Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовом, та після уточнення заявлених вимог, просила: - стягнути із [PERSON] аліменти на її користь на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення ним 23-х років, за умови, що він буде продовжувати навчання та на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення нею повноліття, допустити негайне виконання, в межах місячного платежу. Позивач надала заяву згідно якої просила розглядати позов без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки відповідача суду не відомі. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 17 червня 1995 по 15 червня 2015 року перебували в шлюбних відносинах. Даний шлюб рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда було розірвано. Від шлюбу [INFO] року народився син [PERSON], який після припинення шлюбних стосунків проживає із матір'ю та знаходиться на її утриманні. Відповідно до довідки № 09-793, виданої 06.03.2015 року деканом факультету підготовки кадрів для державної пенітенціарної служби України Національного юридичного університету ім. Я. Мудрого, [PERSON] є студентом денного факультету Національного юридичного університету ім. Я. Мудрого. Разом з цим, судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Згідно із ч. 1 ст. 189 цього Кодексу батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. Відповідно до роз'яснень, наданих у п. 17постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року та 3У «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі та виплачуються щомісячно. Статтею 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, які мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених статтею 184 СК України. За наведеного вимога про стягнення з відповідача аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини підлягає до задоволення. Щодо вимоги про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, то у відповідності до ч. 1 ст. 199 цього ж кодексу батьки зобов'язані утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється в разі припинення навчання. Згідно ч.3 ст. 199 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання . Відповідно до ст. 200 цього ж Кодексу, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку, доходу платника аліментів, з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. Розмір аліментів згідно з правилами ч. 2 ст. 182 цього ж Кодексу ні за яких обставин не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Конкретний розмір аліментів на утримання повнолітньої дочки, сина визначається судом з врахуванням обставин, передбачених ст. 182 Сімейного Кодексу України. За не спростованим твердженням позивача відповідач має сталий дохід, є командиром взводу № 1 роти № 2 БПМСМОП «Кіровоград» при УМВС України в Кіровоградській області. Таким чином, за відсутності змістовних заперечень з приводу поданого позову від відповідача, суд вважає за можливе вимогу про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання задовольнити. Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до ст.ст. 88, 367 ЦПК України, суд стягує з відповідача 487,20 грн. судового збору на користь держави, та рішення суду допускає до негайного виконання, але у межах платежу за один місяць.

Outcome: approved