Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок спричинення потерпілому тілесних ушкоджень, вказуючи, що неправомірними діями відповідача [PERSON] їй завдана матеріальна шкода у розмірі 2000,00 гривень та моральна шкода,у розмірі 3000,00 гривень, яку вона просить стягнути з відповідача [PERSON] Позивач по зустрічному позову [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], Випасненської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, вказуючи, що неправомірними діями [PERSON] їй була завдана матеріальна та моральна шкода, та просить стягнути з відповідача [PERSON] моральну шкоду у розмірі 2000,00 гривень а також судові витрати по справі у сумі 214, 70 гривень. [PERSON] у судовому засіданні повністю підтримала доводи своєї позовної заяви, просила її задовольнити, у задоволенні зустрічного позову просила відмовити у повному обсязі, мотивуючи це наступним. З 1996 року вона є власником будинку розташованого за адресою: [ADDRESS]. Згідно рішення Випасненської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області № 36 від 09 липня 1997 року [PERSON] було надано для обслуговування та будівництва житлового будинку, господарських будівель земельну ділянку площею 0,15 га. Далі, як вказує [PERSON], у 1996 році померла її сусідка, власниця сусіднього житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], та який межує з її земельною ділянкою - [PERSON]. 25 травня 2011 року за заявою [PERSON] та її сусіда, [PERSON], який проживає [ADDRESS] на ім'я голови Випасненської сільської ради було складено акт комісією Випасненської сільської ради, яким було встановлено, що земельна ділянка [PERSON], яка померла в 1996 році не обробляється значний час (а саме 15 років), заросла бур'янами, багаторічними чагарниками, що спричиняє незручностей власникам сусідніх земельних ділянок № 5, № 7, що межують з даною земельною ділянкою та грубо порушує їх права, а також спадщина на житловий будинок та земельну ділянку не встановлена. На підставі цього 10 червня 2011 року Випасненська сільська рада винесла рішення № 172-УІ, згідно якого вирішила надати [PERSON] дозвіл на відведення земельної ділянки у власність площею 0,03 га для ведення особистого селянського господарства за адресою: [ADDRESS] та рекомендовало виготовити проект землеустрою щодо відведення земельної вищезазначеної земельної ділянки у власність. Далі, 27 вересня 2012 року рішенням № 420-VI Випасненська сільська рада затвердила розроблену [PERSON] технічну документацію із землеустрою, а також вирішила передати у власність та видати державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0903 га. на ім'я [PERSON] Далі, як вказує позивач [PERSON], 18 жовтня 2012 року до будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], в'їхала онука померлої - відповідачка, [PERSON]. До цього часу вона лише періодично з'являлась, але на вимоги [PERSON] та сусідів про прибирання території агресивно реагувала і відмовлялась будь що робити. Після винесення сесією вищевказаних рішень, [PERSON] (в травні 2011 року), огородила цю земельну ділянку сіткою, почала обробляти, але відповідачка [PERSON] самовільно зняла металеву сітку, викорчувала та зломала стовпи, а також у відповідь на зауваження [PERSON] вчинила бійку, нанісши [PERSON] подряпини та синці та принизивши її перед сусідами, так як фізично вона набагато сильніша та молодша. Після цього [PERSON] за власний рахунок відновила порушену огорожу. Далі, 08.10.2012 року [PERSON] не дивлячись на те, що [PERSON] є власником даної земельної ділянки знову зняла самовільно металеву сітку та повикорчовувала і зломала стовпи, у зв'язку з чим [PERSON] зверталась до міліції. Одразу ж після цього, 16.10.2012 року, відповідачка [PERSON] проникнувши на територію земельної ділянки, яка була відведена [PERSON], почала виражатись на адресу [PERSON] нецензурною лайкою, наносити удари по голові, спині, душити за горло. Ці обставини підтверджуються заявами та показаннями свідків, які також були допитані дільничним, але чомусь у постанові про відмову у порушенні кримінальної справи цього не вказано. Внаслідок заподіяння шкоди здоров'ю [PERSON] вона перебувала на лікарняному на амбулаторному лікуванні, про що свідчать відповідні медичні документи, а саме довідка Випасненської сільської лікарні від 20 жовтня 2012 року про те, що [PERSON] є інвалідом III групи, оскільки її здоров'ю була нанесена в результаті неправомірних дій [PERSON] подвійна шкода. Далі, як вказує позивач [PERSON], у результаті того, що відповідачка [PERSON] тричі самовільно проникала на територію її земельної ділянки та знімала металеву сітку (і в останній раз забрала її собі) та понівечення стовпиків, [PERSON] була спричинена матеріальна шкода у розмірі 2000 грн., а саме : 12 бетонних стовпів зломанних вартістю 40 грн. за 1 шт. = 480 грн.; 40 м металевої сітки, 1 рулон по 10 м вартістю 230 грн. = 920 грн.; за роботу 3 рази по 200 грн. = 600 грн, тобто всього 2000 грн. Таким чином [PERSON] завдана матеріальна шкода на загальну суму 2000, 00 грн. Крім того, як вказує [PERSON], вона зазнала моральних страждань у зв'язку з ушкодженням здоров'я, була позбавлена можливості жити повноцінним життям, реалізувати свої плани та можливості через порушення стосунків з оточуючими людьми, займатися своїми звичними справами, вона відчувала сором, приниження, їй було боляче усвідомлювати, те що вона, порядна людина в 57 років, має відчувати душевні страждання через те що її перед сусідами принизила та побила молода жінка, якій вона нічого поганого не зробила. Своїми неправомірними діями відповідачка [PERSON] спричинила [PERSON] багато душевних, фізичних страждань та болю, принизила честь та гідність, що наклало тяжкий відбиток на психіку, звичний образ життя та репутацію. У зв'язку з цим вважає, що їй завдана моральної шкода, що у вартісному виразі складає 3000,00 грн. На підставі вищевикладеного просить суд задовольнити позов та стягнути з [PERSON] спричинену [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 2000,00 гривень та моральну шкоду у розмірі 3000,00 гривень. Відповідачка по первісному позову [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про час та місце судового засідання була сповіщена належним чином, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки, причину своєї неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надавала. Представник відповідача - Випасненської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області у судовому засіданні залишила вирішення позову на розсуд суду. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги первісного позову не визнала та просила суд відмовити у їх задоволенні, вимоги зустрічного позову підтримала та просила суд їх задовольнити, мотивуючи це наступним. [PERSON] у судовому засіданні повністю підтримала доводи свого представника, вимоги первісного позову не визнала та просила суд відмовити у їх задоволенні, вимоги зустрічного позову підтримала та просила суд їх задовольнити, мотивуючи це наступним. Щодо вимог первісного позову пояснила, що вважає їх необґрунтованими та недоведеними матеріалами справи, оскільки докази на підтвердження позовних вимог позивача [PERSON] не містять підтвердження фактів спричинення їй тілесних ушкоджень [PERSON] Щодо вимог зустрічного позову пояснила наступне. Як вказує [PERSON] у своєму позові, рішенням Випасненської сільської ради № 172-VІ від 10.06.2011 року їй було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,03 га для ведення особистого селянського господарства, однак, не вказує, що ця частина земельної ділянки площею 0,03 га була раніше вилучена із земельної ділянки по [ADDRESS], за рішенням цієї ж ради за № 171-VІ від 10.06.2011 року. Однак, Білгород-Дністровською міжрайонною прокуратурою Одеської області за № 7-612 11 від 23.12.2011 на це рішення Випасненської сільської ради № 171-VІ від 10.06.2011 року було внесено протест. І 05.01.2012 рішенням Випасненської сільської ради за №278 -VІ вищевказане рішення № 171-VІ від 10.06.2011 року було відмінено. Далі, представник [PERSON] вказує, що згідно тексту рішення Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09 листопада 2012 року у справі № 1505/5935/12, вказано, що після смерті матері позивача - [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді будинку та господарських споруд, що розташовані на земельній ділянці 0,15 га по [ADDRESS], що підтверджується довідками Випасненської сільської ради №602 від 16.05.2012р. та №221/ЗЕМ від 15.05.2012р., однак, на цей будинок та господарські споруди правовстановлюючі документи були відсутні, тому позивачу було відмовлено нотаріусом в оформленні спадкової справи. Тривалий час, тобто з дня смерті, позивач фактично прийняла спадщину, володіє та користується земельною ділянкою, будинком та спорудами, які на ній розташовані, що підтверджуються квитанціями про сплату податку на землю. Далі, як вказує представник [PERSON], у червні місяці 2012 р. вона звернулася до КП «Білгород-Дністровське БТІ» із заявою про проведення інвентаризації споруд, які знаходяться на земельній ділянці 0,15 га в [ADDRESS]. Ця інвентаризація була проведена, виданий зведений акт, та схематичний план розташування будівель та споруд на земельної ділянці [ADDRESS], які належали [PERSON]. І, згідно вищевказаного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області, [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS], що підтверджується Витягом з Державного реєстру зечових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № витягу 2615496. Відповідно до плану земельної ділянки [ADDRESS], станом на 17.01.1994 року, площа згаданої земельної ділянки фактично складала 620 кв.м., а відповідно до схеми розташування споруд та будинку на згаданій земельній ділянці межа з боку [ADDRESS] зазначена огорожею (сітка рябиця) продовж 15 м. була розташована на відстані 1 м. від будинку № 5. За рішенням Випасненської сільської ради № 172 - VI від 10.06.2011 року ця межа була перенесена на територію земельної ділянки №3 на 6,85 м., підтверджується контрольним обміром земельної ділянки №3 ФОП [PERSON], який було проведено 27.05.2013 року, який міститься у матеріалах справи. Таким чином, вказана сітка рябиця (тобто огорожа) належала [PERSON], а не [PERSON] Ця сітка була незаконно була демонтована [PERSON], нею ж були розбиті бетонні стовпчики 8 шт. та було розбито відмостку на якій була вмонтована ця огорожа. Своїми неправомірними діями [PERSON] спричинила [PERSON] матеріальну та моральну шкоду, яку [PERSON] оцінює в дві тисячі гривень. На підставі вищевикладеного просить суду задовольнити зустрічний позов та стягнути з [PERSON] моральну шкоду у розмірі 2000,00 гривень та судові витрати у розмірі 214,70 гривень. [PERSON] у судовому засіданні повністю підтримала доводи свого представника та просила у задоволенні первісного позову відмовити, зустрічний позов просила задовольнити. Представник Випасненської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області у судовому засіданні просила вирішити первісний та зустрічний позови на розсуд суду та пояснила, що дійсно Випасненською сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області було прийнято рішення № 172-VІ від 10.06.2011 року про надання дозволу [PERSON] на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,03 га. за адресою : [ADDRESS]. 19 грудня 2011 року на це рішення Білгород-Дністровською міжрайонною прокуратурою був внесений протест на це рішення, оскільки воно було прийнято з порушенням земельного законодавства, який був задоволений та 05.01.2012 року вищевказане рішення скасовано. Допитана в якості свідка у судовому засіданні [PERSON] пояснила, що вона є дочкою [PERSON] також пояснила, що спірні відносини між [PERSON] та [PERSON], [PERSON] виникли на ґрунті того, що [PERSON] неправомірно захватила частину земельної ділянки, яка належала [PERSON] Випасненська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області прийняла рішення про дачу дозволу [PERSON] на розробку проекту землеустрою на частину земельною ділянки, яка належить [PERSON] Це рішення було скасовано, однак, [PERSON], не приймаючи це до уваги, продовжує оформлювати Державний акт на цю частину земельної ділянки, та вже отримала на неї кадастровий номер. Також пояснила, що у жовтні 2012 року була чергова сварка між [PERSON] та [PERSON] стосовно спірної земельної ділянки, це була словесна сварка, бійки між ними не було. [PERSON] викликала міліцію, яка приїхала приблизно за 15 хвилин. Також пояснила, що раніше на межі земельних ділянок по [ADDRESS] та [ADDRESS] була огорожа, яка була приблизно на відстані 1,5 м. від хати [PERSON], а сьогодні цієї огорожі не має. Допитана в якості свідка у судовому засіданні [PERSON] пояснила, що вона мешкає у с. Випасне тривалий час та дуже добре знає родину [PERSON]. Також пояснила, що вона бачила, як частину земельної ділянки, яку самовільно захопила [PERSON] вона огородила сіткою. Межа ділянок проходила попід хату будинку [ADDRESS], а зараз цієї огорожі там не має, вона перенесена. Допитана в якості свідка у судовому засіданні [PERSON] пояснила, що як вона пам'ятає, у жовтні 2012 року вона побачила жінку, яка взяла лопату, та яка стала душити [PERSON], після чого викликали міліцію, швидку допомогу не викликали, але [PERSON] після цього лежала у лікарні. Допитаний в якості свідка у судовому засіданні [PERSON] пояснив, що [PERSON] він знає тривалий час. Коли саме, він не пам'ятає, вона попросила його допомогти натягнути сітку на стовпчики для огородження земельної ділянки. Він установив ці стовпчики, натягнув сітку, і за цю роботу [PERSON] розрахувалась з ним грошима. Після цього він ще три рази встановлював ці стовпчики, оскільки їх та сітку хтось знімав. Що стосується, де ставити стовпчики та натягувати сітку, ніяких документів не було, ніяких межових знаків також не було, де ставити стовпчики йому показувала [PERSON] Вивчивши матеріали справи, заслухавши сторони, свідків, суд приходить до наступного. Щодо позовних вимог первісного позову, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. У своїх позовних вимогах [PERSON] просить стягнути з [PERSON] заподіяну їй моральну та матеріальну шкоду. Свої позовні вимоги позивачка [PERSON] обґрунтовує посиланням на статті 1166, 1167 Цивільного кодексу України. Згідно статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка їх завдала. Згідно статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Таким чином, оскільки правовою підставою для звернення позивачки до суду нею обрані саме вищевказані статті 1166, 1167 ЦК України, то доказуванню позивачкою підлягає саме факт завдання матеріальної та моральної шкоди, а також вини відповідачки [PERSON] у заподіянні цієї шкоди. Як докази в обґрунтування своїх позовних вимог позивачкою [PERSON] вказані покази свідків, постанови про відмову у порушенні кримінальної справи за заявою [PERSON] щодо неправомірних дій [PERSON], довідку Випасненської сільської ради про те, що [PERSON] є інвалідом ІІІ групи, та довідку з Випасненської сільської дільничної лікарні. Ретельно дослідивши надані позивачкою [PERSON] докази, заслухавши свідків, суд приходить до наступного. Згідно постанови про відмову у порушенні кримінальної справи від 13.07.2011 року, встановлено, що 08.07.2011 року надійшла заява від [PERSON] щодо неправомірних дій зі сторони [PERSON] Проведеною перевіркою встановлено, що у [PERSON] та [PERSON] склалися неприязні відносини, в результаті чого у них виникають скандали.Так, 03.07.2011 року, у черговий раз між [PERSON] та [PERSON] виникла сварка у ході якої вони висказували одна одній погрози фізичної розправи, однак, реальних дій не здійснювали. На підставі цього у порушенні кримінальної справи було відмовлено на підставі п. 2 ст. 6 КПК України, тобто за відсутністю складу злочину. Ця постанова не була оскаржена або скасована. Згідно постанови про відмову у порушенні кримінальної справи від 06.10.2011 року, встановлено, 29.09.2011 року надійшло телефонне повідомлення від [PERSON] щодо неправомірних дій зі сторони [PERSON] Проведеною перевіркою було встановлено, що біля будинку [PERSON] не має огорода, Випасненська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області виділила [PERSON] 9 соток землі на окраїні с . Випасного, однак, оскільки [PERSON] не має можливості їх оброблювати, вона відмовилась від цієї землі та Випасненська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області виділила їй три сотки землі по сусідству з її будинком, де після смерті господаря цього будинку ніхто не проживав, тому ця земля перейшла до сільської ради. Після отримання цієї земельної ділянки [PERSON] огородила її. 29.09.2011 року [PERSON] та [PERSON] прийшли на її земельну ділянку та зломали огорожу огороду, однак, [PERSON] та [PERSON] допитані не були, оскільки точна їх адресу не відома. На підставі цього у порушенні кримінальної справи було відмовлено на підставі п. 2 ст. 6 КПК України, тобто за відсутністю складу злочину. Ця постанова не була оскаржена або скасована. Згідно постанови про відмову у порушенні кримінальної справи від 16.10.2012 року, встановлено, що 08.10.2012 року до Білгород-Дністровського МВ ГУМВС України надійшло телефонне повідомлення [PERSON] щодо неправомірних дій [PERSON] 16.10.2012 року до Білгород-Дністровського МВ ГУМВС України надійшла заява [PERSON] щодо неправомірних дій [PERSON] Перевіркою встановлено, що між сусідами [PERSON] та [PERSON] склалися неприязні відносини через питання цивільно-правових спорів із-за того, що вони проживають по сусідству. [PERSON] пояснила, що приблизно рік назад, за рішенням Випасненської сільської ради їй була передана у власність земельна ділянка площею 0,0903 га. для обслуговування її будинку, який вона огородила металевою сіткою типу «Рабиця», однак, сусіди з будинку [ADDRESS] зламали залізобетонні стовпчики та зняли цю сітку. [PERSON] пояснила, у будинку [ADDRESS] проживала її бабуся, яка померла у 2006 році, після її смерті у цьому будинку стали проживати [PERSON] та її брати та сестри. Сусідка [PERSON] звернулась до неї з проханням обробляти її город, і [PERSON] погодилась на це. Однак, [PERSON] у відсутність [PERSON] почала виготовляти документи на земельну ділянку [PERSON] Після чого прокуратурою був виданий протест на рішення щодо виділу [PERSON] цієї земельної ділянки. Також [PERSON] пояснила, що [PERSON] зняла огорожу, яка належала [PERSON] із залізобетонних стовпчиків та металевої сітки рабиці. [PERSON] стверджує, що вона огорожу, яка належала [PERSON] не чіпала, жодних неправомірних дій в її адресу не здійснювала, погроз фізичної розправи не висказувала, нецензурною лайкою на її адресу не висловлювалась. На підставі п. 2 ст. 6 КПК України, тобто за відсутністю складу злочину, у порушенні кримінальної справи у відношенні [PERSON] за ст.. 125, 126 КК України було відмовлено. Ця постанова не була оскаржена або скасована. Згідно довідки № 269 від 20.10.2012 року, виданої Випасненською сільською дільничною лікарнею, [PERSON] хворіла з 17 жовтня по 20 жовтня 2012 року, діагноз - загострення хронічного тонзиліту. Згідно довідки до акту огляду МСЕК серії 10ААА № 932659, [PERSON] є інвалідом третьої групи, причина інвалідності - загальне захворювання. Таким чином, дослідивши надані позивачем [PERSON] докази, суд приходить до висновку, що вищевказані постанови про відмову у порушенні кримінальних справ не містять доказів на підтвердження спричинення [PERSON] шкоди [PERSON]; свідки, які були допитані у судовому засіданні, також не показали, що саме [PERSON] спричинила [PERSON] будь-яку шкоду; довідка з лікарні, на яку посилалась позивачка [PERSON] підтверджує лише факт перебування [PERSON] на лікуванні з діагнозом загострення хронічного тонзиліту; довідка до акту огляду МСЕК серії 10ААА № 932659 підтверджує факт того, що [PERSON] є інвалідом 3 групи, однак, не містить доказів причинного зв'язку між неправомірними діями [PERSON] та інвалідністю [PERSON] Таким чином, позивачем [PERSON] не доведено факту спричинення їй відповідачкою [PERSON] матеріальної шкоди, і суд вважає ці позовні вимоги не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Оскільки позивачем [PERSON] не доведено факту спричинення ушкодження її здоров'ю відповідачем [PERSON], а вимоги щодо стягнення моральної шкоди вона обґрунтовує саме моральними стражданням у зв'язку із ушкодженням її здоров'я внаслідок неправомірних дій відповідачки [PERSON], суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди також є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. Стосовно позовних вимог зустрічного позову судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як уточнила представник [PERSON] у судовому засіданні, вона просить суд стягнути з [PERSON] саме моральну шкоду, яка була їй завдана у результаті неправомірного демонтажу [PERSON] належній їй сітки рабиці, яка огороджувала її земельну ділянку. Тобто, в даному випадку [PERSON] підлягає факт доказування неправомірного демонтажу належної їй сітки рабиці та ті душевні страждання, які були пережиті нею в результаті цього. Як докази в обґрунтування своїх позовних вимог позивачкою по зустрічному позову [PERSON] вказані покази свідків, фотокартки з зображенням будинку [PERSON], копія технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS], відповідь ФОП [PERSON] №34 від 27.05.2013 року щодо результатів обміру земельної ділянки по [ADDRESS], ситуаційну схему цієї земельної ділянки. Допитані у судовому засіданні свідки не підтвердили факту того, де саме знаходилась вищевказана сітка, а також хто її демонтував. Інші матеріали справи, надані [PERSON] в обґрунтування своїх позовних вимог, а також вищевказані постанови про відмову у порушенні кримінальних справ не містять доказів на підтвердження того, де саме знаходилась сітка, яка огороджувала земельну ділянку [PERSON], а також доказів того, що вона була демонтована і ким вона була демонтована. Таким чином, дослідивши надані позивачем по зустрічному позову [PERSON] докази, суд приходить до висновку, що оскільки позивачем на доведено самого факту демонтажу сітки рабиці, то позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок цього демонтажу, задоволенню не підлягають. Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за поховами про відшкодування шкоди», шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяну шкоду майну юридичній особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, які її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено,в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Згідно п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Згідно статті 1 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно статті 10,11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 6 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно ч. 1,2,3 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач по первісному позову [PERSON] та позивач по зустрічному позову [PERSON] не надали суду достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх позовних вимог. Згідно статті 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно статті 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне у задоволенні первісного позову [PERSON] до [PERSON], Випасненської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок спричинення потерпілому тілесних ушкоджень відмовити; у задоволенні зустрічного позову [PERSON] до [PERSON], Випасненської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про відшкодування моральної та матеріальної шкоди - відмовити.

Outcome: dismissed