Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, обґрунтувавши свої вимоги тим, що сторони мають спільну малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачкою, та перебуває на її утриманні, оскільки відповідач належним чином в утриманні доньки не допомагає. Посилаючись на те, що донька [PERSON] тяжко хворіє на епілепсію, внаслідок чого є особою з інвалідністю, та через хворобу потребує особливого догляду, харчування, виховання і навчання, а на відповідача, як на батька, покладений обов`язок брати участь в утриманні своєї дитини, та на наявність у відповідача відповідної фінансової можливості, вважає, що має право на стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання дитини у розмірі 1/2 частики його заробітку (доходів), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Сторони, будучи належним чином повідомленими про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не з`явились. Від позивачки до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, в якій зазначено про те, що позивачка свою позовну заяву підтримує та просить задовольнити її у повному обсязі. Від відповідача до суду надійшла заява за змістом якої він визнав позов у повному обсязі, та розгляд справи просив провести у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на такі встановлені у судовому засіданні обставини та відповідні ним докази. Згідно із свідоцтвом про шлюб, серія: [NUMBER] , виданим Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального юстиції у Харківській області, 07 липня 2017 року, між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований шлюб, про що здійснений відповідний актовий запис № 1926. В свідоцтві зазначено про те, що після реєстрації шлюбу прізвище дружини - [PERSON] (а.с. 9). Згідно із свідоцтвом про народження, серія: [NUMBER] , [PERSON] народилась [INFO] у м. Харків, та її батьками в свідоцтві записані: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). Рішенням Комінтернівського районного суду від 05 січня 2021 року у справі №638/13843/20, шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований у Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального юстиції у Харківській області, актовий запис № 1926, був розірваний. Після розірвання шлюбу прізвище відповідачки « [PERSON] » змінене на « [PERSON] ». Згідно копії паспорта громадянина України № [NUMBER] , виданого 04.03.2021 року, його видано на ім`я [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] . Відповідно до медичного висновку № 61 про дитину з інвалідністю віком до 18 років (направляється в районне (міське) управління праці та соціального захисту наведення за місцем проживання батьків, опікуна) від 13 жовтня 2020 року, [PERSON] , [INFO] , місце проживання: [ADDRESS] , захворювання (патологічний стан) епілептична енцефалопатія. Висновок. Наявне захворювання (патологічний стан) відповідає розділу 1, пункту 1 підпункту 1.15 (Ц40) переліку медичних показань, що дають право на одержання державної соціальної допомоги на дітей з інвалідністю віком до 18 років (а.с. 7,7 з.б.). Позивачкою зазначено, а відповідачем не заперечується та не спростовано, що [PERSON] , [INFO] , проживає разом з позивачкою, а відповідач разом з ними не проживає з січня 2020 року, та належним чином в утриманні дочки не допомагає. Дослідивши спірні правовідносини та надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне. Відповідно до частин першої, другої, п`ятої статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27лютого 1991року, №789XII 78912, батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 цієї Конвенції, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки, або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із частинами 8, 9 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно із вимогами ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частини першої статті 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до частини п`ятої статті 183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Отже, той із батьків, разом з яким проживає дитина, має право на стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів. Аліменти у розмірі половини, тобто 1/2, заробітку (доходу), платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, підлягають стягненню на трьох і більше дітей. У зв`язку із наведеним, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, шляхом стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, від дня пред`явлення позову, до досягнення дитиною повноліття. При цьому суд вважає доцільним зазначити, що статтею 185 СК України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина шоста статті 141 ЦПК України). Враховуючи, що позивачка є стороною, яка звільнена від сплати судових витрат за подання до суду позову про стягнення аліментів, судовий збір у цій справі компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial