Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до Ковельської міської ради про стягнення майнової шкоди в розмірі 120000 гривень. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач являється власником земельної ділянки [ADDRESS] в місті Ковелі, проживає [ADDRESS] а власник іншої сусідньої земельної ділянки [ADDRESS] в місті Ковелі [PERSON] у 2002-2003 роках вибирав за допомогою бульдозера верхній шар грунту з належної їй земельної ділянки по [ADDRESS] в м.Ковелі та суміжної земельної ділянки, яка розташована поряд з належною позивачу земельною ділянкою, тоді як саме вона та її сім»я тривалий час користувалась згаданою земельною ділянкою та вимощували її, витрачали кошти на купівлю 120 вантажних автомобілів КАМАЗу грунту. Вказує, що дізналась про те, що вимощена її сім»єю земельна ділянка, з якої [PERSON] знімав землю, була передана 19.02.2015 року відповідачем - Ковельською міською радою - в користування [PERSON] строком на 49 років, тоді як позивач, понісши матеріальні затрати в сумі 120000 гривень на придбання грунту та вимостку згаданої земельної ділянки, не отримала грошової компенсації за такі витрати. Вважає, що відповідачем їй завдано майнову шкоду в розмірі 120000 гривень, яку і прохає стягнути з останніх. Позивач [PERSON] у судове засідання не з»явилась, хоча, відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України, завчасно та належним чином була повідомлена про час та місце судового розгляду справи, - що підтверджено розпискою про вручення судової повістки її представнику - адвокату [PERSON] - для передачі [PERSON], із урахуванням чого судовий розгляд справи проводиться у відсутності позивача. Заяви про відкладення судового розгляду справи чи про причини неявки до суду від позивача не надходило. Представник позивача - адвокат [PERSON] у судовому засіданні повністю підтримала заявлені її довірителькою позовні вимоги з підстав, наведених у позовній заяві та пояснила суду, що у 2000-му році [PERSON] зняв екскаватором верхній шар грунту з належної позивачу земельної ділянки по [ADDRESS] в м.Ковелі і суміжних земельних ділянок площами 137 кв.м. та 212 кв.м., внаслідок чого утворився котлован. У 2002-2003 роках позивач придбала 120 вантажних автомобілів КАМАЗу грунту на вимостку такого котлована, провела за власний котш таке вимощення, у т.ч. суміжних земельних ділянок, які їй не належали, оскільки Ковельська міська рада неодноразово обіцяла передати суміжну ділянку їй в оренду. Однак, у 2015 році позивач дізналась про те, що суміжна земельна ділянка передана в довгострокову оренду її сусіду [PERSON], а відшкодування на придбання грунту та проведення вимостки вона не отримала, із урахуванням чого вважає, що відповідач повинен відшкодувати їй витрати, понесені на купівлю грунту та вимостку земельних ділянок. Просить задовольнити позов. Представник відповідача - Ковельської міської ради - Клевецька Т.Г. у судовому засіданні не визнала заявлені позовні вимоги та пояснила, що будь-якої майнової шкоди позивачу діями чи бездіяльністю відповідача - Ковельської міської ради - завдано не було, вважає, що заявлені позивачем вимоги не доведені будь-якими належними і допустими доказами, не обгрунтовані належним чином, та просить відмовити у задоволенні позову. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази у справі, приходить до висновку про безпідставність заявленого позову та відмовляє у його задоволенні, виходячи з наступного. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені статтею 1166 ЦК України. Зокрема, згідно частини 1 згаданої норми Закону, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, передбачених статтею 61 цього Кодексу. Звертаючись до суду з позовними вимогами про стягнення майнової шкоди з Ковельської міської ради, позивач не вказала якими саме діями чи бездіяльністю відповідача їй було завдано майнову шкоду та не обгрунтувала таких своїх вимог з посиланняя на докази. Крім того, завляючи про заподіяння майнової шкоди, [PERSON] вказала, що така шкода полягає у понесенні нею майнових витрат на придбання у 2002-2003 роках грунту в кількості 120 вантажних автомобілів КАМАЗ на загальну суму 120000 гривень для вимощення належної їй земельної ділянки по [ADDRESS] в м.Ковелі та суміжної земельної ділянки площею 137 кв.м. і 212 кв.м., якими вона тривалий час користувалась та вимостку яких проводила після зняття [PERSON] у 2000-му році верхнього шару грунту з таких ділянок, та якому в подальшому відповідач передав таку земельну ділянку у довгострокове користування. Разом з тим, всупереч вимогам ст.60 ЦПК України, позивач не надала суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що суміжна земельна ділянка площею 137 кв.м. та 212 кв.м. по [ADDRESS] в м.Ковелі перебувала в її правомірному користуванні, доказів того, що у 2002-2003 роках вона понесла витрати в сумі 120000 гривень на придбання (грунту) землі (накладна №894 від 17.07.2015 року про вартість піску не підтверджує зазначених обставин), не надала доказів того, що вона проводила вимостку згаданої земельної ділянки площею 137 кв.м. та 212 кв.м. і мала на це відповідні повноваження, а також доказів того, що гр-ном [PERSON] у 2002-2003 роках було протиправно знято верхній шар грунту з вище згаданих земельних ділянок. Надані стороною позивача копії фотознімків та заяв позивача і відповідей на письмові звернення позивача з приводу правомірності дій гр.[PERSON] та посадових осіб Ковельської міської ради не є належними та допустимими доказами, оскільки вони не підтверджують та не спростовують зазначених обставин. Крім того, позивач не мотивувала у позовній заяві своїх вимог, заявлених саме до Ковельської міської ради, зокрема, - якими діями (бездіяльністю) останніх їй було завдано майнову шкоду, вказавши лише про факт виділення відповідачем у довгострокову оренду [PERSON] згаданої земельної ділянки. Відтак, заявлені [PERSON] позовні вимоги до Ковельської міської ради про стягнення майнової шкоди є безпідставними та не підлягають до задоволення. Крім того, відповідно до ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, тоді як сама позивач вказала у позовній заяві на завдання їй майнової шкоди внаслідок неправомірного зняття грунту [PERSON] у 2000-му році з вимощеної нею у 2002-2003 роках земельної ділянки. Однак, згідно ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Представник відповідача у судовому засіданні заявила, що не вважає за необхідне застосовувати позовну давність та просить відмовити у задоволенні позову лише за безпідставністю заявлених позовних вимог. Із урахуванням наведедного та

Outcome: dismissed