Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до Новозаводського районного суду м. Чернігова з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача завдану матеріальну шкоду у розмірі 1 995,40 грн.; стягнути з відповідача судові витрати, до яких належать витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи 1 728,00 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 2 000,00 грн. та суму сплаченого судового збору, обґрунтовуючи позовні вимоги наступним. Вона являється власником квартири [ADDRESS]. Поверхом вище розташована квартира [ADDRESS] в тому ж будинку, що належить відповідачу. 10.10.2013, внаслідок халатного відношення до сантехнічних приладів, забиття каналізації та не закрученого крану води в квартирі [ADDRESS], відбулося затоплення належної квартири, в результаті чого було пошкоджено стелю та стіни в кухні, стіни в коридорі, кахельну плитку у ванній кімнаті. Відповідно до висновку експертного будівельно-технічного дослідження, розмір завданої матеріальної шкоди по відновленню пошкоджень конструктивних елементів в наслідок їх залиття становить 1 995,40 грн. За проведення експертизи для визначення розміру матеріальної шкоди нею було сплачено 1 728 грн. Відшкодувати завдану їй матеріальну шкоду в добровільному порядку відповідач відмовляється. Зазначає, що для захисту своїх порушених прав їй знадобилась правова допомога, за надання якої нею були понесені додаткові витрати в розмірі 2 000 грн. У судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали, зазначивши, що понесені витрати за проведення експертного будівельно-технічного дослідження в розмірі 1 728 грн. відносяться до складу судових витрат і мають бути стягнуті з відповідача за правилами розподілу судових витрат. Проти заочного розгляду справи не заперечували. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день і час слухання справи повідомлена у встановленому законом порядку (а.с.34). Письмової заяви про відкладення розгляду справи до суду не надходило. За таких обставин, причину неявки, суд визнає неповажною і вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача. Суд вважає, що в матеріалах справи достатньо даних про права і взаємовідносини сторін, а отже, зі згоди позивача, вважає за можливе вирішити справу з постановленням заочного рішення. Заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві власності позивачу [PERSON] (а.с.5). Як вбачається з копії рішення Новозаводського районного уду м. Чернігова від 05.07.2012, яке набрало законної сили, співвласником квартири [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право власності на житло від 07.06.1999 №21-2950, являється відповідач [PERSON] (а.с.9-10). Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до акту Дільниці з обслуговування житлового фонду № 2 КП «Новозаводське» ЧМР від 11.10.2013, в квартирі [ADDRESS] через халатне відношення до сантехнічних приладів (забита каналізації та не закручений кран води) була затоплена нижчерозташована квартира [ADDRESS], а саме: стеля та стіни в кухні, стіни в коридорі, кахельну плитку у ванній кімнаті (а.с.11). Згідно ч. 3 ст. 156 Житлового Кодексу України власник квартири та члени його сім'ї повинні дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Відповідно до ч.1 ст.177 ЖК України громадяни зобов'язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання, до об'єктів благоустрою, додержувати правил утримання жилого будинку і придомової території, правил пожежної безпеки, додержувати чистоти і порядку в під'їздах, кабінах ліфтів, на сходових клітинах та в інших місцях загального користування. Згідно до п.18 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою KM України від 8.10.1992 №572, власники квартир, наймачі та орендарі зобов'язані використовувати приміщення житлових будинків за призначенням, забезпечувати збереження жилих і підсобних приміщень квартир та технічного обладнання будинків, дотримувати правил пожежної безпеки. При появі несправностей у квартирі вживати заходів до їх усунення власними силами або силами підприємств по обслуговуванню житла. Відповідно до висновку № ЧК-429 від 25.11.2013 експертного будівельно-технічного дослідження Чернігівської регіональної торгово-промислової палати (а.с.12-15), розмір завданої матеріальної шкоди в приміщенні квартири [ADDRESS], по відновленню пошкоджень конструктивних елементів внаслідок їх залиття становить 1 995,40 грн. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ч. 1 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З боку відповідача заперечень на позов не надійшло і суд виходить з об'єму наданих позивачем доказів відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України. Суд вважає, що відповідальність за халатне відношення до сантехнічних приладів в квартирі відповідача несе її власник, оскільки вона зобов'язана була слідкувати за сантехнічним станом своєї квартири, однак цього зроблено не було. Тобто, залиття квартири позивача відбулося з вини власника квартири [ADDRESS], яка полягала в халатному відношенні до сантехнічних приладів. Тому, відповідач повинна нести відповідальність за залиття квартири позивача. За встановлених обставин, суд дійшов висновку, що позов в частині відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 1 995,40 грн., обґрунтований та підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи; витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Витрати, понесені [PERSON] на правову допомогу у розмірі 2 000 грн. підтверджуються матеріалами справи, а саме: договором про надання правової допомоги від 25.10.2013, укладеним між адвокатом [PERSON] та [PERSON] (а.с.21), квитанцією до прибуткового касового ордеру від 25.10.2013 про сплату коштів за договором від 25.10.2013 (а.с.22), розрахунком компенсації витрат, пов'язаних з наданням правової допомоги (а.с.30), яка складає 2 000 грн. (надання консультацій з питань цивільного права та процесу 30 хв., ознайомлення з документами необхідними по справі 30 хв., складання позову та підготовка документів до суду 2 год., участь в судових засіданнях) і була виконана адвокатом [PERSON], відповідно до приписів Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». При цьому необхідно привести наступний розрахунок: мінімальна заробітна плата з 01.01.2013 по 30.11.2013 становить 1 147,00 грн.; граничний розмір компенсації відповідно до приписів статті 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» становить: 1147 грн. х 40 % = 458 грн. 80 коп. за одну годину роботи. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що з [PERSON] на користь [PERSON] в рахунок відшкодування понесених витрат на правову допомогу необхідно стягнути 2 000 грн. Крім того, з [PERSON] підлягає стягненню на користь [PERSON] сплачений останньою судовий збір в сумі 243,60 грн. Разом з тим, відповідно до ст. ст. 79, 86 ЦПК України, витрати за проведення експертного будівельно-технічного дослідження у розмірі 1 728 грн., не є витратами за проведення судової експертизи, оскільки проведення цього дослідження здійснювалося у період, що передував зверненню позивача до суду. За таких обставин, на думку суду, вони не відносяться до складу судових витрат і не підлягають розподілу за правилами, визначеними ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: partial