Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення права користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації місця проживання, стверджуючи, що 26 липня 2002 року між сторонами було укладено шлюб. Від шлюбу у них є спільні діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач зареєстрований в квартирі, яка належить позивачці на праві власності та знаходиться за адресою: [ADDRESS], але відповідач не проживає в квартирі більше одного року. У звязку з вище викладеним позивач звернулась до суду з вказаним позовом. Позивач у судове засідання не зявилась, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечувала щодо винесення по справі заочного рішення (а.с. 24). Відповідач, який належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, з невідомих суду причин, та від нього не надійшло повідомлення про причини неявки (а.с.27). Представник третьої особи до судового не зявився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутністю (а.с.25). Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з неявкою відповідача без поважних причин, враховуючи згоду позивача на ухвалення заочного рішення, судом ухвалено рішення про заочний розгляд справи. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право на житло №4298 від 28 липня 2006 року належить квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с.7). Відповідно до свідоцтва про одруження серії 1-КИ № 168655 виданого 26 липня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Новомосковського міського управління юстиції Дніпропетровської області, відповідач є чоловіком позивача (а.с.6). Від шлюбу у сторін є діти: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖД №011264 виданого Нерубайською сільською радою Біляївського району Одеської області, актовий запис №37 та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖД №083617 виданого Нерубайською сільською радою Біляївського району Одеської області, актовий запис №12 (а.с. 10,11). Згідно акту від 15 вересня 2015 року, встановлено, що [PERSON] не мешкає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9). Довідкою Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області №2177 від 17 вересня 2015 року, встановлено, що [PERSON] зареєстрований в [INFO] та за даною адресою не проживає з 2011 року (а.с. 8). Відповідно до ч. 1 ст. 71 Житлового Кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Не проживання зазначеної особи без поважних причин понад встановлені строки є підставою для визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Відповідно до ст.41 Конституції України, ст.319 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Таким чином, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved