Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд позовом до [PERSON], де третя особа - комісія з питань захисту прав дитини при Тячівській районній державній адміністрації про надання дозволу на виготовлення закордонного паспорту, візи для дитини та виїзду дитини за кордон без згоди батька. В позовній заяві зазначила, що 4 травня 2006 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, від якого в них народилась донька [PERSON], яка проживає разом з нею. За період шлюбу у них з відповідачем постійно виникали непорозуміння, сварки через те, що відповідач зловживав спиртними напоями. Вони з відповідачем разом не проживають останні три роки, відповідач з ними не спілкується. Тому, за рішенням Тячівського районного суду від 02.11.2016 року їх шлюб було розірвано. Протягом декількох років нею неодноразово здійснювалися спроби виїхати з донькою до родичів за кордон з метою відпочинку та оздоровлення на нетривалий період часу, без мети постійного проживання за межами України, про те відповідач категорично, необґрунтовано та безпідставно, через своїх батьків відмовляв їй у наданні згоди на оформлення проїзних документів донці та на тимчасові виїзди з нею за кордон. Такі дії відповідача призводили до неможливості оформлення документів на виїзд неповнолітньої особи за кордон, переносу та скасування запланованих поїздок за межі України, додаткових, незапланованих та безпідставних фінансових затрат. Позивачка зазначила, що жодних вагомих аргументів, які б пояснювали та обґрунтовували відмову відповідача в оформленні документів він не наводить. Вважає, що така позиція відповідача як батька дитини шкодить інтересам доньки та не сприяє її всебічному та гармонійному розвитку. Відсутність причин, за якими відповідач відмовляє їй у наданні згоди на короткостроковий виїзд дитини за кордон України на відпочинок та оздоровлення, вказує на безпідставне зловживання ним своїми правами та завданнями моральної травми власній дитині. Можливість отримання одноразової згоди в судовому порядку на виїзд дитини за кордон України без згоди батька може зайняти стільки часу, що на момент набрання рішення законної сили, сплинуть встановлені строки для оформлення проїзних документів, зокрема коли для права в'їзду в держави необхідно отримання візи в посольстві чи консульській установі. Отримання в даному випадку згоди на виїзд дитини за кордон не пов'язаний із виїздом на постійне місце проживання разом із матір'ю або довгострокове перебування за межами України з інших причин і тому внаслідок ухвалення такого рішення право батька на спілкування, чи виховання дитини ніякими чином не порушується і не обмежується. Просить суд надати їй дозвіл без згоди батька [PERSON] оформляти документи для тимчасового виїзду неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] за межі України, в тому числі й оформленні віз в консульських чи посольських установах, з метою оздоровлення та відпочинку, участі у спортивних чи культурно-освітніх закладах та надати їй дозвіл на тимчасове багаторазове вивезення за кордон доньки [PERSON] без згоди батька [PERSON] до досягнення донькою шістнадцятирічного віку. Представник позивачки [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини та просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, а тому суд в порядку ст. 169 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Представник комісії з питань захисту прав дитини при Тячівській районній державній адміністраціїв судове засідання не з»явився, так як надіслав до суду заяву про розгляд справи в його відсутності, щодо задоволення позову не заперечує, а тому суд в порядку ст. 169 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі і від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], батьком в свідоцтві про народження якої значиться [PERSON] і яка перебуває на утриманні і вихованні позивачки [PERSON], яка є її матір»ю, що підтверджується свідоцтвом про народження неповнолітньої [PERSON], рішеннями Тячівського районного суду Закарпатської області від 2 листопада 2016 року та від 31 жовтня 2016 року, якими шлюб між сторонами було розірвано та стягнуто з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON] Згідно довідки виконавчого комітету Чумалівської сільської ради від 05.10.2016 року за №1017 [PERSON], [INFO], проживає разом з матір'ю [PERSON], [INFO] в [ADDRESS]. Згідно висновку органу опіки та піклування Тячівської районної державної адміністрації від 6 березня 2017 року за №66 вирішено надати дозвіл [PERSON] на виготовлення дитячого закордонного паспорту для малолітньої [PERSON], [INFO] та на тимчасові виїзди дівчинки за кордон на відпочинок та оздоровлення, в період шкільних канікул без згоди батька [PERSON]. Згідно ст. 141 CK України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів і в їхньому супроводі чи у супроводі осіб, які уповноважені ними. У відповідності до ст.3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України після пред'явлення одного з документів, зазначених у статті 2 цього Закону. Правила перетинання державного кордону України громадянами України встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до цього Закону та інших законів України. Згідно ч.1 ст.4 вказаного Закону оформлення документів для виїзду громадян України за кордон на постійне проживання здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів. Відповідно до п.4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою КМ України №57 від 27 січня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків, також у разі пред'явлення документів або їх нотаріально засвідчених копій, зокрема рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Як встановлено в судовому засіданні позивачка має намір забезпечити відпочинок та оздоровлення дитини за кордоном, однак згоди на виготовлення закордонного паспорту для виїзду за кордон та виїзд за кордон неповнолітньої відповідач не надає. Право кожного, хто на законних підставах перебуває на території України, на свободу пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом, та повертатися в Україну, а також право на охорону здоров'я, гарантуються Конституцією України (ст.ст. 33, 49). Згідно зі ст. 3 п. 1 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 і ратифікованої Постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991року, ст. 7 ч. 8 СК України, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами,… судами, адміністративними … органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. За змістом ст.ст. 154, 155 СК України батьки мають право на самозахист дитини, а здійснення ними своїх батьківських прав мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини. Беручи до уваги, що батьком дитини [PERSON] не наведено поважних причин для відмови в наданні згоди на виїзд неповнолітньої доньки [PERSON] за кордон та виготовлення їй закордонного паспорту для дитини, позивачкою в судовому засіданні доведено, що вона має намір повезти неповнолітню доньку [PERSON] на відпочинок за кордон, суд вважає, що в інтересах дитини позов слід задовольнити частково та надати дозвіл на виготовлення закордонного паспорту для дитини - неповнолітній [PERSON], [INFO], уродженці с. Чумальово, Тячівського району, Закарпатської області, України, без згоди батька [PERSON], [INFO], уродженця с. Чумальово, Тячівського району, Закарпатської області, України. та дозволити на тимчасові виїзди за кордон неповнолітньої [PERSON], [INFO], уродженки с. Чумальово, Тячівського району, Закарпатської області, України, за кордон, в період шкільних канікул, у супроводі матері [PERSON], [INFO], уродженки с. Чумальово, Тячівського району, Закарпатської області, України, без згоди батька [PERSON], [INFO], уродженця с. Чумальово, Тячівського району, Закарпатської області, України. Оскільки на даний час неповнолітній [PERSON] ще не виготовлено закордонного паспорту для дитини, суд вважає, що вимоги позивачки щодо надання дозволу на виготовлення візи для неповнолітньої [PERSON] без згоди батька [PERSON], є передчасними, а тому в їх задоволенні слід відмовити. Судові витрати в частині сплати судового збору слід покласти на відповілача.

Outcome: partial