Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до Новоайдарського районного суду Луганської області з позовом до [PERSON] міської ради Новаойдарського району Луганської області про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 21.03.2017 року померла її мати [PERSON], яка за життя мешкала одна за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, м. Щастя, кв. Енєргєтіков, 11/56. Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме: однокімнатна квартира, яка знаходиться за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, м. Щастя, кв. Енєргєтіков[ADDRESS]. За життя [PERSON] заповіту складено не було, тому спадкування належного їй майна повинно відбуватись в порядку спадкування за законом. Єдиним спадкоємцем першої черги за законом є позивач [PERSON] При зверненні позивача до державного нотаріуса [PERSON] державної нотаріальної контори Луганської області [PERSON] з метою одержання свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено у звязку з відсутністю можливості отримання інформації про наявні у спадковому реєстрі заповіти, оскільки місцем зберігання заповітів є території, що визнанні тимчасово непідконтрольними українській владі. У звязку з вищевикладеними обставинами позивач позбавлена можливості реалізувати своє право на спадкове майно в позасудовому порядку та вимушена звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності на спадкове майно. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилась, в позовній заяві просила суд розглядати справу за її відсутності. Представник відповідача [PERSON] міської ради Новаойдарського району Луганської області [PERSON], який діє на підставі довіреності (а.с.79) в судове засідання не зявився, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував (а.с.78). Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно положень\~ч. 3 ст.\~211\~ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до положень ч. 1\~ст. 223 ЦПК України\~неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У відповідності до положень частини до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки вони обґрунтовані і підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами. Судом встановлено факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що 21.03.2017 року померла мати позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЕД № 493785 (а.с.9), яка за життя мешкала одна за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, м. Щастя, кв. Енєргєтіков[ADDRESS], що підтверджується довідкою № 999, виданою 23.02.2018 року КП «Жилбудсервіс» (а.с.12). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, а саме: однокімнатна квартира, яка знаходиться за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, м. Щастя, кв. Енєргєтіков[ADDRESS]. За життя [PERSON] заповіту складено не було, тому спадкування належного їй майна повинно відбуватись в порядку спадкування за законом. Єдиним спадкоємцем першої черги за законом є позивач [PERSON] Право власності [PERSON], яка померла 21.03.2017 року, на квартиру, розташовану за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, м. Щастя, кв. Енєргєтіков[ADDRESS], підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 02.07.1993 року, видане Луганською ДРЕС, згідно наказу № 453 від 02.07.1993 року (а.с.13, 14-зворотна сторона). Факт того, що позивач [PERSON], [INFO], є дочкою [PERSON], яка померла 21.03.2017 року, підтверджується: копією свідоцтва про народження серії V-УР № 0609494 (а.с.7), копією свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-ЕД № 264027 (а.с.8). При зверненні позивача до державного нотаріуса [PERSON] державної нотаріальної контори Луганської області [PERSON] з метою одержання свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено у звязку з відсутністю можливості отримання інформації про наявні у спадковому реєстрі заповіти, оскільки місцем зберігання заповітів є території, що визнанні тимчасово непідконтрольними українській владі, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02.02.2018 року (а.с.10). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку може застосовуватись, як спосіб захисту, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, відповідно до Постанови Пленуму ВСУ Про судову практику у справах про спадкування. Стаття 16 ЦК України також передбачає такий спосіб захисту права особи, як «визнання права». Таким чином, судовим розглядом встановлено, що факти, викладені позивачем в позовній заяві в обґрунтування позовних вимог, підтверджені письмовими доказами, сумніву у їх достовірності суд не має, визнання права власності на спадкове майно не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб, представник відповідача проти задоволення позовних вимог не заперечував, у звязку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання за [PERSON] права власності на спадкове майно в судовому порядку. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. На підставі ст. ст. 16, 328, 392, 1218, 1220, 1221, 1222, 1261, 1268, 1297 ЦК України,

Outcome: approved