Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить встановити факт родинних відносин між померлим 28.04.2013 [PERSON] та його синами [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Визнати право кожного спадкоємця на ? частину земельної частки (паю), яка належала спадкодавцеві. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 28 квітня 2013 року помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина за законом на земельну частку (пай) відповідно до сертифіката серії КР № 0186198 розміром 7,34 в умовних кадастрових гектарах. Позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини в інтересах дітей, які є єдиними спадкоємцями після смерті [PERSON] Нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку з численними розбіжностями в документах в написанні прізвища, імені та по-батькові померлого, рекомендовано підтвердити родинний зв'язок. Так, відповідно до свідоцтва про народження померлого він значився як [PERSON], в довідці про присвоєння ідентифікаційного номеру [PERSON], у свідоцтві про смерть [PERSON]. Також, оригінал сертифікату, виданого на імя [PERSON] (де в прізвищі також допущена описка) втрачено, що також є перешкодою для видачі свідоцтва про право на спадщину. Позивач у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, але представник надав суду заяву, в якій підтримав заявлені вимоги та просить справу розглядати у його відсутності. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Знамянського району Кіровоградської області у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, відповідно до якої не заперечує проти задоволення позовних вимог, просить суд розглядати справу без його участі. Відповідач [PERSON] районна державна адміністрація в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки не відомі, заперечень не надала. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Згідно із свідоцтвом про смерть, [PERSON] помер 28 квітня 2013 року (а.с.7). За життя він працював в КСП ім. Шевченка Знамянського району Кіровоградської області. Як член колгоспу отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) серії КР номер 0186198 розміром 7,34 в умовних кадастрових гектарах (а.с.10). Однак, в сертифікаті допущена описка, а саме вказано прізвище [PERSON] замість правильного [PERSON], а по батькові [PERSON] замість правильного Пантелеймонович. [PERSON] мав двох синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які на день смерті батька не досягли повноліття. В судовому засіданні встановлено, що в свідоцтвах про народження дітей, батько записаний як Пантелейович, а в свідоцтві про смерть він записаний як Пантелеймонович (а.с.13,14,7). Відповідно до довідки Красносільської сільської ради Чигиринського району Черкаської області, на час смерті [PERSON] був зареєстрований в [INFO] в будинку батька [PERSON] (а.с.9). Реєстрація заповітів по Красносільській сільській раді відсутня. Спадкова справа після померлого 28 квітня 2013 року [PERSON] не заводилася (а.с.32,33). Оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КР номер 0186198 виданий на імя [PERSON] [PERSON] втрачено (а.с.17). За ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Із норми ст.1218 ЦК України вбачається, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці за законом. Згідно ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. (ст. 1267 ЦК України). Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Відповідно до п. 2 Указу Президента України № 720/95 від 08.08.1995 р. «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі(на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (п.17 розділу Х «Перехідних положень» Земельного кодексу). Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами Цивільного кодексу України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку(пай). Відповідно до ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Крім того, документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) також є рішення суду про визнання права на земельну частку(пай). Відповідно до ст.10 ЦПК України сторони мають рівні права щодо надання доказів і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підстави своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень і такі докази подаються сторонами, однак доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст. 256 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, в тому числі факт родинних відносин. Суд вважає за можливе встановити факт родинних відносин між спадкодавцем та його синами, які є єдиними спадкоємцями після смерті батька. Дослідивши матеріали справи судом також встановлено, що спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON] є його сини [PERSON] та [PERSON], які на день смерті батька були неповнолітнім та малолітнім відповідно, тому вважаються такими, що прийняли спадщину. Інших спадкоємців першої черги, які б прийняли спадщину в установленому законом порядку не встановлено, але в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу та недоведеністю родинного звязку між спадкоємцями та спадкодавцем, іншим чином реалізувати своє право на спадщину діти не мають змоги тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного, Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року Про судову практику у справах про спадкування, ст.ст. 1216,1218, 1220, 1223, 1258, 1263,1267, 1268, ЦК України та

Outcome: approved