Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом в якому просить визнати [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартирою [ADDRESS]. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що їй на праві приватної власності належить вказана квартира, яку вона придбала у відповідача [PERSON] Згідно умов договору купівлі-продажу квартири, відповідачі зобов'язалися добровільно знятися з реєстраційного обліку, але і досі залишаються зареєстрованими в цій квартирі, що позбавляє позивача законної можливості вільно користуватися та розпоряджатися власним майном. У зв'язку з цим позивач був вимушений звернутися до суду з вказаним позовом (а.с.3-5). Позивач в судове засідання не з'явилась, надала письмову заяву в якій просить розглянути справу без її участі, позов підтримує та просить його задовольнити (а.с.25). Відповідачі в судове засідання не з'явились, надіслали на адресу суду заяву в якій вимоги позову визнають в повному обсязі, розгляд справи просять провести без їх участі (а.с.22). Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не сповістив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 21 серпня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] (а.с.6-8). На підставі цього договору право власності за [PERSON] на вказану квартиру було зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 21.08.2015 р. (а.с.9). Відповідач [PERSON], будучи ще власницею квартири, зареєструвалася в ній в 2000 році, а в 2007 році зареєструвала своїх синів [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). Згідно п.1 договору купівлі-продажу, сторони домовилися, що продавець та зареєстровані з ним особи звільнять відчужувану квартиру та будуть зняті з реєстраційного обліку до 28.08.2015 р. Але, в порушення умов договору, відповідачі і досі залишаються зареєстрованими в цій квартирі, що позбавляє позивача законної можливості користуватися та вільно розпоряджатися майном. Факт не проживання відповідачів понад півроку в квартирі [ADDRESS], підтверджується актом від 23.11.2015 року, складеним та завіреним головою ЖЕД-1 м.Іллічівська, Одеської області (а.с.10). Отже, відповідачі в спірній квартирі не проживають, житлом не користуються, обов'язків по утриманню житла не виконують. Частиною 1 ст.71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ(майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст.383 ЦК України власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи, що відповідачі не проживають за адресою своєї реєстрації понад встановленого законом строку, суд дійшов висновку, що відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] втратили право користування житловим приміщенням за місцем реєстрації, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved