Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який обґрунтовує тим, що 28.12.2007 року вона з відповідачем зареєструвала шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 4214 від 28.12.2007 року. Від шлюбу сторони мають дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Вказує на даний час їх шлюбні стосунки припинені, з відповідачем проживають окремо, діти проживають разом з позивачкою та перебувають на повному її утриманні. На даний час старший син [PERSON] є повнолітнім та є студентом Вінницького вищого професійного училища сфери послуг на денній формі навчання. Термін навчання з 01.09.2019 по 30.03.2021 року. Вказує, що син проживає разом з нею та перебуває на повному її утриманні. Також зазначає, що син є студентом, власного заробітку не має тому потребує матеріальної допомоги на період навчання. Просить стягувати з відповідача аліменти щомісячно в розмірі 3000,00 грн. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилися, проте надала до суду заяву, в якій зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, просить його вимоги задовольнити. Просить розглядати справу в її відсутність. Частиною 3\~статті 211 ЦПК України\~визначено, що\~\~учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] також надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Вказує, що позовні вимоги не визнає повністю, в задоволені позову просить відмовити. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~ Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Врахувавши думку сторін по справі, викладену у поданій до суду письмовій заяві, дослідивши письмові докази у справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку. Згідно з ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом установлено, що [PERSON] та [PERSON] 28.12.2007 року зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 4214 від 28.12.2007 року. Від шлюбу сторони мають дітей [PERSON] , [INFO] (а.с.5) та [PERSON] [INFO] . Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 02.10.2009 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] на утримання дітей аліменти в розмір 1/3 частини від всіх видів його доходів (а.с.4). Відповідно до довідки № 233 від 26.02.2020 року виданої Вінницьким вищим професійним училищем сфери послуг, вбачається що [PERSON] навчається дійсно в ДПТНЗ «Вінницьке вище професійне училище сфери послуг» з 01.09.2019 року по 30.03.2021 року, форма навчання денна, державна, на повному державному забезпеченні не знаходиться (а.с.6). Як вбачається з довідки № 761 від 17.06.2020 виданої Мізяківсько-Хутірської сільської ради, що [PERSON] 1977 р.н., є єдиним сином своїх батьків матері [PERSON] 1952 р.н, та батька [PERSON] 1951 р.н, які знаходяться на його утриманні, однак він з батьками не проживає. Згідно з довідкою про здійснення відрахування та виплати наданої [PERSON] ВЧ А 1445, заробітна плата становить з грудня по 2019 року по квітень 2020 року 13\~367,00 грн, а в травні 2020 року 9\~177.30 грн. Судом установлено, що сторонами не досягнуто добровільної згоди щодо розміру щомісячної матеріальної допомоги на утримання їхнього повнолітнього сина [PERSON] [INFO] , на період його навчання. Згідно зі ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою; розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 198 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Статтею 200 СК України визначено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182\~цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Частиною 1 статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно з ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч.2 ст.6 цієї Конвенції). Також частинами 1 та 2 ст.27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Таким чином, аналізуючи вищезазначені обставини та факти, враховуючи принципи об`єктивності та справедливості, суд вважає позов обґрунтованим. Так, визначаючи розмір аліментів на утримання сина сторін по справі, який продовжує навчання, суд вважає необхідним визначити їх в розмірі 2000,00 грн щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви на період його навчання, але не більше як до досягнення сином 23-х річного віку. Згідно з ч.1\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне з метою забезпечення інтересів дитини, допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.141\~ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» судові витрати в розмірі 840, 80 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: partial