Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до П'ятихатського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, шляхом зняття відповідача з місця реєстрації - житлового будинку [ADDRESS], в якому останній зареєстрований, проте з липня 2011 року не мешкає та в добровільному порядку не бажає знятися з реєстрації. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником вищевказаного будинку, в якому зареєстровано місце проживання відповідача. Оскільки відповідач більш як два роки сім місяців в будинку позивача не проживає, не сплачує комунальні платежі, особистих речей в будинку не має, за проханням позивача не бажає зніматися з реєстрації вищевказаного будинку, позивач не може оформити субсидію на оплату житло-комунальних послуг, у зв'язку з чим [PERSON] просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування вказаним будинком, шляхом зняття його з реєстраційного обліку цього будинку. В судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримала, просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судові засідання 24.02.2015 року та 11.03.2015 року повторно не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом отримання судових повісток, про що є відповідні поштові повідомлення в матеріалах справи з підписом відповідача про отримання. Представник третьої особи - Головного управління Державної міграційної служби в Дніпропетровській області в судові засідання 24.02.2015 року та 11.03.2015 року повторно не з'явився, про причини неявки суд не повідомлено, про час та місце розгляду справи управління повідомлено належним чином, про що є відповідні поштові повідомлення в матеріалах справи. На підставі заяви позивача відповідно до ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі за відсутності відповідача та представника третьої особи. Заслухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.03.2007 року та відповідного Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно ДОКП «П'ятихатське БТІ» №13762295 від 02.03.2007 року власником будинку [ADDRESS] є позивач [PERSON] Довідками про реєстрацію місця проживання/перебування особи АДП П'ятихатського РС ГУ ДМС України в Дніпропетровській області №133 від 09.01.2015 року, №92 від 06.02.2015 року посвідчено, що [PERSON], [INFO], з 13.01.2011 року на час розгляду справи зареєстрований у вищевказаному будинку, що також підтверджується відомостями будинкової книги реєстрації мешканців вищевказаного будинку. Згідно пояснень позивача [PERSON], що підтвердили в свої показаннях свідки [PERSON], [PERSON], відповідач [PERSON] за місцем реєстрації у будинку [ADDRESS] більше двох років семи місяців ( в т.ч. на час розгляду справи) не проживає. Відповідно до положень ч.1 ст.71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Стаття 72 Житлового кодексу України передбачає, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Норми ст.405 ЦК України встановлюють, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється окрім іншого на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. У зв'язку з вищевикладеним, оскільки житловий будинок, у якому зареєстрований відповідач, належить позивачу на праві власності, проте відповідач більше двох років семи місяців фактично у будинку не проживає, що підтверджуються показаннями свідків та поясненнями позивача, доказів іншого до суду не надано і не досліджено, суд вважає заявлені позовні вимоги про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням та зняття його з реєстрації місця проживання вказаного будинку обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. В судовому засіданні за згодою позивача відповідно до ч.1 ст.218 ЦПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення. На підставі ст.ст.391,405 ЦК України, ст.ст.71,72 ЖК України, ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,

Outcome: approved