Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить позбавити свого батька [PERSON] батьківських прав відносно себе. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 14.09.2004 р. шлюб між її батьками - [PERSON] та [PERSON] був розірваний. Майже з народження і по сьогоднішній день [PERSON] уникає спілкування з нею, крім стягнутих аліментів, які відповідач платив невчасно та в розмірі меншому, ніж передбачений законом мінімум на утримання неповнолітньої дитини, ніякої іншої матеріальної допомоги на утримання доньки [PERSON] не надавав і не надає, не піклується про її фізичний, духовний та моральний розвиток, дитина не отримувала жодних подарунків на свята та навіть не має можливості зв'язатись з відповідачем, оскільки його номер телефону їй невідомий, відповідач по справі ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню дитини, крім того, [PERSON] заважав оздоровленню дитини, несвоєчасно надавши дозвіл на виїзд дитини за кордон. 12 березня 2018 року суддею було зроблено запит щодо доступу до персональних даних про [PERSON], [INFO], з метою отримання інформації про місце проживання (перебування) фізичної особи згідно з ч. 6 ст. 187 ЦПК України. 22 березня 2018 року від відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області надійшла відповідь на запит, згідно якої було встановлено, що відповідач проживає за адресою, вказаною у позові. 23 березня 2018 року по вказаній цивільній справі було відкрито провадження та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні. Заперечення на позовну заяву від відповідача у встановлений законом строк і порядок до суду не надходило. Позивач [PERSON] та її законний представник, [PERSON] у судове засідання не з'явились, подали до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримали, просили задовольнити, розгляд справи проводити без їх участі, та у разі неявки відповідача, проти проведення заочного розгляду справи не заперечували. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності суду не надавав. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, директор департаменту служб у справах дітей, [PERSON], подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без представника Департаменту, при винесенні рішення врахувати інтереси неповнолітньої [PERSON] Виходячи з наведеного, та з того, що в матеріалах справи є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити рішення в справі. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення. Враховуючи те, що в судове засідання не з'явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши докази в справі у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Московського районного управління юстиції міста Харкова 14.09.2004 р., шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний 14 вересня 2004 року, про що у книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено запис за № 828 (а.с. 11). Як вбачається з копій свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06.08.2003, виданого міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції 06.08.2003, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, повинні забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Як вбачається із матеріалів справи, обставинами, які підтверджують доводи [PERSON], зокрема, є: -копія довідки про склад сім'ї № 97 від 14.02.2018, виданої об'єднанням житлових кооперативів «Сфера», у якій зазначено, що за адресою: [ADDRESS] проживають: [PERSON], [PERSON] та [PERSON], 2003 року народження (а.с. 12); -копія договору про сплату аліментів від 22.07.2004, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, Івановою Ю.В., з якого вбачається, що [PERSON] зобов'язався сплачувати на користь своєї доньки, [PERSON], щомісячно аліменти у сумі еквівалентній 50 євро (а.с. 14 - 15). - розрахунок заборгованості по сплаті аліментів, відповідно до якого за [PERSON], станом на 12 квітня 2018 року є заборгованість по сплаті аліментів на загальну суму 7343,37 грн., крім того зі вказаного розрахунку вбачається, що за період з 23.10.2017 по 12.04.2018 [PERSON] зовсім не платив аліменти (а.с. 44); -копія акта про непроживання за місцем реєстрації, виданого 17.04.2018 депутатом Пісочинської селищної ради, Бондаренком Г.О., відповідно до якого за місцем реєстрації [PERSON] ([ADDRESS]) його донька, [PERSON], жодного разу в нього не була, батько не запрошував її до себе чи на свята (а.с. 45); -копія характеристики [PERSON] № 128 від 23.03.2018, наданої Харківським ліцеєм № 161 «Імпульс» Харківської міської ради Харківської області, з якої вбачається, що з батьком [PERSON] класний керівник не знайома, за рік навчання він жодного разу не з'являвся у школі і не цікавився поведінкою і навчанням доньки (а.с. 47); -копія характеристики за місцем проживання, наданої головою ЖК «Сфера - 1», з якої вбачається, що за роки проживання у будинку [ADDRESS], а саме з 2008 року, вихованням та піклуванням за дитиною, [PERSON], займаються її матір та брат, біологічного батька дитини в будинку жодного разу не бачили (а.с. 48). Крім того, 31 липня 2018 року до суду надійшов висновок Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради № 513 від 27.07.2018 про те, що [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки, виходячи з наступних підстав. Відповідно до вказаного висновку, [PERSON] за адресою реєстрації було запрошено на співбесіду до Департаменту, однак він не з'явився та пояснень чи документів не надав, з приводу встановлення йому порядку участі у вихованні доньки та щодо усунення перешкод у спілкуванні з дочкою з боку матері, до Департаменту не звертався, ніяких доказів виконання ним батьківських обов'язків не надавав. Питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої дочки, [PERSON], було додатково розглянуто на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради. Крім того, в порядку ст. 171 СК України з [PERSON] було проведено співбесіду, у ході якої дитина пояснила, що в останній раз бачила батьку у 2014 році, до цього він зрідка відвідував її, однак також приділяв мало уваги, матеріально не допомагав, після 2014 року він жодного разу не приходив до неї, не цікавився її навчанням, здоров'ям, не вітав зі святами. Неповнолітня [PERSON] 06 червня 2018 року надала письмові пояснення, в яких зазначила, що не заперечує проти позбавлення її батька батьківських прав. Таким чином, Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради встановив, що ухилення від виконання батьківських обов'язків з боку [PERSON] має місце, та вважає за доцільне позбавити його батьківських прав відносно доньки - [PERSON] (а.с. 66 - 67). Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року встановлено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині; доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Враховуючи вищенаведене позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved