Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позов мотивовано тим, що сторони 07.06.2009 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Починаючи з вересня 2012 року син постійно проживає з позивачем. Після припинення шлюбних відносин відповідач припинив надання матеріальної допомоги на утримання сина. Відповідач фізично здоровий, працює і отримує стабільний заробіток достатнього рівня, інших дітей та утриманців не має, тому просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частки від його доходу. В судовому засідання позивач позовні вимоги підтримала, аргументуючи їх мотивами, викладеними в позові. Просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 26.11.2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.3). Згідно свідоцтва про народження батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). Відповідно до довідки ЖЕК №6 від 27.11.2014 року № 4958 [PERSON] проживає разом із [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.5). В частині 3 статті 181 СК України зазначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку. Згідно положень ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. ст. 180,181 ч.3 СК України, батьки зобов'язанні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються у частці від доходу одного з батьків і (або) у твердій грошовій сумі, що визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182ч.2 СК України. Обставин, які б доводили необхідність звільнення відповідача від обов'язків утримувати дитину, судом не встановлено. Враховуючи викладене, зважаючи на положення ст.ст. 141,180-182 СК України, зокрема про солідарний обов'язок батьків на утримання неповнолітньої дитини та те, що відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги дитині, суд вважає, що з відповідача слід стягувати на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/3 частини від усіх його видів доходу (заробітку), щомісяця, починаючи з дати подачі позову та до досягнення дитиною повноліття. Зважаючи на те, що позивач була звільнена від сплати судового збору, дані витрати, згідно ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави. Відповідно до ст. 367 ЦПК України, рішення суду щодо стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. На підставі викладеного та

Outcome: approved