Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. В обґрунтування позовної заяви зазначає, що 21.11.2016 року вона надала в борг [PERSON] , грошові кошти у розмірі 120 000 доларів США, про що було складено розписку, відповідно до якої остання мала повернути грошові кошти до 01.09.2019 року. Однак, відповідач вимоги договору позики не виконала, кошти не повернула, на письмову вимогу позивача не відреагувала, та ухиляється від виконання зобов`язання. У зв`язку з цим, позивач змушена звернутись до суду з позовом, яким просить суд стягнути з відповідача на її користь: грошові кошти у розмірі два міліонна вісімсот двадцять сім тисяч двісті гривень, 3% річних та судовий збір. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 11 лютого 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в підготовче засідання. Сторонам направлено ухвалу суду. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в якій вона заявлені вимоги підтримала та просила задовольнити їх у повному обсязі, з підстав, що викладені в позові. Відповідач [PERSON] у підготовче засідання також не з`явилась, звернулась на адресу суду з заявою про слухання справи за її відсутності, в якій зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі (а.с.33) Також, на адресу суду [PERSON] , було направлено нотаріально посвідчену заяву в якій остання зазначила, що позов про стягнення з неї грошових коштів у розмірі 3107436 гривень визнає в повному обсязі, та зазначила, що визнає фактичні обставини, що викладені в позовній заяві (а.с.34). Згідно з ч. 3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У зв`язку з поданням сторонами по справі заяв про розгляд справи за їх відсутності та визнання відповідачем позову, судом було ухвалено провести розгляд справи за відсутності сторін по справі у підготовчому засіданні. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, заяви сторін, проаналізувавши надані сторонами докази в їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню враховуючи таке. Судом встановлено, що 21.11.2016 р. [PERSON] склала розписку, згідно якої вона запозичила у позивача грошові кошти у сумі 120 000 (сто двадцять тисяч) доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 26.11.2016 року дорівнювало 3 107 436 грн. ( 100 доларів США = 25.8953 гривні). Згідно боргової розписки, [PERSON] зобов`язалась повернути грошову суму в розмірі 120 000 (сто двадцять тисяч) доларів США, або грошовий еквівалент в гривні за комерційним курсом в КБ «Альфа-банк» станом на дату повернення не пізніше 01.09.2019 року (а.с.7). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою у грудні 2019 року, комерційний курс продажу долара США в АТ «Альфа-банк» станом на дату звернення становив 23.56 гривні за 1 долар США, отже, згідно умов розписки сума боргу дорівнює 2 827 200 гривні. Згідно нотаріальної заяви, засвідченої приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Главацьким В.А. 11 березня 2020 року, яка підписана [PERSON] (бланк [NUMBER] , зареєстровано в реєстрі за № 258) відповідач підтвердила отримання коштів від [PERSON] , та складання боргової розписки, а також зазначила, що не мала можливості повернути грошові кошти своєчасно з підстав тимчасових матеріальних труднощів (а.с. 44). Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] зобов`язання з повернення позичених коштів у визначений розпискою строк не виконане. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). На підставі ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Частинами першої і третьою статті 530 ЦК України передбачено, що у разі встановлення у зобов`язанні строку (терміну) його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У випадку не встановлення строку (терміну) виконання боржником обов`язку, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Позивачем також заявлено вимогу про стягнення з відповідача 3% річних, що станом на дату звернення до суду становить: 28 272 грн., які розраховані наступним чином: 2827200 грн ( сума боргу) х 3% річних=84 816 грн./ 12 місяців х 4 місяці(термін прострочення зобов`язання) = 28 272 гривні. Згідно зі ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Частина 2 ст. 625 ЦК України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Представлені суду докази відповідають змісту статей 77 - 80 ЦПК України щодо належності, допустимості, достовірності кожного з них окремо та у своїй сукупності, та відповідно достатності їх для прийняття у справі законного та справедливого рішення. На підставі викладеного, враховуючи, що відповідач не виконала умов укладеного із [PERSON] договору позики, оформленого розпискою, оскільки у визначений сторонами строк кошти не повернула, необхідно дійти висновку про те, що позивач має право вимагати повернення всієї суми позики та 3 % річних, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. При подачі позову до суду позивачем сплачений судовий збір у розмірі 9 605 грн. і він, у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача. На підставі ст.ст. 526, 625, 1046, 1050 ЦК України,

Outcome: approved