Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-15 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із заявою в про визнання недієздатною її дочки [PERSON], [INFO], яка хворіє мікроцефалією, олігофренією в стадії глибокої імбецильності, спастичний тетрапаріз з повною відсутністю навиків самооблуговування, та яка є інвалідом дитинства з народження першої «А» групи. Дані фактори свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого дочка [PERSON] не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Просить визнати недієздатною [PERSON], [INFO] та встановити над [PERSON] опіку і призначити її опікуном дочки. В судовому засіданні представник заявника подала заяву в якій вимоги підтримала з підстав викладених в заяві [PERSON], просить проводити судовий розгляд за відсутності заявника та представника заявника. Представник заінтересована особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Ковельської міської Ради [PERSON] подала заяву про розгляд даної справи за відсутності представника орган опіки та піклування виконавчого комітету Ковельської міської Ради. Суд дослідивши письмові докази у справі прийшов до висновку, що заява [PERSON], заінтересована особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Ковельської міської Ради, про визнання особи недієздатною та призначення опікуном підлягає до задоволення частково. Згідно ст.296 ч.3 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членом її сім'ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Заявник [PERSON] являється матір'ю [PERSON] , а отже може бути відповідно до ст. 296 ч.3 ЦПК України заявником у даній справі, так як вона є близьким родичем особи, щодо якої ставить питання про визнання її недієздатною. Згідно ухвали Ковельського міськрайонного суду від 14.03.2018 року у справі була призначена судово - психіатрична експертиза. З висновку судово - психіатричної експертизи № 125 вбачається, що [PERSON] виявляє ознаки хронічного психічного захворювання (недоумства) у вигляді глибокої розумової відсталості внаслідок органічного ураження нервової системи і наявний розлад позбавляє підекспертну здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. Згідно ст.39 ч1 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Отже, оскільки судово - психіатричною експертизою № 125 встановлено, що [PERSON] виявляє ознаки хронічного психічного захворювання (недоумства) у вигляді глибокої розумової відсталості внаслідок органічного ураження нервової системи і наявний розлад позбавляє під експертну здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними , то заяву [PERSON] про визнання [PERSON] недієздатним слід задовольнити . Щодо вимоги [PERSON] про призначення його опікуном [PERSON], то дана вимога до задоволення не підлягає. Згідно ст.60 ч.1 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. В судовому засіданні заявниця висновку органу опіки та піклування не надала , а тому за відсутності такого висновку вимога [PERSON] про призначення її опікуном до задоволення не підлягає. В силу ст.300 ЦПК України суд вважає за необхідне встановити строк дії даного рішення терміном 2 роки. На підставі наведеного,

Outcome: partial