Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до Автозаводського районного суду м.Кременчука із позовом Комунального підприємства «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради про захист прав споживача та стягнення моральної шкоди. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 21.11.2016 КП «Кременчукводоканал» за адресою її місця проживання було проведено відключення від системи комунального водовідведення в зв'язку з існуючою заборгованістю. Договір між КП «Кременчукводоканал» та [PERSON] укладено не було. Спір між нею та КП «Кременчукводоканал» триває з серпня 2004 року. Не погоджуючись із сумою боргу з 05.06.2008 по 08.02.2013 вона не користувалась послугами КП «Кременчукводоканал» з водопостачання та водовідведення, хоча помилково сплатила 486,17 грн. Сума переплати була неправомірно врахована відповідачем, як погашення заборгованості за послуги з водопостачання на загальну суму 236,96 грн. За фактом відключення 21.11.2016 нею було подано до КП «Кременчукводоканал» заяву із додатками, у якій наведені докази, що підтверджують фактичну відсутність у неї заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення. Однак, її спроби досудового врегулювання спірного питання результату не дали, водовідведення у її квартирі не відновлено, коригування до особового рахунку не внесені. Внаслідок протиправних дій відповідача їй була завдана моральна шкода, яка полягає в тривалому невиконанні відповідачем її законних претензій, що призвело до необхідності відстоювати свою правоту в суді, звертатись до правоохоронних органів, профільних фахівців, шукати інше житло, а відповідно і до душевних страждань через неможливість належним чином користуватись власним майном. Вважає, що розмір грошового відшкодування завданої їй моральної шкоди становить 100000 грн. Посилаючись на вказані обставини, просила суд визнати незаконними дії КП «Кременчукводоканал» щодо відключення 21 листопада 2016 року [PERSON], як споживача, від системи водовідведення та зобов'язати КП «Кременчукводоканал» відновити водовідведення за адресою: м.Кременчук, [PERSON] 99, кв.72; зобов'язати КП «Кременчукводоканал» внести зміни до особового рахунку №105973 шляхом видалення безпідставно перенесеної заборгованості з особового рахунку №106047 в сумі 538,35 грн та врахувати переплату за послуги з водопостачання в сумі 486,17 грн; Встановити факт довготривалого перешкоджання проживанню [PERSON] у власній квартирі за адресою: м.Кременчук, [PERSON], 99 кв.72 в зв'язку із недодержанням КП «Кременчукводоканал» санітарно-технічних норм та небезпечним для життя і здоров'я довкіллям; стягнути з КП «Кременчукводоканал» на її користь моральну шкоду в сумі 100000 грн. В судовому засіданні позивач, [PERSON], позов підтримала та просила його задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Вказала, що рішення суду про стягнення заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення за адресою: м.Кременчук, [PERSON] 99, кв.7 є незаконним, оскільки стороною у справі була «Шаталова» хоча на той час вона розлучилась та згідно паспорту громадянина України мала прізвище «Захарченко». Сплачені нею кошти в сумі 538,35 грн в бухгалтерському обліку повинні рахуватись, як переплата і вони не свідчать про те, що споживач погодився із сумою боргу. З вини КП «Кременчукводоканал» вона позбавлена можливості користуватись належним їй майном. Незаконними діями відповідача їй завдана і моральна шкода, оскільки через постійний нервовий стан погіршилось її здоров'я, а також завдана шкода її репутації серед сусідів та близьких. Представник відповідача, [PERSON], проти задоволення позову заперечувала. Зазначила, що заборгованість за послуги з водопостачання та водовідведення, яка утворилась внаслідок обєднання особових рахунків за адресою: м.Кременчук, [PERSON] 99, кв.72 була частково стягнута за рішенням Автозаводського районного суду м.Кременчука та погашена позивачем. Наступне відключення від системи централізованого водовідведення відбулось 21.11.2016, оскільки у позивача утворилась заборгованість в сумі 295,34 грн за період з лютого 2013 року по січень 2014 року включно. Відключення від системи централізованого водовідведення відбулось на підставі листа управління житлово-комунального господарства Кременчуцької міської ради. Просила судзастосувати строки позовної давності. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані суду докази, приходить до наступного. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між виробниками, виконавцями і споживачами, а також права та обовязки останніх, регулюються ЗУ «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до статуту, КП «Кременчукводоканал» створюється з метою задоволення потреб населення та інших споживачів в послугах водопостачання та водовідведення і одержання прибутку шляхом здійснення виробничої, науково-дослідницької та комерційної діяльності. Предметом діяльності підприємства в тому числі є забезпечення водопостачанням питної води та водовідведенням абонентів згідно з встановленими кількісними і якісними параметрами. КП «Кременчукводоканал» надає послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення за адресою: м.Кременчук, [PERSON] 99, кв.72, що не заперечувалось сторонами. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири №72 в буд.99 по [PERSON] в м.Кременчуці, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 19.03.2015, виданого Управління житлово-комунального виконкому Кременчуцької міської ради. [PERSON] від 21 листопада 2016 року, представниками КП «Кременчукводоканал» абоненту [PERSON] було проведено відключення від системи комунального водовідведення в зв'язку із заборгованістю, яка на 21 листопада 2016 року становить 351,29 грн. Оспорюючи наявність вказаної заборгованості позивач посилається на те, що заборгованість по її особовому рахунку №105973 відсутня, оскільки за час попереднього відключення її квартири від системи комунального водовідведення, остання сплачувала вартість послуг, що повинно враховуватись як авансовий платіж. Відповідно до п.17, 21 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630 (далі Правила) послуги з водовідведення оплачуються споживачем з розрахунку обсягу витрат холодної та гарячої води згідно з нормативами (нормами) споживання або показаннями засобів обліку води. У разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства. [PERSON] п.1 ч.1 ст.20 «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву відповідає визначений п.5 ч.3 ст.20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» обовязок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п.18, 19 Правил система (щомісячна або авансова) та форма (готівкова або безготівкова) оплати послуг визначається у договорі між споживачем і виконавцем. Після отримання показань квартирних засобів обліку, якщо вони відрізняються від розрахованих за показаннями будинкових засобів обліку, виконавець здійснює коригування плати за надану послугу в наступному розрахунковому періоді шляхом зменшення або збільшення обсягів спожитої кожним споживачем послуги, що відображається в платіжному документі періоду, наступного за здійсненням коригування. У разі застосування авансової системи оплати послуг виконавець періодично, раз на 6 місяців, здійснює перерахунок плати за фактично надані послуги, про що повідомляє споживача. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. У платіжному документі передбачаються графи для зазначення поточних і попередніх показань засобів обліку води, теплової енергії, різниці цих показань або затверджених нормативів (норм) споживання, тарифу на даний вид послуг і суми, яка належить до сплати за надану послугу. Тобто, встановлення авансової системи оплати послуг має бути визначена в договорі, який укладається між споживачем та надавачем(виконавцем) послуг, а тому, на переконання суду, за відсутності вказаного договору, оплата послуг здійснюється щомісячно. На думку суду, відсутність договору між споживачем та виконавцем позбавляє споживача можливості самостійно визначити систему оплату послуг. Також позивач звертала увагу суду на неправомірне переведення заборгованості з іншого особового рахунку, внаслідок чого їй нараховано заборгованість в сумі 538,35 грн. [PERSON] довідки КГЖЕП «Автозаводське» у зв'язку із об'єднанням особових рахунків №106047 та № 105973 на особовий рахунок № 105973(який на даний час відкритий на ім'я [PERSON]М.) переведено заборгованість за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка станом на 01.07.2004 становила 538,35 грн. 26 вересня 2005 року Автозаводським районним судом м.Кременчука було ухвалено рішення, яким стягнуто із [PERSON] на користь КП «Кременчукводоканал» заборгованість в сумі 386,76 грн. Під час розгляду справи судом було встановлено, що заборгованість [PERSON] за послуги з водопостачання та водовідведення по кв.72 в буд.99 по [PERSON] в м.Кременчуці станом на 01.03.2005 дійсно становить 557,81 грн. Вказане рішення суду набрало законної сили. Крім того сторонами не оспорювалось те, що боржник - [PERSON] та позивач [PERSON] є однією особою. [PERSON] ч.ч.1,3 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. З огляду на те, що рішенням суду був встановлений факт існування заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення станом на 01.03.2005 за адресою: м.