Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до Новобузького районного суду Миколаївської області з позовом до Новобузької міської ради Миколаївської області, третя особа - Реєстраційна служба Новобузького районного управління юстиції Миколаївської області, в якому просила визнати за нею право власності на земельну ділянку, призначену для обслуговування житлового будинку, загальною площею 0,0768 га, яка розташована на [ADDRESS], мотивуючи тим, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14.12.2000 року вона є власником зазначеного вище будинку. Однак, будучи власником вказаного будинку, вона не має можливості оформити право власності на земельну ділянку, площею 0,0768 га для обслуговування житлового будинку, оскільки дана земельна ділянка, на якій розташований зазначений будинок, перебуває у власності її батька [PERSON], померлого [INFO], на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-МК № 028162 від 03.06.1997 року. 23.05.2014 року [PERSON] надала до суду уточнену позовну заяву, в якій просила встановити факт прийняття нею спадщини, після смерті [PERSON], який помер [INFO], на земельну ділянку, загальною площею 0,0768 га, згідно державного акту на право приватної власності на землю, серії ІІ-МК № 028162 виданого 25.06.1993 року на підставі рішення сесії міської ради народних депутатів 5/14 від 25.06.1993 року; визнати за нею право власності на земельну ділянку, призначену для обслуговування житлового будинку, загальною площею 0,0768 га, яка розташована на [ADDRESS]. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила справу слухати без її участі. Представник відповідача Новобузької міської ради Миколаївської області в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, спеціаліст по юридичним питанням міської ради Путіка О.С., який діє на підставі довіреності від 23.09.2013 року, надав суду заяву, в якій позов визнав в повному обсязі та просив справу слухати без його участі. Визнання відповідачем позову, не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Дослідивши письмові докази, суд приходить такого висновку. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Державною нотаріальною конторою Новобузького району Миколаївської області від 14.12.2000 року (а.с.5), позивачка [PERSON] являється власницею житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS], розташованого на земельній ділянці розміром 0,0768 га, згідно державного акту на право приватної власності на землю, серії ІІ-МК № 028162, виданого на підставі сесії Новобузької міської ради № 5/14 від 25.06.1993 року на ім'я [PERSON]. Однак, предметом вказаної спадщини слугував лише будинок, питання про передачу (відчуження) у власність земельної ділянки, на якій розташований цей будинок (для обслуговування житлового будинку) при складанні свідоцтва про право на спадщину за заповітом не вирішувалося. Вище зазначене домоволодіння розташоване на земельній ділянці, площею 0,0768 га, яка належить попередньому власнику домоволодіння [PERSON], який помер [INFO], що підтверджено ксерокопією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Новобузьким відділом РАГС Миколаївської області від 04.05.2000 року (а.с.16) та значиться за ним відповідно до державного акту на право приватної власності на землю, серії ІІ-МК № 028162, виданого Новобузькою міською радою народних депутатів Миколаївської області на підставі рішення сесії міської ради народних депутатів № 5/14 від 25.06.1993 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 3329 (а.с.7). Згідно ч.1 ст.120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти, без зміни її цільового призначення . З моменту передачі земельної ділянки у приватну власність [PERSON] і до цього часу цільове призначення земельної ділянки не змінилося. З огляду на викладене, у зв'язку з визнанням за позивачкою [PERSON] права власності на житловий будинок [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], за свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, до позивачки разом з правом власності на житловий будинок перейшло і право власності на земельну ділянку для його обслуговування, що автоматично припинило право власності [PERSON], як на житловий будинок так і на земельну ділянку. Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, дослідженні в судовому засіданні докази, свідчать про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] про встановлення факту прийняття спадщини після смерті [PERSON], який помер [INFO], позивачкою [PERSON] на земельну ділянку, загальною площею 0,0768 га, згідно державного акту на право приватної власності на землю, серії ІІ-МК № 028162 виданого 25.06.1993 року на підставі рішення сесії Новобузької міської ради народних депутатів № 5/14 та визнання за [PERSON] права власності на земельну ділянку площею 0,0768 га для обслуговування житлового будинку [ADDRESS] Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тобто з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню, сплачений останньою судовий збір в сумі 706 гривень 61 копійки.

Outcome: approved