Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищевказаною заявою, яку мотивує тим, що 12 травня 1997 року вона отримала свідоцтво [NUMBER] про право власності на збудований нею житловий будинок за адресою: [ADDRESS], в якому було невірно зазначено її ім'я «[PERSON]» замість вірного «[PERSON]», як зазначено в її свідоцтві про народження та паспорті громадянина України. Заявник зазначає, що на даний час вона вирішила приватизувати земельну ділянку біля її житлового будинку, однак, через вказану помилку у свідоцтві про право власності на будинок, це зробити неможливо. Вказує, що вона зверталась до сільської ради з проханням виправити наявну помилку, однак, у зв'язку зі зміною законодавства, вирішити це питання сільська рада тепер не має можливості. За вказаних обставин заявник просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт належності їй, [PERSON] свідоцтва [NUMBER], виданого Вінницько-Хутірською сільською Радою народних депутатів 12 травня 1997 року про право власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS]. В судове засідання учасники справи не з'явились. Заявник попередньо подала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, в поданій заяві зазначила, що заяву підтримує та просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи - Вінницько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області в судове засідання не з'явився, однак, сільським головою Вінницько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області до суду попередньо було подано письмову заяву про розгляд справи без представника сільської ради, в поданій заяві він зазначив, що проти задоволення заяви сільська рада не заперечує. Частиною 3 статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Врахувавши думки учасників справи, викладені у поданих до суду письмових заявах, дослідивши письмові докази по справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що 12 травня 1997 року заявник по справі [PERSON] отримала свідоцтво [NUMBER] про право приватної власності на жилий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], видане виконкомом Вінницько-Хутірської сільської Ради народних депутатів на підставі рішення виконкому Вінницько-Хутірської сільської Ради народних депутатів за № 15 від 12 квітня 1997 року на ім'я [PERSON], що підтверджується ксерокопією вказаного свідоцтва (а.с. 4). Відповідно до ксерокопії свідоцтва про народження заявника серії [NUMBER] від 21.10.1958 року, ксерокопії паспорта громадянина України серії [NUMBER], виданого Вінницьким РВ УМВС України у Вінницькій області 20.03.1997 року та ксерокопії довідки про присвоєння ідентифікаційного номера ім'я заявника по справі [PERSON] записано як «[PERSON]» (а.с. 5-6, 6, 7). З досліджених судом письмових доказів вбачається, що при видачі заявнику вищевказаного свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок, її ім'я було помилково записано як «[PERSON]» замість вірного «[PERSON]», як в її свідоцтві про народження та паспорті громадянина України. Відповідно до довідки № 78, виданої Вінницько-Хутірською сільською радою Вінницького району Вінницької області від 25.07.2018 року, починаючи з 01.01.2013 року, виконком сільської ради не приймає рішень щодо оформлення права власності на житлові будинки із господарськими спорудами та не видає свідоцтв про право власності на об'єкти нерухомості у зв'язку зі зміною законодавства (а.с. 8). Згідно пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'я, по батькові, прізвищем, місцем та часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. В абз. 2 п. 12 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року зазначено, що суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв'язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв'язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. З аналізу вищевикладеного вбачається, що встановлення факту належності правовстановлюючого документу породжує юридичні наслідки, тобто від нього залежить виникнення майнових прав заявника; чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення. Заявник не має іншої можливості встановити факт належності їй свідоцтва [NUMBER] про право приватної власності на жилий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], виданого 12 травня 1997 рокуна підставі рішення виконкому Вінницько-Хутірської сільської Ради народних депутатів за № 15 від 12 квітня 1997 року, що має юридичне значення для наступного його використання в цивільно-правових відносинах. Таким чином, є всі підстави для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документа.

Outcome: approved