Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до Оріхівського районного суду Запорізької області із заявою, в якій просить визнати безвісно відсутнім свого сина, [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що він з 2010 року не проживає за останньою відомою адресою, місце його знаходження невідоме, відомості про нього та обставини його життя відсутні, можливо, він перебуває за кордоном. Разом з тим, він продовжує бути зареєстрованим за однією адресою разом із матірю, у звязку з чим нарахування платежів за комунальні послуги здійснюється з урахуванням його проживання, що ставить заявника у скрутне матеріальне становище. В судовому засіданні заявник [PERSON] свої вимоги підтримала, пославшись на факти та норми права, викладені в заяві, та додавши, що останній раз бачила сина у 2013 році, коли той приїжджав та зареєструвався як фізична особа підприємець, однак після того поїхав, не повідомивши про свої подальші плани. Представники заінтересованих осіб в судове засідання не зявились, подавши заяви про розгляд справи без їх участі та відсутність заперечень по суті заявлених вимог. В порядку ст. 235 ЦПК України судом були зроблені запити про надання інформації щодо [PERSON] до органів державної реєстрації актів цивільного стану, внутрішніх справ, міграційної служби, а також отримана інформація з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та Єдиного державного реєстру судових рішень України. Станом на час звернення [PERSON] до суду положення ЦПК України щодо розгляду окремих категорій цивільних справ за участю народних засідателів втратили чинність у звязку з набранням чинності змін до Конституції України, внесених Законом України «Про внесення зміни до Конституції України (щодо правосуддя)» від 02.06.2016 року № 1401-VIII, а положення щодо присяжних у цивільному процесі ще не набули чинності. З огляду на це, справа розглядалась судом у складі головуючого судді та секретаря. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши наявні у справі докази, проаналізувавши норми матеріального права, що регулюють відповідні правовідносини, суд приходить до такого. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є матірю [PERSON], що підтверджується актовим записом № 88 від 24.04.1984 року, складеним Оріхівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно відповіді вказаного органу державної реєстрації від 30.03.2017 року (вих. № 766/06-104), актові записи шлюб, розірвання шлюбу та смерть [PERSON] відсутні. [PERSON] зареєстрований за адресою [INFO] (колишня назва провулок Жовтневий), 24/2, та є співвласником цього жилого приміщення разом з матірю, що підтверджується записами у домовій книзі та технічним паспортом на житло. [PERSON] був документований паспортом серії СВ № 257645, виданим 29.09.2000 року, що підтверджується копією відповідної реєстраційної картки. Згідно відомостей Акту обстеження фактичного місця проживання сімї [PERSON] від 01.02.2017 року, та довідки, виданої квартальним за місцем проживання заявника, [PERSON] з 2010 року за вказаною адресою не проживає. Згідно відомостей витягу з ЄДРПОУ № [NUMBER], з листопада 2013 року [PERSON] зареєстрований як підприємець за вказаною вище адресою, у стані припинення не перебуває, однак контактний телефон, вказаний у реєстрі, відключений від мережі. Крім того, згідно інформації, наданої Головним центром обробки інформації Державної прикордонної служби України, в базі даних відомості про перетинання [PERSON] державного кордону України в будь-якому напрямку відсутні. Також вжитими судом заходами встановлено, що заочним Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 03.10.2013 року у справі № 323/2641/13-ц з [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» було стягнуто заборгованість за кредитним договором на суму 10706,94 грн., однак виконавчий лист на виконання цього рішення до органів державної виконавчої служби не надходив. Відповідно до ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що в місці постійного проживання [PERSON] немає відомостей про місце його перебування принаймні з листопада 2013 року, а вжитими в порядку ст. ст. 235, 248 ЦПК України заходами встановити його місцезнаходження не виявилось можливим. Враховуючи вищенаведене, на підставі ст. 43 ЦК України,

Outcome: approved