Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до [PERSON] третя особа: Узинська міська державна нотаріальна контора Київської області про визнання недійсними та скасування державної реєстрації договорів дарування. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачці на праві приватної власності належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , земельна [ADDRESS] , площею 0,10 га., для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер [NUMBER] , що розташована за адресою: [ADDRESS] , та земельна ділянка, площею 0,0316 га., для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер [NUMBER] , що розташована за адресою: [ADDRESS] .Позивачка зазначає, що внаслідок тяжкого трудового життя суттєво погіршився стан її здоров`я, в своєму віці перебуває в тяжкому душевному стані та за станом здоров`я не мала можливості самостійно себе утримувати та вести господарство, є такою, що потребує постійного стороннього догляду. Відповідачка [PERSON] є дочкою [PERSON] , а тому вона пообіцяла матері допомагати, утримувати та доглядати її довічно, однак з однією умовою, що будинок та земельні ділянки, які належать позивачці дістанеться їй. 29 березня 2017 року між позивачкою та відповідачкою було укладено договір дарування вищевказаного житлового будинку та земельних ділянок. Однак з моменту укладання договору і по теперішній час, відповідачка до позивачки не приходить, ніякої матеріальної допомоги не надає, веденням господарства не займалась. Позивачка стверджує, що відповідачка з жовтня 2017 року взагалі не з`являється до неї, позивачці невідомі наміри відповідачки щодо вчинення правових дій щодо спірного домоволодіння. Позивачка стверджує, що при підписанні договору дарування, вона не мала наміру передавати приналежне їй майно у власність відповідачки, і вважала укладений договір дарування - договором довічного утримання. У зв`язку з тим, що при укладанні 29 березня 2017 року договорів дарування позивачка не розуміла правових наслідків вчиненого правочину та мала намір передати приналежне їй майно у власність відповідачці за умови отримання від неї допомоги - харчування, сплату комунальних послуг, придбання взуття, одягу тощо, що передбачає договір довічного утримання, позивачка вважає що укладений договір повинен бути визнаний недійсним, як вчинений під впливом помилки. На підставі викладеного, позивачка просила визнати недійсним та скасувати державну реєстрацію договору дарування житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , від 29.03.2017 року, посвідчений державним нотаріусом Узинської міської ради Київської області Малькевич Л.В., зареєстрований в реєстрі №1075, укладений між [PERSON] та [PERSON] ; визнати недійсним та скасувати державну реєстрацію договору дарування земельної ділянки площею 0,10 га., для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер [NUMBER] , що розташована за адресою: [ADDRESS] , від 29.03.2017 року, посвідчений державним нотаріусом Узинської міської ради Київської області Малькевич Л.В., зареєстрований в реєстрі №1077, укладений між [PERSON] та [PERSON] ; визнати недійсним та скасувати державну реєстрацію договору дарування земельної ділянки площею 0,0316 га., для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер [NUMBER] , що розташована за адресою: [ADDRESS] , від 29.03.2017 року, посвідчений державним нотаріусом Узинської міської ради Київської області Малькевич Л.В., зареєстрований в реєстрі №1079, укладений між [PERSON] та [PERSON] . В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав у повному обсязі просив його задовольнити, надав пояснення, аналогічні викладеним у позові. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про час та день розгляду справи була повідомлена належним чином, вдруге направила до суду клопотання про відкладення розгляду справи з не поважних причин, а тому суд на підставі положень ст.ст. 280-281 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу у порядку заочного провадження. Третя особа Узинська міська державна нотаріальна контора Київської області в судове засідання свого представника не направила, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду невідомі. На підставі викладеного, суд вважає за можливе розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутності відповідачки, згідно положень ст.ст. 280-281 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, покази свідків, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та надавши їм належну правову оцінку, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір дарування від 29.03.2017 року, відповідно до якого [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняла в дарунок житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , посвідчений державним нотаріусом Узинської міської ради Київської області Малькевич Л.В., зареєстрований в реєстрі №1075. В цей же день, між сторонами був укладений договір дарування від 29.03.2017 року, відповідно до якого [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняла в дарунок земельну ділянку площею 0,10 га., для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер [NUMBER] , що розташована за адресою: [ADDRESS] , посвідчений державним нотаріусом Узинської міської ради Київської області Малькевич Л.В., зареєстрований в реєстрі №1077. Також, між сторонами був укладений договір дарування від 29.03.2017 року, відповідно до якого [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняла в дарунок земельну ділянку площею 0,0316 га., для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер [NUMBER] , що розташована за адресою: [ADDRESS] , посвідчений державним нотаріусом Узинської міської ради Київської області Малькевич Л.В., зареєстрований в реєстрі №1079. В судовому засіданні представник позивачки пояснив, що при підписанні договорів дарування [PERSON] , не мала наміру передавати належне їй майно у власність відповідачки, і вважала укладений договір дарування - договором довічного утримання. Крім того, як вбачається з матеріалів справи та підтверджується поясненнями представника позивача та свідків, [PERSON] зареєстрована та проживає в будинку [ADDRESS] , інших зареєстрованих та проживаючих осіб немає. Даний факт, також підтверджується довідкою Виконавчого комітету Узинської міської ради від 10.05.2019 року №11-14-1569. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що вони є сусідами [PERSON] , доглядають за позивачкою з осені 2017 року, оскільки остання через незадовільний стан її здоров`я та похилий вік потребує сторонньої допомоги. Крім того, свідок [PERSON] зазначила, що викликала працівників поліції та\~ ГУ ДСНС, оскільки позивачка була\~ в безпорадному стані. Відповідно до повідомлення Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної мадико-санітарної допомоги Білоцерківського району» Білоцерківської районної ради від 06.06.2019 року № 01-04/04-235, [PERSON] знаходиться під наглядом в Узинській АЗСПМ з діагнозом: УХС з гіпертонією. Атеросклеротичний кардіосклероз. Постійна форма фібриляції передсердь СН ІІ Б ІІІ ст. на тлі церебрального атеросклерозу. Деформуючтй остеоартроз з переважним ураженням колінних суглобів ПФС ІІ-ІІІ ст. Порушення функції статики та ходи і за станом здоров`я потребує сторонньої допомоги (догляду) /а.с. 29/. Крім того, 12.12.2017 року за адресою [ADDRESS] р [ADDRESS] , [ADDRESS] .. особовим складом 5 ДПРЧ (м [ADDRESS] ) 1 ДПРЗ ГУ ДНЗ України у Київській області проводились рятувальні роботи, а саме відкривання дверей в будинку, в якому знаходилась хвора літня жінка, на підставі повідомлення, яке надійшло о 09 год 05 хв. 12.12.2017 року, що підтверджується відповіддю Білоцерківського районного відділу\~ ГУ ДСНС України у Київській області від 07.06.2019 року № 824. Відповідно до частини третьої статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення то такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім, випадків, встановлених законом (частина перша статті 229 ЦК України). Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», правочин, вчинений під впливом помилки відповідно до статті 229 ЦК України, є оспорюваним. Обставини, щодо яких помилилась сторона правочину, мають існувати саме на момент вчинення правочину. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести, що така помилка мала місце, а також що вона має істотне значення. Не має правового значення помилка щодо одержання користі від вчиненого правочину. Помилка внаслідок недбальства, незнання закону чи неправильного його тлумачення однією із сторін не є підставою для визнання правочину недійсним. Відповідно до ст. 717 ЦК України, за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдарованому) безоплатно (дарунок) у власність. Згідно зі ст. 744 ЦК України, за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність квартиру, яке має значну цінність, взамін набувач зобов`язується забезпечувати відчужувана утриманням та доглядом довічно, За змістом статей 203, 717 ЦК України договір дарування вважається укладеним, якщо сторони мають повне уявлення не лише про предмет договору, а й досягли згоди щодо всіх його істотних умов. Договір, що встановлює обов`язок обдаровуваного вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не вважається договором дарування, правовою метою якого є передача власником свого майна у власність іншої особи без отримання взаємної винагороди. Враховуючи викладене, особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести на підставі належних і допустимих доказів, у тому числі пояснень сторін і письмових доказів, наявність обставин, які вказують на помилку - неправильне сприйняття дарувальником фактичних обставин правочину, що вплинуло на його волевиявлення, дійсно було і має істотне значення. Такими обставинами є: вік дарувальника, його стан здоров`я та потреба у зв`язку із цим у догляді й сторонній допомозі; наявність у нього спірного житла як єдиного; відсутність фактичної передачі спірного нерухомого майна за оспорюваним договором дарування дарувальником обдаровуваному та продовження проживати в спірному будинку після укладення договору дарування. Отже, наявність чи відсутність помилки - неправильного сприйняття [PERSON] фактичних обставин правочину, що вплинуло на її волевиявлення під час укладення договору дарування замість договору довічного утримання, суд визначає не тільки за фактом прочитання сторонами тексту оспорюваного договору дарування та роз`яснення нотаріусом суті договору, а й за такими обставинами, як: вік дарувальника, його стан здоров`я та потреба у зв`язку із цим у догляді й сторонній допомозі; наявність у нього спірного житла як єдиного; відсутність фактичної передачі спірного нерухомого майна за оспорюваним договором дарування дарувальником обдаровуваному та продовження проживати в спірному будинку після укладення договору дарування. Лише в разі встановлення цих обставин норми частини першої статті 229 та статей 203 і 717 ЦК України у сукупності вважаються правильно застосованими. Такі правові висновки Верховного Суду України неодноразово були викладені в його постановах по справах № 6-9цс14, № 6-60цс14, № 6-202цс15, № 6-1364 цс15 від 03.02.2016 року. Представник позивачки стверджує, що [PERSON] помилилась у правовій природі договору дарування, тобто неправильно сприйняла фактичні обставин правочину, що вплинуло на її волевиявлення. Факторами, які вплинули на волевиявлення позивачки є те, що вона є особою похилого віку, її стан здоров`я був і є незадоволений, вона бажала отримувати сторонню допомогу від її доньки, яка її вмовила це зробити. Отже, встановлені судом вказані вище факти дають суду право дійти висновку про підтвердження обставин щодо укладення оспорюваного договору дарування саме під впливом помилки. Так, подароване домоволодіння було єдиним місцем проживання дарувальника як до укладення договору так і після нього. Особові рахунки по спірному будинку до цього часу лишились оформленими на дарувальника. Отже, фактична передача будинку не відбулась. Наведене свідчить про те, що [PERSON] як особа похилого віку, яка за станом здоров`я потребує стороннього догляду та матеріальної допомоги, погодилась на передачу нерухомого майна у власність відповідачки за умови її довічного утримання й, укладаючи спірний договір, помилялась щодо правової природи правочину прав та обов`язків, які виникнуть після його укладення. Необхідно також відзначити, що зі сторони відповідачки не надходило жодного відзиву або заперечення на позовні вимоги, а тому суд розглядає справу на підставі наявних матеріалів. На підставі викладеного,

Outcome: approved