Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до Державного підприємства « Державний проектний інститут « Запоріжцивільпроект» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні . В позові зазначила, що 12.09.1990 року її на підставі наказу № 268-к від 12.09.1990 р було прийнято ДП « ДПІ Запоріжцивільпроект» на посаду молодого спеціаліста. 07.02.2014 року її було звільнено за угодою сторін з посади керівника групи на підставі кадрового наказу № 14-к від 07.02.2014 р. У звязку з тим, що на підприємстві заробітна плата виплачувалась невчасно та не в повному обсязі, на дату звільнення перед нею виникла заборгованість по заробітній платі. Враховуючи те , що ні в день звільнення , ні в подальшому підприємство в повному обсязі не погасила перед нею заборгованість по заробітній платі, вона була вимушена захищати свої права в судовому порядку, але судові накази № 2-н/331/692/13 на суму 3205,01 грн ; № 331/231/14-ц виданий 17.01.2014 року про стягнення 3676,37 грн; судовий наказ № 331/3831/15-ц виданий 03.06.2015 року на суму 30719,82 грн.на даний час не виконані. Просить суд стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 03.06.2015 по 15 .04.2016 р у розмірі 21143,53 грн. Позивачка надала суду заяву , просить суд розглядати справу без її участі та задовольнити позовні вимоги в повному розмірі. Представник відповідача надала суду заяву , просить суд розглядати справу без її участі та задовольнити позовні вимоги частково згідно розрахунку , який надав відповідач. Суд , вивчивши матеріали справи , надані суду докази , вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено , що 12.09.1990 року [PERSON] на підставі наказу № 268-к від 12.09.1990 р було прийнято ДП « ДПІ Запоріжцивільпроект» на посаду молодого спеціаліста. 07.02.2014 року позивачку було звільнено за угодою сторін з посади керівника групи на підставі кадрового наказу № 14-к від 07.02.2014 р. У звязку з тим, що на підприємстві заробітна плата виплачувалась невчасно та не в повному обсязі, на дату звільнення перед позивачкою виникла заборгованість по заробітній платі. Враховуючи те , що ні в день звільнення , ні в подальшому підприємство в повному обсязі не погасила перед позивачкою заборгованість по заробітній платі, позивачка була вимушена захищати свої права в судовому порядку, але судові накази № 2-н/331/692/13 на суму 3205,01 грн ; № 331/231/14-ц виданий 17.01.2014 року про стягнення 3676,37 грн; судовий наказ № 331/3831/15-ц виданий 03.06.2015 року на суму 30719,82 грн.на даний час не виконані. Відповідно до ч. 1 ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. \~Згідно зі ст. 2 Закону основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 116 КЗпП України передбачено, що при звiльненнi працiвника виплата всiх сум, що належать йому вiд пiдприємства, установи, органiзацiї, провадиться в день звiльнення. Якщо працiвник в день звiльнення не працював, зазначенi суми мають бути виплаченi не пiзнiше наступного дня пiсля пред'явлення звiльненим працiвником вимоги про розрахунок. Згідно зі ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на корить працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. \~ \~ \~ \~ Результат аналізу наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що передбачений частиною першою статті 117 КЗпП України обов'язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку. Невиконання роботодавцем вимог ст. 116 КЗпП України є триваючим правопорушенням, тому звільнений працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог за ст. 117 зазначеного Кодексу й моментом припинення правопорушення, яким є день фактичного розрахунку. Суд погоджується з розрахунком відповідача, а саме 1) . за період з 01.01.2016 року по 15.04.2016 р позивачкою відпрацьовано 73 робочих дня 113,55 Х 73 = 8289,15 грн. Податок з фізичної особи ( ПДФО) складає : 8289,15 грн.Х 18% = 1492,05 грн. Військовий збір складає: 8289,15 грн.х 1,5% = 123,34 грн. . Таким чином , зарплата з відрахуванням податків за цей період складає: 8289,15 грн. 1492,05 грн. 123,34 грн. = 6683,76 грн. 2). За період 03.06.2015 року по 31.12.2015 року позивачкою відпрацьовано 150 робочих днів. 113,55 х 150 = 17032,50 грн. Єдиний соціальний внесок ( ЄСВ): 17032,50 х 3,6% = 613,17 грн. Податок фізичної особи складає: ( 17032,50 613,17) х 15% = 2462,90 грн. Військовий збір складає : 17032,50 х1,5% = 255,49 грн. Таким чином , суд вважає, що всього середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати за період з 03.06.2015 року по 15.04.2016 року , який підлягає виплаті позивачки складає 20374 грн.70 коп. ( 6683,76 грн.+13700,94 грн). Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає, що судовий збір на користь держави з відповідача підлягає стягненню в розмірі 551 грн.20 коп.

Outcome: partial