Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем по справі зареєстрували шлюб 07.10.1995 року, актовий запис № 1968. Від шлюбу мають спільних синів - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Вказує, що причиною її звернення до суду стало те, що незважаючи на тривалий час шлюбу у них з відповідачем не склалися нормальні сімейні стосунки. Останні роки спільного життя вони перестали розуміти один одного; вже тривалий час проживають окремо, не підтримують шлюбні стосунки, не ведуть спільного господарства; фактично шлюб між сторонами припинено. Рішенням Новозаводського районного суду м.Чернігова від 29.07.2014 року шлюб між [PERSON] і [PERSON] розірвано, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати у розмірі 243,60 гривень, в частині стягнення витрат на правову допомогу відмовлено. Ухвалою апеляційного суду міста Чернігова від 28.08.2014 року рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 29.07.2014 року залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26.11.2014 року рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 29.07.2014 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 28.08.2014 року в частині відмови у задоволенні вимог про стягнення витрат на правову допомогу скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Позивач та її представник в судове засідання не з»явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись в установленому законом порядку. Представник позивача звернулась до суду з заявою про розгляд справи у її відсутності та підтримання позовних вимог про стягнення витрат на правову допомогу. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку, відповідно до ст.74 ЦПК України, з клопотанням про відкладення слухання справи до суду не звертався. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] в частині стягнення витрат на правову допомогу підлягають задоволенню. При цьому суд виходить з наступного. Згідно договору про надання правової допомоги від 26.05.2014 року, укладеного між [PERSON] і адвокатом [PERSON], остання зобов»язується надати [PERSON] правову допомогу в зв»язку з розглядом цивільної справи за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу (а.с.35). Адвокат [PERSON] відповідно до чинного законодавства має право на зайняття адвокатською діяльність (а.с.36). Відповідно до розрахунку оплати правової допомоги та квитанції до прибуткового касового ордеру від 22.07.2014 року за надану адвокатом [PERSON] правову допомогу [PERSON] сплачено грошові кошти в сумі 2030,00 гривень (а.с.51-А, 52). Згідно з ч. 1 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Частиною 1 ст. 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» і Цивільним процесуальним кодексом України визначено, що особа, яка надає правову допомогу, має бути адвокатом або іншим фахівцем у галузі права і бере участь у справі на підставі довіреності чи відповідного договору (статті 12, 40, 42, 56 ЦПК України). Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано пунктом 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК України. Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». Витрати позивача за надання адвокатом [PERSON] правової допомоги документально підтверджені (а.с. 51-А). Аналізуючи представлений адвокатом розрахунок оплати правової допомоги (а.с.52), суд повністю з ним погоджується, оскільки наведений в ньому розмір оплати не виходить за межі граничного розміру, передбаченого Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» і надання саме вказаних послуг підтверджується матеріалами справи, а тому суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] в частині стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в сумі 2030,00 гривень підлягають задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved