Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить внести зміни у свідоцтва про право на спадщину за законом, видані [PERSON] 08.06.20011 року у спадковій справі № 616 за реєстраційними номерами 1-2125, 1-2127 та 1-2129, вказавши, що він є спадкоємцем ? частини майна, яке залишилось після смерті спадкодавця - [PERSON], яка померла [INFO]. Позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] померла її мати, [PERSON], яка постійно проживала в [ADDRESS]. Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого [ADDRESS] та двох земельних ділянок. Позивач, як спадкоємець першої черги, прийняла спадщину, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживала разом зі спадкодавцем, однак у визначений законом строк не звернулася до державної нотаріальної контори за видачею їй свідоцтва про право на спадщину. Заяву про відмову від прийняття спадщини також не подавала, так як мала намір отримати спадщину. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є її діти: [PERSON], [PERSON] та позивач, однак спадщину прийняв та отримав свідоцтва про право на спадщину лише відповідач [PERSON] Рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 04.12.2013 року встановлено факт постійного місця проживання позивача та [PERSON], яка померла [INFO], на час відкриття спадщини. Позивач звернулась до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину, але їй було відмовлено в зв'язку з тим, що на все спадкове майно [PERSON] вже видані свідоцтва про право на спадщину відповідачу [PERSON], який відмовляється в добровільному порядку внести зміни до свідоцтв. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали повністю та просили їх задовольнити. Позивач пояснила, що на час відкриття спадщини постійно проживала разом з матір'ю, доглядала її та здійснила поховання. Спочатку відповідач [PERSON] обіцяв оформити спадщину на себе та розділити її між братом та сестрою. Потім відмовився це робити, внаслідок чого вона була змушена звертатись до суду з позовом про продовження строку на прийняття спадщини. Коли їй було відмовлено в зв'язку з неподанням доказів, то вона звернулась до суду з позовом про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, який було задоволено. Вважає, що оскільки брат [PERSON], який є третьою особою в справі, не пред'являє претензій на спадкове майно, то воно має бути поділене між нею та відповідачем по ? частині. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали та просили відмовити в його задоволенні. Відповідач пояснив, що позивач не проживала разом з [PERSON] на день смерті, а лише забрала матір до себе з лікарні, де вона і померла. Поховання він здійснив за власні кошти. Позивач не претендувала на спадщину до того моменту, поки він вдруге одружився. Рішенням Звенигородського районного суду [PERSON] було відмовлено у визначенні додаткового строку для прийняття спадщини. Крім того, позивач писала розписку, що вона не претендує на спадкове майно. Третя особа [PERSON] заперечував проти задоволення позову. Підтримав пояснення відповідача та додатково пояснив, що батьки побудували будинки йому та позивачу [PERSON] Відповідачу [PERSON] мала залишитись в спадок батьківська хата. Він не претендує на спадщину та бажає, щоб його частка належала братові [PERSON] Із заявами про прийняття спадщини чи про відмову від прийняття спадщини до нотаріуса не звертався. Третя особа державний нотаріус Звенигородської державної нотаріальної контори Черкаської області Шалденко Л.В. в судове засідання не з'явилася. Подала суду заяву про розгляд справи без її участі. Проти задоволення позову не заперечує. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, третьої особи, дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], про що видане свідоцтво про смерть від 02.10.2010 серія [NUMBER] (а.с. 35 зворот). Відповідач [PERSON], який є спадкоємцем першої черги та не проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вчасно звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та за його заявою була заведена спадкова справа № 616/2010 (а.с. 33). 08 червня 2011 року відповідач [PERSON] отримав три свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], а саме: - № 1-2125 на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належав померлій на підставі договору дарування від 13.08.1992 року (а.с. 39, 48); - № 1-2127 на земельну ділянку площею 0, 37 га, яка розташована [ADDRESS] та належала померлій на підставі державного акту про право приватної власності на землю серії ЯА № 709506 від 21.09.2005 року (а.с. 42, 48 зворот); - № 1-2129 на земельну ділянку площею 2,84 га, яка розташована на території Моринської сільської ради Звенигородського району та належала померлій на підставі державного акту про право приватної власності на землю серії ЧР 4-14-18 від 09.01.2001 року (а.с. 44, 49). Відповідно до ст. 1262 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 03.05.2012 року відмовлено у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про продовження строку для подачі заяви про прийняття спадщини (а.с. 25-26). Рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 04.12.2013 року встановлено факт постійного проживання [PERSON] та [PERSON], померлої [INFO], на час відкриття спадщини (а.с. 8-9). Позивач звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак постановою Звенигородської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 19.12.2013 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, яке залишилося після смерті [PERSON], в зв'язку з тим, що вона вчасно не звернулася до нотаріальної контори та на спадкове майно померлої, видане свідоцтво про право на спадщину за законом на користь іншого спадкоємця [PERSON] Згідно з вимогами ст. 1300 ЦК України за згодою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, нотаріус за місцем відкриття спадщини може внести зміни до свідоцтва про право на спадщину. На вимогу одного із спадкоємців за рішенням суду можуть бути внесені зміни до свідоцтва про право на спадщину. У випадках, встановлених частинами першою і другою цієї статті, нотаріус видає спадкоємцям нові свідоцтва про право на спадщину. Враховуючи те, що рішенням Звенигородського районного суду від 04.12.2013 року, яке набрало законної сили, встановлено факт постійного проживання позивача зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини і ця обставина, відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, не підлягає доказуванню, а позивач протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу України не заявила про відмову від спадщини, суд вважає її такою, що прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] При цьому, суд не бере до уваги обставини, встановлені рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 03.05.2012 року, яким позивачу [PERSON] відмовлено в продовження строку для подачі заяви про прийняття спадщини, та на яке посилається відповідач [PERSON], як на підставу для відмови в позові, оскільки ним встановлено лише факт пропуску строку для прийняття спадщини. Також суд не бере до уваги розписку, надану відповідачем як доказ відмови позивача від спадщини (а.с. 27), оскільки її зміст є не зрозумілим, а дата написання взагалі відсутня. Таким чином, судом встановлено, що право позивача [PERSON] на спадкування за законом було порушене та має бути захищене шляхом внесення змін у свідоцтва про право на спадщину, отримані відповідачем [PERSON], з вказівкою, що він має право на ? частину спадкового майна. На підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] необхідно стягнути судовий збір, сплачений нею при подачі позову в сумі 237 грн., а на підставі ст. 84 ЦПК України та ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» витрати на правову допомогу в сумі 1500 грн. (участь представника в судових засіданнях та ознайомлення з матеріалами справи). Крім того, з відповідача [PERSON] необхідно стягнути судовий збір на користь держави в сумі 6 грн. 60 коп., який був недоплачений позивачем під час подання позову. На підставі ст. ст. 1261, 1268, 1269, 1270, 1272, 1300 ЦК України,

Outcome: approved