Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до Соснівського районного суду м. Черкаси із позовом до Черкаської міської ради про зобов`язання виключити з числа службових житлову квартиру за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позову вказує, що відповідно до п. 3.1 рішення Придніпровського райвиконкому № 252 від 19.06.1996 року, її (позивачки) матері [PERSON] , що працювала двірником, було надано однокімнатну квартиру [ADDRESS] на склад сім`ї три особи: вона - [PERSON] , дочка - [PERSON] та дочка - [PERSON] , без зняття з квартирного обліку. Квартира закріплена за РЕУ-1 рішенням Придніпровського РВК № 63 від 28.03.1990 року, як службова. На підставі вказаного рішення було видано ордер № 011586 серії А від 25.06.1996 року з відміткою «службова квартира». Також вказує, що листом Черкаської міської ради від 14.05.2020 року її було повідомлено про те, що, відповідно до п. 7 рішення Придніпровської райради від 28.03.1990 року № 63 «О заселении свободных квартир и квартир текущего освобождения», квартира [ADDRESS] надавалась як службова, інша інформація щодо визначення статусу службовості кімнати № 26 у рішенні відсутня. На свій запит до архівного відділу Черкаської міської ради вона (позивачка) 20.02.2020 року отримала архівний витяг п. 7 рішення Придніпровської райради від 28.03.1990 року № 63 «О заселении свободных квартир и квартир текущего освобождения», згідно з яким вказана кімната надавалась попереднім її мешканцям, а саме двірнику РЕУ - 1..., як службова. Жодних відомостей щодо надання статусу «службова квартира» дане рішення не містить. Такими чином, станом на час звернення з даною заявою, будь - яких рішень виконавчих комітетів районної, міської, районної в місті Ради про включення квартири [ADDRESS] до числа службових просто не існує. Вказує, що вона (позивачка) зверталась до Черкаської міської ради з питанням щодо виключення її кімнати зі складу службового житла з підстав відсутності рішень виконавчих комітетів районної, міської, районної в місті Ради про включення квартири [ADDRESS] до числа службових. Однак, листом № 6301-2 від 13.07.2020 року Черкаської міської ради їй було відмовлено у скасуванні статусу «службова квартира» кімнати [ADDRESS] . Тому, вважає, що статус «службова квартира» [ADDRESS] існує формально, оскільки жодного рішення відповідного органу щодо включення даної квартири до числа службових не існує. А тому, просить зобов`язати відповідача Черкаську міську раду виключити з числа службових житлову квартиру за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 19.08.202 року позовну заяву [PERSON] до Черкаської міської ради про зобов`язання виключити квартиру із числа службових за підсудністю передано до Придніпровського районного суду м. Черкаси. 08.09.2020 року дана цивільна справа надійшла до Придніпровського районного суду м. Черкаси та згідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями передана судді Скляренко В.М. Ухвалою від 11.09.2020 року суддею Придніпровського районного суду м. Черкаси Скляренко В.М. прийнято до свого провадження цивільну справу за позовом [PERSON] до Черкаської міської ради про зобов`язання виключити квартиру із числа службових та визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. 20.10.2020 року представником відповідача Черкаської міської ради за довіреністю Кирманом В.О. до суду подані письмові пояснення на позовну заяву, в яких останній просить врахувати наступне. Відповідно до п. 15 Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській PCP, затвердженого Постановою Ради Міністрів від 04.02.1988 року № 37 «Про службові жилі приміщення» службове жиле приміщення надається робітникам, службовцям і колгоспникам на час виконання ними обов`язків, які потребують проживання в такому приміщенні. Рішенням Придніпровського райвиконкому від 28.03.1990 року квартира [ADDRESS] була закріплена за КП «ВЖ РЕУ-1», як службова, а рішенням Придніпровського райвиконкому № 252 від 19.06.1996 року вказана квартира була надана, як службова, двірнику підприємства КП «ВЖ РЕУ-1» [PERSON] матері позивачки [PERSON] . У 2005 році [PERSON] знялась з реєстрації (виписалась) з квартири [ADDRESS] та залишила проживати там членів своєї родини без наявності на те будь-яких правових підстав. Також зазначає, що в разі коли не вирішені житлові питання багатьох працівників і вони є потенційними претендентами на отримання саме того чи іншого службового житла, як правило, у таких випадках не дозволяється визнавати, що відпала потреба у використанні службового житла. Тобто, службові жилі приміщення, що звільняються (в разі їх звільнення), надаються особам, які мають право на їх одержання в порядку, встановленому Положенням. Відповідно до п. 6 Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській PCP, затвердженого Постановою Ради Міністрів від 04.02.1988 року № 37 «Про службові жилі приміщення», жиле приміщення виключається з числа службових, якщо відпала потреба в такому його використанні, а також у випадках, коли в установленому порядку воно виключено з числа жилих. Сам по собі факт проживання в службових жилих приміщеннях робітників і службовців, які припинили трудові відносини з підприємством, установою, організацією, а також громадян, яких виключено з членів колгоспу, або тих, які вийшли з колгоспу за власним бажанням, не є підставою для виключення цих приміщень з числа службових. Виключення жилого приміщення з числа службових провадиться на підставі клопотання підприємства, установи, організації у віданні якої вона знаходиться (у разі ліквідації організації - її правонаступника, а не на підставі клопотання самого наймача (робітника) чи членів його сім`ї) рішенням виконавчого комітету відповідної районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. В даному ж випадку, потреба у використанні службового житла, а саме, квартири [ADDRESS] не відпала і станом на теперішній час правонаступник Комунального підприємства «ВЖ РЕУ-1» - Комунальне підприємство «Придніпровська СУБ» із клопотанням про виключення з числа службового житла квартири [ADDRESS] до виконавчого комітету Черкаської міської ради не зверталось, тому дана квартира не виключена із числа службових. Таким чином, Черкаська міська рада вважає, що ними жодним чином не було порушено права, свободи та законні інтереси позивачки [PERSON] , а також позивачкою в позовній заяві не наведено підстав, які б вказували на протилежне. А тому, відповідач вважає, що позовні вимоги [PERSON] до Черкаської міської ради не підлягають до задоволення. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси, занесеною до протоколу судового засідання від 20.01.2021 року, залучено до участі в розгляді справи в якості третьої особи Комунальне підприємство «Придніпровська СУБ» Черкаської міської ради. Ухвалою Придніпровського\~районного суду\~м.\~Черкаси,\~занесеною до\~протоколу судового\~засідання від\~02.06.2021\~року, замінено третю особу Комунальне підприємство «Придніпровська СУБ» Черкаської міської ради на Комунальне підприємство «Благоустрій» Черкаської міської ради. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник за довіреністю [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача - Черкаської міської ради, за довіреністю Волкович Ю.О., просила відмовити [PERSON] в задоволенні позову з підстав, викладених у наданих відповідачем письмових поясненнях щодо заявлених позовних вимог. При цьому, просила врахувати, що Черкаська міська рада не порушувала прав позивачки [PERSON] та не є неналежним відповідачем в даній справі. В судове засідання представник третьої особи - КП «Благоустрій» Черкаської міської ради не з`явився, не повідомивши суд про причини неявки, хоча про день, час та місце розгляду заяви був повідомлений в установленому законом порядку. Заслухавши пояснення позивачки [PERSON] , її представника [PERSON] , представника відповідача [PERSON] , дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову, виходячи із наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 4 та 15 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що не суперечать загальним засадам цивільного законодавства. Згідно зі статтею 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). В судовому засіданні було встановлено, що рішенням виконавчого комітету Придніпровської районної ради народних депутатів м. Черкаси №63 від 28.03.1990 року «Про заселення вільних квартир і квартир поточного звільнення» квартиру проточного звільнення №26, яка складається із одної житлової кімнати площею 18,91 кв.м. по [ADDRESS] надана, як службову, двірнику РЕУ-1. Квартира надається в порядку тимчасового поліпшення житлових умов до настання черги на отримання житла без зняття з квартирного обліку (а.с. 7). Рішенням виконавчого комітету Придніпровської районної ради народних депутатів м. Черкаси № 252 від 19.06.1996 року «Про заселення вільних квартири та квартир поточного звільнення» двірнику [PERSON] (матері позивачки) надано однокімнатну квартиру [ADDRESS] на склад сім`ї три особи (вона, дочка [PERSON] , дочка [PERSON] ) без зняття з квартирного обліку. Квартира закріплена за РЕУ_1 рішенням Придніпровського РВК №63 від 28.03.1990 рок, як службова (а.с. 11-12). Крім того, 25.06.1996 року [PERSON] був виданий і ордер №011586 на заселення квартири [ADDRESS] на склад сім`ї із трьох осіб (вона, дочка [PERSON] , дочка [PERSON] ), (а.с. 10). Таким чином позивачка [PERSON] заселилася в квартиру [ADDRESS] , житловою площеню 18,96 кв.