Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 20.05.2012 року у виконавчому комітеті Висоцької сільської ради Монастириського району Тернопільської області, актовий запис №2. Позов обґрунтовано тим, що 20.05.2012 року між сторонами зареєстровано шлюб. Дітей від даного шлюбу у сторін немає. Позивач зазначає, що спільне життя у сторін не склалось, оскільки у них різні погляди на сімейне життя та обовязки подружжя. Відповідач не піклувався про створення нормальних сімейних стосунків, не дбав про взаємоповагу один до одного. Між сторонами зникло почуття взаєморозуміння та поваги, відсутня згода у вирішенні сімейних проблем. У сторін розвинулась неприязнь один до одного, шлюб фактично розпався, а тому, позивач [PERSON] вважає, що шлюб необхідно розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась.\~\~В поданій до суду заяві зазначила, що позовну заяву підтримує та просить її задоволити, справу розглянути у її відсутності. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, щодо задоволення позову не заперечує, просить шлюб розірвати. Згідно ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3\~ст. 211 ЦПК України\~учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 20.05.2012 року у виконавчому комітеті Висоцької сільської ради Монастириського району Тернопільської області, актовий запис №2. Позивач зазначає, що спільне життя у сторін не склалось, відповідач не піклувався про створення нормальних сімейних стосунків, не дбав про взаємоповагу один до одного. Між сторонами зникло почуття взаєморозуміння та поваги, відсутня згода у вирішенні сімейних проблем. У сторін розвинулась неприязнь один до одного та шлюб фактично розпався. Згідно зі\~ст. 112 Сімейного кодексу України\~суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин чи примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ст. 56 СК України). Дослідивши матеріали цивільної справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони припинили подружні відносини, шлюб розпався і носить формальний характер, позивач наполягає на розірванні шлюбу, проти чого відповідач не запречує, що свідчить про те, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Вимогами\~ст.141 ЦПК України\~передбачено, що у разі визнання позову судові витрати, пов'язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача . Таким чином, у силу\~ст. 141 ЦПК України\~слід стягнути із відповідача в користь позивача сплачений судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved