Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до Лисичанського міського суду із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що вона є єдиним власником квартири [ADDRESS] на підставі двох договорів дарування 1/2 частини квартири від 25.08.2010 р. за реєстром №1119, та від 17.02.2016р. за реєстром №335. В квартирі зареєстрований та не мешкає [PERSON] колишній чоловік позивача. Шлюб між ними було розірвано на підставі рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 20.04.2016р. З червня 2014 року по сьогоднішній день відповідач зовсім перестав мешкати за вищевказаною адресою в м. Лисичанську та переїхав до Російської Федерації. Позивачка ніяким чином не перешкоджала відповідачу проживати у цій житловій квартирі, відповідач з власного бажання перестав мешкати за цією адресою. Відповідач на сьогоднішній день оформлює російське громадянство. Внаслідок реєстрації відповідача в квартирі позивач не може оформити субсидію, сплачує комунальні послуги за зареєстрованого відповідача. Тому просила суд визнати [PERSON], [INFO] такими, що втратили право користування жилим приміщенням квартирою №253 в будинку № 113 по пр. Леніна в місті Лисичанськ та зняти [PERSON] з реєстрації місця проживання. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала суду письмову заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, позов підтримала. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, надав письмову заяву, в якій просив справу розглядати без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, надав нотаріально посвідчену заяву, в якій зазначив, що визнає позов в повному обсязі і просить його задовольнити. У звязку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.1950 року, підписана від імені України 9 листопада 1995 року та ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ст. 316 ЦК Україниправом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним, ніхто не може бути обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 2 ст. 405 УК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З матеріалів справи вбачається, що згідно з договором дарування ? частини картири від 25.08.2010р. посвідченого приватним нотаріусом Лисичанськогом міського нотаріального окргу [PERSON] за реєстром №119 [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняла у дар належну їй ? частину двохкімнатної квартири, яка знаходиться в [ADDRESS] (а.с.13). Згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №27373909 від 20.09.2010р. виданою Лисичанським комунальним підприємством бюро технічної інвентаризації ? частина квартири [ADDRESS] зареєстрована за [PERSON], на підставі договору дарування реєстр №119 від 25.08.2010р., номер запису 103-а, в книзі 11 (а.с.14). Згідно з договором дарування ? частини картири від 20.02.2016р. посвідченого приватним нотаріусом Лисичанського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстром №335 [PERSON], що діє від імені [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняла у дар належну їй ? частину двохкімнатної квартири, яка знаходиться в [ADDRESS] (а.с.15). Згідно з інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно №53431897 від 17.02.2016р. виданою приватним нотаріусом Лисичанського міського нотаріального округу [PERSON] правочин зареєстрована за №13296478 (а.с.16). Згідно з рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 20.04.2016р. у справі №415/1014/16-ц шлюб зареєстрований 13 березня 1986 року Лисичанським міським відділом ЗАГС Луганської області актовий запис №197 між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.10). Згідно з довідкою №251 від 10.03.2016 року, виданої КП ЛЖЕК №1 про те, що за адресою [ADDRESS] зареєстровано 2 особи: [PERSON] власник та [PERSON] чоловік. В період з червня 2014 р. по теперішній час [PERSON] за вищевказаною адресою не проживає, місце його фактичного проживання Росія. Підтверджують сусіди (а.с.17). Згідно з домовою книгою для прописки (реєстації) горомадян, які проживають за адресою [INFO] прописані [PERSON], [PERSON] (а.с.11-12). За таких обставин враховуючи, що відповідач [PERSON] дійсно не проживає у квартирі за адресою [ADDRESS] з червня 2014 року, та існування реєстрації відповідача у квартирі позивача обмежує її права, як власника квартири, у звязку чим суд вважає, що є підстави визнати [PERSON], [INFO], таким що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS]. Суд не може задовольнити вимоги позивача в частині зняття відповідача з реєстраційного обліку, оскільки вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої сооби жилим примщенням відповідно до норм цивільного та житлового законодавства. Крім того, позовні вимоги згідно з нормами цивільного процесуального законодавства Украни можуть бути пред'явлено до відповідача, яким було порушено права, свободи чи законні інтереси позивача, з наданням відповідних доказів порушеного права з боку відповідача. У разі відмови компетентного органу здійснити зняття з реєстраційї особи на підставі рішення суду такі дії оскаржуються в порядку, встановленим КАС України. Таким чином, вимоги про зняття особи з реєстраційного обліку не можуть бути розглянуті в порядку цивільного судочинства, оскільки рішення суду про виселення особи з зийманого приміщення бао визнання особи такою. що втратила право на користування житловим приміщенням, є самостійною підставою для зняття особи з реєстрації. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється в день звернення особи на підставі заяви особи, рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином рішення суду про визнання відповідача таким, що втратив права користування житловим приміщенням є підставою для подальшого зняття відповідача з реєстраційного обліку на підставі ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», а тому вимога про зняття відповідача з реєстраційного обліку є передчасною та безпідставною.

Outcome: partial