Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги позивачка мотивує тим, що [INFO] померла її бабуся - [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на все майно, що їй належало на день смерті, яке складалося з житлового будинку, що розташований по [ADDRESS] . 18 травня 1988 року [PERSON] склала заповіт, за умовами якого зазначений вище житловий будинок заповіла її батькам - [PERSON] та [PERSON] . Після смерті [PERSON] батьки прийняли спадщину, в порядку п.1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР, яка діяла на той час, шляхом вступу в управління спадковим майном, спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалася. [INFO] помер батько [PERSON] , після його смерті відкрилася спадщина на 1/4 частину житлового будинку, що розташований по [ADDRESS] , спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалася, а [INFO] померла її мати [PERSON] , після її смерті відкрилася спадщина на 3/4 частини житлового будинку, що розташований по [ADDRESS] . Вона, у встановленому законодавством порядку, прийняла спадщину після смерті матері, шляхом фактичного прийняття та подачі відповідної заяви до Другої Первомайської ДНК Миколаївської області. Також, заяву про прийняття спадщини подала рідна її сестра, відповідачка у справі [PERSON] , однак, вона не бажає приймати спадщину у вигляді частини житлового будинку та не заперечує проти позову. Постановою нотаріуса Другої Первомайської державної нотаріальної контори від 21.03.2019 року, їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, через те, що реєстрація права власності на житловий будинок не була проведена, в зв`язку із чим вона звернулась до суду із зазначеним позовом. Позивачка та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, проте від них надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання також не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку, проте на адресу суду направила заяву з клопотанням про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає, наслідки визнання позову їй відомі. Дослідивши матеріали справи, заяви сторін у справі, суд прийшов до таких висновків. [INFO] померла - [PERSON] , що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 8). Згідно ксерокопії інвентаризаційної справи, що надійшла з Первомайського МБТІ, [PERSON] була власником житлового будинку по [ADDRESS] , правомірно володіла та користувалася своєю власністю, перешкод для проведення реєстрації права власності на своє ім`я у неї не було, але у зв`язку зі смертю питання, щодо реєстрації права власності залишилось неврегульованим. (а.с.73-107). 18.05.1988 року [PERSON] склала заповіт, належний їй житлового будинку по [ADDRESS] заповіла батькам позивачки: [PERSON] та [PERSON] у рівних долях кожному (а.с.7). До нотаріуса за оформленням своїх спадкових прав [PERSON] та [PERSON] не звертались, прийняли спадщину після смерті [PERSON] в порядку п.1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР, яка діяла на той час, шляхом вступу в управління спадковим майном. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.10). Після його смерті відкрилась спадщина на Ѕ частину житлового будинку по [ADDRESS] , яку фактично прийняти позивачка [PERSON] та її мати [PERSON] , шляхом вступу в управління спадковим майном, оскільки на день смерті спадкодавця, вони проживали та були зареєстровані у цьому будинку. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.12). Заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] подала позивачка та її сестра [PERSON] , яка не бажає приймати спадщину у вигляді частини житлового будинку та не заперечує проти позову. Постановою державного нотаріуса Першої Первомайської нотаріальної контори від 21.03.2019 року, позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом відмовлено у зв`язку із тим, що нею не надано документів, що підтверджують право власності на вказане спадкове майно. Враховуючи, що спадщина відкрилась ще у 1992 році оскільки [PERSON] помер [INFO] , а [PERSON] померла [INFO] , то застосуванню підлягає законодавство чинне на той час, а саме - ЦК УРСР в редакції від 18.07.1963р. Відповідно до ч.1 ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 року), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Згідно вимог ч.1 ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Отже, з наведених вище норм права слідує що померлі [PERSON] та [PERSON] успадкувавши житловий будинок по [ADDRESS] фактично прийняли спадщину, що залишилася після смерті [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленню, майновій самостійності їх учасників. Згідно зі ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч. 2 ст .328ЦК України,право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст.1216ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб. Відповідно до ст.1217ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Статтею 1268 ЦК України передбачено право спадкоємця за законом чи заповітом прийняти спадщину або неприйняти її. Пунктом 23Постанови Пленуму Верхового суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. З роз`яснень, наданих Постановою Пленуму Верхового суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що особа яка не має змоги реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальному порядку набуває право на звернення до суду у порядку позовного провадження із вимогами щодо визнання права на спадщину. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] необхідно задовольнити, оскільки відповідачка визнала позов позивачки, за життя спадкодавці оформлення права власності спадкового майна не здійснили, а позивачка є спадкоємцем за законом після смерті батьків, тому з метою захисту прав позивачки на спадкування, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved