Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів стягуваних з відповідача на утримання неповнолітньої дитини та просила стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини: сина [PERSON],[INFO] в розмірі 1200 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На обґрунтування позовних вимог вказала, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Прізвище та ім»я відповідача змінено з «[PERSON]» на «[PERSON]» 05.11.2013 року згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про зміну імені. Рішенням Хустського районного суду шлюб між сторонами було розірвано. Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 29.09.2008 року присуджено до стягнення з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 300 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 12 травня 2008 року. На даний час розмір аліментів визначений рішенням суду є дуже незначний для утримання дитини, не задовольняє її мінімальних потреб. Відповідач є здоровою та працездатною людиною, інших утриманців не має і зобов»язаний сплачувати аліменти на утримання дитини. Однак протягом більше десяти років (з травня 2008 року і до цього часу), відповідач не сплачував аліменти своєчасно і в повному обсязі, у нього постійно накопичувалася заборгованість. Так, станом на 01.07.2013 року його заборгованість зі сплати аліментів становила 18 400 грн., а за період з 2014 року до теперішнього часу він переказав позивачці лише 200 грн. За ухвалою Хустського районного суду від 23.08.2013 року відповідач був оголошений в розшук за поданням відділу ДВС Хустського РУЮ. На даний час відповідач не має постійного місця роботи, продовжує ухилятися від сплати аліментів. Посилаючись на наведені вище обставини, з врахуванням віку дитини та потреб для її нормального утримання та виховання, позивач звернулася до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, визначених рішенням Хустського районного суду від 29.09.2008 року, стягуваних з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини і просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1200 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явилася. Представник позивачки [PERSON] подала до суду заяву про слухання справи без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримують і просять їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином - шляхом розміщення оголошення про його виклик в судове засідання на сайті судової влади. Відзив чи заперечення проти позову від відповідача не надходили. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення про заочний розгляд даної справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 29.09.2008 року присуджено до стягнення з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 300 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 12 травня 2008 року (а.с.8). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану про зміну імені відповідач 05.11.2013 року змінив прізвище та ім»я з «[PERSON]» на «[PERSON]» (а.с.10). Відповідно до ст. 180, ч.3 ст.181 СК України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 182 СК України передбачено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а саме: стан здоров»я та матеріальне становище дитини; стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. В даному випадку змінився матеріальний стан дитини та матері, оскільки збільшився прожитковий мінімум для дітей відповідного віку, значно зросли ціни на продукти харчування та різного роду товари, тому визначений судом розмір стягуваних аліментів з відповідача є недостатнім для належного утримання дитини. Відповідач ухиляється від сплати аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з вимогами Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» від 07.12.2017 року, прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років з 01 січня 2018 року складає 1860 гривень. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Згідно з ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінивши в сукупності встановлені по справі докази, враховуючи вік неповнолітньої дитини та потреби для її нормального утримання і виховання, враховуючи прожитковий мінімум для дітей відповідного віку, беручи до уваги стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, який є працездатним, та те, що він зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог. Враховуючи вищевикладене, виходячи з інтересів неповнолітньої дитини, суд вважає, що позов слід задоволити, змінити розмір стягуваних з [PERSON] аліментів та стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] в розмірі по 1200 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved