Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що з відповідачем вона перебувала у громадянському шлюбі. Від стосунків з відповідачем має дитину [PERSON], [INFO]. Відносини з відповідачем не склалися. Син проживає з нею. Матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає, а тому вона вимушена звернутися до суду. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. 10.06.2016 року позивач скерувала до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково у розмірі 400 грн., а якщо дитина хворіє то по 700 грн., які він надавав позивачу до подачі нею заяви до суду. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного: В судовому засіданні встановлено, що 19 травня 2011 року народився [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія 1-СР № 134013, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району міста Черкаси Черкаського міського управління юстиції. Відповідно до вищевказаного свідоцтва про народження в графі батько зазначено [PERSON], в графі мати [PERSON]. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від\~20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України\~27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно до частини першої\~статті 181 Сімейного Кодексу\~способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, проте такої домовленості сторони, як встановлено в ході розгляду справи, не досягли. У відповідності з ч. 3\~ст. 181 Сімейного Кодексу\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно до ч. 1 ст. 182 СК України обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а саме: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини 2\~статті 182 Сімейного Кодексу України\~мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених\~статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 183 СК України\~частка заробітку батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Порядок стягнення аліментів визначено у ст. 74 Закону «Про виконавче провадження», а також у статтях 194 - 197, 274 СК. Відповідно до частини першої\~статті 191 Сімейного Кодексу України\~аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При винесенні даного рішення суд враховував, що відповідач [PERSON] має задовільний стан здоровя, його працездатність, те що він не є інвалідом, не має тяжких захворювань (відсутність доказів, які могли б спростувати встановлені дані факти). Відповідач на даний час офіційно не працевлаштований, однак в судовому засіданні ним не доведено фактів про намагання (бажання) працевлаштуватись. У Центрі зайнятості як особа, яка шукає роботу не зареєстрований, в звязку з чим [PERSON] не позбавлений можливості працевлаштуватися та забезпечувати належне утримання своїй дитині. Визначення аліментів у розмірі ? частини всіх видів заробітку не буде суперечити закону, та порушувати право дитини позивача, оскільки аліменти не будуть меншими ніж визначені законом. Розмір аліментів на кожну дитину не повинен бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 01 травня по 30 листопада 2016 року становить 1228 грн. З урахуванням наведеного, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, а саме: стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини: сина [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини всіх видів заробітку але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 25.05.2016 \~року і до досягнення дитиною повноліття. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому у відповідності зі ст. 88 ЦПК України судовий збір в дохід держави в розмірі 551,20 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: partial