Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом в якому просить суд винести рішення про усунення перешкод у спілкуванні з онуками та встановити час побачень з ними. Свої вимоги обґрунтовує тим, що її син [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON] з 16 липня 2011 року по 4 липня 2016 року. Від вказаного шлюбу у нього народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На даний час онуки проживають з матір'ю - [PERSON], яка перешкоджає їй у спілкуванні з дітьми та не надає дозволу на побачення з ними. Вона дуже любить своїх онуків, має постійний дохід, гарні умови проживання, стабільну заробітну плату, веде здоровий спосіб життя, а тому не бачить перешкод у спілкуванні та вихованні своїх онуків. В зв'язку з тим, що вона не може дійти спільної мови з [PERSON] щодо днів побачень з онуками та її участі у їх вихованні просить суд встановити дні та години побачень з онуками судовим рішенням. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та пояснила, що вона дуже любить своїх онуків [PERSON] та [PERSON], бажає приймати участь у їх вихованні та спілкуватись з ними. Однак після розірвання шлюбу з її сином, [PERSON] перестала дозволяти їй бачитись з онуками та брати їх до себе на певний час, постійно між ними виникають конфлікті ситуації та сварки, через що вона і змушена була звернутись до суду. Просить суд усунути перешкоди у здійсненні її прав як бабусі у вихованні онуків [PERSON] та [PERSON] та вирішити питання щодо встановлення графіку побачень з правом тимчасового проживання у позивача двічі на місяць кожної неділі з 15 год. до 19 год., в період зимових канікул по 3 год. у вихідний день протягом канікул, під час новорічних та різдвяних свят з 2 по 4 січня щорічно та під час перебування позивача у відпустці по 3 год. у вихідні дні протягом відпустки. Окрім того просить суд дозволити їй бачитись з онуками в садочку, цікавитись їх успіхами, а також в медичному кабінеті цікавитись здоров'ям онуків в будь - який зручний для неї час. Представник позивача, адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав наведених у позовній заяві та просив суд їх задовільнити. Вказав на те, що відповідно до норм Сімейного кодексу України бабуся має право на спілкування зі своїми онуками та брати участь у їх вихованні. Батьки, з якими проживають діти, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою своїх прав щодо виховання онуків. Вказав на те, що відповідач [PERSON] постійно чинить перешкоди у спілкуванні бабусі з онуками, не дозволяє їм побачень та не сприяє у вирішенні питань щодо встановлення графіку побачень поза - судовим шляхом. В зв'язку з цим позивач і була змушена звернутись до суду з даним позовом. Відповідач в судовому засіданні вказала на те, що позовні вимоги не визнає у повному обсязі та просила суд відмовити у задоволенні позову. Вказала на те, що вона дійсно перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який 4 липня 2016 року рішенням суду було розірвано. Від даного шлюбу вона має двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею. Певний час після розірвання шлюбу вона не заперечувала проти побачень бабусі з онуками, але вона постійно порушувала всі домовленості, дітей вчасно додому не повертала, під час зустрічі з онуками не дозволяла їм спілкуватись по телефону з нею, самовільно забирала дітей з дитячого садочку та повідомляють її про це. Окрім того після спілкування з бабусею діти стають не керованими, на зауваження не реагують, син обзиває її нецензурною лексикою, оскільки «так каже бабушка», що свідчить про негативне налаштування дітей проти матері. Крім того донька [PERSON], має певні захворювання, внаслідок чого потребує особливого догляду, уваги та приймання лікарських препаратів. Під час побачень бабуся не піклується про стан здоров'я онуки, ліки дає не по графіку, не слідкує за дієтою та дозволяє вживати заборонені їй продукти харчування. Зважаючи на все вказане вважає, що [PERSON] не має права на побачення з онуками, оскільки вони мають негативний вплив на їх здоров'я. Разом з тим, в подальшому зазначила, що не заперечує щодо спілкування позивача з її дітьми, але виключно в її присутності і в час який визначить вона. Представник відповідача, адвокат [PERSON] в судовому засіданні підтримав думку відповідача та зазначив, що спілкування позивача з онуками можливе лише в присутності їх матері, що буде відповідати виключно інтересам дітей. Представник третьої особи, в судовому засіданні просив суд встановити графік побачень відповідно до Висновку про визначення способу участі [PERSON] у вихованні та спілкуванні з малолітніми онуками [PERSON] та [PERSON], затвердженого виконавчим комітетом Смілянської міської ради. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що позов підтримує та просить його задовільнити. Вказав на те, що його колишня дружина [PERSON] дійсно чинить перешкоди у спілкуванні йому та його матері [PERSON] у спілкуванні з дітьми [PERSON] та [PERSON], не дає їм бачитись з ними та приймати участь у їх вихованні. Спеціаліст (психолог) [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що на виконання запиту Служби у справах дітей виконавчого комітету Смілянської міської ради Черкаської області, нею було проведено діагностичне обстеження [PERSON] та [PERSON]. На основі спостереження та проведено роботи вона зробила висновок про те, що емоційний контакт до батька [PERSON] у [PERSON] на рівні «дорослий дитина» - відсутнє, ставлення до бабусі неоднозначне, емоційний контакт на рівні «дорослий дитина» не встановлено. Ставлення до батька [PERSON] у [PERSON] на рівні «дорослий - дитина» не встановлено, емоційне забарвлення стосунків негативне, ставлення до бабусі неоднозначне. Окрім того зазначила, що конфліктна ситуація між батьками та бабусею має великий психотравмуючий вплив на психічний та емоційний стан та на подальше їх формування і розвиток. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, допитавши спеціаліста (психолога), повно та всебічно дослідивши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з копії рішення суду від 4 липня 2016 року № 1503/16-ц [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 16 липня 2011 року по 15 липня 2016 року (а.с.8). Від даного шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народилось двоє дітей, [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17 січня 2013 року (а.с.6) та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15 грудня 2011 року (а.с.7). Позивач у справі [PERSON], є матір'ю [PERSON], а відтак і бабусею вище вказаних дітей, що підтверджується копією паспорту позивача (а.с.9). Як встановлено судом, і даний факт визнано позивачем та відповідачем, після припинення відносин між [PERSON] та [PERSON] діти проживають разом з матір'ю. У відповідності до положень ст.257СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватисязі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. З наданих сторонами доказів вбачається, що між сторонами не досягнуто згоди з приводу участі бабусі у вихованні та спілкуванні з дітьми, внаслідок чого між сторонами виникають непорозуміння, що призвело до звернення позивача до суду з цього приводу. Висновком про визначення способу участі [PERSON] у вихованні та спілкуванні з малолітніми онуками [PERSON] та [PERSON], затвердженого рішенням виконавчого комітету Смілянської міської ради № 423 від 27 березня 2017 року (а.с.64,65) визначено спосіб участі [PERSON] у вихованні та спілкуванні з [PERSON] та [PERSON] наступним чином: перша та третя неділя місця в період часу з 9 год. до 12 год. за місцем проживання [PERSON]. Всі зустрічі проводити з урахуванням здоров'я та режиму дня дітей. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. У відповідності до частини сьомої статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Визначаючи конкретний порядок участі позивача у вихованні онуків, суд враховує те, що форми й методи виховання дитини не повинні суперечити Конституції України (стаття 52), Конвенції про права дитини від 2 листопада 1989 року ( статті 8,12, 16, 19, 28, 31, 32, 34, 36, 37), Декларації прав дитини, ЗУ України «Про охорону дитинства» та приймає до уваги те, що позивач бажає брати участь у вихованні своїх онуків. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Ст. 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правих норм, суд приходить до висновку про те, що підстави для усунення баби від спілкування з онуками відсутні, а тому, враховуючи відсутність згоди між сторонами щодо порядку участі бабусі у вихованні малолітніх онуків та спілкуванні з ними, такий порядок підлягає встановленню в судовому порядку. Визначаючи конкретний порядок участі бабусі у вихованні онуків та спілкуванні з ними, суд виходить також з положень ст.12,13 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відтак, з урахуванням змісту позовних вимог, а також враховуючи висновок Служби у справах дітей виконавчого комітету Смілянської міської ради наданий на виконання ст.19 СК України, суд вважає можливим визначити наступний спосіб участі [PERSON]. у вихованні та спілкуванні з онуком [PERSON] та онукою [PERSON], а саме: перша та третя неділя місця в період часу з 9 год. до 12 год. за місцем проживання [PERSON]. Всі зустрічі проводити з урахуванням здоров'я та режиму дня дітей. Встановлюючи вказаний спосіб участі бабусі у вихованні онуків, суд керується виключно інтересами дітей. Так, під час судового розгляду встановлено, що між позивачем та малолітніми онуками відсутній сталий психологічний зв'язок, діти повноцінно не сприймають позивача, відтак, визначення проведення зустрічей бабусі з дітьми без присутності матері та з залишенням на тривалий час, а також з ночівлею у позивача, може негативно вплинути на психоемоційний стан дітей. Крім того, визначаючи вище вказаний спосіб участі бабусі у вихованні онуків, суд враховує висновок № 17 від 19 квітня 2017 року наданий центром практичної психології та соціальної роботи, який суд приймає до уваги та вважає обґрунтованим, мотивованим, змістовним та складеним з урахуванням взаємовідносин сторін (а.с. 43) Так, за зазначеним висновком психологічна робота відбувалась психолом центру [PERSON] та включала в себе ряд психологічних проективних методик, які допомагають виявити ставлення дітей до членів сім'ї. на основі спостереження та проведеної роботи психологом зроблено наступні висновки: ставлення малолітнього [PERSON] до баби неоднозначне, емоційний контакт на рівні «дорослий - дитина» не встановлено; ставлення малолітньої [PERSON] до бабусі не однозначне. Дана конфліктна ситуація має великий психотравмуючий вплив на психічний та емоційний стан дітей та впливає на подальше їх формування та розвиток. Окрім того суд при визначенні часу побачень [PERSON] з онуками суд враховує стан здоров'я онуки [PERSON], яка знаходиться на диспансерному обліку в дитячій поліклініці м. Сміла та у дитячого психіатра ЧОПНД з діагнозом «ЗНМ загальний недорозвиток мовлення ІІ рівня дизартрія», у зв'язку з чим потребує особливого догляду, уваги, турботи та погодинного прийому медичних препаратів, що підтверджується копією довідки Смілянської дитячої поліклініки (а.с.50). Відтак, з урахуванням висновку третьої особи - Органу опіки та піклування, стану здоров'я онуки [PERSON], їх малолітній вік та результатів психологічного обстеження суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача щодо проведення зустрічей з онуками з правом тимчасового проживання у позивача без присутності матері, кожної неділі з 15 год. до 19 год., в період зимових канікул по 3 год. у вихідний день протягом канікул, під час новорічних та різдвяних свят з 2 по 4 січня щорічно, під час перебування позивача у відпустці по 3 год. у вихідні дні протягом відпустки. Окрім того суд не вбачає за можливим задовільнити вимоги позивача щодо побачень з онуками в садочку, а також дозволити їй цікавитись станом здоровя онуків у медичному кабінеті в будь - який зручний для неї час, зважаючи на наступне. Законом України «Про інформацію» передбачено, що до конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про стан здоров'я (ч. 2 ст. 11). Окрім цього визначення, статтею 40 «Основ законодавства України про охорону здоров'я» визначено правовий статус лікарської таємниці, зокрема, що медичні працівники та інші особи, яким у зв'язку з виконанням професійних або службових обов'язків стало відомо про хворобу, медичне обстеження, огляд та їхні результати, не мають права розголошувати ці відомості, крім передбачених законодавчими актами випадків. У пункті 2 рішення у справі щодо офіційного тлумачення статей 3, 23, 31, 47, 48 Закону України «Про інформацію» вказано, що медична інформація - це свідчення про стан здоров'я людини, історію її хвороби, про мету запропонованих досліджень і лікувальних заходів, прогноз можливого розвитку захворювання, в тому числі і про наявність ризику для життя і здоров'я, за своїм правовим режимом належить до конфіденційної, тобто інформації з обмеженим доступом. Тобто, із огляду на зазначене, медичну документацію про особу може отримати лише безпосередньо сама особа, якої це стосується або її представник, на підставі доручення або договору про надання правової допомоги, а також батьки (усиновлювачі, опікун, піклувальник) як законні представники дитини (ст. 285 ЦКУ). Зважаючи на вище вказане бабуся не має законного права на отримання конфіденційної інформації щодо стану здоров'я своїх онуків, а тому позов у цій частині до задоволення не підлягає. Позивач заявила вимогу про дозвіл бачитись з онуками шляхом відвідування їх в садочку, однак жодних доказів ані до позовної заяви, а ні в ході судового розгляду на підтвердження їх перебування в садочку та якому саме суду не надала, тому суд не має можливості встановити даний факт самостійно, а відтак і вирішити позовну вимогу по суті спору. При цьому, відмовляючи в задоволенні позову в цій частині, суд вважає необхідним зауважити, що позивач не позбавлена можливості в подальшому вирішити питання щодо зміни способу її участі у вихованні онуків за домовленістю сторін, або за рішенням суду, з урахуванням їх віку, стану здоров'я, зміни ставлення дітей до неї, укріпленням психоемоційного зв'язку та формуванням довірливих стосунків між ними. Позивачами були понесені витрати по сплаті судового збору у сумі 640 грн., які на підставі ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved