Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні житловими приміщеннями та вселення. Позов мотивовано тим, що [PERSON] , дошлюбне прізвище - [PERSON] та [PERSON] повнорідні сестри. Згідно ордеру на житлову площу в гуртожитку № 10 від 07.08.2002 p., виданого на підставі рішення Військової частини [NUMBER] ( [NUMBER] ) від 07.08.2002p., матері позивача та відповідача - [PERSON] надано право на заняття житлових приміщень [ADDRESS] , сім`єю із 4 чоловік, а саме: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Таким чином, [PERSON] зі своїми дочками на законних підставах вселились в надані житлові приміщення [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] , виданим міським відділом реєстрації актів громадянського стану управління юстиції Вінницької області 03.06.2003р. На момент смерті матері, позивачу виповнилось лише 10 років, а тому переоформлення особистого рахунку вищезазначених кімнат з основного квартиронаймача - [PERSON] було здійснено на відповідача, що підтверджується листом виданим КЕВ м. Вінниці № 182 від 05.12.2007 р. Згідно довідки з місця проживання про склад сім`ї та реєстрацію виданою КЕВ м. Вінниці у житлових приміщеннях № 906- 907, що складаються з 2 кімнат з жилою площею 25,82 м2, що знаходяться по [ADDRESS] зареєстровано 5 чоловік, а саме: [PERSON] - квартиронаймач, [PERSON] - сестра, [PERSON] - син Відповідача, [PERSON] - позивач, [PERSON] - дочка позивача. Після смерті матері у спірних приміщеннях залишились проживати [PERSON] та позивач. Однак, згодом [PERSON] почала створювати значні перешкоди у користуванні житловими приміщеннями [PERSON] не допускаючи її до них. Фактично у вказаних житлових приміщеннях проживає відповідач зі своїм сином, та неодноразово вчиняє позивачу перешкоди в користуванні житловими приміщеннями, що підтверджується актом від 02.03.2015 p., складеним сусідами. 03.02.2015 р. позивач звернулась до КЕВ м. Вінниці, із заявою на ім`я начальника [PERSON] з проханням допомогти у вирішенні ситуації, яка склалась між нею і Відповідачем. В заяві було зазначено, що Відповідач чинить перешкоди у користуванні житловими приміщеннями [ADDRESS] . Однак на вказану вище заяву керівництво КЕВ м. Вінниці не надало, жодної інформації щодо розгляду даної заяви, або вчинених дій. Тому, позивач направила повторну заяву рекомендованим листом з повідомленням про вручення від 12.03.2015 р. в якій зазначила, що спірна ситуація так і не врегульована. Відповідач не допускає її до вказаних житлових приміщень, продовжує чинити їй перешкоди у користуванні житлом. Позивач також намагалась врегулювати конфлікт із сестрою в усній формі, однак це завжди закінчувалось суперечками, небажанням вислухати і зрозуміти. Одночасно з цим відповідач змінила замки у вхідних дверях не надавши [PERSON] нових ключів. З метою вирішити це питання позивач відправила відповідачу лист від 06.03.2015 p., в якому чітко зазначила, що вона зареєстрована за цією адресою, і має такі ж житлові права, як і відповідач, просила не чинити їй перешкоди у користуванні житловими приміщеннями та впустити її до житла. 15.06.2013р., [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] .\~ Від шлюбу у позивача народилась дитина - [PERSON] . Позивач не має коштів для оренди квартири, для того аби забезпечити житлом і максимально створити необхідні умови для розвитку своєї малолітньої дитини. Іншого житла позивач не має, а користуватися наданою на законних підставах житловою площею не має можливості, із-за створених перешкод з боку відповідача. Таким чином, з огляду на все вищевикладене, з метою захисту своїх прав та інтересів, а також житлових прав своєї малолітньої дитини вимушена звертатися до суду. Просить Зобов`язати [PERSON] не чинити [PERSON] , перешкоди у користуванні житловими приміщеннями [ADDRESS] . Вселити [PERSON] , у житлові приміщення [ADDRESS] та стягнути судові витрати. \~ \~ \~ \~27.04.2015 року [PERSON] звернулась в суд з зустрічним позовом до [PERSON] , [PERSON] , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служби у справах дітей виконавчого комітету Вінницької міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Позов мотивовано тим, що за фактичних обстави справи [PERSON] починаючи з 2003 року і по теперішній час, фактично проживає за адресою: [ADDRESS] наданий їй для проживання її опікуном - рідною бабусею [PERSON] . Після смерті [INFO] їх матері [PERSON] , на яку і був наданий ордер на житло, в гуртожитку по [ADDRESS] залишились проживати позивач та її сестра [PERSON] . Після народження позивачкою сина - [PERSON] , з 2011 року він зареєстрований та проживає разом із нею за адресою [ADDRESS] . На відміну від [PERSON] , ніякого іншого помешкання для проживання позивача і її малолітнього сина [PERSON] не маю. Окрім того, позивач є вагітною (35 тижнів). [PERSON] користуючись відміткою по реєстрації, неправомірним чином, в порушення ст. 64, ст. 98 ЖК України , не отримавши від позивача\~ дозволу як від наймача житлового приміщення, зареєструвала свою доньку 2014 року народження, яке не є членом сім`ї наймача, по адресі Червоноармійська, 20 кв.906-907. Всупереч тому, що дитина має бути зареєстрована по місцю фактичного проживання батьків. З 2003 року відповідач повністю припинила виконувати обов`язки члена сім`ї, передбачені ст. 64 ЦК України, пов`язані з утриманням, оплатою житлового приміщення та комунальних послуг. За весь час відсутності, відповідач жодного разу не цікавилася житлом. Всі ці роки позивач була змушена самотужки сплачувати усі комунальні рахунки, в тому числі на людей які фактично тут не проживають. Тільки після того як позивач за свої кошти зробила деякий ремонт вищезгаданного приміщення, встановила євровікна, тощо, до нього з`явилася зацікавленість з боку [PERSON] . Вважаю що неправомірні дії [PERSON] мають на меті особисте збагачення та примарну надію на вірогідну на її думку приватизацію помешкання, з можливістю подальшого перепродажу. Просить\~ визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 27.04.2015 року зустрічний позов [PERSON] об`єднано з первісним позовом [PERSON] (а.с.76). \~ \~ \~ \~09.06.2015 року ухвалою суду залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору квартирно експлуатаційний відділ м. Вінниця (а.с.108). В судовому засіданні представники позивача первісний позов підтримали за обставин викладених в ньому, просили позов задовольнити, зустрічний позов не визнали, заперечили щодо його задоволення. Відповідач та її представник первісний позов не визнали, заперечували щодо його задоволення. Свій позов підтримали за обставин викладених в позові, просили задовольнити. Представник Служби у справах дітей ВМР в судовому засіданні при винесені рішення покладалась на розсуд суду. Представник квартирно експлуатаційного відділу м. Вінниця в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, показання свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку що первісний позов підлягає до задоволення, в задоволенні зустрічного позову слід відмовити. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно ордера на житлову площу в гуртожитку № 10 від 07.08.2002року [PERSON] отримала\~ право на зайняття з сім`єю із 4 чоловік [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] житлової площі у гуртожитку по [ADDRESS] (а.с.12). \~ \~ \~ \~Згідно свідоцтва про смерть [INFO] померла [PERSON] (а.с.13). Відповідно до ст. 106 ЖК Української PCP, повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім`ї наймача. \~ \~ \~ \~З листа ТОВ\~ квартирно експлуатаційного відділу м. Вінниці №182 від 05.12.2007 року КЕВ м. Вінниці не заперечує проти переоформлення особистого рахунку на квартиру [ADDRESS] з основного квартиронаймача [PERSON] , на дочку [PERSON] у зв`язку зі смертю її матері (а.с.14). \~ \~ \~ \~Згідно довідки ТОВ КЕВ м. Вінниці №32 від 16.12.2014 року в кім. [ADDRESS] зареєстровані\~ [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.15). \~ \~ \~ \~Відповідно до акту від 02.03.2015 року\~ [PERSON] неодноразово чинить перешкоди в користуванні житловим приміщенням [ADDRESS] [PERSON] та членам її сім`ї, що полягає у ненаданні доступу останнім до житлових приміщень ( втому числі зміна замків до вхідних дверей)\~ (а.с.16). \~ \~ \~ \~В судовому засіданні свідки\~ [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт того, що [PERSON] чинить перешкоди\~ [PERSON] в користування житловим приміщенням [ADDRESS] , змінивши замки від вхідних дверей та не надавши дублікату [PERSON] .\~ Відповідно до ст. 129 Житлового кодексу Української PCP (надалі - ЖК Української PCP), на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу. Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно з ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 p., кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Відповідно до положень ч. 1-2 ст. 17 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права від 16.12.1966 p., ніхто не повинен зазнавати свавільного чи незаконного втручання в його особисте і сімейне життя, свавільних чи незаконних посягань на недоторканність його житла або таємницю його кореспонденції чи незаконних посягань на його честь і репутацію. Кожна людина має право на захист закону від такого втручання чи таких посягань. Відповідно до ст. 9 ЖК Української PCP, ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку передбаченим законом. Згідно з ст. 156 ЖК Української PCP, члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням; за згодою власника будинку (квартири) член його сім`ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім`ї; на вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно; до членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 64 ЖК Української PCP, до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти та батьки; членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до ч. 4 ст. 311 Цивільного Кодексу України фізична особа не може бути виселена або іншим чином примусово позбавлена житла, крім випадків, встановлених законом. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення первісного позову та зобов`язати [PERSON] не чинити [PERSON] перешкоди у користуванні житловими приміщеннями [ADDRESS] , вселити [PERSON] у житлові приміщення [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Зустрічний позов [PERSON] не підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.3 ст. 71 ЖК УРСР, жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем, або членом його сім`ї понад шість місяців у випадку, зокрема, влаштування дитини (дітей) на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомні сім`ю, дитячий будинок сімейного типу, заклад для дітей сиріт та дітей, позбавлених батьківського\~ піклування, - протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника,\~ прийомній сім`ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. \~ \~ \~ \~Як встановлено в судовому засідання [PERSON] вимушена тимчасово проживати у своєї бабусі, оскільки [PERSON] своїми діями позбавила можливості [PERSON] потрапити до житлових приміщень, змінивши при цьому замки та не надавши від них ключів. \~ \~ \~ \~Посилання [PERSON] на те, що [PERSON] \~ користується відміткою по реєстрації, неправомірним чином, в порушення ст.ст. 64, 98 ЖК України не отримавши від [PERSON] дозволу як від наймача житлового приміщення, та зареєструвавши доньку, яка не є членом сім`ї наймача, суд не бере до уваги, з огляду на наступне. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. \~ \~ \~ \~Відповідно до абз. 5 ст. 3 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання»\~ місце проживання житло, розташоване на території адміністративно територіальної одиниці, в якому особа проживає постійно або тимчасово. Реєстрації внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси житла (абз. 7 ст. 3\~\~ ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання»). \~ \~ \~ \~Згідно ст. 65 ЖК УРСР наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Твердження [PERSON] про те, що [PERSON] в житлових приміщеннях не проживає з 2003 року спростовуються актом соціального інспектування №38 від 11.03.2011 року [PERSON] проживає по [ADDRESS] \~ (а.с.96-97). Крім того, згідно акту №1560 від 08.06.2015 року [PERSON] з [PERSON] з 2007 року проживали разом за адресою: [ADDRESS] . Приблизно з 2011 року сумісне проживання [PERSON] з [PERSON] ускладнилося та як наслідок [PERSON] почала не допускати [PERSON] та її дитину до житлових приміщень (а.с.98). Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 57 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. В силу статей 58,59 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст. 212 ЦПК). Таким чином, суд враховуючи наведені вище обставини, приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення зустрічного позову. Згідно ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір в розмірі 243,60 грн. На підставі викладено, згідно ст. ст. 9, 64, 65, 71, 106, 129 ЖК УРСР, ст. ст. 29, 311 ЦК України,

Outcome: approved