Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до Жовтневого районного суду міста Харкова з позовом до відповідача [PERSON] , третя особа Відокремлений підрозділ Другої Харківської міської державної нотаріальної контори про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом на 1/3 частини квартири [ADDRESS] , після смерті баби [PERSON] , яка померла [INFO] . 16.01.2015 року [PERSON] було складено заповіт, який посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Ященко Я.Ю. Згідно із заповітом, [PERSON] було зроблено розпорядження, що все її майно, яке буде належати їй на день її смерті, де б воно не знаходилось та з чогоб воно не складалось, а також все те, що буде належати їй за законом на день її смерті та що згідно із законодавством України може бути успадкованим, [PERSON] заповідає своїй внучці, [PERSON] (народилась [INFO] у м. Харків). Наявність родинних зв`язків між [PERSON] та [PERSON] підтверджується свідоцтвами про народження позивача та її батька, [PERSON] . Після смерті [PERSON] позивач звернулася із заявою про прийняття спадщини до П`ятої харківської державної нотаріальної контори. Спадкову справу зареєстровано 09.11.2015, номер справи у спадковому реєстрі 58182246. Згідно зі свідоцтвом про право власності на житло від 19.02.1999 №6-99-136186, виданим Управлінням комунального майна та приватизації Центру (відділу) приватизації державного житлового фонду Головного управління економіки та комунального майна виконавчого комітету Харківської міської ради [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] . Форма власності - приватна спільна сумісна. Тобто, за бабусею позивач має право успадкувати 1/3 частину квартири. Через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину з одночасною порадою звернутися з приводу цього питання до суду. Оригінал правовстановлюючого документу на квартиру у позивача відсутній, співвласник квартири [PERSON] помер [INFO] . Спадкоємцем [PERSON] є позивач. Оригінал правовстановлюючого документа на квартиру у її батька також був відсутній. З відповідачем [PERSON] зв`язків не підтримує, перебуває в напружених стосунках, тому отримати об`єктивну і правдиву інформацію щодо наявності або відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на квартиру, а також будь-які інші відомості не вбачається можливим. У зв`язку з вищевикладеним позивач і була змушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 15 липня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільні справі. Призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 24 жовтня 2019 року клопотання представника позивача [PERSON] - [PERSON] про витребування доказів - задоволено. Витребувано з відокремленогопідрозділу Другої Харківської міської державної нотаріальної контори (кол. П`ята Харківська державна нотаріальна контора) належним чином завірену копію спадкової справи №58182246 (номер у нотаріуса 710/2015), після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . 04 листопада 2019 року на адресу суду, на виконання ухвали суду від 24.10.2019, з Другої Харківської міської державної нотаріальної контори надійшла копія спадкової справи №710/2015 року. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 16 грудня 2019 року закрито підготовче провадження за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , третя особа Відокремлений підрозділ Другої Харківської міської державної нотаріальної контори про визнання права власності у порядку спадкування. Призначено справу до судового розгляду в судове засідання. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про день, час та місце слухання справи повідомлена належним чином. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні надала пояснення, посилаючись на обставини, які викладені у позовній заяві, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома. Клопотання про відкладення справи до суду не надходили. Відзив на позовну заяву до суду також не надходив. У зв`язку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст. 223 та ст. ст. 280, 281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечувала і представник позивача по справі. Третя особа в судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника Другої Харківської міської державної нотаріальної контори, та прийняти рішення на розсуд суду. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є рідною онукою [PERSON] , даний факт підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії [NUMBER] від 16.05.2002, та свідоцтвом про народження її батька [PERSON] серії [NUMBER] від 24.03.1976. (а.с.11,12) [INFO] у позивача померла її бабуся [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 28.10.2015. (а.с.13) За життя, а саме 16.01.2015 року [PERSON] було складено заповіт, який посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Ященко Я.Ю., та зареєстровано в реєстрі за № 65, в якому [PERSON] було зроблено розпорядження, що все її майно, яке буде належати їй на день її смерті, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, а також все те, що буде належати їй за законом на день її смерті та що згідно із законодавством України може бути успадкованим вона заповіла внучці [PERSON] (народилася [INFO] ). (а.с.14-15) Згідно свідоцтва про право на жило від 19.02.1999 №6-99-136186, виданим Управлінням комунального майна та приватизації центру (відділу) приватизації державного житлового фонду Головного управління економіки та комунального майна виконавчого комітету Харківської міської ради [PERSON], [PERSON] , та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] . Форма власності - приватна спільна сумісна. (а.с.18-19) Дана інформація також підтверджується довідкою №2504845 від 03.08.2017, наданою Комунальним підприємством «Харківське міське бюро інвентаризації» Харківської міської ради [PERSON] для подання 5-й ХДНК. (а.с.20) Після смерті [PERSON] позивач звернулася до П`ятої ХДНК із заявою про прийняття спадщини на 1/3 частку вищевказаної квартири. Постановою Другої Харківської міської державної нотаріальної контори №1564/02-31/П від 10.12.2019 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті бабки - гр. [PERSON] , 1943 року народження, яка померла [INFO] , на частку квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . (а.с.118) Позивач зазначає, що оригінал правовстановлюючого документу у неї відсутній, співвласник квартири [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 04.02.2019 року. (а.с. 21) Спадкоємцем після смерті [PERSON] , є також позивач, оскільки останній був її батьком. (а.с.12) П`ятою ХДНК була заведена спадкова справа №710/2015 року від 09.11.2015 року до майна померлої [INFO] [PERSON] , в якій міститься заява [PERSON] про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , а також заява [PERSON] , [INFO] , відповідно до якої йому відомий зміст заповіту, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Ященко Я.Ю. 16.01.2015 за реєстровим №65 від імені померлої, [PERSON] , на ім`я [PERSON] , яка народилася [INFO] у м. Харкові. (а.с. 90-91) З огляду на те, що інші заяви про прийняття або відмову від прийняття спадщини після померлої - [PERSON] в матеріалах спадкової справи відсутні, позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем після смерті свої бабусі, яка у встановленому порядку прийняла спадщину. Згідно ст. 328 ЦКУкраїни право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження Відповідно до ч. 2 ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У відповідності до ч. 1 ст. 1222 Цивільного кодексу України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України, якщо у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу. Згідно частинам 1 та 10 статті 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо. Свідоцтво про право на спадщину видається після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, а у випадках, передбачених частиною другою статті 1270 і статтею 1276 Цивільного кодексу України, - не раніше зазначених у цих статтях строків. Відповідно до підпункту 4.15 пункту 4 Глави 19 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Згідно із ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Право власності повинне спиратися на певний титул (правовстановлюючий документ), для того, щоб бути доведеним перед іншими особами. Частина 1 статті 321 ЦК України передбачає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Неможливість отримання свідоцтва про право на спадщину позбавляє позивача можливості здійснювати права власника у повному обсязі. За змістом приписів ст. 16 ЦК України захист цивільних прав шляхом визнання права власності здійснює суд. Одним зі способів захисту цивільних прав, згідно із п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, є визнання права. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Частиною 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач, на підтвердження своїх вимог надала суду належні та допустимі докази того, що відсутність у неї правовстановлюючих документів позбавляє її можливості оформити право на спадщину в позасудовому порядку. З огляду на встановлені обставини суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved