Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки різні типи характерів і погляди на сімейне життя призвели до розпаду сімї, між ними повністю відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага один до одного. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. Вважає неможливим подальше спільне проживання та примирення. Від шлюбу сторони дітей не мають. Крім того, після розірвання шлюбу просила повернути їй дошлюбне прізвище Бундович. В судове засідання позивач не зявилась, в позовній заяві просила розглядати справу у її відсутність на підставі наявних матеріалів, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, вважається таким, що про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26 вересня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). Від шлюбу сторони дітей не мають. Згідно позовної заяви спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки різні типи характерів і погляди на сімейне життя призвели до розпаду сімї, між ними повністю відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага один до одного. Суд не вбачає підстав для застосування ст. 111 СК України. Суд вважає, що при даних обставинах шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Щодо вимоги позивача про повернення їй дошлюбного прізвища Бундович після розірвання шлюбу суд зазначає наступне. Частиною 3 статті 234 ЦПК України передбачено право подружжя, яке має дітей, звернутись до суду із заявою про розірвання шлюбу в порядку окремого провадження. В такому випадку, відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. В разі звернення до суду одного з подружжя з позовом про розірвання шлюбу зазначення в рішенні суду про зміну прізвища одним з подружжя законом не передбачено. Порядком розгляду заяв про зміну імені (прізвища, власного імені, по батькові) фізичної особи, затвердженого постановою КМУ від 11 липня 2007 року № 915, передбачено процедуру зміни імені (прізвища, власного імені, по батькові) фізичної особи, в тому числі шляхом звернення з відповідною заявою та переліком необхідним документів до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем їх проживання. Зазначення в рішенні суду в разі звернення одного з подружжя з позовом про розірвання шлюбу прізвища після розірвання шлюбу підмінює визначений законодавством порядок, що є недопустимим. Частиною 1 статті 79 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати (ч. 1 ст. 88 ЦПК України). На підставі наведеного суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп.

Outcome: partial