Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до Лисичанського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі зареєстрованому 15 вересня 2007 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 622. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Раніше ні вона, ні відповідач у шлюбі не перебували. Подружні стосунки з відповідачем були припиненні з грудня 2014 року через несумісність характерів. На примирення не згодна та переконана, що подальше шлюбне життя і збереження шлюбу неможливе. Спору про поділ майна, що є їхньою спільною власністю не має. Неповнолітня дитина залишаються жити з нею. У звязку з викладеним просила суд розірвати шлюб між нею [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 15 вересня 2007 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 622. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про день. Час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, до суду надала письмову заяву, у якій просила справу розглядати за її відсутності, позов підтримала. Строк для примирення їй не потрібен. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечувала проти розгляду справи за відсутності відповідача. У звязку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про шлюб серії І-ЕД № 219974, виданим 15 вересня 2007 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області, [PERSON] та [PERSON] 15 вересня 2007 року зареєстрували шлюбу, про що зроблено відповідний актовий запис № 622. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON]. Згідно з свідоцтвом про народження серії 1-ЕД № 103067, виданим 15 січня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції Луганської області, [PERSON] народилась 11 січня 2008 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 35. Батьком записаний [PERSON], а матірю [PERSON]. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сімю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на предявлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає, що причини, що спонукають її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. За таких обставин суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved