Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту належності їй атестату № [NUMBER] , виданого 11 липня 1979 року [PERSON] Технічним училищем № 87 м. Краснодона Ворошиловградської області. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що нею 11.07.1979 року отримано атестат № 2127, де її дошлюбне прізвище помилково зазначено як « [PERSON] », замість правильного « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу заявниця змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Встановлення факту належності їй документу про освіту необхідне заявниці для реалізації права на пенсію. Внести виправлення до зазначеного документу про освіту неможливо, оскільки навчальний заклад, який видав атестат знаходиться на непідконтрольній українській владі території. Заявник [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про день та час слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином. Представник заявника [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про день та час слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином, надала суду заяву, в якій вимоги, викладені в заяві підтримала в повному обсязі та просила суд розглянути справу без її участі та участі заявника. Представник заінтересованої особи\~- Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надіслав клопотання про розгляд справи без участі представника управління. Проти задоволення заяви не заперечував. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши заяву та дослідивши письмові докази по справі, судом встановлено наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що заявник має труднощі в оформленні пенсії за віком, оскільки в документі про освіту її дошлюбне прізвище записано з помилкою, а саме « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] ». Предметом розгляду вказаної справи є встановлення факту належності правовстановлюючого документу на підставі ст. 315 ЦПК України. Так, за положеннями п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1ст.\~315\~ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Згідно Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №5\~від 31.03.1995р.\~«Про судову\~практику у\~справах про\~встановлення фактів,\~що мають\~юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Проте, сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджений документом. Таким чином, для заявника важливо, не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту, це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 13.05.1960 року сільбюро ЗАГС Тульчинського району Вінницької області, прізвище, ім`я та по-батькові заявника вказано як [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу, виданого 07.08.1981 року райвідділом ЗАГС м. Ворошиловграда, [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] . В той же час, у атестаті № [NUMBER] , виданому 11 липня 1979 року, дошлюбне прізвище заявника на українській мові помилково зазначено як [PERSON] . Оскільки встановлення даного факту необхідно заявнику для призначення пенсії, а можливість внести зміни в правовстановлюючий документ в позасудовому порядку не можливо, вказаний юридичний факт підлягає встановленню в судовому порядку. З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні дослідженими доказами достовірно встановлено, що атестат № [NUMBER] , виданий 11 липня 1979 року Технічним училищем м. Краснодон Ворошиловградської області [PERSON] дійсно належить [PERSON] . Судові витрати на підставі ч.7 ст.294\~ЦПК України не відшкодовуються.

Outcome: approved