Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до Новоайдарського районного суду Луганської області з позовом до [PERSON] селищної ради Новоайдарського району Луганської області про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що на підставі рішення [PERSON] районної державної адміністрації № 48 від 18.02.1997 року її діду [PERSON] видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0135018 від 02.03.1997 року, відповідно до якого [PERSON] належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Авангард» розміром 11,52 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Зазначений сертифікат зареєстровано 12.06.2000 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 470 та на підставі рішення Новоайдарського районного суду Луганської області № 2-724-2001 р. від 09.10.2001 р. право на земельну частку (пай) розміром 11,52 в умовних кадастрових гектарах передане [PERSON] бабі позивача. На підставі рішення [PERSON] селищної ради від 24.12.2002 року [PERSON] видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 025739, відповідно до якого [PERSON] є власником земельної ділянки площею 6,0395 га, кадастровий номер 4423155100:01:007:0025, розташованої на території [PERSON] селищної ради Новоайдарського району Луганської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, акт зареєстровано за № 1/332. 04.05.2009 року померла бабуся позивача [PERSON] Після її смерті залишилось вищевказане спадкове майно. За життя [PERSON] заповіту складено не було, тому спадкування належного їй майна повинно відбуватись в порядку спадкування за законом. При зверненні представника позивача до приватного нотаріуса [PERSON] районного нотаріального округу [PERSON] з метою оформлення спадщини після смерті [PERSON] йому було розяснено, що у звязку з відсутністю оригіналу Державного акту на право власності на земельну ділянку кадастровий номер 4423155100:01:007:0025, розташовану за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, [PERSON] селищна рада, належну [PERSON], неможливо видати свідоцтво про право на спадщину на зазначене нерухоме майно. Для вирішення даного питання представнику позивача рекомендовано звернутися до суду. За таких обставин позивач позбавлений можливості оформити та зареєструвати спадкове майно в позасудовому порядку, у звязку з чим позивач вимушена звернутися до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно. 05.04.2018 року позивачем відповідним клопотанням було уточнено позовні вимоги (а.с.34). Представник позивача [PERSON] (а.с.26) та позивач [PERSON] у судове засідання не зявились, від позивача надійшла письмова заява про розгляд справи за її відсутності та за відсутності її представника, заявлені вимоги підтримано (а.с.25). Представник відповідача [PERSON] селищної ради Новоайдарського району Луганської області [PERSON] в судове засідання не зявився, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував (а.с.31). Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно положень\~ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до положень ч. 1\~ст. 223 ЦПК України\~неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У відповідності до положень частини до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки вони обґрунтовані і підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами. Судовим розглядом встановлено, що на підставі рішення [PERSON] районної державної адміністрації № 48 від 18.02.1997 року [PERSON] видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0135018 від 02.03.1997 року, відповідно до якого [PERSON] належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Авангард» розміром 11,52 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що підтверджується копією відповідного сертифікату (а.с.8). Зазначений сертифікат зареєстровано 12.06.2000 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 470 та на підставі рішення Новоайдарського районного суду Луганської області № 2-724-2001 р. від 09.10.2001 р. право на земельну частку (пай) розміром 11,52 в умовних кадастрових гектарах передане [PERSON] (а.с.8 зворотна сторона) бабі позивача. На підставі рішення [PERSON] селищної ради від 24.12.2002 року [PERSON] видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 025739 (а.с.10), відповідно до якого [PERSON] є власником земельної ділянки площею 6,0395 га, кадастровий номер 4423155100:01:007:0025, розташованої на території [PERSON] селищної ради Новоайдарського району Луганської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, акт зареєстровано за № 1/332. 04.05.2009 року померла бабуся позивача [PERSON]В, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЕД № 197415 (а.с.6), яка згідно інформації, наданої 31.10.2017 року виконкомом [PERSON] селищної ради Новоайдарського району Луганської області (а.с.7), на день смерть мешкала та була зареєстрована за адресою: [INFO] (Центральна), буд. 66 у складі сімї одна. Після смерті [PERSON] залишилось вищевказане спадкове майно. За життя [PERSON] заповіту складено не було, тому спадкування належного їй майна повинно відбуватись в порядку спадкування за законом. Позивач [PERSON] є онукою [PERSON], яка померла 04.05.2009 року. Мати позивача [PERSON] померла 14.05.2006 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЕД № 058644 (а.с.5), у звязку з чим, позивач згідно ст. 1266 ЦК України є спадкоємцем за правом представлення. Факт того, що позивач [PERSON], [INFO], є онукою [PERSON], яка померла 04 травня 2009 року, підтверджується копією свідоцтва про народження серії V-ЕД № 313707 (а.с.3), повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00019925137 (а.с.37-38). Згідно відповіді на запит №9-12-0.61-1136/2-18, наданою 20.02.2018 року ГУ Держгеокадастру у Луганській області (а.с.22), вартість земельної ділянки площею 6,0395 гектарів ріллі по Державному акту на право власності на земельну ділянку серія ЛГ № 025739, виданий на імя [PERSON] в цінах на 2018 рік становить 142449,34 грн. Вартість по сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЛГ № 013518 по КСП «Авангард» залишок площею 6,01 в умовних кадастрових гектарах в цінах на 2018 рік становить 26721,90 грн. При зверненні представника позивача до приватного нотаріуса [PERSON] районного нотаріального округу [PERSON] з метою оформлення спадщини після смерті [PERSON] йому було надано письмове розяснення (а.с.9), відповідно до якого у звязку з відсутністю оригіналу Державного акту на право власності на земельну ділянку кадастровий номер 4423155100:01:007:0025, розташовану за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, [PERSON] селищна рада, належну [PERSON], неможливо видати свідоцтво про право на спадщину на зазначене нерухоме майно. Для вирішення даного питання представнику позивача рекомендовано звернутися до суду. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 4 ст. 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку може застосовуватись, як спосіб захисту, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, відповідно до Постанови Пленуму ВСУ Про судову практику у справах про спадкування. Стаття 16 ЦК України також передбачає такий спосіб захисту права особи, як «визнання права». Таким чином, судовим розглядом встановлено, що факти, викладені позивачем в позовній заяві в обґрунтування позовних вимог, підтверджені письмовими доказами, сумніву у їх достовірності суд не має, визнання права власності на спадкове майно не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб, представник відповідача проти задоволення позовних вимог не заперечував, у звязку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання за [PERSON] права власності на спадкове майно в судовому порядку. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. На підставі ст. ст. 16, 328, 392, 1218, 1220, 1221, 1222, 1261, 1266, 1268, 1297 ЦК України, ст. 81 ЗК України,

Outcome: approved