Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON], у якій просить стягнути з останнього на свою користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в сумі 729672,04 гривні. В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 12 квітня 2012 року було вирішено стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку, починаючи з 24.01.2012 року та до досягнення повноліття, а саме до 07.03.2018 року та аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, починаючи з 24.01.2012 року та до досягнення нею повноліття, а саме до 05.06.2022 року. За даним рішенням 28 травня 2012 року судом було видано виконавчий лист, який знаходиться на виконанні у першому Приморському відділі Державної виконавчої служи Одеського міського управління юстиції. Відповідачем аліменти сплачуються несвоєчасно та не у повному обсязі, у звязку із чим позивачкою було вирахувано пеню у порядку ч. 1 ст. 196 СК України за період з 01 лютого 2012 року по 01 липня 2016 року у розмірі 729 672,04 гривні. Позивачка та її представник у судове засідання не зявились, звернулись до суду з заявою про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити, надали згоду на заочний розгляд справи. Відповідач у судове засідання повторно не зявився, про час та місце слухання справи був сповіщений належним чином, про причину не явки не повідомив. Відповідно ст.224 ЦПК України судом справа розглянута в заочному порядку Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні фактичні обставини на підставі представлених письмових доказів. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 12 квітня 2012 року року стягнуто з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON], аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку, починаючи з 24.01.2012 року та до досягнення ним повноліття, а саме до 07.03.2018 року та аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, починаючи з 24.01.2012 року та до досягнення нею повноліття, а саме до 05.06.2022 року. За даним рішенням 28 травня 2012 року судом було видано виконавчий лист, який знаходиться на виконанні у першому Приморському відділі Державної виконавчої служи Одеського міського управління юстиції (а.с. 7). Згідно розрахунків №11503, 11504 заборгованості по аліментам за період з 01.02.2012 року по 01.05.2016 року, виконаного державним виконавцем Приморського відділу Державної виконавчої служи Одеського міського управління юстиції [PERSON], затвердженого начальником Приморського відділу Державної виконавчої служи Одеського міського управління юстиції від 07 червня 2016 року заборгованість відповідача по аліментам складає 54 594,64 гривні та 40\~523 гривні (а.с. 8-9). Згідно розрахунку неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], неустойка становить 418\~181,95 грн. (а.с. 2). Згідно розрахунку неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], неустойка становить 311\~490,09 грн. (а.с. 3). Загальна сума заборгованості неустойки за прострочення сплати аліментів становить у розмірі 729 672,04 гривні. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Таким чином, законом передбачено цивільну відповідальність у вигляді сплати неустойки (пені) виключно у звязку із несплатою відповідачем аліментів, а не інших додаткових витрат і вираховується розмір такої пені саме виходячи з розміру несплачених аліментів, а не загального розміру аліментів та додаткових витрат. За таких обставин суд вважає, що оскільки з боку відповідача мали місце факти несвоєчасної та не у повному обсязі сплати аліментів, то суд погоджується із твердженням позивачки про виникнення у відповідача обовязку по сплаті неустойки,передбаченої ч. 1 ст. 196 СК України. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, висловленої ним у постанові від 11 вересня 2013 року по справі № 6-81цс13, яка є обовязковою для застосування судом у даній справі на підставі ст. 3607 ЦПК України, оскільки зобовязання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен зясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобовязань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обовязку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. В звязку з вищезазначеним, суд вважає , що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 6890 грн.

Outcome: approved