Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про повернення банківського вкладу. Позов мотивовано тим, що між позивачем та банком 19.11.2014р. було укладено договір № 300937/71708/5-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на 5 місяців в іноземній валюті, пунктом 1 якого, був визначений строк вкладу з 19.11.2014р. по 19.04.2015р. Позивачем було внесено 3300доларів США, а банком відповідно прийнято цю суму в іноземній валюті на вкладний рахунок [NUMBER], що підтверджується змістом договору та квитанціями. Відповідно до п.2 договору за час користування коштами вкладу банк нараховує і виплачує позивачу проценти за ставкою 11,50%, які зараховуються на рахунок [NUMBER]. Так, як строк добігав кінця, 16.04.2015р. позивач повідомила, що не бажає продовжувати дію договору, оскільки закінчення терміну випало на 19.04.2015р., який був вихідним днем, то 20.04.2015р. позивач особисто звернулась до банку з вимогою повернути вклад, проте 20.04.2015р. їй не було повернуто вклад, лише виплачено 125 доларів США відсотків, з нарахованих 158,14 доларів США за період з 19.11.2014р. по 21.04.2015р. Просить стягнути з відповідача на користь позивача вклад в розмірі 3300 доларів США, а також 2,10 доларів США проценти за користування коштами, 1,10 доларів США - 3% річних. 18.05.2015 року позивач надала суду заяву про збільшення розміру позовних вимог, згідно якої просила стягнути з відповідача на її користь вклад в розмірі 3300доларів США, 30,57 доларів США - проценти за користування кошами, 7,98 доларів США - 3 % річних. 28.05.2015 року позивач надала заяву про збільшення позовних вимог, згідно яких просила стягнути з відповідача на її користь 3351,84 долара США, з яких: 3300долара США - вклад, 41,11 долара США - проценти за користування коштами, 10,73 долара США - 3% річних. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги, з підстав викладених в позові, просила позов задовольнити, не заперечила щодо заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, з невідомих суду причин, хоча про місце, день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином про що свідчать поштові повідомлення. Враховуючи думку позивача, вимоги ст. ст. 169,224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача, постановивши по справі заочне рішення. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 19.11.2014р. між позивачем та банком було укладено договір № 300937/71708/5-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на 5 місяців в іноземній валюті, пунктом 1 якого, був визначений строк вкладу з 19.11.2014р. по 19.04.2015р. (а.с.6). Позивачем було внесено 3300доларів США, а Банком відповідно прийнято цю суму в іноземній валюті на вкладний рахунок [NUMBER], що підтверджується змістом договору та квитанціями (а.с.24-40). Відповідно до п.2 договору за час користування коштами вкладу Банк нараховує і виплачує позивачу проценти за ставкою 11,50%, які зараховуються на рахунок [NUMBER]. Відповідно до п.10 цього договору -заяви він набуває чинності після його підписання Вкладником та Банком з дня надходження коштів на Вкладний рахунок і діє до повного виконання Сторонами своїх зобов'язань за договором банківського вкладу. 16.04.2015р. позивач повідомила, що не бажає продовжувати дію договору(а.с.42). 21.04.2015р. позивач особисто звернулась до банку з вимогою повернути вклад, проте їй не було повернуто вклад, лише виплачено 125 доларів США відсотків, з нарахованих 158,14 доларів США за період з 19.11.2014р. по 21.04.2015р., що підтверджується її письмовими заявами, які зареєстровані Банком та довідкою Банку (а.с. 41,43). Позивач з свого боку виконала усі зобов'язання, кошти в розмірі 3300 доларів США надійшли на вкладний рахунок 19 листопада 2014р., належним чином вона повідомила Банк письмовою вимогою про повернення їй вкладу та виплату процентів. Банк з свого боку зобов'язання не виконав, вклад не повернув і до даного часу не виконав своїх зобов'язань. Відповідно до частин 1, 2 статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно із статтею 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно із ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Згідно із ч.1 ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Згідно із ч.1 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Відповідно до ч. 5 ст. 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Таким чином проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк по день фактичного їх повернення вкладникові. За таких обставин на користь позивача необхідно стягнути проценти по банківському вкладу за прострочений строк до дня фактичного повернення коштів вкладнику в розмірі 11,50% річних від суми вкладу за договором, а також 3 % річних за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання на підставі ч.5 ст. 1061, ч. 2 ст. 625 ЦК України. Так, як Банком було нараховано проценти по 21.04.2015р. проценти слід нарахувати за період з 22.04.2015р. по день фактичного повернення позивачу, який суду невідомий, так як Банк не виконує своє зобов'язання, тому суд вважає правильним розрахунок позивача, який нараховує проценти за договором в розмірі 11,5% річних в сумі 41,11 доларів США з 22.04.2015р. по 28.05.2015р.(день постановлення рішення), відповідно минуло 39 календарних дні і з розрахунку 3300доларів США х11,5%=379,50доларів США:360 днів=1,0542долара США в день х 39 дні = 41,11 доларів США за методом, який визначений п.4.1.3 Основних умов. Відповідальність за порушення грошового зобов'язання згідно ст.625 ЦК України, строк виконання якого настав 20.04.2015р., у вигляді трьох процентів річних становить 10,73 долара США, що на момент постановлення рішення еквівалентно 225,77грн. з розрахунку курсу НБУ на 28.05.2015р. за 1 долар США =21,0413грн. ( 10,73доларів США х 21,0413грн.=225,77грн.) ( 3300,00 доларів США х3% =99доларів США :360днів=0,275 долара США в день, з 21.04.2015р. по 28.05.2015р.- минуло 39 днів (0,28 доларів США х 39днів = 10,73 долара США). Відповідно до правових позицій, висловлених Верховним Судом України у справі № 6-140цс13, збитки від інфляції та три процента річних від простроченої суми згідно ст.625 ЦК України підлягають стягненню з боржника-банка станом на момент постановлення судового рішення і до фактичного виконання. Відповідно до правових позицій , висловлених Верховним Судом України у справі № 6-49цс12, аналіз правових норм, зокрема ст.536,ст.549,ч.2ст.625 ЦК України дає підстави для висновку про те, що проценти та неустойка є різними правовими інститутами, обмеження можливості одночасного застосування яких законом не встановлена. Відповідно до правових позицій , висловлених Верховним Судом України у справі № 6-247цс14, є правильним висновком те, що з банку на користь позивача необхідно стягнути проценти по банківському вкладу за прострочений строк до дня фактичного повернення коштів вкладнику, а також 3% річних та суму відповідно до індексу інфляції за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання на підставі ч.5 ст.1061,ч.2 ст.625 ЦК України. Таким чином суд вважає, що позивачем правильно обчислено розмір процентів за договором за весь час прострочки з 21.04.2015р. по 28.05.2015р.-день постановлення рішення, які підлягають стягненню відповідно до ст.1061 ЦК України, а також 3% річних, які підлягають стягненню відповідно до ст.625 ЦК України. Пленум Верховного Суду України в абз. 3 п. 14 постанови від 18 грудня 2009 р. № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» роз'яснив, що суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (ч. 2 ст. 192 ЦК, ч. 3 ст. 533 ЦК, Декрет № 15-93 від 19.02.1993р.«Про систему валютного регулювання і валютного контролю»). У зв'язку з наведеним вище Верховний Суд України дійшов правового висновку, що не суперечить чинному законодавству України стягнення заборгованості за кредитним договором чи договором банківського вкладу в іноземній валюті, якщо саме вона надавалась за договором і позивач просить стягнути суму у валюті. Враховуючи викладене суд вважає за необхідне стягнути з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на користь позивача суму у валюті: вклад у розмірі 3300доларів США та 41,11доларів США процентів за договором, а всього 3341,11 доларів США, враховуючи що за договором вклад внесено у доларах США і проценти за договором теж виплачуються у доларах США і позивач просить стягнути суму у валюті. Що стосується відповідальності за ст.625 ЦК України суд вважає за необхідне провести розрахунок у гривні України за курсом на день постановлення рішення, 10,73 долара США , що еквівалентно 225,77грн. з розрахунку курсу НБУ на 28.05.2015р. за 1 долар США =21,0413грн.( 10,73доларів США х 21,0413грн.=225,77грн.). Враховуючи те, що позивач був звільнений від сплати судового збору, слід стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 705,27грн. на користь держави з розрахунку суми вимог 3341,11 долар США х 21,0413грн.=70 301,30грн.+ 225,77грн.= 70 527,07грн.х1%=705,27грн.). На підставі викладеного, згідно ст. ст. 509, 525, 526, 536, 625, 633, 1058, 1061 ЦК України,

Outcome: approved