Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Свої вимоги мотивує тим, що з 17 грудня 2011 року перебувала з відповідачем по справі в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Однак спільне життя не склалось, тому рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 13 січня 2020 року шлюб розірвано. З часу припинення сімейних стосунків, відповідач перестав надавати матеріальну допомогу на утримання доньки, участі у її вихованні не приймає. Донька проживає разом з матір`ю і знаходиться на її повному утриманні. Посилаючись на вказане, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі 2000 гривень щомісячно, починаючи стягнення з дня подання позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, в якій позов підтримала у повному обсязі, прохала розглянути справу без її участі. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач, належним чином повідомлений про дату та час судового розгляду, повторно в судове засідання не з`явився, відомостей про поважність причин неявки, заяв, клопотань\~ до\~ суду не надходило.\~ Відзив на позовну заяву до суду не надав. На підставі вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до переконання про задоволення позову на підставі наступного. Згідно копії рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 13 січня 2020 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. /а.с.7/ Копією свідоцтва про народження підтверджується, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . /а.с. 4/ Відповідно до довідки, виданої головою квартального комітету від 20.08.2020 року [PERSON] разом з донькою [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS] . /а.с.6/ Судом встановлено, що між сторонами відсутня домовленість щодо виконання відповідачем обов`язку утримання малолітньої дитини. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно з частинами 1, 2 статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Постановою Верховної ради України № 789-XII від 27.02.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до частини 2 статті 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З урахуванням викладеного, відсутністю заперечень з боку відповідача, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 2000 гривень щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Статтею 191 Сімейного Кодексу України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Судові витрати, згідно ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави, відповідно до задоволення позовних вимог.

Outcome: approved