Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищевказаною позовною заявою, та просить суд позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] , посилаючись на самоусунення відповідача від виконання покладених на нього законом батьківських обов`язків. В обґрунтування позову зазначила, що спільну з відповідачем дитину виховує самостійно, майже з дня його народження, відповідач жодної участі у вихованні не приймає, не цікавиться розвитком, не надає жодної матеріальної допомоги, а останні кілька років перестав телефонувати позивачці та дитині. На теперішній час виникла нагальна потреба та є всі підстави для позбавлення відповідача батьківських прав та призначення її опікуном дитини, оскільки у житті дитини постійно виникає потреба надання до навчальних та медичних закладів батьківської згоди (опікуна) з різних питань, тоді як у зв`язку з уникненням відповідачем навіть розмови з нею та дитиною, то вона позбавлена такої можливості. З огляду на викладене позивач просить позбавити [PERSON] , [INFO] батьківських прав щодо [PERSON] , [INFO] . Позивачка [PERSON] та її представник - адвокат Фальченко І.В. у судове засідання не з`явились, надали заяву, в якій просили справу слухати без їх участі, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просять їх задовольнити, про винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] , який був належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явився, відомостей про причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань від нього не надходило. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, орган опіки і піклування Черкаської міської ради в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву, в якій просить розглянути справу без їх участі. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, орган опіки і піклування Слов`янської міської ради в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву, в якій просить розглянути справу без їх участі. 28.10.2021 подали висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав Таким чином, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та за наявності одночасного існування умов, визначених ч. 1 ст. 280 ЦПК України. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до частин 1-5 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до положень Конвенції про права дитини та Закону України «Про охорону дитинства» дитинство перебуває в Україні під особливою охороною. Згідно із ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» зазначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. 1 ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини, пов`язані зі позбавленням батьківських прав. [PERSON] є матір`ю, а [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про народження від 19.11.2010 серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Слов`янську Слов`янського міськрайронного управління юстиції Донецької області, про що зроблено відповідний актовий запис № 1062. Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 15.10.2012 з відповідача були стягнуті аліменти на утримання спільної дитини у розмірі 1/4 частини доходу відповідача, не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. З довідки Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Донецькій області вбачається, що позивачка не отримувала аліменти на утримання дитини від відповідача, також зазначено, що згідно матеріалів виконавчого провадження за весь період сплати аліментів, а саме з 15.10.2010 по 20.05.2021 включно заборгованість по аліментам складає суму 144591,00 грн. Відповідно до акту складеного та підписаного Керівником комітету Мікрорайону Залізничний № 1 [PERSON] та Головою кварт.комітету [PERSON] у присутності двох сусідів: [PERSON] , [PERSON] від 27.05.2021 № 97, підтверджується, що син [PERSON] - [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але фактично мешкає з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Батько [PERSON] , [INFO] з ним не проживає, участі у вихованні сине не приймає. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Проте, жодного з покладених законом на батьків обов`язків, відповідач не виконує. Верховний Суд України в ч. 2 п. 16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідач свого батьківського обов`язку, зокрема обов`язку виховувати та утримувати дитину до досягнення нею повноліття, не виконує протягом тривалого часу та не здійснює жодних дій, спрямованих на їх виконання. Статтею 150 СК України закріплені обов`язки батьків по вихованню та розвитку дітей, у числі яких передбачені турбота про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовки її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності встановленої законом. Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У відповідності до ч. 5 ст. 19 Сімейного Кодексу України, Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Як вбачається з висновку органу опіки та піклування Слов`янської міської ВЦА від 28.10.2021 № 29/03-164 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно його малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , вважає за доцільне, оскільки фактично батько не виконує своїх обов`язків з виховання та утримання дитини з причин, які неможливо з`ясувати у зв`язку з тим, що місце перебування батька невідомо. Зі слів дідуся відомо, що [PERSON] повідомлений про позбавлення його батьківських прав, але йому байдуже. Згідно з п. 17 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року, не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла 18 років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України. Позбавлення батьківських прав є крайньою мірою сімейно-правового характеру, вона застосовується до батьків, що не забезпечують належне виховання своїх дітей. По змісту Закону ухилення повинно бути навмисним, коли особа повністю розуміє наслідки своєї винної поведінки. Проаналізувавши надані сторонами докази, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що [PERSON] , маючи реальну можливість виконувати передбачені сімейним законодавством батьківські обов`язки, завідомо, навмисно ухиляється від його виконання у відношенні свого неповнолітньої сина. Крім того, суд погоджується з висновком органу опіки та піклування щодо позбавлення відповідача батьківських прав, з огляду на те, що відповідач свідомо ухиляється від своїх обов`язків по вихованню дитини, причому робить це без поважних причин, він не відвідує свого сина, абсолютно не цікавиться його здоров`ям, самопочуттям, інтересами, не цікавиться його побутом, нагальними потребами дитини. Тому суд визнає обґрунтованими позовні вимоги [PERSON] про позбавлення відповідача батьківських прав у відношенні його неповнолітнього сина. На підставі наведеного,

Outcome: approved