Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь заборгованість за договором позики від 02.11.2015 в розмірі 24000,00 грн., а також інфляційні втрати - 750,39 грн. та 3% річних - 181,48 грн. за період з травня по липень 2017 року, відшкодувати судові витрати, посилаючись на те, що відповідач [PERSON] отримав від неї в борг грошові кошти в розмірі 184000,00 грн., зобов'язавшись повертати їх рівними частинами по 8000,00 грн. щомісячно, починаючи з грудня 2015 року. Однак [PERSON] свої грошові зобов'язання належним чином не виконує, грошові кошти в добровільному порядку не повертає, що змушує позивача звертатися до суду за захистом своїх законних прав та інтересів. До суду надійшла заява представника позивача [PERSON] - адвоката Погорелової О.В. про розгляд справи за її відсутності із зазначенням щодо підтримання позовних вимог в повному обсязі та ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомлявся про дату, час та місце судового засідання у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справу за його відсутності не надавав. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, давши добутому правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 02 листопада 2015 року між [PERSON] та [PERSON] укладений договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Скорбач\~ Я.С., зареєстрований в реєстрі за №2370, відповідно до якого [PERSON] передала, а [PERSON] прийняв грошові кошти в сумі 184000,00 грн., взявши на себе обов'язок щомісячно до 3-го числа кожного місяця рівними частинами в сумі у розмірі 8000,00 грн. повертати суму позики, починаючи з грудня 2015 року (а.с. 8-9). На підтвердження отримання грошових коштів [PERSON] надано власноруч написану розписку (а.с. 7). Згідно положень ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частина 2 ст. 1047 ЦК України встановлює, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Як визначено ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановленого договором. Положення ст. 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором чи законом (ст. 525 ЦК України). В порушення умов укладеного договору [PERSON] грошові кошти у строк, визначений договором, у добровільному порядку не повертає. Заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12.04.2016 у справі № 641/963/16-ц присуджено до стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу за договором позики від 02.11.2015 за період грудень 2015 року - березень 2016 року з урахуванням індексу інфляції та 3% річних в розмірі 32308,00 грн. Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 24.03.2016 у справі № 641/115753/15-ц шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, прізвище дружини після розірвання шлюбу змінено на дошлюбне «Глушкіна». Заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10.07.2017 у справі № 641/2869/17 присуджено до стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу за договором позики від 02.11.2015 за період січень-травень 2017 року з урахуванням індексу інфляції та 3% річних в розмірі 22579,30 грн. Статтею 625 ЦК України передбачено, зобов'язання боржника, який прострочив виконання грошового зобов'язання, сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно розрахунку, наданого представником позивача, сума боргу [PERSON] перед позикодавцем [PERSON] за період травень-липень 2017 року складає 24000,00 грн., а також 3% річних в розмірі 181,48 грн., індекс інфляції - 750,39 грн. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Щодо вимог [PERSON] про відшкодування витрат на правову допомогу в розмірі 4500,00 грн., суд приходить наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Постановою Кабінету Міністрів України № 590 від 27 квітня 2006 року «Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» затверджено граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом справи. Граничний розмір витрат, пов'язаних з правовою допомогою стороні, на користь якої ухвалено судове рішення в цивільній справі у випадку, якщо компенсація сплачується іншою стороною, не повинен перевищувати суму, що обчислюється виходячи з того, що зазначеній особі виплачується 40 % розміру мінімальної заробітної плати за годину її роботи. Відповідно до розрахунку наданих послуг (консультації, складання позовної заяви тощо) з зазначенням часу, витрати на правову допомогу понесені позивачем складають 4500,00 грн., які підлягають відшкодуванню [PERSON], що відповідає положенням ст. 84 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved