Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, яким просить суд визнати дії [PERSON] таким, що порушили її права та спричинили матеріальну і моральну шкоду. Крім того позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду в сумі 2 567,93 грн. та моральну шкоду в сумі 12 839,65 грн. та судові витрати покласти на відповідача. Позовні вимоги аргументовані тим, що [PERSON] є власницею ? квартири за адресою: [ADDRESS]. На підставі договору дарування від 17.07.2004 року співвласником зазначеної квартири став [PERSON] З моменту, коли власником став [PERSON], він шляхом психологічного тиску, залякування фізичною розправою, псуванням майна спричиняв значний дискомфорт, перешкоджав нормальному користуванню позивачем своєю частиною квартири. Його неправомірні дії змушували неодноразово викликати наряд міліції з метою вирішення конфлікту. В 2004-2007 роках судами розглядались позовні вимоги [PERSON] щодо вселення в однокімнатну квартиру. 20.08.2008 року апеляційний суд Харківської області, який діяв як суд касаційної інстанції ухвалив рішення по справі №931-кс-07, яким відмовив [PERSON] у вселенні в однокімнатну квартиру. Не маючи можливості проживати в квартирі, [PERSON] передарував частину квартири [PERSON], але після цього фактично продовжує реалізувати свій намір набути право володіння та користування квартирою. Позивач стверджує, що на ґрунті особистої неприязні, [PERSON] постійно ображає позивача, створює дискомфорт у перебуванні та користуванні квартирою, яка йому не належить. [PERSON] часто була змушена покидати приміщення, коли відповідач проходив в гості до співмешканки позивача - [PERSON] Спроби позивача мирним шляхом врегулювати конфлікт не принесли результату та квартирне питання так і не вдалось вирішити. Своїми діями [PERSON] спричинив [PERSON] матеріальну шкоду, яка виражається у численних витратах на придбання ліків, у зв'язку зі значним погіршенням здоров'я. Загальна сума страчених коштів с становить 2567,93 грн. Крім того, відповідачем завдано [PERSON] моральну шкоду, яка полягає у значних душевних стражданнях. Дані страждання викликані безпідставними звинуваченнями, направленими на адресу позивача, погрозах фізичною розправою, виселення з власної ? частини квартири, пошкодженням майна позивача та погіршенням стану квартири. Факт протиправної поведінки [PERSON] підтверджується заявами [PERSON] в міліцію для захисту порушених прав. Позивач стверджує, що відповідач створив у квартирі таку атмосферу, що [PERSON] була змушена змінити місце проживання. На даний час [PERSON] проживає у своїх знайомих. Іншого житла позивач не має. Крім того, [PERSON] без відома та згоди позивача заселив квартиранта [PERSON] у квартиру за адресою: [ADDRESS]. Через перенесений стрес, пов'язаний з неможливістю нормально проживати у власній квартирі, [PERSON] втратила сон, у неї погіршилось здоров'я, самопочуття, в результаті чого вона змушена була звернутися до лікаря. Крім того, [PERSON] є інвалідом 3 групи. Моральну шкоду [PERSON] оцінює в розмірі 12 839,65 грн. Розрахунок проводився наступним чином: 2 567,93 * 5 = 12 839,65 грн. 26.01.2016 року на адресу Київського районного суду м. Одеси надійшло заперечення проти позовної заяви від [PERSON], яким він просить суд відмовити [PERSON] в задоволенні її позову в повному обсязі. В своєму заперечені відповідач зазначив, що 02.08.2008 року згідно Договору дарування ? частини квартири, укладеним між [PERSON] та [PERSON], який було посвідчено 02.08.2008 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Нефедовою Т.О. за реєстром № 1835, [PERSON] стала власником ? частини квартири [ADDRESS]. Після реєстрації в Одеському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості Договору дарування, [PERSON] запропонувала другому співвласнику квартири [ADDRESS] [PERSON] котрій також належить ? частина даної квартири, купить її ? частину квартири або продати її свою ? частину квартири або по взаємної домовленості домовитись про розділ та порядок користування даною квартирою. Мирним шляхом врегулювати питання не вдалось, в зв'язку з чим [PERSON] була змушена звернутись до Київського районного суду м. Одеси для захисту своїх законних прав. 18.06.2013 року Київський районний суд м. Одеси постановив рішення, яким було визнано дії [PERSON] незаконними та були задоволені позовні вимоги [PERSON] та вселення її в належну їй ? частину квартири [ADDRESS]. 12.12.2013 року ухвалою Апеляційного суду Одеської області апеляційну скаргу [PERSON] було відхилено (залишено без задоволення) та рішення Київського районного суду м. Одеси 18.06.2013 року залишено без змін. [PERSON] рішення вказаних судів виконати відмовилась, про що старшим державним виконавцем Поляковим О.Г. 24.02.2014 року було складено відповідний акт. 04.03.2014 року [PERSON] під час примусового виконання рішень вище вказаного суду було вселено до квартири [ADDRESS], про що старшим державним виконавцем Поляковим О.Г. було складено відповідні акти. Під час вказаного вселення [PERSON] а також в інші рази [PERSON] був присутній в квартирі [ADDRESS], в зв'язку з тим, що [PERSON] попросила його бути її представником про що надала відповідну довіреність. Також неодноразово в своїх заявах, скаргах та інших зверненнях [PERSON] зазначала, що [PERSON] та [PERSON] а також її колишній чоловік [PERSON] та його сестра [PERSON] шахрайським шляхом намагаємось заволодіти її квартирою, намагаємось її вбити та інше. Зазначені заяви [PERSON] неодноразово перевірялися співробітниками міліції та їй [PERSON] були наданні відповідні відповіді в яких зазначалось, що противоправних дій в діях [PERSON], [PERSON] та інших осіб не має, та що вирішувати спор щодо зазначеної квартири необхідно мірним шляхом через взаємні домовленості співвласників - тобто між [PERSON] та [PERSON] Відповідач звертає увагу суду на те, що він своїми діями та взагалі ніяким чином не порушував права [PERSON], ніяких незаконних вимог не висовував, перешкод в користуванні зазначеною квартирою [ADDRESS] [PERSON] не чинів та не чинить, квартиру та її майно не пошкоджував, з зазначеної квартири [PERSON] та інших осіб він не виселяв, спілкувався з [PERSON] постійно ввічливо навіть тоді коли вона вела себе агресивно та провокувала його на конфлікти. Таким чином, відповідач стверджує, що інформація, яку поширила [PERSON], не відповідає дійсності та є недостовірною, оскільки вона не підтверджена жодним доказом. Стосовно того, що відповідач вселив квартиранта [PERSON] та гр. [PERSON] у спільну квартиру [PERSON] та [PERSON], який нібито в пояснені 22.03.2015 року повідомив, що знімає зазначену квартиру [ADDRESS] через родичів - [PERSON] повідомив наступне: я [PERSON] та [PERSON] не маємо таких родичів, зазначені особи нам невідомі, яким чином вони потрапили до вказаної квартири ми не знаємо. Крім того, [PERSON] зазначив, що співробітникам міліції та іншим особам жодних письмових та усних пояснені з приводу нібито проживання квартиранта(ів) [PERSON] та [PERSON] в зазначеної квартирі він не надавав, на даний час обставини щодо проживання цих осіб в квартирі йому не відомі. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Представник відповідача заперечував проти задоволення позову. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що в задоволенні заяви слід відмовити з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є власницею ? квартири за адресою: [ADDRESS]. Згідно Договору дарування ? частини квартири, укладеним між [PERSON] та [PERSON], [PERSON] стала власником ? частини квартири [ADDRESS]. Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 3,4 ст. 60 ЦПК України). Під час розгляду справи [PERSON] не довела суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу позовних вимог. Отже, з урахуванням вищевказаного, оцінивши всі обставини у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що обставини, на які посилається позивач, не знайшли свого підтвердження у суді, а отже в задоволені позовних вимог [PERSON] слід відмовити в повному обсязі.

Outcome: dismissed