Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] , в якому просить визнати [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що квартира [ADDRESS] належить їй на праві приватної власності на підставі договору дарування від 05.03.2004 року. У вищезазначеній квартирі зареєстрований її син [PERSON] , його дружина [PERSON] та їх дитина [PERSON] . Спільне життя відповідачки з сином позивача не склалось через різні погляди на сімейне життя, в зв`язку з чим вони припинили шлюбно-сімейні відносини. З 2020 року [PERSON] за місцем реєстрації не проживає, комунальні платежі не сплачує, в утриманні житла не приймає участь, її особистих речей в квартирі немає, та взагалі квартирою відповідач не цікавиться. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19.08.2021 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26.08.2021 року відкрито провадження по справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, в якій просить позовні вимоги задовольнити та проводити судове засідання без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі, та просить розглядати справу без її участі. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно копії договору дарування від 05.03.2004 року [PERSON] прийняла в дар квартиру [ADDRESS] . Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 22.03.2004 року встановлено, що квартира за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] на праві приватної власності. Також з матеріалів справи судом встановлено, що за адресою: [ADDRESS] , зареєстроване місце проживання [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 15.07.2021 року. Згідно копії акту від 26.07.2021 року, складеного [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , з січня 2021 року не мешкає та особистих речей не має. Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 25.08.2021 року, яке набрало законної сили 25.09.2021 року, по справі № 641/5497/21 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Таким чином, між сторонами склались житлові правовідносини, які регулюються Цивільним кодексом України та Житловим кодексом Української РСР. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦПК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно зі ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до ст. 6 ЖК жилі будинки і жилі приміщення призначаються для постійного проживання громадян, тобто для використання їх за цільовим призначенням (задоволення своїх житлових потреб та розпорядження ними у відповідних межах), а тому, якщо житлова площа фактично не використовується у визначених законом цілях, збереження за відсутньою особою права користування житловим приміщенням може не відповідати призначенню цього права. Статтею 405 ЦК України визначено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Приписами ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Частинами 1, 2 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Приписами ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом Враховуючи викладене, з урахуванням визнання відповідачем позову, приймаючи до уваги, що на теперішній час відповідач не є членом сім`ї власника квартири, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про визнання [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved