Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з даним позовом, який мотивувала тим, що 10.05.2014 року помер її батько [PERSON], якому на праві власності належав житловий будинок з надвірними будівлями №38 по вул. Шевченка в с.Новаки, Коростенського району, Житомирської області та земельної ділянки в розмірі 0,60 га. за цією ж адресою. Вказане нерухоме майно в якості спадщини її батько прийняв після смерті своєї матері [PERSON], померлої 29.09.2004 року, однак, не встиг її оформити. Позивачка прийняла спадщину після смерті батька, але, свої спадкові права оформити не може, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадковий будинок та земельну ділянку. Просила установити належність спадкового майна у виді житлового будинку та земельної ділянки, яке за життя належало [PERSON], її сину [PERSON] та визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на вказане майно після його смерті. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві і просила його задовольнити. Пояснила, що вона все життя прожила по сусідству з [PERSON] і їй відомо, що разом з нею проживав її син [PERSON] з дружиною до того часу, коли не отримали квартиру в м. Коростені. Весь час [PERSON] допомагав своїй матері, доглядав її до дня смерті, а потім опікувався будинком. На час смерті [PERSON] в будинку була зареєстрована одна. В нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини [PERSON] не звертався. Відповідач в судове засідання не зявився, просив справу слухати у його відсутність і позов задовольнити. Вислухавши пояснення, дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності та давши їм оцінку, суд приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволенні позову, виходячи з наступного. За приписами ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог. Судом встановлено, що на підставі довідки Новаківської сільської ради №471/02-26 від 10.09.2015 року житловий будинок з надвірними будівлями №38 по вул.Шевченка в с. Новаки Коростенського району, Житомирської області, згідно книг по господарського обліку належав [PERSON] (а.с11). Право власності [PERSON] на земельну ділянку загальним розміром 0,60га. відповідним чином не підтверджено, оскільки за діючими на час відкриття спадщини нормами ЗК України це право мало посвідчуватись державним актом. 29.09.2004 року [PERSON] померла і після її смерті відкрилась спадщина на вказаний будинок. Статтею 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку у шість місяців, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У відповідності до ст. 1269 ч.1 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Жодного доказу того, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] суду не надано. Більше того, з представленої суду копії свідоцтва про народження слідує, що матірю [PERSON] є [PERSON], тобто родинні стосунки батька позивачки і спадкодавця (власниці будинку) не підтверджуються. Зважаючи на те, що вимога позивачки про визнання права власності на спадкове майно після смерті батька є похідною від вимоги про установлення належності йому нерухомого майна після смерті його матері, то вона також задоволенню не підлягає. За приписами ст. 174 п.4 ЦПК України суд відмовляє у прийнятті визнання позову, оскільки воно суперечить закону. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed