Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищевказаною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що їй на підставі рішення Фрунзенської сільської ради народних депутатів Генічеського району Херсонської області від 28.05.1996 року IV с. XXII ск. видано державний акт на право постійного користування земельною ділянкою площею 0,98 гектарів, розташованої на території Фрунзенської сільської ради, серія ІІ-ХС № 009394, який було зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею 22 грудня 2001 року за № 716. Вказує, що в Державному акті на право постійного користування землею, допущено орфографічну помилку в написані її імені, а саме замість « [PERSON] » написано « [PERSON] ». З метою виправлення зазначеної помилки заявник звернулася до Фрунзенської сільської ради, проте листом від 25.06.2020 року вих. № 41-1 їй було відмовлено, у зв`язку з чим вона була вимушена звернутися до суду. Заявник та його представник в судовому засіданні підтримали заявлені вимоги та просили суд їх задовольнити в повному обсязі. Представник Генічеської міської ради в судовому засіданні не заперечував проти встановлення факту, що має юридичне значення належності документу. Суд, всебічно, повно, об`єктивно дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного. Згідно ч.1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст.\~315\~ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Судом встановлено, що відповідно до паспорту № [NUMBER] заявник має повне прізвище, ім`я та по-батькові: [PERSON] . Згідно Рішення\~Фрунзенської сільської\~ради народних\~депутатів від\~28.05.1996\~року №IV с. XXII ск. [PERSON] отримала земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства, що розташована на території Фрунзенської сільської ради. Державний акт серії IІ-ХС № 009394 про право постійного користування землею площею 0,98 га, що розташована на території Фрунзенської сільської ради, виданий 22.12.2001 року на ім`я [PERSON] на підставі вищезазначеного рішення Фрунзенської сільської ради народних депутатів від від 28.05.1996 року № IV с. XXII ск. Даний акт зареєстровано в книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 716. Згідно до вимог ч.1 ст.76\~ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Як передбачено\~ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Так, на підтвердження факту належності Державного акту серії IІ-ХС № 009394 заявником був поданий Архівний витяг №13-05-02/1-29 від 08.07.2021 року із рішення 4 сесії 22 скликання Фрунзенської сільської ради від 19.05.1996 року «Про наділення земельних ділянок громадянам згідно їх заяв за межами населених пунктів для розвитку особистих підсобних господарств», відповідно до якого були надані земельні ділянки до 1-го Га загальною площею 339,92 га 359 громадянам, серед яких зазначена [PERSON] . Окрім того, заявником був направлений лист до Відділу Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області, та отримано відповідь з належним чином завіреною копією реєстраційного запису зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №716 від 22.12.2001 року серія II - ХС №009394, де дійсно вказано що земельна ділянка на право постійного користування надавалась [PERSON] . Також, заявник намагалась виправити зазначену помилку в Державному акті в досудовому порядку, звернувшись до Фрунзенської (Азовської) сільської ради із відповідною заявою, але відповідно до листа голови Азовської сільської ради №41-1 від 25.06.2020 року вбачається, що Азовська сільська рада не має можливості виправити вказану помилку, у зв`язку з чим заявнику було рекомендовано звернутись до суду. Як роз`яснено в п.12\~постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Таким чином, оцінюючи досліджені по справі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності в їх сукупності, суд приходить до висновку, що державний акт на право постійного користування землею серії IІ-ХС № 009394 належить - заявнику,\~так як всі дані, які ідентифікують особу, зокрема її прізвище та по-батькові збігаються . Тому суд приходить до висновку, що правовстановлюючий документ, а саме: державний акт серії IІ-ХС № 009394 на право постійного користування землею, виданий на ім`я [PERSON] , належить заявнику\~ [PERSON] . При цьому, суд вважає, що заявник позбавлений можливості у позасудовому порядку встановити факт належності правовстановлюючого документу, оскільки відповідно до листа голови Азовської сільської ради №41-1 від 25.06.2020 року діючим законодавством не передбачено внесення змін в державні акти на право постійного користування землею. Дані розбіжності не можуть бути усунуті іншим шляхом, ніж звернення до суду та перешкоджають заявнику в реалізації його права на володіння та користування майном. Отже, факт про встановлення якого просить заявник, має юридичне значення, при цьому спір про право цивільне відсутній. Таким чином, суд вважає, що заява про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, підлягає задоволенню.

Outcome: approved