Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з даним позовом, зважаючи на наступне. Між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано 29 лютого 2020 р. у Дарницькому районному у м. Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 287. Зазначає, що з грудня 2020 року сторони не проживають однією сім`єю, спільне господарство не ведуть, збереження шлюбу і спільне життя не є можливим. За таких обставин позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] . Провадження у справі відкрито 07.07.2021 р., відповідно до положень ст. ст. 19, 274 ЦПК України вирішено питання про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача подав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Також зазначив, що проти заочного рішення не заперечує та просив судові витрати покласти на позивача. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином у спосіб передбачений ЦПК України. Відзив на позов у встановленому законом порядку [PERSON] подано не було. За таких обставин, зважаючи на положення ст. ст. 223, 280 ЦПК України, за відсутності заперечень позивача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних доказів, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Дослідивши надані докази та надавши їм відповідну оцінку, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що 29 лютого 2020 року Дарницьким районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було зареєстровано шлюб, укладений між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 237, що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу, копія якого долучена до матеріалів справи. Після реєстрації шлюбу [PERSON] не змінювала прізвище. Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як зазначає [PERSON] у позові з грудня 2020 року сторони не живуть однією сім`єю, спільне господарство не ведуть, збереження шлюбу і спільне життя не є можливим. Доказів, які свідчили б про можливість примирення сторін в ході розгляду справи отримано не було. Також не було отримано доказів, які б свідчили про те, що розірвання шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За встановлених обставин, зважаючи на те, що відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, суд вважає за можливе задовольнити вимогу [PERSON] про розірвання шлюбу оскільки його збереження не відповідає інтересам сторін. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як було встановлено в судовому засіданні, після реєстрації шлюбу [PERSON] прізвище не змінювала. Розподіляючи судові витрати суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України, проте бере до уваги прохання представника [PERSON] покласти такі витрати на позивача. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved