Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-30 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18.02.2013 року вирішено стягувати з відповідача - [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 600 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Вказує, що на даний час розмір стягуваних аліментів значно нижчий, ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку і їх розмір недостатній для матеріального утримання дитини, оскільки дитина пішла до школи і витрати значно зросли. Зазначає, що дочка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. При цьому, відповідач залишив без належної батьківської уваги, а також ніяким чином не бере участі у вихованні дитини. На даний час розмір стягуваних аліментів є недостатнім для забезпечення належного розвитку дитини, оскільки витрати та ціни істотно зросли, призначеного розміру аліментів не вистачає для задовільного утримання та виховання доньки. А тому, просить суд збільшити розмір аліментів та стягувати з відповідача на її користь аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення сином повноліття. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у заяві та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши представлені письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що у відповідності до рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18.02.2013 року вирішено стягувати з відповідача - [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 600 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 5). Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Згідно частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 192 ч. 1 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому, мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено у 2020 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць: зокрема, для дитини віком до від 6 до 18 років: з січня 2020 - 2218 грн., з липня - 2318 грн., з грудня - 2395грн. Положеннями ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Отже, аналізуючи зазначені норми закону, суд виходить з того, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров`я та розвитку дитини, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, забезпечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує мінімальні потреби дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України слідує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Таким чином, дослідивши зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що з моменту ухвалення вищезазначеного рішення у позивача суттєво змінились обставини, за яких суд виходив при визначенні такого розміру аліментів, зокрема, що позивач безробітна і не отримує доходів, достатніх для забезпечення належного утримання дитини, яка почала відвідувати школу і витрати значно зросли. А тому, враховуючи пріоритетність інтересів дитини, на користь якої стягуються аліменти, визначений законом і значно збільшений прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, істотні зміни у життя внаслідок навчання, матеріальне становище позивача, суд приходить до висновку, що слід збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на користь позивача, а саме: до 2000,00 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення законної сили та до досягнення дитиною повноліття. При цьому, суд зважає на ту обставину, відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави 840,80 грн. судового збору.

Outcome: partial