Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Жосан Тетяна Іванівна, в якому просить стягнути у рівних частинах з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] подвійну суму завдатку у розмірі 4000 доларів США 00 центів, що еквівалентна 113771 грн. 02 коп. за офіційним курсом НБУ на момент подання позовної заяви, та вирішити питання розподілу судових витрат. Позові вимоги обґрунтовані тим, що 30.09.2020 року між сторонами укладено попередній договір, за умовами якого сторони зобов`язалися до 04.11.2020 року укласти у майбутньому договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] . На підтвердження свої намірів позивач передала відповідачам в рівних частина кожному 56600 грн. (еквівалент 2000 доларів США). Проте, пропозицію відповідачів від 02.11.2021 року про укладення договору 04.11.2021 року, позивач отримала лише 06.11.2021 року, що унеможливило укладання даного договору. Позивач вважає, що такі дії відповідачів свідчать про не виконання ними свої зобов`язань за попереднім договором, а тому вважає, що відповідачі повинні повернути їй подвійний розмір грошової суми (яка є завдатком), отриманої кожним з них у відповідних частинах за попереднім договором. Ухвалою суду від 11.12.2020 року по справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 02.03.2021 року. 02.03.2021 року у зв`язку з неявкою сторін, розгляд справи відкладено на 27.04.2021 року. 07.04.2021 року до суду подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач [PERSON] просить відмовити у задоволенні позову повністю, посилаючись на те, що не виконання умов попереднього договору сталося з вини позивача, яка ухилилася від придбання квартири. 27.04.2021 року за клопотанням представника позивача розгляд справи відкладено на 09.06.2021 року. 09.06.2021 року у зв`язку з неявкою сторін, розгляд справи відкладено на 15.07.2021 року. У судове засідання 15.07.2021 року сторони не з`явилися, викликані належним чином. Позивач заявляла про розгляд справи за її відсутності. Згідно ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що 30 вересня 2020 року між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] було укладено попередній договір р. № 1522 (далі - Договір), посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Жосан Тетяною Іванівною. За умовами Договору (п.1), [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] зобов`язуються у термін до 04 листопада 2020 року включно укласти в майбутньому договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] за обумовлену грошову суму на умовах, встановлених попереднім договором. Відповідно до п. 7 Договору, на виконання умов вказаного договору [PERSON] передала [PERSON] та [PERSON] 56 600 грн 00 коп., в рівних частинах кожному, а саме: [PERSON] - 28 300 грн 00 коп, та [PERSON] 28 300 грн 00 коп. Зазначена грошова сума у зазначених вище частинах була отримана [PERSON] та [PERSON] до підписання попереднього договору у повному обсязі кожним. Ці факти, підтверджені відповідачем [PERSON] у його відзиві на позовну заяву. Позивач посилається на те, що лише 06 листопада 2020 року нею було отримано пропозицію про укладання договору від 02.11.2020 р., якою [PERSON] та [PERSON] запрошували позивачку 04.11.2020 р. об 11:00 прибути до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Червинської Н.Є. для укладання договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , а також зазначали, що вказану квартиру було підготовлено для її використання за цільовим призначенням. 06.11.2020 року [PERSON] направила до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Демидова С.С. заяву р. № 1155 від 06.11.2020 р. про передачу відомостей [PERSON] та [PERSON] про намір придбати належну їм квартиру відповідно до Попереднього договору р. № 1522 від 30.09.2020 р., укладеного між ними та посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Жосан Т.І. Відповідно до п. 9 Договору, сторона, яка необгрунтовано ухиляється від укладання договору купівлі-продажу, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням чи відмовою від договору купівлі-продажу. Якщо [PERSON] та/або [PERSON] необгрунтовано відмовляються (ухиляються) від укладання договору купівлі-продажу, кожен з них зобов`язаний протягом п`яти календарних днів з дня визначеного терміну повернути [PERSON] подвійний розмір грошової суми, отриманої кожним у відповідних частинах за цим договором. Позивач вважає, що не укладення договору купівлі-продажу відбулося саме через ухилення відповідачів від укладання договору купівлі-продажу, а тому вона має право на отримання подвійного розміру грошової суми, отриманої кожним з відповідачів у відповідних частинах за Договором, яку вважає завдатком. Відповідач [PERSON] зазначає про ухилення саме позивача від укладання договору купівлі-продажу, яка не прибула у встановлений час до нотаріуса. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частина 1 ст.628 ЦК передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Інститут свободи договору передбачає можливість сторін вільно визначати зміст договору, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, які не суперечать законодавству, з врахуванням звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. При цьому сторони мають право врегулювати й ті відносини, які не визначені у положеннях актів цивільного законодавства та не суперечать ним. Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до статті 570 Цивільного кодексу України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Статтею 571 ЦК України встановлено наслідки порушення або припинення зобов`язання, забезпеченого завдатком. Так, якщо порушення зобов`язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора. Якщо порушення зобов`язання сталося з вини кредитора, він зобов`язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. За змістом наведених норм ЦК України завдаток є доказом існування зобов`язання, виконує платіжну функцію та є способом забезпечення виконання зобов`язання. Згідно з положеннями статей 546, 548 ЦК України завдатком може бути забезпечене лише дійсне зобов`язання, яке випливає із договору, укладеного сторонами. Відповідно до частини першої статті 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму Згідно зі статтею 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Оскільки договору купівлі-продажу, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам законодавства між сторонами укладено не було, а вони лише домовилися укласти такий договір у майбутньому, то передана позивачкою грошова сума у загальному розмірі 56600 грн. є авансом, а не завдатком. Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеними Верховним Судом України у постановах: від 25 вересня 2012 року у справі № 6-82цс13 та від 13 лютого 2013 року у справі № 6-176цс12; Верховним Судом у постановах від 30 січня 2019 року № 461/5297/16-ц та від 17 червня 2021 року № 711/5065/15-ц. Також, згідно правової позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду від 17 червня 2021 року № 711/5065/15-ц, «посилання заявника на те, що саме з вини іншої особи сторони не уклали основний договорів, а тому позивачка за первісним позовом втратила право вимагати повернення коштів, є безпідставними, оскільки сума грошових коштів, що за своєю правовою природою є авансом, підлягає поверненню особі, яка їх сплатила, незалежно від того, з вини якої сторони не відбулося укладення договору. Оскільки судом визначено правову природу переданих позивачем відповідачам коштів, які є авансом, ці кошти підлягають поверненню [PERSON] , не залежно від того, з вини якої сторони не відбулося укладення договору купівлі-продажу квартири. За таких обставин, суд доходить висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог [PERSON] на користь якою підлягають стягненню 56600 грн., які були передані нею відповідача в рівних частинах. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір за подачу позову майнового характеру у розмірі 1137,71 грн., що підтверджується квитанцією від 30.11.2020 року № 79658. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позовні вимоги задоволені частково, з відповідачів в рівних частинах підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 568,86 грн., тобто по 284,43 грн. з кожного.

Outcome: partial