Кременчук, [PERSON], 99, кв.72, суд приходить до висновку, що вказаний факт, в силу ст.61 ЦПК України, доказуванню не підлягає. Враховуючи те, що рішенням суду від 26 вересня 2005 року було стягнуто заборгованість з позивача, суд не вбачає підстав для зобов'язання КП «Кременчукводоканал» внести зміни до особового рахунку №105973 шляхом видалення з нього заборгованості в сумі 538,35 грн та врахувати переплату за послуги з водопостачання в сумі 486,17 грн. Отже позовні вимоги [PERSON] в цій частині задоволенню не підлягають. Висуваючи позовну вимогу про встановлення факту довготривалого перешкоджання проживанню [PERSON] у власній квартирі за адресою: м.Кременчук, [PERSON], 99 кв.72 в зв'язку із недодержанням КП «Кременчукводоканал» санітарно-технічних норм та небезпечним для життя і здоров'я довкіллям, позивач не обґрунтовує, які саме санітарно-технічні норми були порушені відповідачем, а також не надає докази, що підтверджують причинно-наслідковий зв'язок між діями КП «Кременчукводоканал» та настанням наслідків у виді небезпечного для життя і здоров'я довкілля. Відповідно до ст.10,60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимога позивача про встановлення факту довготривалого перешкоджання проживанню [PERSON] у власній квартирі за адресою: м.Кременчук, [PERSON], 99 кв.72 в зв'язку із недодержанням КП «Кременчукводоканал» санітарно-технічних норм та небезпечним для життя і здоров'я довкіллям задоволенню не підлягає. Щодо вимог позивача про визнання незаконними дій КП «Кременчукводоканал» щодо відключення 21 листопада 2016 року [PERSON], як споживача, від системи водовідведення та зобов'язання КП «Кременчукводоканал» відновити водовідведення за адресою: м.Кременчук, [PERSON] 99, кв.72, суд зазначає наступне. [PERSON] ст.8, 17 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоровя чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції. Суд відзначає, що положеннями ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» та Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630 не передбачено права виконавця послуг на відключення споживача від систем централізованого водопостачання та водовідведення, тому доводи відповідача про правомірність його дій щодо відключення [PERSON] від системи централізованого водовідведення не заслуговують на увагу. На переконання суду, лист Управління житлово-комунального господарства від 07.05.2010 за №27-04оа/370 не може слугувати правовою підставою для відключення споживачів від системи централізованого водовідведення, оскільки має рекомендаційний характер. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] в частині визнання незаконними дій КП «Кременчукводоканал» щодо відключення 21 листопада 2016 року [PERSON], як споживача, від системи водовідведення та зобов'язання КП «Кременчукводоканал» відновити водовідведення за адресою: м.Кременчук, [PERSON] 99, кв.72 підлягають задоволенню. Відповідно до статті 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). З огляду на те, що відключення [PERSON] від системи централізованого водовідведення відбулось 21 листопада 2016 року, суд вважає, що позивачем не було пропущено строків звернення до суду із позовом. [PERSON] ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до розяснень, даних в п.п. 5, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 Про судову практику у справах про відшкодування моральної (не майнової) шкоди, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Вирішуючи позовні вимоги [PERSON] про стягнення з відповідача моральної шкоди, судом враховано те, що дії відповідача з відключення [PERSON] від системи централізованого водовідведення, позбавили останню можливості протягом тривалого часу в повній мірі користуватись належним їй на праві власності житлом, порушили звичний уклад життя позивача, вимагали від неї докладання додаткових зусиль для організації свого побуту. Крім того, судом враховано стан здоров'я позивача, зокрема, що остання має захворювання очей. Також судом враховано особу [PERSON], ступінь важливості для останньої соціальних звязків та збереження позитивної репутації серед знайомих. Вказані обставини в їх сукупності, дають підстави вважати, що внаслідок дій КП «Кременчукводоканал» позивачу, [PERSON], була завдана моральна шкода, яку суд, з урахуванням принципу розумності та співмірності оцінює в 15000 грн. Враховуючи викладене, позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи те, що відповідно до ЗУ «Про захист прав споживачів» [PERSON] звільнена від сплати судового збору, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1280 грн за дві задоволені вимоги немайнового характеру.

Outcome: partial