органом опіки та піклування надано висновок про доцільність позбавлення його батьківських прав. Позивач в судове засідання не прибула, подала клопотання про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить такі задоволити. Відповідач будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить поштові повідомлення, в судове засідання не прибув, причину своєї неявки суд не повідомив. Заперечень проти позову, заяв про поважні причини неявки чи розгляд справи без участі відповідача до суду не надходило. Тому згідно з ст. 223 ЦПК України суд вважає, що неявка у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Представник третьої особи подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримую, просить задоволити. Дослідивши матеріали цивільної справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.7) Згідно копії рішення Галицького районного суду м. Львова № 461/3147/16-ц від 24.06.2016 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. (а.с.8-9) Судом встановлено, що відповідач не проживає з позивачем та дитиною з моменту розірвання шлюбу і з цього часу не спілкується з донькою, не цікавиться її розвитком, станом здоров'я, не надає жодної матеріальної допомоги. Згідно рекомендації комісії з питань захисту прав дитини Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 07.09.2017 року протокол № 18, Орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої доньки [PERSON], оскільки він не виконує обов'язків, покладених на нього чинним законодавством, як батька дитини. Згідно ст.150 СК України, батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний та моральний розвиток. Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, окреме проживання їх від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до вимог п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Відповідно до абзацу 2 п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Таким чином, суд приходить до висновку, що у процесі розгляду справи судом здобуто достатньо доказів ухилення відповідача від виконання ним своїх батьківських обов'язків, що дає підстави до задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Розмір аліментів суд визначає з врахуванням обставин передбачених ст. 182 СК України, при цьому мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місць (п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України). У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений останнім при зверненні до суду судовий збір у сумі 640,0 грн.

Outcome: approved