Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, яку з часом уточнила, до Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області, [PERSON] , [PERSON] , Третя особа: Перша державна нотаріальна контора Харківського району Харківської області, в якій просила визначити їй додатковий строк для подачу до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , строком у два місяці з часу набрання рішенням законної сили. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , яка на день смерті постійно проживала за адресою: [ADDRESS] . Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частини квартири [ADDRESS] . Вказана квартира належала [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 07.05.2005 року, посвідченого ПН ХРНО Харківської області Цидибрагою С.О. Квартира була придбана [PERSON] у шлюбі із [PERSON] . [PERSON] доводиться тіткою чоловіка позивача - [PERSON] . Позивач з чоловіком знаходились в дружніх стосунках з [PERSON] та [PERSON] , які були людьми похилого віку, часто хворіли. [PERSON] ніколи не казала позивачу про те, що залишила на ім`я останньої заповіт. У [PERSON] був син від першого шлюбу- [PERSON] , який мешкав за адресою: [ADDRESS] , останній зловживав спиртними напоями та ображав матір. Крім того, у [PERSON] був чоловік [PERSON] , який мешкав разом із нею на час відкриття спадщини. Позивач знала, що після смерті [PERSON] - [PERSON] подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті матері. Крім того, її чоловік- [PERSON] відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, прийняв спадщину після смерті дружини. Як тепер стало відомо позивачу із відповіді держнотконтори, 16 листопада 2010 року при відкритті спадкової справи нотаріусом не надсилалась та не розміщувалась в пресі інформація про наявність заповіту на користь позивача після смерті спадкодавця [PERSON] , оскільки відомості про інших спадкоємців останньої держнотконторі були невідомі. З наданої копії спадкової справи № 1074/2010 убачається, що [PERSON] дійсно подав заяву про прийняття спадщини після смерті матері, була заведена спадкова справа, але ніхто із спадкоємців першої черги за законом не звертався до нотаріальної контори за її оформленням. В 2013 році [PERSON] помер. Після смерті дружини [PERSON] залишився проживати в квартирі [ADDRESS] , інших близьких людей окрім сім`ї позивача він не мав. В 2011 році [PERSON] залишив заповіт, яким заповідав усе належне йому на день смерті майно [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер. Позивач з чоловіком поховали [PERSON] . У встановлений законом строк позивач подала заяву до приватного нотаріуса Полякової Л.О. про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , та з`ясувала, що останній фактично прийняв спадщину після смерті своєї дружини [PERSON] , оскільки був зареєстрований за однією адресою з спадкодавцем. Нотаріусом Поляковою Л.О. за даними спадкового реєстру було виявлено спадкову справу після померлої [PERSON] № 1074/2010, яка була заведена Першою ДНК Харківського району Харківської області. Від нотаріуса Полякової Л.О. позивач дізналась про наявність заповіту, складеного [PERSON] на користь [PERSON] , який складений спадкодавцем 04.03.2009 року та посвідчений нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Цидибрагою С.О. За заповітом, [PERSON] заповідала усе належне їй на день смерті майно [PERSON] . Звернувшись до Першої ДНК Харківського району Харківської області з заявою про прийняття спадщини за заповітом, позивачу постановою від 12.12.2018 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Позивач вважає, що пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки не проживала зі спадкодавцем на момент смерті, не є спадкоємцем першої черги за законом, а тому об`єктивно не могла знати про наявність на її ім`я заповіту. Крім того, позивач не є родичем спадкодавця [PERSON] , у якої на той час були спадкоємці першої черги за законом її чоловік та син. Представником Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області надано відзив на позовну заяву, в якому останній заперечував проти задоволення позову. Зазначив, що [PERSON] не надала жодних доказів з яких саме причин вона пропустила строк для прийняття спадщини за заповітом від [PERSON] , крім того, що нібито була не обізнана про наявність заповіту. Крім того, з тексту заповіту стає зрозумілим, що спадкодавець [PERSON] склала заповіт 04.03.2009 року у присутності свідків, один з яких є ймовірно родичем позивачки, а саме [PERSON] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , там де зареєстрована і [PERSON] . Тому слід вважати, що [PERSON] міг повідомити позивачу про наявність заповіту своєчасно і вона достеменно знала про наявність заповіту на її ім`я ще за життя спадкодавця. До Першої державної контори Харківського району Харківської області позивач звернулась 10.12.2018 року, де їй було відмовлено, так як після смерті спадкодавця пройшло більше 8 років і до цього часу заяви від [PERSON] про прийняття спадщини до держнотконтори не надходили. У судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, просили задовольнити. Представник Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області в судове засідання не з`явився, повідомлявся своєчасно і належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилась, повідомлялась своєчасно належним чином, причини неявки суд не повідомили. Представник третьої особи Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області у судове засідання не з`явився, повідомлявся своєчасно і належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. В ході судового розгляду в якості свідка допитано [PERSON] , яка повідомила що [PERSON] , яка померла у 2010 році, є її тіткою. У 2018 році помер чоловік [PERSON] - [PERSON] . Позивач прийняла спадщину після смерті [PERSON] . Під час оформлення спадщини після [PERSON] від нотаріуса позивач дізналась про заповіт [PERSON] на своє ім`я, до цього про існування заповіту вона не знала. В оформленні спадщини після [PERSON] нотаріус позивачеві відмовила через пропуск строку прийняття спадщини, після смерті дядька позивач оформила права на спадщину. Про заповіт [PERSON] позивач дізналась в зимку 2019 року, після чого звернулась до суду з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини. Усіма питаннями судового розгляду займався адвокат, коли позивач прийшла до суду, то дізналась, що адвокат в судові засідання не з`являвся і від її імені забрав позов, це було влітку 2020 року, після чого позивач звернулась до суду з даним позовом. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 12.02.2020 провадження у справі відкрито. Суд вирішив проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 07.05.2020 витребувано докази. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 03.08.2020 витребувано докази. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 19.11.2020 витребувано докази. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 04.01.2021 залучено співвідповідачів. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 24.02.2021 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 18.08.2010, [INFO] померла [PERSON] . За життя [PERSON] склала заповіт від 04.03.2009 р. зареєстрований за №604, посвідчений нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Цидибрагою С.О. в присутності свідків [PERSON] , [PERSON] . Вказаним заповітом [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON] . Відповідно до постанови від 12.12.2018 вих.№4331/02-31, державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області Ольховською Л.М. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, яка звернулась з заявою 10.12.2018 після смерті [PERSON] , у зв`язку з відсутністю підтвердження факту прийняття [PERSON] спадщини після смерті [PERSON] . Крім того, в постанові зазначалось, що в шестимісячний строк з дня смерті [PERSON] до держнотконтори звернувся син спадкодавці [PERSON] з заявою про прийняття спадщини. З листа Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області від 03.06.2020 вих.№1573/02-14 убачається, що 16 листопада 2010 року при відкриті спадкової справи № 1074/2010 після [PERSON] , померлої [INFO] , держнотконторою на виконання абз. 3 п. 231 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року № 20/5 (в редакції станом на 16 листопада 2010 року), за даними Спадкового реєстру було перевірено наявність заведеної спадкової справи. Виконати по зазначеній спадковій справі приписи п. 188 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року № 20/5 (в редакції станом па 16 листопада 2010 року по 17 лютого 2011 року), в частині повідомлення про відкриття спадщини тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких нотаріусу відоме, не було можливим, так як в держнотконторі з 16 листопада 2010 року по 17 лютого 2011 року були відсутні відомості про інших спадкоємців [PERSON] , місце проживання або роботи яких нотаріусу могло б бути відомо. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . За життя [PERSON] склав заповіт від 30.07.2011, посвідчений нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Цидибрагою С.О., яким заповів все свої майно [PERSON] . Відповідно до копії листа приватного нотаріуса ХРНО Харківської області Полякової Л.О. від 12.11.2018 №454/02-14, адресованого [PERSON] , [PERSON] фактично прийняв спадщину після смерті своєї дружини [PERSON] , так як був зареєстровано з нею на час смерті. Згідно з копією листа приватного нотаріуса ХРНО Харківської області Полякової Л.О. від 27.08.2020 №318/02-14, 22.01.2018 [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] . Інших заяв про прийняття спадщини до нотаріуса не надходило. З копії актового запису про смерть №144 від 13.11.2013 убачається, що [INFO] помер [PERSON] . Відповідно до листа Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області від 03.09.2020 вих.№2656/01.16, 17.11.2018 дочкам померлого [PERSON] - [PERSON] , видані свідоцтва про право на спадщину за законом, а [PERSON] за заповітом, кожній по Ѕ частці квартири [ADDRESS] . Крім того, [PERSON] зверталась з аналогічною позовною заявою до Харківського районного суду Харківської області 20.12.2018, яка залишена без розгляду за заявою позивача ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 03.06.2019. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову з огляду на наступне. Як убачається з положень ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з частиною першоюстатті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Частиною 2 статті 1220 ЦК України визначено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до частини першоюстатті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. З матеріалів справи убачається, що [PERSON] просить надати додатковий строк для прийняття спадщини за заповітом від 04.03.2009 після смерті [PERSON] померлої [INFO] . Звернувшись 10.12.2018 до нотаріальних органів з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, [PERSON] відмовлено постановою державного нотаріуса Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області Ольховської Л.М. у зв`язку з відсутністю підтвердження факту прийняття [PERSON] спадщини після смерті [PERSON] . Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач як на підставу поважності пропуску строку звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини посилається на ту обставину, що тривалий час не знала про існування заповіту на її ім`я, тому не мала змоги звернутись вчасно до нотаріальної контори. Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; ці обставини визнані судом поважними. Надаючи правову оцінку таким доводам позивача, суд зазначає, що сам по собі факт необізнаності про існування заповіту на її ім`я не може свідчити про наявність об`єктивних та непереборних перешкод для звернення із заявою про прийняття спадщини більше восьми років, при цьому, з аналогічною позовною заявою позивач зверталась 20.12.2018 та залишила позову без розгляду. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини, правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Такий висновок міститься також в постанові Верховного Суду від 13 травня 2019 року у справі № 639/2082/17. На думку суду, належних і допустимих доказів на підтвердження поважності причин пропуску позивачем строку на подання заяви про прийняття спадщини протягом восьми років з дня смерті спадкодавиці, а саме наявності об`єктивних, непереборних, істотних труднощів, що перешкоджали їй звернутися з відповідною заявою, суду не надано. Інші доводи позивача заслуговують на увагу, але не спростовують висновків суду щодо відсутності поважних причин пропуску строку звернення з заявою про прийняття спадщини до нотаріальних органів. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, судовий збір залишається за рахунок позивача.

Outcome: dismissed