Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до Богодухівського районного суду Харківської області з позовом до Богодухівської міської ради Харківської області, за участю третьої особи - Богодухівської державної нотаріальної контори Харківської області, у якій просить визнати за нею, [PERSON] , [INFO] , право власності у порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 5,02 га, розташовану на території Вінницько-Іванівської сільської ради, КСП ім. Леніна, кадастровий номер 6320881000:01:000:0022 після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначає, що [INFO] померла її мати, [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно, у тому числі на земельну ділянку площею 5,02 га, яка розташована на території Вінницько-Іванівської сільської ради Богодухівського району Харківської області, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю, серії ІV-ХР №072917, виданим Вінницько-Іванівською сільською радою від 15.09.2000 та Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-6304228442017 від 26.04.2017, кадастровий номер земельної ділянки 6320881000:01:000:0022. [PERSON] зазначає, що вона є спадкоємицею за заповітом від 21.09.2005, відповідно до якого [PERSON] заповідала вищевказану земельну ділянку, площею 5,02 га [PERSON] .. Для оформлення своїх спадкових прав позивач звернулась до Богодухівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] .. Однак, при огляді документів було виявлено, що у державному акті на право приватної власності на землю, серії ІV-ХР №072917, виданому Вінницько-Іванівською сільською радою від 15.09.2000 було допущено орфографічну помилку, а саме власника записано як « [PERSON] », а в дійсності вона - [PERSON] , при цьому секретарем Вінницько-Іванівської сільської ради Богодухівського району у державному акті ім`я власника було закреслено та виправлено на «[PERSON]». У зв`язку з вказаним, 23.02.2021 нотаріусом було повідомлено [PERSON] про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, який підтверджує право власності на земельну ділянку та оформлений належним чином. Зазначено, що в даному випадку правовстановлюючий документ - державний акт на право приватної власності на землю, серії ІV-ХР №072917, - зіпсований, оскільки виправлення орфографічних та технічних помилок у бланку та державному акті не допускається. Рекомендовано вирішити вказане питання у судовому порядку, звернувшись до суду з позовною заявою про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 25.05.2021 позовну заяву [PERSON] до Богодухівської міської ради Харківської області про визнання права власності на земельну ділянку - прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Визначено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 09.06.2021 закрито підготовче провадження у справі за позовом [PERSON] до Богодухівської міської ради Харківської області про визнання права власності на земельну ділянку. Призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Сторони та представник третьої особи в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач у поданій до суду письмовій заяві просила суд розглянути справу за її відсутності, повідомила, що позовні вимоги підтримує. Відповідач в поданій до суду письмовій заяві просив суд розглянути справу за відсутності представника Богодухівської міської ради, повідомив, що не заперечує проти позову. Третя особа в поданій до суду письмовій заяві просила суд розглянути справу за відсутності представника Богодухівської державної нотаріальної контори, повідомила, що у вирішенні питання про задоволення позову покладається на розсуд суду. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно наявної в матеріалах справи копії паспорту [PERSON] народилася [INFO] в с. Вінницькі Івани Богодухівського району Харківської області та зареєстрована за адресою : [ADDRESS] (а.с. 6). Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 31.03.2021, [PERSON] народилася [INFO] в с. Вінницькі Івани, про що 25.01.1952 складено актовий запис № 3. Батьки - [PERSON] та [PERSON] (а.с. 18). Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 07.04.2021, виданого повторно, 30 вересня 1989 року укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , після чого дружині було присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с. 19). Таким чином, матір`ю позивачки [PERSON] є [PERSON] . За життя [PERSON] залишила заповіт, посвідчений 21.09.2005 секретарем Вінницько-Іванівської сільської ради, зареєстрованим в реєстрі за № 08, згідно з яким заповідала [PERSON] , зокрема, земельний пай площею 5,02 га, право на який підтверджено державним актом на право власності на земельну ділянку серії ІV-ХР № 072917, зареєстрованим в Книзі записів державних актів на землю за № 17 від 15 вересня 2000 року (а.с.14). Заповіт у цій частині не змінено і не скасовано. Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, 10.09.2012 за [PERSON] було зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6320881000:01:000:0022 площею 5,0161 га, дата державної реєстрації земельної ділянки - 15.09.2000, підстава виникнення права - рішення виконавчого комітету Вінницько-Іванівської сільської ради від 25.02.2000 № 5 (а.с.8-13). Суд заважує, що план зовнішніх меж земельної ділянки та опис меж земельної ділянки, наведений у додатку до витягу з Державного земельного кадастру, відповідає опису меж земельної ділянки, наведеному у державному акті серії ХР № 072917 від 15 вересня 2000 року, а саме: з південного заходу на північний захід - землі загального користування, з північного заходу на південний схід - землі [PERSON] , на південному сході - землі загального користування, з південного сходу на північний захід - землі [PERSON] (зворотній бік а.с. 7, а.с. 12). Відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, площа земельної ділянки з кадастровим номером 6320881000:01:000:0022 складає 5,0161 га (а.с.23). Таким чином, земельна ділянка, на яку видано державний акт серії земельна ІV-ХР № 072917 від 15.09.2000 на ім`я [PERSON] (підстава видачі - рішення виконкому Вінницько-Іванівської сільської ради від 25.02.2000 №5), та земельна ділянка з кадастровим номером 6320881000:01:000:0022 (підстава виникнення права [PERSON] - рішення виконкому Вінницько-Іванівської сільської ради від 25.02.2000 №5) є однією і тією самою земельною ділянкою. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 16.06.2020 (а.с.15). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все належне їй майно, до складу якої входить, в тому числі, земельна ділянка площею 5,0161 га з кадастровим номером 6320881000:01:000:0022, розташована на території Вінницько-Іванівської сільської ради (колишнє КСП ім. Леніна), право на яку було посвідчене державним актом серії ІV-ХР № 072917. 07.08.2020 державним нотаріусом Богодухівської державної нотаріальної контори було заведено спадкову справу № 364/2020 до майна [PERSON] , номер в реєстрі - 61221131, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією витягу зі Спадкового реєстру (а.с.20). [PERSON] звернулась до державного нотаріуса Богодухівської міської державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину - земельну ділянку площею 5,02 га, що розташована на території Вінницько-Іванівської сільської ради Богодухівського району Харківської області, після померлої [INFO] матері - [PERSON] . Листом Богодухівської державної нотаріальної контори від 23.02.2021 № 198/02-17 позивачку повідомлено про відмову у видачі свідоцтва про право власності на вказане нерухоме майно, з посиланням на те, що при огляді документів, в тому числі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ХР № 072917, з`ясувалося, що в його тексті було зроблено виправлення імені « [PERSON] » на «[PERSON]» всупереч Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затвердженою наказом Держкомзему від 22.06.2009 № 325, відповідно до якої виправлення орфографічних або технічних помилок у бланку та державному акті не допускається, такий документ вважається зіпсованим. Оскільки власник земельної ділянки помер і за життя не встиг належним чином виправити недоліки в документі, що підтверджує його право власності на земельну ділянку, це питання повинно бути вирішено в судовому порядку. Правовстановлюючий документ серії ІV-ХР № 072917 зіпсований. З посиланням на ст. 46 Закону України «Про нотаріат», п.п.4.15-4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Мін`юсту від 22.02.2012 № 296/5, позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, оформленого належним чином, та рекомендовано спадкоємцю звернутися до суду з позовом про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування (а.с. 21). Згідно з ч. 1 ст. 23 Земельного кодексу України від 18.12.1990 № 561-ХІІ, чинного на час видачі [PERSON] державного акту серії ІV-ХР № 072917, право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Відповідно до ч. 1 ст. 126 Земельного кодексу України від 25.10.2001 № 2768-ХІІІ (в редакції, чинній до 01.01.2013) право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. Разом з тим, з 01.01.2013 набула чинності інша редакція ст. 126 ЗК України, згідно з якою право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Отже, з 01.01.2013 державні акти на право власності на земельну ділянку не видаються. Згідно з п. 53 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 25.12.2015, для державної реєстрації права власності та інших речових прав на земельну ділянку, права власності на об`єкт нерухомого майна, реєстрацію яких проведено до 1 січня 2013 р. відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, у зв`язку із втратою, пошкодженням чи псуванням відповідного державного акта на право власності чи постійного користування земельною ділянкою, свідоцтва про право власності на нерухоме майно використовуються відомості з Державного земельного кадастру або Реєстру прав власності на нерухоме майно, який є архівною складовою частиною Державного реєстру прав, та паперовий носій інформації (реєстрові книги, реєстраційні справи, ведення яких здійснювали підприємства бюро технічної інвентаризації). У разі наявності в заявника копії примірника втраченого, пошкодженого чи зіпсованого державного акта, свідоцтва про право власності на нерухоме майно подається також відповідна копія. Державна реєстрація прав у випадку, передбаченому цим пунктом, проводиться виключно за умови встановлення державним реєстратором наявності зареєстрованих речових прав на підставі таких документів у Державному земельному кадастрі чи в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, або на паперових носіях інформації (в реєстрових книгах, реєстраційних справах, ведення яких здійснювали підприємства бюро технічної інвентаризації), з обов`язковим зазначенням у Державному реєстрі прав відомостей про втрату, пошкодження чи зіпсування відповідного документа. Як зазначалось вище, у державному акті серії ІV-ХР № 072917 від 15.09.2000 помилково зазначено прізвище власника - « [PERSON] » замість « [PERSON] », та ім`я власника - « [PERSON] » замість « [PERSON] ». Відповідно до п. Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 15.04.1993 № 28, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.06.1999 за № 354/3647 (чинної на час видачі позивачці державного акту) усі записи в державних актах на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою мають бути зроблені державною мовою, чітко і розбірливо, виправлення не допускаються. З огляду на викладене, позивачка позбавлена можливості як отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно - земельну ділянку, з огляду на невідповідність прізвища та імені спадкодавця, зазначеним у державному акті, фактичним даним, так і внести виправлення у державний акт, в якому допущено помилки. Позивачкою надано копію свідоцтва про народження матері (відновленого) серії [NUMBER] , виданого 04.08.1981 виконавчим комітетом Великописарівської районної ради, згідно з яким [PERSON] народилася [INFO] в с. Розсоші Великописарівського району Харківської області (а.с. 16). Також позивачкою було надано копію свідоцтва про одруження батьків серії [NUMBER] від 28.03.1949, з якого вбачається, що 29.01.1949 [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] , після чого дружині було присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с. 17). Враховуючи викладене, чоловіком [PERSON] , яка вказана як матір у свідоцтві про народження позивачки, є [PERSON] , який зазначений у свідоцтві про народження позивачки як її батько. Отже, вірним зазначенням прізвища матері позивачки після укладення нею шлюбу було б « [PERSON] », однак у свідоцтві про одруження батьків позивача та у свідоцтві про народження позивача було зазначено прізвище « [PERSON] ». Відповідно до довідки секретаря Зарябинської сільської ради від 02.11.2020 № 02-30/198 [PERSON] , [INFO] , проживала без реєстрації на території Зарябинської сільської ради в [ADDRESS] , померла [INFO] , на день смерті з нею спільно проживали: [PERSON] , [INFO] - дочка, [PERSON] - зять (зворотній бік а.