Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до Світловодського міськрайонного суду із позовною заявою, в якій просить суд поділити майно, належне подружжю на праві спільної сумісної власності визнавши за нею [PERSON] право власності 9/10 частину автомобіля [NUMBER] та визнати за [PERSON] 1/10 частину автомобіля [NUMBER] В обґрунтуванні позову [PERSON] зазначала, що в 2005 році зареєструвала шлюб з [PERSON]. Під час укладення шлюбу шлюбний договір між ними не укладався. Від шлюбу з відповідачем мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільна дитини [PERSON], є дитиною-інвалідом. Шлюб з відповідачем виявився невдалим внаслідок чого був розірваний згідно рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 14.05.2013 року. З того часу вони не проживають разом, не ведуть спільного господарства та у них різні бюджети. Їхні діти проживають з позивачем та перебувають на її утриманні. За час перебування в шлюбі позивач з відповідачем за спільні сімейні кошти взяли в кредит автомобіль марки GEELY державний реєстраційний номер [NUMBER], який зареєстрований на відповідача. У свій час позивач та відповідач не мали можливості сплачувати кредит, внаслідок чого згідно рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області з них було стягнуто солідарно суму заборгованості за кредитом. З того часу позивач [PERSON] сплачує заборгованість за кредитом та користується автомобілем, обслуговуючи його. Після розірвання шлюбу, позивач [PERSON], неодноразово пропонувала відповідачу добровільно поділити спільно нажите майно, вказаний вище автомобіль. Але відповідач всі її пропозиції ігнорував. Між позивачем та відповідачем ніяких домовленостей стосовно визначення часток у праві спільної сумісної власності не було. Позивач [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримали, проти заочного розгляду справи не заперечили. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причини неявки суду невідомі. Заяв та клопотань про відкладення чи розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Відповідач був повідомлений за місцем реєстрації його проживання, відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України. Особа вважається повідомленою за місцем реєстрації її проживання і в тому разі, якщо вона відсутня за такою адресою. За таких підстав, за письмової згоди позивача та представника позивача, суд виніс ухвалу про проведення заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (ч. 2 ст. 197 ЦПК України). Суд, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності встановив наступне. Заочним рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 14 травня 2013 року по справі № 536/513/13-ц розірвано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], дошлюбне прізвище [PERSON], зареєстрований 17 вересня 2005 року Піщанською сільською радою Кременчуцького району Полтавської області, актовий запис № 26 (а.с. 7-8). Від шлюбу подружжя має доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], котрий є інвалідом (а.с. 9, 10, 11, 12). За рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 13.11.2012 року позивач сплачувала заборгованість за кредитним договором № 310006027259001 від 15.07.2012 року в забезпечення якого заставою є автомобіль марки GEELY державний реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 13-14, 18-22). Відповідно до ч. 1 ст. 60 Сімейного кодексу України, майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Частина 1 ст. 70 Сімейного кодексу України передбачає, що у разі поділу спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. В судовому засіданні встановлено, що між позивачем та відповідачем ніяких домовленостей стосовно визначення часток у праві спільної сумісної власності не було і шлюбний договір між ними не укладався. Статтею 70 Сімейного кодексу України встановлено, що при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. З позивачем проживають та перебувають на утриманні спільні діти, більше того дитина інвалід, яка потребує лікування та поїздок до лікарів на вказаному спільному автомобілі. За таких обставин позов [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя підлягає задоволенню. Судові витрати у справі складаються з судового збору у сумі 598 грн. 40 коп., (а.с. 1). Приймаючи до уваги, що позивач сплатила судові витрати, заява задоволена, а тому суд присуджує відповідачеві сплатити понесені витрати.

Outcome: approved