Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить в порядку поділу спільного майна подружжя виділити їй Ѕ частку житлового будинку № 77 по вул. Бондаренка в смт. Арбузинка Миколаївської області та в порядку поділу спільного майна подружжя виділити відповідачу Ѕ частку житлового будинку № 77 по вул. Бондаренка в смт. Арбузинка Миколаївської області. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що 18.11.1989 року між сторонами було зареєстровано шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Арбузинського районного управління юстиції Миколаївської області за актовим записом № 79. Під час проживання у шлюбі, за кошти подружжя на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна № 917 від 01 жовтня 2001 року, зареєстрованого універсальною товарно-сировинною біржею м. Вознесенськ, було придбано жилий будинок, який знаходиться за адресою: смт. Арбузинка, вул. Бондаренка, 77, житловою площею 33,6 кв.м. 01 жовтня 2011 року Арбузинським РКП БТІ було проведено державну реєстрацію вказаного договору. Оскільки протягом останнього часу стосунки між сторонами погіршились, у позивача виникла необхідність у поділі спільного майна подружжя. Від представника позивача до судового засідання надійшла заява, згідно якої він уточнив позовні вимоги та просив суд в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за позивачем право власності на Ѕ частку житлового будинку № 77 по вул. Бондаренка в смт. Арбузинка Миколаївської області та в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за відповідачем право власності на Ѕ частку житлового будинку № 77 по вул. Бондаренка в смт. Арбузинка Миколаївської області. Крім того, просив суд слухання у справі провести за його відсутності та відсутності позивача та судові витрати по справі покласти на позивача. Від відповідача до судового засідання надійшла заява, згідно якої він визнав позовні вимоги щодо поділу спільного майна подружжя, судові витрати по справі просив покласти на позивача. При цьому просив слухання у справі провести за його відсутності. У відповідності до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 18 листопада 1989 року між сторонами зареєстровано шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Арбузинського районного управління юстиції Миколаївської області за актовим записом № 79, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ФП № 468733 (а.с. 4). У відповідності до копії договору купівлі-продажу нерухомого майна № 917 від 01 жовтня 2001 року, зареєстрованого універсальною товарно-сировинною біржею м. Вознесенськ [PERSON] продала, а [PERSON] купив жилий, вапняковий будинок, який знаходиться за адресою: смт. Арбузинка, вул. Бондаренко № 77, житловою площею 36,6 кв.м. (а.с. 12). Згідно копії реєстраційного посвідчення на обєкт нерухомого майна, виданого Арбузинським РКП БТІ 01 жовтня 2001 року (а.с. 13) житловий будинок за адресою: смт. Арбузинка, вул. Бондаренко, 77 зареєстровано за [PERSON], про що зроблено запис в реєстрову книгу № 12 за реєстровим номером 2666. За такого встановлено, що за час проживання в шлюбі, сторони придбали житловий будинок № 77 по вул. Бондаренка в смт. Арбузинка. Даний факт визнаний сторонами, тому ці обставини в силу ч. 1 ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню. Поділ майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими ст. ст. 69-72 СК України. Відповідно до розяснень, які містяться у п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, зясовувати джерело і час його придбання. Згідно з ч. 3 ст. 368 ЦК України та ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Передбачено, що спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, частин, 2, 3 статті 325 ЦК України та частини 1 статті 61 СК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на імя кого з подружжя вони були придбані. Таким чином суд робить висновок, що будинок № 77 по вул. Бондаренка в смт Арбузинка Миколаївської області який придбаний в період шлюбу [PERSON] та [PERSON], право власності на який зареєстроване лише за [PERSON], є обєктом права їх спільної сумісної власності. Відповідно до положення ст. 70 СК України, якою передбачено, що у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частка майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до положень ч. 1 ст. 71 СК України майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи, що спірний будинок був придбаний сторонами під час перебування у шлюбі, між сторонами відсутній шлюбний договір, а також будь-яка домовленість про розподіл майна, спірна нерухомість є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, а тому підлягають задоволенню вимоги [PERSON] про визнання за нею права власності на 1/2 частину цього будинку та залишенням за відповідачем права власності на іншу 1/2 частину цього ж будинку. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved