Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

[PERSON] звернулась до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області із заявою про встановлення факту постійного проживання із своєю матірю [PERSON] та прийняття спадщини після її смерті. Свою заяву заявник мотивує тим, що 15.12.2010 року померла її мати [PERSON], яка склала 11 березня 2009 року заповіт, відповідно до якого все її майно заповідала заявниці по справі та її сестрі [PERSON]. Однак [PERSON] померла 13 вересня 2011 року. За вказаних обставин заявниця залишилася єдиною спадкоємницею [PERSON] за заповітом, а оскільки [PERSON] постійно проживала зі своєю матірю [PERSON] на час її смерті, то вона відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину. З метою встановлення факту постійного проживання разом із матірю та належного оформлення документів на спадщину заявниця звернулася до суду із вказаною заявою. В судове засідання [PERSON] не зявилася, від її представника [PERSON] надійшла письмова заява, в якій представник заявника просив розглянути справу у його відсутності, на задоволенні заявлених вимог наполягав у повному обсязі. Від представника зацікавленої особи Четвертинівської сільської ради в судове засідання надійшла заява, в якій зацікавлена особа просить суд слухати справу без участі свого представника, проти задоволення заявлених вимог не заперечує. Так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини учасників процесу, суд розглядає заяву про встановлення факту постійного проживання та прийняття спадщини за відсутності представника Четвертинівської сільської ради. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає до задоволення. При цьому суд виходить з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про смерть (серії 1-АМ № 183915) [PERSON] померла 15 грудня 2010 року. Згідно із свідоцтвом про народження (серії IV-УР №012057 від 21.08.1961 року) [PERSON] народилася 24.02.1960 року, а її матірю зазначена [PERSON]. Із свідоцтва про укладення шлюбу (серії І-СР №337049 від 25.11.1977 року) вбачається, що [PERSON] змінила своє прізвище на [PERSON] в результаті укладення шлюбу. Як вбачається із письмових пояснень [PERSON], [PERSON] та [PERSON], датованих 28 вересня 2016 року, підписи на яких засвідчені секретарем виконавчого комітету Четвертинівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, доданих до матеріалів справи, заявниця дійсно постійно проживала разом із своєю матірю [PERSON], оскільки остання тяжко хворіла та потребувала постійного стороннього догляду. Таким чином в судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON] та [PERSON], яка померла 15.12.2010 року, постійно проживали разом, Згідно заповіту [PERSON], посвідченого 11.03.2009 року секретарем Четвертинівської сільської ради, зареєстрованого в реєстрі за №21, [PERSON] земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (державний акт І-ВН №014694 від 28.12.2001 року, І-ВН №014693 від 218.12.2001 року) та майновий пай ВІ ХХІ №021966 виданих СТОВ ім.. [PERSON] села Четвертинівка, Тростянецького району, Вінницької області заповіла [PERSON] та [PERSON]. Як вбачається із свідоцтва про смерть (серії 1-ОЛ №138855) [PERSON] померла 13 вересня 2011 року у віці 60 років у м. Новоукраїнка Новоукраїнського району Кіровоградської області. Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких належить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування будь-яка особа, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на час смерті [PERSON], яка померла 15.12.2010 року, постійно проживала разом з нею, тому вона вважається такою, що прийняла спадщину. Враховуючи, що заявниця звернулась до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкоємцем та прийняття спадщини з метою оформлення свідоцтва про право на спадщину і встановлення факту не повязується з іншим вирішенням спору про право, то суд приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає до задоволення у повному обсязі. На підставі зазначеного та

Outcome: approved