Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до Лисичанського міського суду з заявою про встановлення факту народження дитини, заінтересована особа - Сєвєродонецький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області. В обґрунтування заяви зазначила, що [INFO] вона народила дівчинку у м. Луганськ, що на цей час є територією, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, бо територія тимчасово непідконтрольна українській владі. Вона з [PERSON] перебуває у шлюбі зареєстрованому 21.09.2015 році Нікопольському району реєстраційної служби Нікопольського МРУЮ у Дніпропетровській області. При її зверненні до міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, їй відмовлено надати свідоцтво про народження. Встановлення факту народження їй необхідно для отримання свідоцтва про народження, у зв'язку з чим вимушена була звернутись до суду із заявою. Після уточнення вимог, просила суд встановити факт народження дитини - дівчинки Вероніки, яка народилась [INFO] року у місті Луганську Луганської області Україна у громадянки України [PERSON], [INFO], зареєстрованої за адресою [ADDRESS], України, при перших пологах, яка на момент народження перебувала у зареєстрованому шлюбі з громадянином України [PERSON], [INFO], зареєстрованим за адресою [ADDRESS] Заявник [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, в прохальній частині заяви просила справу розглядати без її участі. Представник заінтересованої особи - Сєвєродонецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області - в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорювальних прав. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. З матеріалів справи вбачається, що згідно з медичним свідоцтвом про народження №712 від [INFO] року [PERSON] народила в м. Луганськ [INFO] року о 19 годині 41 хвилини дівчинку 2900,00 грамів, пологи І. Згідно з свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 21.09.2015 р., наданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Нікопольському району реєстраційної служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 21.09.2015 р., про що складено актовий запис №133. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON]. Згідно з відмовою у проведенні державної реєстрації народження Кадіївського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 03.10.2017 року, оскільки для підтвердження факту народження дитини пред'явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження зв'язку з чим відмовлено у державній реєстрації народження. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» органами державної реєстрації актів цивільного стану є: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану; відділи державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану); виконавчі органи сільських, селищних і міських (крім міст обласного значення) рад. Суд приходить до висновку, що лікарське свідоцтво про народження, слід вважати не легітимним документом, адже він виданий органом, на тимчасово окупованій території, що створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, а отже будь-які видані такими органами документи є недійсними, і такими, що не створюють правових наслідків. Відповідно до ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Таким чином, оцінюючи зібрані досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд знаходить достатньо підстав для задоволення заяви [PERSON]. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Порядок утворення медичної консультаційної комісії та положення про неї затверджуються центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров'я. Медична консультаційна комісія видає документ про народження у разі встановлення факту народження жінкою дитини. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно до встановлених судом обставин, які мають значення для справи суд приходить до висновку, що є достатньо підстав для встановлення факту народження у громадянки України [PERSON] дитини. У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення.

Outcome: approved