Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до Костопільського районного суду Рівненської області з цивільним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та визначення місця проживання дітей. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 07 листопада 2008 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] . Від спільного шлюбу сторони мають четверо дітей: сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , дочку [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] . Вказує, що шлюбні відносини між сторонами погіршились, в сім`ї почали виникати конфлікти, що призвело до фактичного припинення стосунків, спроби примирення не дали позитивного результату і шлюб носить формальний характер. Спільного господарства сторони не ведуть, спільного майна немає. Також вказує, що відповідач не надає допомоги на утримання дітей. Просить розірвати шлюб, залишити проживати дітей з позивачем та стягнути аліменти на утримання дітей у розмірі 1500 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на кожну дитину. Ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 20.05.2021 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу за правилами загального позовного провадження, надано відповідачу 15-ти денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження подати відзив на позов. Правом на подання відзиву на позов відповідач не скористався. Ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 28 липня 2021 року до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору залучено Орган опіки і піклування Деражненської сільської ради Рівненського (Костопільського) району Рівненської області. Позивач, [PERSON] , в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, наведених у позовній заяві, уточнила вимогу щодо місця проживання дітей та просить позов задовольнити та визначити місце проживання дітей з нею, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Представник позивача - адвокат Рищук В.В., в судовому засіданні позов підтримав та пояснив, що відповідач втратив інтерес до сім`ї, самоусунувся від виконання свої батьківських обов`язків, не цікавиться дітьми. Просить позов задовольнити. Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Орган опіки і піклування Деражненської сільської ради Рівненського (Костопільського) району Рівненської області не забезпечила явку уповноваженого представника в судове засідання, подала до суду клопотання про розгляд справи без участі представника. Відповідно до ч.4 ст.223 Цивільного процесуального кодексу України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, враховуючи згоду позивача та її представника на проведення заочного розгляду справи, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлені такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Так судом встановлено, що 07 листопада 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (прізвище після реєстрації шлюбу [PERSON] ), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис про шлюб №1902. [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 16.06.2010 Деражненською сільською радою Костопільського району Рівненської області, актовий запис про народження №15. [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 21.02.2012 Деражненською сільською радою Костопільського району Рівненської області, актовий запис про народження №10. [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 21.01.2015 виконавчим комітетом Деражненської сільської ради Костопільського району Рівненської області, актовий запис про народження №1. [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 15.02.2016 виконавчим комітетом Деражненської сільської ради Костопільського району Рівненської області, актовий запис про народження №6. Позивач разом з дітьми проживає та зареєстрована за адресою [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданою Деражненською сільською радою 29.04.2021 за №285. У власності [PERSON] перебуває житловий будинок з надвірним будівлями та земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, які розташовані в [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку від 27.12.2012, Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-5601005662014 від 07.07.2014, Свідоцтвом про право власності від 25.09.2014, Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 25.09.2014. Позивач [PERSON] працює у Комунальному некомерційному підприємстві «Пологовий будинок» Рівненської міської ради, де за період з листопада 2020 по квітень 2021 року останній нараховано заробітну плату в сумі 57770,57 грн., що підтверджується довідкою вказаного закладу. З листа Деражненської сільської ради Костопільського району Рівненської області від 08.09.2021 №827 вбачається, що 31.08.2021 на засіданні комісії з питань захисту прав дитини розглянуто питання про визначення місця проживання неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . В ході вивчення питання встановлено, що діти проживають з матір`ю, яка не заперечує проти участі батька у вихованні дітей, не чинить перешкод у їх спілкуванні. Під час спілкування із [PERSON] встановлено, що останній не заперечує проти проживання дітей з матір`ю, спір між батьками дітей відсутній. Із витягу з протоколу №4 засідання комісії з питань захисту прав дитини Деражненської сільської ради від 31.08.2021 вбачається, що комісією вирішено рекомендувати громадянам [PERSON] та [PERSON] не допускати порушень прав дітей на спілкування того із батьків, хто проживає окремо, не чинити перешкод у їх вихованні. Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд враховує наступне. Щодо позовної вимоги про розірвання шлюбу. Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сторони не підтримують подружні стосунки, позивач не бажає надалі підтримувати шлюбні відносини і зберегти шлюб, доказів іншого суду не надано. Таким чином, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що у відповідності до положень ст.112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Відтак, позовна вимога про розірвання шлюбу підлягає до задоволення. Щодо позовної вимоги про визначення місця проживання дітей. Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу Відповідно до ч.1 ст.160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ч.3 ст.29 Цивільного кодексу України, місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. Відповідно до ч.4 ст.29 Цивільного кодексу України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Відповідно до абз.4, п.п.6 п.18 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року №207, реєстрація місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників. У разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування) Судом встановлено, що малолітні [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] , та [PERSON] , [INFO] проживають та зареєстровані разом із матір`ю [PERSON] за адресою [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Деражненської сільської ради 29.04.2021 за №285. При цьому, із листа Деражненської сільської ради від 08.09.2021 №827 вбачається, [PERSON] не заперечує проти проживання дітей з матір`ю, спір між батьками дітей відсутній. Будь-яких заперечень зі сторони відповідача щодо визначення місця проживання дітей до суду не надходило. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що визначення місця проживання малолітніх дітей з позивачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому така позовна вимога підлягає до задоволення. Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Суд враховує, що обов`язок по утриманню дітей покладається на обох батьків. При цьому суд враховує, що позивач працевлаштована та отримує дохід, який за квітень 2021 року склав 8229,68 грн, що підтверджується довідкою про доходи останньої. Доказів участі в утриманні дітей відповідачем не надано, останній також не скористався своїм право подання відзиву на позов. Згідно приписів ч.ч.1, 2 ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років з 01 липня 2021 року становить 2013 грн, а на дітей у віці від 6 до 18 років з 01 липня 2021 року - 2510 грн. Тому, визначаючи розмір аліментів, виходячи з принципу справедливості і розумності та з урахуванням потреб дітей, майнового стану позивача, суд дійшов висновку, що розмір аліментів на утримання малолітніх дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно на кожну дитину, є обґрунтованим та не перевищує прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і вказаний розмір аліментів не буде надто обтяжливим для відповідача. Враховуючи викладене, позовна вимога про стягнення аліментів підлягає до задоволення. Позивач звернувся до суду з позовом 14.05.2021 року, що підтверджується відміткою на позовній заяві, а тому, за правилами ст.191 СК України, саме з цього часу необхідно стягувати аліменти і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відтак, позов [PERSON] підлягає до задоволення у повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позовної заяви сплачено 908 грн. судового збору, що підтверджується квитанцією установи банку від 13.05.2021 №64975, а тому, враховуючи задоволення позовних вимог, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору. Крім того, враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору за позовною вимогою про стягнення аліментів, то суд дійшов висновку, що з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved