Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить усунути їй перешкоди в користуванні житловим будинком з господарсько-побутовими будівлями під номером 19, що знаходиться по вулиці Зарічна, в селі Клинці, Кіровоградського району Кіровоградської області, шляхом визнання таким, що втратив право користування вказаним житловим будинком [PERSON], [INFO] та зняти його з реєстраційного обліку. В обґрунтування позову зазначено, що позивачу належить на праві приватної власності вищезазначений житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями. Відповідач, [PERSON], [INFO], є двоюріднім братом позивача, який з 23.12.1995 року зареєстрований в даному житловому будинку, але з 2004 року не проживав і не проживає по теперішній час, місце його проживання не відоме. Реєстрація відповідача у житловому будинку, який належить позивачу, порушує її права щодо володіння, користування та розпорядження належним житлом, а тому [PERSON] вирішила звернутися з відповідним позовом до суду. Від позивача [PERSON] надійшла заява, в якій вона просить суд розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в призначене судове засідання не зявився, про час, дату та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, а саме: судовими повістками по останньому відомому місцю проживання. На підставі ст. 224-225 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, який розташований за адресою: Кіровоградська область, Кіровоградський район, с. Клинці, вул. Зарічна, б.19, належить позивачу [PERSON] на праві приватної власності на підставі договорів дарування від 20.08.2015 та 19.08.2015. Зазначене підтверджується копіями договорів дарування, копіями витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та копією інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 90527677 від 26.06.2017 (а.с.6-7, 8, 9-10, 11, 12-13). Відповідач [PERSON], який є двоюрідним братом позивача, в вищезазначеному будинку зареєстрований з 23.12.1995, але з 2004 року не проживає, що підтверджується довідкою №536, яка видана виконавчим комітетом Клинцівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області 01.07.2017 ( а.с.15). З письмових пояснень сусідів позивача: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] слідує, що вони особисто знайомі з [PERSON] і підтверджують, що він за адресою Кіровоградська область, Кіровоградський район, с. Клинці, вул. Зарічна, б.19, не проживає з 2004 року, оскільки його батьків було позбавлено батьківських прав (а.с. 16, 17, 18). В силу вимог ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Підставою звернення до суду є захист прав власника щодо безперешкодного володіння та користування належним йому майном, усунення обмежень його прав, які повязані з фактом реєстрації місця проживання відповідачів за адресою будинку, що належить позивачу. Статтею 41 Конституції України закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 3 ст.47 Конституції України гарантується право на житло і встановлено, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 15 та ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно із ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування і розпорядження своїм майном, частина 1 статті 321 ЦК України визначає, що право власності є непорушним. В ст. 319 ЦК України зазначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно із ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, позовна вимога в частині визнання відповідача такими, що втратив право користування житловим будинком, який належить позивачу, обґрунтована, а тому підлягає задоволенню. Що стосується позовної вимоги про зняття відповідача з реєстраційного обліку, то в цій частині вимога задоволенню не підлягає, оскільки\~стаття 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~передбачає, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; тощо. Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи. Тобто рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, є підставою для зняття цієї особи з реєстрації місця проживання і додаткового підтвердження рішенням суду - не потребує. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 640,00 грн. На підставі ст.ст. 15, 16, 317, 319, 321, 405, ЦК України,

Outcome: partial