с. 25). Суд відмічає, що виправлення в імені власника земельної ділянки у державному акті серії ІV-ХР № 072917 від 15.09.2000 засвідчені підписом секретаря Вінницько-Іванівської сільської ради та печаткою цієї ради. Згідно з довідкою Вінницько-Іванівської сільської ради від 25.11.2020 № 01-34/143, виданої за підписом секретаря сільської ради, у державному акті на ім`я [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , виданого на підставі рішення виконавчого комітету Вінницько-Іванівської сільської ради № 5 від 25 лютого 2000, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 17 від 15.09.2000, серія ІV-ХР № 072917, помилково зареєстрована як « [PERSON] » (а.с.22). З викладеного вище вбачається, що фактично власником земельної ділянки з кадастровим номером 6320881000:01:000:0022 площею 5,0161 га, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Вінницько-Іванівської сільської ради Богодухівського району Харківської області, є мати позивачки - [PERSON] . Згідно зі ст.ст. 1216 - 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 ЦК України). Згідно з ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Як вбачається з наявної в матеріалах справи копії спадкової справи № 364/2020, вказана спадкова справа була заведена за заявою [PERSON] . Згідно з довідкою Зарябинської сільської ради Богодухівського району Харківської області від 02.11.2020 № 02-30/198, [PERSON] проживала без реєстрації за адресою : [ADDRESS] . Разом з нею проживали : [PERSON] , [INFO] - дочка, [PERSON] , [INFO] - зять. 25.11.2020 [PERSON] звернулася до Богодухівської державної нотаріальної контори із заявою, в якій повідомила, що спадщину після [PERSON] вона приймає, та зазначила, що єдиним іншим спадкоємцем є донька померлої - [PERSON] . 03.12.2020 позивачкою до Богодухівської державної нотаріальної контори була подана заява, в якій вона повідомила, що [PERSON] було залишено заповіт, посвідчений приватним нотаріусом 24.06.2016 за реєстровим номером 773, не на її користь. Вказала, що вона відмовляється від обов`язкової частки у спадщині за цим заповітом (зворотній бік а.с. 26). 13.01.2021 [PERSON] звернулась до Богодухівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] - земельної ділянки площею 5,5323 га, кадастровий номер 6320881000:01:000:0084, що розташована на території Вінницько-Іванівської сільської ради Богодухівського району Харківської області. Вказала, що заповіт [PERSON] був посвідчений приватним нотаріусом Богодухівського міського нотаріального округу Харченко Т.П. 24.06.2016 за реєстровим № 773. Цей заповіт замінив інший, посвідчений від імені померлої 21.09.2005 за реєстром № 08 Вінницько-Іванівською сільською радою. Інших заповітів спадкоємиця не залишала. Відповідно до наявного в матеріалах спадкової справи заповіту від 24.06.2016 [PERSON] заповідала належну їй земельну ділянку площею 5,53 га, право власності на яку посвідчено державним актом серії ІV-ХР № 072979, виданого 12.12.2001 Вінницько-Іванівською сільською радою, [PERSON] (а.с.28). Таким чином,з урахуванням положень ст. 1254 ЦК України, заповіт [PERSON] від 24.06.2016 частково скасував попередній заповіт, однак, в частині, якою [PERSON] заповідала [PERSON] земельний пай, право на який посвідчено серії ІV-ХР № 072917 від 15.09.2000, заповіт від 21.09.2005 не скасовано і не змінено, що підтверджується матеріалами спадкової справи. Сестра позивачки [PERSON] підтвердила, що протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, заяву про відмову у прийнятті спадщини або про прийняття спадщини після смерті [PERSON] вона не прийняла, на спадщину не претендує та не буде звертатися до суду із заявою про визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини, про що зазначила у власній заяві. Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. З огляду на наведене, враховуючи помилки, допущені в державному акті на право приватної власності на землю серії ІV-ХР № 072917 від 15.09.2000, які унеможливлюють безперешкодну видачу свідоцтва про право на спадщину та реєстрацію права власності на земельну ділянку за позивачкою, і неможливість внесення виправлень до державного акту, беручи до уваги, що [PERSON] прийняла спадщину після [PERSON] , суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання за [PERSON] права на земельну ділянку площею 5,0161 га з кадастровим номером 6320881000:01:000:0022 . Разом з тим, суд зауважує, що згідно з даними Державного земельного кадастру та витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, площа останньої складає 5,0161 га, а не 5,02 га, як помилково зазначено позивачем у позовній заяві, у зв`язку з чим позовна заява підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial