Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] , в якому просить збільшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на підставі рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 16.02.2015 року у справі №638/22519/14-ц, на утримання дитини [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 2218,00 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред`явлення позову до суду і до дня їх повноліття. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 16.02.2015 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 19.12.2014 року, та до їх повноліття, але але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З часу ухвалення вказаного рішення, витрати на утримання дітей значно зросли, тому розмір аліментів у сумі 1000 грн. є недостатнім навіть для мінімального забезпечення дитини першочерговими необхідними речами. Позивач вказує, що при ухваленні рішення про стягнення аліментів від 16.02.2015 року суд, взяв до уваги те, що відповідач має мінливй дохід, а частину доходу одержує внатурі, тому суд встановив розмір аліментів менший ніж просила позивач. На момент звернення до суду позивач вважає, що матеріальне становище відповідача покращилось. 13.10.2016 року на відповідача біло зареєстровано транспортний засіб-автомобіль AUDI A4, також відповідачем біло відчужено автомобіль HUNDAI I30, який був придбаний за період перебування у шлюбі позивача з відповідачем. Крім того, відповідач є засновником та директором ПП «Кллінбудсервіс», яке не перебуває в процесі припинення. Виходячи з наведеного та з урахуванням того факту, що станом на звернення позивача до суду мінімальний розмір аліментів, що передбачений законодавством було збільшено, позивач вважає за необхідне збільшити розмір аліментів на утримання дітей з 1000 грн. на одну дитину до 2218 грн., але у розмірі не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою Дзержинського районного суду від 07 вересня 2020 року провадження у справі відкрито та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Дзержинського районного суду від 27 травня 2021 року клопотання позивача про витребування доказів задоволено. Витребувано у ГУ ДПС у Харківській області інформацію про суми виплачених доходів на утримання податків [PERSON] в тому числі інформацію про розмір отриманих доходів від здійснення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця [PERSON] за 2018 та 2019 роки. Позивач у судове засідання не з`явився. Представником позивача була надана до суду заява, в якій він просив розгляд справи проводити за їх відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі, також просив стягнути з відповідача судові витрати. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату та час так місце розгляду був повідомлений. Судові засіданні призначені на 10.08.2021 року та 13.09.2021 року представник відповідача -адвокат Букін О.С. просив відкласти, посилаючись на знаходження у щорічній відпусці та зайнятість в іншому процесі, при цьому будь-яких доказів зазначеиих обставин суду надано не було. Відповідач також не прибув в судове засідання призначене 13.09.2021 року, посилаючись на незадовільний стан здоров`я. Підтвердних документів суду не надано. Враховуючи вимоги ч. 2 та 3 ст.223 ЦПК суд визнає неявку відповідача в судове засідання неповажною та вважає можливим розглянути справу за наявними документами. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про таке. З копії свідоцтва про шлюб вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 12 грудня 2008 року. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11 липня 2009 року та серії [NUMBER] батьками неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] , [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 16.02.2015 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 19.12.2014 року, та до їх повноліття, але але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 лютого 2015 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. У частині першій статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно частини другої статті 182 СК України (у редакції, чинній до моменту прийняття Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року № 2037-VIII) мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року № 2037-VIII частину другу статті 182 СК України викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). З рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від від 16.02.2015 року убачається, що при визначенні розміру аліментів суд виховдив з того, що [PERSON] офіційно ніде не працював. З інформації наданої ГУ ДПС України від 30.08.2021 на виконання ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 травня 2021 року вбачається, що [PERSON] зареєстрований як суб`єкт господарювання фізична особа-підприємець з 27.10.2017. На даний час перебуває на податковому обліку в ГУ ДПС у Харківській області. Згідно наданих до органів ДПС податкових декларацій платника єдиного податку, обсяг отриманого доходу за 2018 рік складає 1419863,32 грн., за 2019 рік - 1051381,65 грн. За таких обставин, з урахуванням системного аналізу обставин справи, повного та всебічного дослідження письмових доказів по справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] частково знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи та суд вважає доцільним збільшити розмір стягуваних аліментів з 1000,00 грн. до 2000,00 грн., але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Даний розмір аліментів не буде завищеним в теперішніх умовах проживання та не створить для відповідача додаткових труднощів матеріального характеру. Щодо вимог позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України - розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Згідно ст. 137 ЦПК України - витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підл ягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Судові витрати на професійну правничу допомогу, які були понесені підтверджуються договором про надання правничої допомоги № 55 від 26 березня 2020 року, додатковою угодою №1 до договору про надання правової допомоги №55 від 10 вересня 2020 року, рахунком на оплату №04/03-21 від 15 березня 2021 року та квитанціями про оплату адвокатських послуг №0.0.2074686010.1 та №0.0.2074693418.1 від 02.04.2021 на загальну суму 2000 грн. Частиною 4 ст.137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони. Виходячи з вищенаведеного, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача в цій частині в повному обсязі та стягнення з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 грн.

Outcome: partial