Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , встановлений рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 06.09.2011 року, визначивши їх у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 гривень 00 копійок, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що з часу ухвалення рішення суду про стягнення аліментів у розмірі 500 гривень щомісячно, витрати на дитину значно зросли, дитина потребує розвитку та відвідує різноманітні розвиваючі заклади, що в свою чергу потребує додаткових фінансових витрат. У зв`язку з викладеним позивач просить збільшити розмір аліментів з 500 до 2500 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 18 лютого 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. На адресу суду 26.06.2020 року вх. № 4666 надійшли заперечення на позовну заяву [PERSON] , згідно яких, відповідач зазначив, що позовна заява носить характер незаконної матеріальної вигоди, необґрунтована та безпідставна, оскільки позивач не довела даний позов належними та допустимими доказами, у зв`язку з цим у позові має бути відмовлено в повному обсязі (а.с.25-27). Також, на адресу суду, 12.08.2020 року вх. 20134, надійшла відповідь на заперечення [PERSON] , згідно якої позивач зазначила, що заперечення відповідача не заслуговують на увагу, оскільки позивач самостійно виховує дитину та вживає всіх заходів щодо її належного забезпечення та розвитку. Також, вказала, що її заробітна плата є нестабільною залежить від відпрацьованих змін на підприємстві а відтак визначений розмір аліментів рішенням суду, що становить 500 гривень на місяць є недостатнім та не відповідає мінімальним затратам на дитину (а.с.30-33). В судовому засіданні позивача [PERSON] , повністю підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити з підстав, що викладені у позовній заяві, додатково пояснила, що вона винаймає квартиру у місті та значні кошти витрачає на оренду житла, дитина відвідує секцію естрадного танцю та курси англійської мови, розмір аліментів, що визначені рішенням суду, є недостатніми та такими, що не відповідають навіть мінімальному розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач [PERSON] , та адвокат відповідача [PERSON] заперечили з приводу задоволення позовних вимог, зазначивши позов необґрунтованим та недоведеним. Відповідач [PERSON] , додатково пояснив, що він дійсно є батьком [PERSON] , але з 2011 року безробітний, від першого шлюбу має дітей, дочку 26 років та сина 14 років, також зазначив, що доглядає батька дружини, на підставі чого просив у позові відмовити. Заслухавши позивача, яка просила задовольнити позов, відповідача та адвоката відповідача, які просили відмовити у позові, вивчивши матеріали справи, дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом досліджуються представлені письмові докази на підтвердження та спростування тих обставин, на які посилались позивач та відповідач по справі, інших суду доказів не представлено, про їх витребування перед судом не порушувалося клопотань. Судом встановлено, що сторони мають спільну дитину: [PERSON] , [INFO] . Свідоцтво про народження видане Першим Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції 07.04.2011 року (серія [NUMBER] ) (а.с.6). Згідно рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 06.09.2011 року (справа № 2-3891/2011) позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі: 500 (п`ятсот) гривень щомісяця і до повноліття дитини, а саме до [INFO] , починаючи з 09.06.2011 року (а.с.10). Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 30.09.2011 року ВП № 29057136 державним виконавцем Зубко Р.Г., відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 2-3891/11 виданого 23.09.2011 року Суворовським районним судом м. Одеси про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів у розмірі 500 грн. (а.с.11). Згідно довідки ТОВ «УКРЕЛЕВАТОРПРОМ» від 20.01.2020 року, [PERSON] працює на даному підприємстві з 09.11.2016 року на посаді диспетчера з повним робочим днем (а.с.12). Відповідно до довідки № 299 від 10.07.2020 року [PERSON] , з 01.10.2019 року займається в групі естрадного танцю та плата за місяць навчання становить 550 грн. Згідно довідки № 25 від 03.07.2020 року [PERSON] , навчається на 3 курсі відділення англійської мови «ЛІК», термін навчання з 01.09.2017 року по 30.06.2020 року (а.с.35). У відповідності до положень ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України «Про державний бюджет на 2020 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Судом враховується, що позивачем не надано доказів на підтвердження зміни матеріального становища платника аліментів. Однак, судом також врахованого, що платник аліментів має задовільний стан здоров`я, є особою працездатного віку, а розмір стягуваних аліментів є недостатнім для забезпечення належного утримання дитини, а також те, що чинним законодавством чітко встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а тому суд вважає, що слід, збільшити розмір аліментів, стягуваних з [PERSON] . Відповідно до частин першої, другої, статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року № 037-VIII частину другу статті 182 СК України викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Із встановлених обставин справи необхідно дійти висновку, що у позивача погіршився матеріальний стан, на підставі ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум складає 2318 грн., з урахуванням обов`язку обох батьків утримувати дитину, слід дійти висновку, що належним та справедливим розміром аліментів на утримання дитини буде 1 300 гривень на місяць, що відповідатиме інтересам дитини, і водночас таким, що не порушить права та інтереси відповідача. Доводи відповідача, що на його утриманні є двоє дітей та він доглядає за батьком своє дружини, судом відхиляються, оскільки доказів, які б свідчили про такий обов`язок, матеріали справи не містять, відповідачем не порушувалось питання щодо їх витребування. Визначений попереднім рішенням розмір аліментів на утримання дитини, не відповідає як приписам ч. 2 ст. 182 СК України, так і ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, оскільки є не достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, і раніше визначений розмір одноособово покладає на позивача зайвий тягар по утриманню спільної з відповідачем дитини, що також не ґрунтується на змісті ст. 180 СК України. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі, у справах, зокрема, про збільшення розміру аліментів. Тому судові витрати відповідно до положень ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial