Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON], в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх спільних неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 від усіх видів доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму доході громадян для дитини відповідного віку і до досягнення нею повноліття починаючи з дня подачі заяви. Також, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 від усіх видів доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму доході громадян, мотивуючи тим, що в період шлюбу з відповідачем вона стала непрацездатною, та 24.11.2009 року на підставі діагнозу - захворювання з ураженням опорно-рухового апарату їй присвоєно 2 групу інвалідності безтерміново, тому вона взагалі не має фізичної можливості працювати. В судовове засідання позивач не зявилася. Написала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився. Написав заяву про розгляд справи без нього, позовні вимоги визнав повністю. Погоджується сплачувати аліменти в розмірі, встановленому Законом. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Стаття 182 СК встановлює, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 3 ст. 75 СК України непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом І, ІІ, III групи. Згідно ч. 2 ст. 76 СК України після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу. Згідно ч.1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 24.08.1991 року, від якого народилися син [PERSON]І, який на даний час є повнолітнім та син [PERSON] , [INFO]. Згідно рішення Придніпровського районного суду м.Черкаси від 04 грудня 2014 року. шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідно до довідки МСЕК Серія ЧЕР № 013946. Від 24.11.2009 року [PERSON] є інвалідом ІІ групи безстроково та отримує відповідну пенсію. Відповідач, будучі працездатною та працюючою особою добровільно не надає грошової допомоги на утримання дитини. За таких обставин, враховуючи, що позивач є інвалідом ІІ групи безстроково та не може фізично утримувати себе, але отримує відповідну пенсію по інвалідності , а відповідач має постійний заробіток, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивачки аліменти розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму доходів громадян. Оскільки позивачка, відповідно до вимог Закону, звільнена від сплати судового збору при подачі позовної заяви, то його слід стягнути з відповідача в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial