Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менш ніж 50 процентів прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду з позовною заявою та до досягнення дитиною повноліття. Позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з 06.09.2008 сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. [PERSON] зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, у зв`язку з чим шлюбні відносини між ними повністю припинились з лютого 2021 року та з цього часу спільне господарство не ведеться. В березні 2021 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] . Відповідач матеріально допомогу на утримання доньки надає нерегулярно та в незначному розмірі, якого явно недостатньо для забезпечення життя та розвитку дитини. За відомостями позивача [PERSON] працює найманим працівником у ФОП [PERSON] оператором лазерного станка, його заробітна плата складає близько 18000 грн на місяць. Позивач працює в ТОВ «Фудком» продавцем-консультантом, її заробітна плата складає близько 8400 грн на місяць. У зв`язку з чим позивач вимушена звернутись до суду з даною позовною заявою. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити та у разі неявки в судове засідання відповідача не заперечувала проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідно довідки відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Харківській області від 30.04.2021, остання відома адреса місця реєстрації відповідача : [ADDRESS] . Відповідача 02.10.2020 було знято з реєстрації за вказаної адреси. (а.с. 14).Враховуючи вказані обставини, суд повідомляв [PERSON] про дату, час і місце судового засідання, відповдно до ч.11 статті 128 ЦПК України, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке було розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання.З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Отже, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач, згідно вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України, у судове засідання не з`явився, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомив, відзив не подавав. Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов`язані, зокрема, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Частиною 3 ст. 131 ЦПК України передбачено, що у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. 02.06.2021 відповідач через свого представника - адвоката Павленко О. А., яка діє на підставі ордеру, надав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позовна вимога не може бути задоволена в повному обсязі, а факти, викладені в позовній заяві, не відповідають фактичним обставинам справи та нормам чинного законодавства України, виходячи з наступного. Після фактичного припинення шлюбних відносин в лютому 2021 року відповідач щомісяця продовжує надавати кошти на утримання доньки, проти ніяких розписок з колишньої дружини не бере. Окрім того, відповідач приймає участь у вихованні доньки. Наразі відповідач знаходиться у дуже важкому матеріальному становищі, оскільки допомагає своїй непрацездатній матері, яка є пенсіонеркою. Крім того, заробітна плата відповідача є мінімальною та складає в період січень - квітень 2021 року 6400 грн на місяць. Зазначених коштів вистачає лише на їжу, оплату проїзду, предметів першої необхідності та придбання ліків для хворих батьків. Максимальна грошова сума, яку відповідач може надавати позивачеві на утримання дитини становить 600 грн на місяць. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Виходячи з вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06.09.2008, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно 22.04.2021 Новобаварським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис № 496 (а.с. 7). Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції 28.05.2010, [PERSON] народилася [INFO] у м. Харків Харківської області, Україна, батьками якої є [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Дитина зареєстрована та проживає разом з матір`ю - [PERSON] , та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач нерегулярно надає кошти на утримання дитини та в незначному розмірі. Виходячи з приписів ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Крім того, стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.ст. 180, 181, 182 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України «Про Державний бюджет на 2021 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. Таким чином, розмір аліментів на дитину не може бути меншим ніж 1255 грн, а з 1 грудня 2021 року - не менше 1309 грн. Статтею 183 Сімейного Кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Згідно ст. 191 Сімейного Кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки донька сторін проживає разом з матір`ю, а [PERSON] є її батьком та на нього покладено однаковий з [PERSON] обов`язок щодо утримання і матеріального забезпечення своєї дитини, а добровільної згоди між батьками щодо порядку реалізації такого обов`язку не досягнуто, то вказані обставини свідчать про наявність правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини. Суд зазначає, що відсутні підстави щодо зміни способу стягнення аліментів, зазначених позивачем у позовній заяві, про що просив відповідач у відзиві на позов, а саме щодо визначення аліментів у твердій грошовій сумі, оскільки відповідно до положень частини третьої статті 181 СК України спосіб стягнення коштів на утримання дитини визначається за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 11.03.2020 № 759/10277/18. Відповідно до частин 1, 2 ст. 77, ст. 79 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідачем в порушення вимог статті 81 ЦПК України суду не надано жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували обставини, на які відповідач посилався в обґрунтування своїх заперечень проти позовних вимог, а саме: знаходження на утриманні [PERSON] його непрацездатної матері, яка є пенсіонером. З огляду на вище викладене, суд, відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів, враховуючи матеріальне становище відповідача та спільної дитини сторін, вважає за необхідне позов задовольнити та стягувати з [PERSON] на користь позивача на утримання малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не нижче 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду, 23.04.2021, до досягнення дитиною повноліття - [INFO] . Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. У відповідності з положеннями ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 908,00 грн підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved