Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на автомобіль КІА Піканто, 2007 р.в, номер кузова [NUMBER], легковий комбі, р.н. [NUMBER], мотивуючи свої вимоги тим, що зазначений автомобіль було придбано для особистого користування позивачки. Оскільки власних коштів на придбання автомобіля вона не мала, то було прийнято рішення про оформлення кредиту на купівлю автомобіля. Але, на той час позивачка не мала офіційної роботи, тому їй було відмовлено у видачі кредиту, і як слід, автомобіль та кредит на його купівлю було оформлено на колишнього чоловіка позивачки, відповідача по справі [PERSON] Оскільки між сторонами існувала домовленість про те, що автомобіль придбано для користування та розпорядження позивачки, 12.10.2007 р. між [PERSON] та банком-кредитором укладено договір поруки № 4949-010/07Р. З самого початку та до останньої виплати за автомобіль вона сплачувала свої особисті кошти та лише вона користувалась ним. 18.11.2008 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія І-КИ № 105793. Після розлучення позивачка продовжувала сама користуватись зазначеним автомобілем, сплачувати за нього кошти по кредитному договору. Вказане підтверджується довідкою про ДТП, з позначенням, що саме вона була за кермом, копіями квитанцій про сплату за кредит, відповідно до яких саме позивачка вносила валюту для погашення кредиту та саме її підпис стоїть в графі платник на квитанціях про погашення кредиту. 27.12.2016 р. договір кредиту було виконано, про що наявна довідка, відповідно до якої банк не має жодних претензій до [PERSON] Гроші на повне погашення кредиту фактично також погашені позивачкою, про що відповідач [PERSON] не заперечував. Арешт з автомобіля знято. Відповідно до домовленості, що існувала між сторонами, відповідач повинен був передати автомобіль, ключі від нього позивачці та поїхати з нею до ВРЕР ДАІ для переоформлення автомобіля. Автомобіль, ключі від нього та свідоцтво про реєстрацію зазначеного автомобіля відповідач віддав, але до цього часу відмовляється від переоформлення, мотивуючи це тим, що оскільки автомобіль дуже пошкоджений, та він не знає як тепер взагалі можна такий автомобіль переоформити. Гроші, що сплачені за кредитним договором є особистою власністю позивачки, набутою вже після шлюбу, і відповідач не має до них жодного відношення. На цей час автомобіль дуже пошкоджено внаслідок ДТП. Тому позивач просить суд визнати за позивачем [PERSON] право особистої приватної власності на автомобіль КІА Піканто, 2007 р.в, номер кузова [NUMBER], легковий комбі, р.н. [NUMBER]. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи її відсутності та відсутності позивача, на заявлених вимогах наполягала. Відповідач [PERSON] до суду не зявився, надав заяву відповідно до якої просив розглянути справу у його відсутність, заперечень проти позову не має. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовну заяву слід задовольнити. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Відповідно до норм ст. 41 Конституції право власності є непорушним. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 57 Сімейного кодексу України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто; Суд може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте нею, ним за час їхнього окремого проживання у зв'язку з фактичним припиненням шлюбних відносин. Якщо у придбання майна вкладені крім спільних коштів і кошти, що належали одному з подружжя, то частка у цьому майні, відповідно до розміру внеску, є його особистою приватною власністю. Судом встановлено, що з 14.06.1995 року по 18.11.2008 р. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 9, 10 копії свідоцтв про укладання шлюбу, про розірвання шлюбу). 08.10.2007 року між ДП «[PERSON] [PERSON]» та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу № 0810К/1-Крв автомобілю марки КІА Піканто, 2007 р.в, номер кузова [NUMBER], легковий комбі, р.н. [NUMBER], 12.10.2017 року автомобіль було передано відповідачу (а.с. 11, 12 копії акту прийому-передачі, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу). Даний легковий автомобіль було придбано у кредит відповідно до кредитного договору № 4949-010/07Р від 12.10.2007 року, укладений між АКБ «Правекс-Банк» та [PERSON], також 12.10.2007 року між сторонами було укладено договір застави транспортного засобу № 4949-010/07Р (а.с. 13-18 - копії договорів). 12.10.2007 року між [PERSON] та АКБ «Правекс-Банк» було укладено договір поруки № 4949-010/07Р (а.с. 19 копія договору). 16.12.2016 року договір кредиту було виконано, про що наявна довідка, відповідно до якої банк не має жодних претензій до [PERSON], арешт з автомобіля знято (а.с. 21-24 - копії договору, витягу, довідки, повідомлення). Згідно наданих суду квитанцій [PERSON] виплачувала кредит за вищевказаний автомобіль своїми коштами, також користувалась ним (а.с. 20 копія довідки). Даний факт визнаний відповідачем по справі (а.с. 81). Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Приймаючи до уваги, що визнання позову відповідачем не суперечить чинному законодавству, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, той факт, що після розірвання шлюбу позивач самостійно сплачувала кредит за автомобіль та користувалась ним, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та про існування правових підстав для їх задоволення. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved