Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із вказаною заявою, мотивуючи її тим, що 19.12.2006 року між матір`ю заявниці [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, після реєстрації якого [PERSON] разом з матір`ю та вітчимом проживали за адресою: [ADDRESS] . [INFO] померла мати заявниці [PERSON] . Зазначає, що з часу поховання мами, заявниця залишилася проживати разом з вітчимом, мали спільний бюджет, були пов`язані спільним побутом. Крім того, заявниця вказує, що здійснювала проведення ремонту у вищевказаній квартирі, оплату рахунків за комунальні послуги. [INFO] [PERSON] помер. Оскільки родичів, окрім неї у вітчима не було, питаннями з приводу поховання [PERSON] займалась заявниця. Після смерті [PERSON] заявниця фактично прийняла спадщину та звернулася до нотаріальної контори своєчасно. При зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, заявниці було відмовлено в зв`язку з відсутністю документів на підтвердження належності до кола спадкоємців. Просила встановити факт спільного проживання з [PERSON] однією сім`єю більше п`яти років до дня відкриття спадщини. Ухвалою суду від 11 травня 2021 вказану заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Заявниця та її представник в судове засідання не з`явились, про місце, час та дату розгляду справи повідомлені належним чином, представник заявниці подав до суду заяву про розгляд справи за їхньої відсутності, заяву підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити. Заінтересована особа Деснянська районна в м. Києві державна адміністрація в судове засідання не з`явилась, про місце, час та дату розгляду справи повідомлена належним чином, направила до суду клопотання про розгляд справи за відсутності її представника, також надала до суду письмові пояснення, в яких просила суд відмовити в задоволенні заяви, так як вона є безпідставною, оскільки заявником не надано належних доказів проживання з спадкодавцем. Заінтересована особа Одинадцята Київська державна нотаріальна контора в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд, заслухавши пояснення свідків, оглянувши матеріали цивільної справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Так, судом встановлено, що [INFO] народилась [PERSON] , в місті Київ, її батьками записані - [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] /а.с. 4/. 19 грудня 2006 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №2431, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] /а.с. 12/ [INFO] мати заявниці - [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерті серії [NUMBER] /а.с. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] /а.с. 15/. З повідомлення про надання інформації Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори від 25 лютого 2020 №157/02-14 вбачається, що після смерті [PERSON] з заявою про прийняття спадщини звернулась заявниця, на підставі якої була заведена спадкова справа №110/2020. Одночасно нотаріальною конторою було роз`яснено, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом не можливо, у зв`язку із тим, що заявником не було надано нотаріусу жодних документів, які б підтверджували факт її спільного проживання із [PERSON] за однією адресою разом на момент смерті останнього. Заявниця стверджує, що вона постійно проживала із [PERSON] однією сім`єю більше п`яти років за адресою: [ADDRESS] , вони були пов`язані спільним побутом та мали взаємні права та обов`язки, вели спільне господарство. Однак, згідно довідки, виданої відділом з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дніпровської РДА від 19.12.2019 року, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 19.10.1989 року по теперішній час /а.с. 65 звор. стор./ А також відповідно до довідки, виданої Управлінням адміністративних послуг Білоцерківської міської ради [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] /а.с. 6/. Як вбачається з рапорту-характеристики від 07.10.2020 року, складеного ДОП сектору превенції відділу поліції №1 (з обслуговування житлового масиву «Лісовий», с. Биківня та військового містечка №161) Деснянського УП ГУНП у м. Києві старшим лейтенантом поліції Пархоменком О., [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS] , разом з вітчимом [PERSON] , [INFO] . Судом також встановлено, що [PERSON] працював в компанії ТОВ «НВО «ФІТОБІОТЕХНОЛОГІЇ» на посаді дизайнера з липня 2010 року по грудень 2019 року, що підтверджується характеристикою на дизайнера ТОВ «НВО «ФІТОБІОТЕХНОЛОГІЇ» [PERSON] /а.с. 131/ Відповідно до вказаної характеристики, [PERSON] проживав за адресою: [ADDRESS] , разом з дружиною [PERSON] та її дочкою [PERSON] . Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] засвідчили факт проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] разом за адресою: [ADDRESS] , більше п`яти років по день смерті [PERSON] . Вказані свідки також зазначили, що [PERSON] та [PERSON] вели спільне господарство, мали спільний побут та бюджет, їх відносини свідки назвали сімейними. Суд приймає до уваги покази свідків, які підтвердили, що заявниця [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] , вели спільне господарство, оскільки у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Дані про заінтересованість свідків в результаті розгляду справи відсутні, їх показання об`єктивно підтверджуються та не суперечать іншим наданим доказам. Відповідно до довідки №ЛСКО2N271 від 24 лютого 2020 року, виданої Ритуальною службою Спеціалізованого комунального підприємства «Спецкомбвнат ПКПО» м. Київ Лісове кладовище, [PERSON] 24 лютого 2020 року на кладовищі Лісовому ділянці №69, ряд 25, місце 5 на підставі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] здійснила поховання померлого [PERSON] /а.с.16/. Також [PERSON] , сплачувала за спожиті комунальні послуги в квартирі за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується квитанціями про сплату комунальних послуг. При вирішення спору суд виходить із наступного. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1 ст. 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. За змістом норм статей 1268 - 1269 ЦК України, порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Частиною 1 ст.1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ч. 3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. У випадку, якщо спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, він має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. У випадку, якщо спадкоємець фактично постійно проживав із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, проте у його паспорті відсутня відмітка про реєстрацію місця проживання разом із спадкодавцем, а також відсутні докази, визначені п. 3.22 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7, виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому розглядаються заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до п. 23 вказаної вище Постанови, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За ч. 3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Пунктом 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК України. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 № 5-рп/95 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт тощо. Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Отже, відсутність реєстрації місця проживання заявника за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом. Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно вимог частини 4 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбу. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у статті 3 Сімейного Кодексу України. Аналізуючи зібрані у справі докази у їхній сукупності, з урахуванням наданих письмових доказів та допитаних свідків, суд прийшов висновку про доведеність заявлених вимог щодо встановлення факту проживання [PERSON] однією сім`ю разом з [PERSON] , який помер [INFO] у місті Київ, більше п`яти років до дня смерті [PERSON] . Оскільки для встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю законом не визначено іншого, окрім судового порядку, а встановлення вказаного факту необхідно для прийняття спадщини, факт проживання однією сімєю [PERSON] та [PERSON] знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, тому заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved