Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з заявою про встановлення факту смерті, заінтересована особа Луганський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Харків). В обґрунтування заявлених вимог заявник зазначає, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Також, заявник зазначає, що заінтересована особа усно відмовила їй у видачі свідоцтва про смерть чоловіка, посилаючись на лист Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду №987/0/208-21 від 22.04.2021. Встановлення факту смерті особи потрібне заявнику з метою отримання свідоцтва про смерть відповідно до чинного законодавства України. Заявник в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, розгляд справи просила проводити без її участі. Представник заінтересованої особи Луганського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Харків), в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Частиною 1 ст. 317 ЦПК України встановлено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Згідно із копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Брянківським МВ УМВС України в Луганській області 18 січня 2000 року, [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Брянка Луганської області, був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 25.10.1991 року міським відділом РАГС м.Брянка, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 25.10.1991 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 489. Прізвище чоловіка після реєстрації шлюбу [PERSON] , прізвище дружини [PERSON] . Отже, судом встановлено, що заявник [PERSON] має право на звернення до суду з цією заявою відповідно до приписів ч. 1 ст. 317 ЦПК України, що підтверджується належними та достатніми доказами, наявними в матеріалах справи. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно з копією лікарського свідоцтва про смерть № 179 складеною за формою первинної облікової документації № 106/о, затвердженою «Наказом» «Міністерства охорони здоров`я Луганської народної республіки» № 591 від 28.08.2015 та виданою 26.10.2020 року установою, що здійснює свою діяльність на тимчасово окупованій території України в Луганській області, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у м. Брянка «Луганської Народної Республіки», а саме за адресою: [ADDRESS] , внаслідок цирозу печінки. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 29.10.2020 року «Відділом запису актів цивільного стану Брянківського міського управління юстиції Міністерства юстиції «Луганської Народної Республіки», [PERSON] (російською), [INFO] , помер [INFO] у м. Брянка «Луганської Народної Республіки», про що складено відповідний актовий запис № 635. Суд враховує, що м. Брянка Луганської області станом на час розгляду цієї справи знаходиться на тимчасово окупованій території України та відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085-р входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Вказана обставина позбавляє заявника можливості зареєструвати факт смерті померлого чоловіка у встановленому законом порядку. При цьому, суд вважає за можливе застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки документів про смерть особи, виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, як доказів, оскільки розуміє, що можливості збору доказів щодо факту смерті особи на окупованій території можуть бути істотно обмеженими, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав людини, включаючи право власності (спадкування), право на повагу до приватного та сімейного життя тощо. Враховуючи вищевикладені обставини та письмові докази, судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , громадянин України, уродженець м. Брянка Луганської області, помер [INFO] у м. Брянка Луганської області, Україна, у віці 60 років. При цьому органи державної реєстрації актів цивільного стану на території України, яка підконтрольна органам влади України, не можуть зареєструвати факт його смерті, адже довідка про причину смерті та свідоцтво про смерть [PERSON] видані установою, яка розташована на тимчасово окупованій території України. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що обставини, викладені заявником у заяві в обґрунтування своїх вимог є достовірними, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, у зв`язку із чим заява [PERSON] про встановлення факту смерті, підлягає задоволенню. У відповідності до ч. 4 ст. 317, п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання цього рішення.

Outcome: approved