м. на підставі ордеру на житлове приміщення №011586 від 25.06.1996 року, який був виданий на ім`я її матері [PERSON] . Також в судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] зверталася до Черкаської міської ради з питання зняття статусу «службова» із квартири [ADDRESS] , а в подальшому і до суду із позовом до Черкаської міської ради, Виконавчого комітету Черкаської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 21.04.2015 року зобов`язано виконавчий комітет Черкаської міської Ради розглянути і прийняти рішення по суті на звернення [PERSON] від 19.06.2014 року щодо зняття статусу «службова» в тому числі із [ADDRESS] . На виконання вищевказаної постанови Соснівського районного суду м. Черкаси, виконавчим комітетом Черкаської міської ради 26.06.2015 року було прийняте рішення №664 про відмову у виключенні квартири [ADDRESS] із числа службових. Вказане стверджується, листом Департаменту житлово-комунального комплексу Черкаської міської ради від 13.07.2020 року вих. №6301-2, адресованого представнику позивачки [PERSON] [PERSON] (а.с. 15). Крім того, вказані обставини не заперечувалися і сторонами в судовому засіданні. Таким чином, з викладеного слідує, що виконавчим комітетом Черкаської міської ради вже було прийнято рішення 26.06.2015 року №664 про відмову у виключенні квартири [ADDRESS] із числа службових. У випадку\~не погодження\~із вказаним\~рішенням позивачка\~мала можливість\~оскаржити таке\~рішення до\~суду.\~ Натомість позивачка звернулася до суду із даним позовом до відповідача Черкаської міської ради та просить саме даного відповідача Черкаську міську раду виключити з числа службових житлову квартиру [ADDRESS] . За змістом статей 58, 61\~Житлового кодексу\~Української РСР єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення є ордер, надалі на підставі якого укладається відповідний договір найму такого приміщення. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті ради (статті 118, 121 ЖК Української РСР). Відповідно до статей 121 та 123 ЖК Української РСР, порядок надання службових жилих приміщень установлюється цим Кодексом та іншими актами законодавства. Порядок надання службових жилих приміщень у будинках державного та громадського житлового фонду і користування ними визначено Положенням «Про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР», затвердженим постановою Ради\~Міністрів УРСР\~від 04.02.1988\~року №\~37\~«Про службові\~жилі приміщення» (з відповідними змінами). Відповідно до п. 6 вищевказаного Положення, жиле приміщення виключається з числа службових, якщо відпала потреба в такому його використанні, а також у випадках, коли в установленому порядку воно виключено з числа жилих. Сам по собі факт проживання в службових жилих приміщеннях робітників і службовців, які припинили трудові відносини з підприємством, установою, організацією, не є підставою для виключення цих приміщень з числа службових. Виключення жилого приміщення з числа службових провадиться підставі клопотання підприємства, установи, організації рішенням виконавчого\~комітету відповідної районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Звертаючись із даним позовом до суду, позивачка [PERSON] просить суд зобов`язати саме Черкаську міську раду виключити житлову квартиру [ADDRESS] із числа службових. Однак, вказаним вище Положенням «Про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР» визначений порядок виключення жилого приміщення із числа службових, зокрема, що прийняття такого рішення віднесено виключно до компетенції виконавчого комітету відповідної районної, міської, районної в місті Ради. Статтею 16 ЦК передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідач це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача. Відповідно до статті 51 ЦПК України, чинної на час ухвалення рішення, суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до частини п`ятої статті 12 ЦПК України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. Враховуючи вищенаведене, а також письмові пояснення представника відповідача Черкаської міської ради від 20.10.2020 року та пояснення представника відповідача, надані в судовому засіданні, суд з`ясовував у позивачки [PERSON] та її представника [PERSON] питання суб`єктного складу, однак клопотань про залучення до участі в справі належного відповідача заявлено не було. Натомість останні пояснили, що на їх думку відповідачем по справі має бути саме Черкаська міська рада. В силу ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна особа несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. А тому, з урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову [PERSON] до Черкаської міської ради, третя особа: Комунальне підприємство «Благоустрій» Черкаської міської ради про зобов`язання виключити квартиру із числа службових. На підставі викладеного вище та

Outcome: dismissed