Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька, третя особа - орган опіки та піклування Лисичанської міської ради, в якому вказано, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Лисичанського міського суду від 06 квітня 2012 року був розірваний. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. 25 квітня 2015 року позивачка уклала шлюб з [PERSON] та змінила своє прізвище з [PERSON] на [PERSON]. За взаємною згодою між батькам донька залишилась проживати з позивачкою. Позивачка матеріально утримує дитину та належним чином піклується про дитину. З часу розірвання шлюбу відповідач участі у вихованні дитини не приймає, розвитком дитини не цікавиться. Відповідач безпідставно чинить перешкоди у здійсненні заходів, спрямованих на покращення здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. В Російській Федерації постійно мешкають та працюють рідні позивачки, які постійно запрошують її на відпочинок та оздоровлення. Відповідач відмовляється надати у передбаченому законодавством України порядку дозвіл на виїзд дитини за кордон. При цьому не аргументуючи причини відмови. Вважає, що така позиція відповідача шкодить інтересам дитини та не сприяє її всебічному розвитку та вказує на зловживання відповідачем своїми батьківськими правами. Просила суд надати дозвіл на неодноразові виїзди неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] за межі України до Російської Федерації і Польщі у супроводі матері дитини [PERSON] без згоди його батька [PERSON] з моменту вступу в законну силу рішення суду до досягнення дитиною повноліття. Надати дозвіл [PERSON] без годи батька [PERSON], оформлювати необхідні проїзні документи для тимчасового виїзду або супроводу неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] за межі України до Російської Федерації і Польщі до досягнення нею повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, до суду подала письмову заяву, у якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Просила суд розглядати справу без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, а саме оголошенням в газеті «Урядовий кур'єр», № 138 від 31.07.2015. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивачка та представник третьої особи не заперечували проти розгляду справи за відсутності відповідача. Представник третьої особи [PERSON] у судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, не заперечувала проти позову. У зв'язку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлені законом. Громадянин України не може бути позбавлений права в будь-який час повернутися в Україну. Відповідно до ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 313 ЦК України, фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Відповідно до Постанови КМУ «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» від 27 січня 1995 року № 57, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску та без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Відповідно до Постанови КМУ «Про затвердження Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення» від 31 березня 1995 року № 231, оформлення паспорта / проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Для дітей віком від 14 до 18 років у заяві зазначається відсутність обставин, що обмежують згідно із законодавством право їх виїзду за кордон. В судовому засіданні встановлено, що згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 12 лютого 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції Луганської області, [PERSON] народилась 05 лютого 2008 року, про що зроблено актовий запис № 121. Батьком дитини записаний - [PERSON], матір'ю - [PERSON] /а.с.7/. Згідно з рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 06 квітня 2012 року, шлюб зареєстрований між [PERSON] та [PERSON], 12.11.2005 відділом РАЦС Лисичанського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 719, розірвано /а.с.8/. Згідно із свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] від 25 квітня 2015 року, укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON], прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] /а.с.6/. Згідно з довідкою ЛКП «Паспортна служба», [PERSON] проживає разом з донькою - [PERSON] за адресою : [ADDRESS]/112 /а.с.9/. З огляду на викладене діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Оскільки у позивачки є складнощі в отриманні згоди відповідача на виїзд дитини за кордон, та враховуючи, що тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини за кордон відповідає її інтересам, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька, третя особа - орган опіки та піклування Лисичанської міської ради, підлягає задоволенню.

Outcome: approved