Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-07 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення додаткових витрат на дитину. В позовній заяві зазначила, що шлюб між нею і відповідачем зареєстровано 5 травня 2009 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який перебуває на її утриманні і вихованні. Сімейні відносини не склалися і вже декілька років проживають окремо. Відновлення сімейних відносин з відповідачем вважає неможливим і має намір створити нову сім'ю. При цьому відповідач не цікавиться сім'єю, що змусило її звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів і рішенням Тячівського районного суду від 12 березня 2013 року відповідач зобов'язаний до сплати аліментів в розмірі по 600 гривень щомісячно на утримання сина. Однак син постійно хворіє і потребує додаткових витрат на лікування. Останній раз вона перебувала з сином на стаціонарному лікуванні в обласній дитячій лікарні в період з 02.03.2016 року до 14.03.2016 року, а відповідач не надав жодної матеріальної допомоги і навіть їх не навідав. Просить шлюб між нею і відповідачем розірвати та стягнути з відповідача на її користь 2000 гривень додаткових витрат на лікування дитини. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала посилаючись на викладені в письмовій позовній заяві обставини і додатково пояснила, що сімейні відносини з відповідачем припинені остаточно, оскільки він має іншу жінку, з якою проживає, а тому примирення вважає неможливим, настоює на розірванні шлюбу і просить шлюб розірвати. В частині стягнення з відповідача додаткових витрат позов підтримала і просить його задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, хоч про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, а тому суд в порядку ст. 169 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши всі обставини справи, суд вважає, що позов підставний і в судовому засіданні доведений. В судовому засіданні встановлено, що сторони [PERSON] і [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 5 травня 2009 року і від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]( а.с. 9, 10). Сторони разом не проживають і не підтримують сімейних стосунків. Позивачка в судовому засіданні наполягає на розірванні шлюбу і примирення не бажає посилаючись на те, що відповідач на даний час проживає з іншою жінкою, а вона також в майбутньому має намір створити нову сім'ю. Враховуючи наведене та причини припинення сімейних відносин сторін , суд вважає , що шлюб між сторонами існує тільки формально , подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим , а тому шлюб між сторонами слід розірвати. При вирішенні позовних вимог в частині стягнення додаткових витрат на лікування дитини, суд враховує, що малолітній [PERSON], [INFO] перебуває на утриманні у позивачки [PERSON](а.с.37). Згідно до рішенням Тячівського районного суду від 12 березня 2013 року відповідач зобов'язаний до сплати аліментів в розмірі по 600 гривень щомісячно на утримання сина(а.с.11-13). Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. З наданих позивачкою і досліджених в судовому засіданні письмових доказів встановлено факт понесення разових витрат по оплаті за проведення аналізів для дитини на суму 180 гривень і 465 гривень, на придбання лікарств 1065 гривень, а також наявна необхідність придбання для дитини ортопедичного взуття вартість 1115 гривень, всього на суму 2825 гривень( а. с. 28, 34-36, 38-43). З урахуванням того, що додаткові витрати на дитину повинен нести кожен з батьків, суд вважає, що позов в цій частині слід задовольнити частково, на суму 1412.50 гривень. Позовних вимог щодо поділу спільного майна сторін в даному провадженні не заявлено. Судові витрати в частині сплати судового збору покласти на відповідача.

Outcome: partial