Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просила визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS]. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником квартири № 10, по вул. Ковпака, 40, у м. Генічеську, Херсонської області. У зазначеній квартирі проживала її донька [PERSON] разом з чоловіком [PERSON], де останні й були зареєстровані. У звязку з розірванням шлюбу у 2015р., [PERSON] припинив проживати у вказаній квартирі з власної ініціативи, та забрав свої речі. Фактично останній мешкає за іншою адресою, жодних дій по утриманню квартири не здійснює. У той же час реєстрація його у квартирі, призводить до того, що позивач не може оформити державну допомогу, у звязку з чим змушена звернутись до суду з вказаним позовом. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала свої позовні вимоги, просила їх задовольнити. Крім того зазначила, що [PERSON] ще до розірвання шлюбу, десь з вересня 2015р. мешкає за іншою адресою. Відповідач у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, а тому суд вважає за можливе згідно ст. ст.224, 226 ЦПК України\~провести заочний розгляд даної справи. Суд, вислухавши позивача та свідків, дослідивши матеріали справи і оцінивши надані докази у їх сукупності, вважає що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є власником квартири №10, по вул. Ковпака, 40, у м. Генічеську, Херсонської області, що підтверджується нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу від 01 жовтня 1999 року, про що зроблено запис в реєстрі за №1080. З 10 листопада 1999р. у вказаній квартирі також зареєстрований [PERSON]. Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 24 листопада 2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано та розділено спільне сумісне майно. Судом встановлено, що ще з вересня 2015р. відповідач по справі припинив проживати у квартирі позивача, а після розлучення з [PERSON] взагалі забрав усі свої речі, та почав проживати за іншою адресою. Крім того, у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] також підтвердили факт того, що [PERSON] з вересня 2015 року не проживає у [INFO], та жодних дій по утриманню не здійснює. Відповідно до ч. 4 ст. 9 Житлового кодексу України\~ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідач вселився до спірного будинку в установленому законом порядку та набув прав і обов'язків, передбачених\~ст. 156 Житлового кодексу України. Згідно ч. 1\~ст. 156 Житлового кодексу України\~члени сім'ї власника будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічні положення містяться й у ч. 1\~ст. 405 Цивільного кодексу України. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені\~ст. 162 Житлового кодексу України. Згідно з ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України член сім'ї (в тому числі колишній член сім'ї) власника будинку втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідач не являється членом сім'ї власника житла, договору найму жилого приміщення з позивачем не укладав. З вересня 2015 року [PERSON] у квартирі позивача не проживає, що підтверджується дослідженими по справі доказами, та поясненнями свідків. Враховуючи викладене, оскільки відповідач без поважних причин понад рік не проживають в квартирі позивача, дане житло залишив добровільно, не є його співвласником, вказана квартира є приватною власністю позивача, суд вважає за необхідне задовольнити позов.

Outcome: approved