Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, який уточнювала в процесі розгляду справи. В позовній заяві зазначила, що вона постійно мешкає за адресою: [ADDRESS]. Раніше разом з нею мешкала її онука - [PERSON] та її донька - [PERSON] [INFO] р. [PERSON] народила доньку, батьком дитини є [PERSON], з яким онука перебувала у цивільному шлюбі. [PERSON] визнав себе батьком дитини та у свідоцтві про народження [PERSON] був зазначений батьком. Проте [PERSON] не приділяв належної уваги, турботи по відношенню до доньки, не докладав зусиль для її матеріального забезпечення. Малолітня [PERSON] з народження проживає в її сім»ї, всі турботи з виховання та матеріального забезпечення дитини перебрали на себе вона та мати [PERSON] - [PERSON] Наприкінці 2012 р. [PERSON] було притягнуто до кримінальної відповідальності та призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, які він відбуває на цей час. Після засудження [PERSON], [PERSON] поступово віддалялась від доньки, не приділяла їй належної уваги та турботи, її відлучки ставали дедалі частішими й тривалішими. Врешті-решт [PERSON] пішла з дому на початку жовтня 2013 р. і більше не з»являлась. Коли у грудні 2013 р. померла мати [PERSON] - [PERSON], відповідач навіть не прийшла на її поховання. Відповідачі свідомо тривалий час ухиляються від виконання батьківських обов»язків по відношенню до малолітньої [PERSON] Вона самотужки займається вихованням правнуки та повністю її утримує і бажає в подальшому приймати участь у долі дитини. За позовом [PERSON], посилаючись на ст.ст.19, 150, 164-166, 243, 244 СК України, просить позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно їх дитини - [PERSON], [INFO], встановити опіку над [PERSON] та призначити її опікуном малолітньої, стягнути з відповідачів на її користь аліменти на утримання онуки в розмірі ? частини від їх заробітку (доходу) з кожного, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивач та її представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] до суду не з»явилась, про розгляд справи повідомлялась у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила, заперечень не надала. Відповідач [PERSON] повідомлявся про розгляд справи у порядку, визначеному ч.6 ст.76 ЦПК України, до суду подана заява, згідно якої [PERSON] не заперечує проти позбавлення його батьківських прав та призначення опікуна. Представник третьої особи - відділу по Шевченківському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської Ради в судовому засіданні підтримав позов, просив його задовольнити. Представник третьої особи - відділу по Ленінському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської Ради в судове засідання не з»явився, до суду подана заява про розгляд справи без їх участі, просять прийняти рішення з урахуванням інтересів дитини. Прокурор прокуратури Шевченківського району м.Запоріжжя в судове засідання не з»явився, про розгляд справи був поінформований у встановленому порядку. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та її представника, представника третьої особи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач є прабабусею [PERSON], [INFO] (а.с.9-12). Батьками [PERSON], [INFO] є відповідачі по справі (а.с.12). [PERSON] та [PERSON] не виконують батьківських обов»язків по відношенню до своєї малолітньої дитини, що підтверджується поясненнями позивача, заявами [PERSON] (а.с.14), [PERSON] (а.с.15), а також не заперечується відповідачем [PERSON] (а.с.43). Згідно висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON], складеного районною адміністрацією Запорізької міської Ради по Шевченківському району, після ретельного вивчення наданих документів, встановлено, що мати [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов»язків щодо виховання та утримання малолітньої доньки, не приділяє їй належної уваги, не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, не цікавиться її здоров»ям, життям та подальшою долею. Малолітня [PERSON], проживає з прабабусею [PERSON] і знаходиттся на повному її вихованні та утриманні (а.с.36). З висновку районної адміністрації Запорізької міської Ради по Ленінському району (а.с.49) встановлено, що з метою захисту прав та інтересів малолітньої дитини, беручи до уваги ставлення батьків до виконання батьківських обов»язків, вік дитини, стан її здоров»я та інші обставини, що мають істотне значення, на підставі ст.164 СК України, доцільно позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO] Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в п. 16 постанови від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» наголосив, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. З досліджених судом вищевказаних доказів, з урахування зазначених роз'яснень, встановлено, що батьки ухилились від виконання своїх обов'язків, оскільки відповідачі не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, підготовку до самостійного життя, не забезпечують харчування, медичного догляду, лікування доньки, не спілкуються з нею, незважаючи на те, що спілкування з батьками необхідне для її нормального самоусвідомлення; не виявляють інтересу до внутрішнього світу дитини, не надають матеріальної допомоги на утримання доньки. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, суд розцінює як свідоме ухилення від виховання [PERSON], що є винною поведінкою батьків в розумінні вимог вказаних норм матеріального права. З наведеного вище, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог про позбавлення батьківських прав. Вирішуючи питання про встановлення опіки над [PERSON] та призначення [PERSON] опікуном, суд виходив з наступного. Ст.243 СК України визначено, що опіка над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. Згідно з ч.3 ст.60 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» діти, позбавлені батьківського піклування, - діти, які залишилися без піклування батьків у зв'язку з позбавленням їх батьківських прав, відібранням у батьків без позбавлення батьківських прав, визнанням батьків безвісно відсутніми або недієздатними, оголошенням їх померлими, відбуванням покарання в місцях позбавлення волі та перебуванням їх під вартою на час слідства, розшуком їх органами внутрішніх справ, пов'язаним з ухиленням від сплати аліментів та відсутністю відомостей про їх місцезнаходження, тривалою хворобою батьків, яка перешкоджає їм виконувати свої батьківські обов'язки, а також діти, розлучені із сім'єю, підкинуті діти, батьки яких невідомі, діти, від яких відмовилися батьки, та безпритульні діти. З висновку служби (управління) у справах дітей Запорізької міської Ради про доцільність встановлення опіки та відповідність її інтересам дитини встановлено, що позивач може виконувати обов»язки опікуна над малолітньою правнукою [PERSON] (а.с.42). Виходячи з того, що суд дійшов висновку про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав відносно [PERSON], вимоги про встановлення опіки та призначення опікуном [PERSON] ґрунтуються на вимогах діючого законодавства. Відповідно до ч.2 ст.166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) можуть бути присуджені за рішенням суду у частці від доходу особи, зобов'язаної утримувати дитину або у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ст. 182 СК України, суд при визначенні розміру аліментів враховує - стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інші обставини, що мають істотне значення. Суд, враховуючи досліджені письмові докази, дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідачів аліментів на утримання дитини у розмірі ? частини від їх заробітку (доходу), з кожного, зі стягненням аліментів на користь [PERSON], як опікуна малолітньої дитини.

Outcome: approved