Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду до відповідача [PERSON] з позовною заявою про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання дитини та утримання дружини, обґрунтувавши свої вимоги тим, що 09.03.2013 року вона уклала шлюб з [PERSON], зареєстрований виконкомом Райгородоцької селищної ради Слов'янського району Донецької області, актовий запис №7, від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Оскільки спільне життя з відповідачем не склалося, просила шлюб укладений з [PERSON] - розірвати. Матеріальної допомоги [PERSON] на утримання дитини не надає, офіційно не працевлаштований, має нерегулярний дохід, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1000 грн. , а також на її утримання на період перебування у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку в розмірі 1000 грн. щомісячно. Крім того просить відновити їй дошлюбне прізвище «[PERSON]». У судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги, навівши доводи, аналогічні доводам викладеним у позовній заяві та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про місце та час судового засідання належним чином був сповіщений, що підтверджується матеріалами судового доручення, які надійшли з Уманського міськрайонного суду Черкаської області . Суд вважає за доцільне розглянути справу відповідно до вимог ст.224 ЦПК України, тобто провести заочний розгляд справи. Суд заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб, що був зареєстрований 09.03.2013 року виконкомом Райгородоцької селищної ради Слов'янського району Донецької області, актовий запис №7. Позивач і відповідач припинили фактичні шлюбні відносини, оскільки їх сумісне життя не склалося з багатьох причин, спільного господарства не ведуть. Майнових суперечок та суперечок щодо місця проживання дитини сторони не мають. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи ступінь конфліктних відносин та причини припинення шлюбних відносин, суд вважає, що вживати заходів щодо примирення подружжя не доцільно, оскільки це суперечить моральним засадам суспільства. Вислухавши пояснення позивачки, з'ясувавши обставини справи, з урахуванням фактичних взаємин подружжя, мотивів та причин розлучення, суд дійшов висновку про те, що позов в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню, оскільки почуттів взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки у родині немає, тобто морально - правові основи шлюбу відсутні, заходи щодо примирення подружжя та збереження родини неможливі. Відповідно до вимог ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі йменуватися цим прізвищем або відновити свої дошлюбне прізвище. З огляду на наведене суд приходить до переконання, що позивачці слід відновити дошлюбне прізвище «[PERSON]». Вирішуючи питання стосовно стягнення аліментів з відповідача на користь позивача, суд вважає, що позовні вимоги також підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з наданої копії свідоцтва про народження дитини, відповідач є батьком [PERSON], [INFO]. На теперішній час, дитина знаходиться на утриманні матері - позивача по справі. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує обставини перелічені в ч.1 цієї норми. При цьому ч.2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених ст. 184 СК України, тобто при визначенні розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином при визначенні розміру аліментів на утримання дитини основним критерієм визначення рорзміру аліментів є майновий стан сторін та можливість відповідача сплачувати аліменти на дітей у зазначених позивачем розмірах. Згідно вимог ст. 60 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За приписами ст. 80 СК України- аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі передбачається відповідно до приписів ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В суді встановлено, що відповідач офіційно не працевлаштований, має нерегулярний дохід. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати свої неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, у зв'язку з чим суд вважає, що в даній частині позов також обґрунтований та підлягає задоволенню. З огляду на наведене суд приходить до переконання, що аліменти на утримання дитини слід стягувати у розмірі 1000 грн. Відповідно до ст. 76 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. Після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу. Статтею 84 ч.2 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. З огляду на наведене суд приходить до переконання, що аліменти на утримання непрацездатної дружини належить стягувати у розмірі 1000 грн. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача у дохід держави судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп. та на користь позивачки, судовий збір на у сумі 243 грн. 60 коп., відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України: стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного, та

Outcome: approved