Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій вказувала, що з відповідачем по справі [PERSON] проживає в шлюбі, зареєстрованому 18.02.2017 року Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області , за актовим записом № 237. Від цього шлюбу мають дитину - сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на вихованні та утриманні позивачки. Вони з відповідачем проживають окремо. Відповідач матеріальної допомоги на утримання позивачки та дитини не надає. Позивачка не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, а тому її коштів недостатньо для забезпечення належного життєвого рівня сім'ї.. Відповідач має задовільний стан здоров'я, працює, отримує заробітну плату, тому спроможний надавати матеріальну допомогу. Згідно із законом України «Про державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років становить з 01 липня - 1559 грн., з 01 грудня - 1626 грн. В зв'язку з цим, просила стягувати з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі даного позову, та аліменти на її утримання в розмірі 1000 (одна тисяча) грн. щомісячно. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлений позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча був належно повідомлений про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, від нього не надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, тому суд розглядає справу на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач проти такого розгляду справи не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд позов задовольняє частково, виходячи з наступного: В судовому засіданні встановлено, що сторони проживають у шлюбі, зареєстрованому 18.01.2017 року Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області , за актовим записом № 237 (а.с.3). Від цього шлюбу мають дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с.4), який знаходиться на вихованні та утриманні позивачки. Позивачка не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, і доходів позивачки недостатньо для забезпечення належного рівня сім'ї, а тому вони з дитиною потребують матеріальної допомоги (а.с.5). Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини та позивачки не надає, хоча має задовільний стан здоров'я, працездатний, працює у ФОП «[PERSON]» та має регулярний дохід у розмірі 6000-7000 грн., тому спроможний надавати матеріальну допомогу (а.с.17,18). Інших дітей відповідач не має і будь-яких стягнень за виконавчими документами з нього не проводиться. Вказані обставини відповідачем не спростовано. Відповідно до ст.84 ч.2, 4, 6 СК України, дружина з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка - батька до досягнення дитиною трьох років, незалежно від того чи працює вона та незалежно від її матеріального становища, за умови що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання дружина з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. У відповідності із ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У відповідності до ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. З огляду на викладене, враховуючи те, що [PERSON] власних доходів не має, позивачка не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною, її доходів недостатньо для належного забезпечення рівня сім'ї, а також те, що відповідач працює, отримує регулярний дохід, має задовільний стан здоров'я, може надавати матеріальну допомогу, однак зважаючи на те, що позивач просить стягувати аліменти з відповідача, зокрема і на своє утримання, а також враховуючи щомісячний дохід відповідача, суд вважає за справедливе, стягнути з відповідача на утримання дитини гарантований державою розмір сплати аліментів, а саме: у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до повноліття дитини, а також стягує аліменти з відповідача в розмірі 900 грн. щомісячно на утримання позивачки до досягнення дитиною трьох років. Крім того, у відповідності із ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір в сумі 768,40 грн. в дохід держави. На підставі наведеного,

Outcome: partial