Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з даним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що після померлої 22 жовтня 2004 року її баби [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді земельних ділянок площами 2,18га, 0,37га, 1,06га із земель колишнього КСП ім. Кірова на території Ховмівської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області, посвідчених відповідним державним актом на землю. Вона є спадкоємцем за законом після смерті баби та прийняла спадщину, але позбавлена можливості оформити свої спадкові права на вказані земельні ділянки через нотаріальну контору, оскільки у правовстановлюючому документі на землю допущена помилка в написанні по-батькові баби «Олисіївна» замість «Єлисіївна» та маються виправлення, що згідно з чинним законодавством не допускається. Представник позивачки в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав і просив їх задовольнити з вищевказаних підстав, зазначивши, що інші спадкоємці на спадкове майно не претендують, та як онук спадкодавиці [PERSON] відмовився від спадщини. Комарівська сільська рада та Борзнянська РДА в судове засідання представників не направили, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подали, надавши заяви про розгляд справи в їх відсутність, щодо задоволення позовних вимог покладаються на розсуд суду. Заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом положень ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті; в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи за встановленою черговістю. За змістом положень ст.ст.15, 16 ЦК України, ст.ст.2, 4 ЦПК України захисту в порядку цивільного судочинства підлягає порушене право, а відповідно з врахуванням положень ст.48 ЦПК України позивачем є особа, чиє право порушено, відповідачем особа, яка порушила цивільні права, свободи чи інтереси іншої особи. З аналізу положень ст.13 ЦПК України вбачається, що суд зобовязаний вирішити справу за тим зверненням особи, що предявлене, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому; учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд (принцип диспозитивності цивільного судочинства). Позивачкою та її представником самостійно визначено коло учасників цивільного процесу у даній справі, зокрема, відповідачами зазначено Комарівську сільську раду та Борзнянську РДА, оскільки спірні земельні ділянки, що мають входити до складу спадкового майна померлої 22 жовтня 2004 року її баби [PERSON], знаходяться на території даної сільської ради та Борзнянського району. Однак, як вбачається з матеріалів справи (позовна заява, довідка Комарівської сільської ради №14/5 від 03.07.2017р. та копія спадкової справи Борзнянської районної державної нотаріальної контори №798/2009), на час смерті спадкодавиці [PERSON] разом з нею був зареєстрований і постійно проживав онук [PERSON], який відноситься до кола спадкоємців тієї ж черговості (пята черга за законом згідно зі ст.1265 ЦК України), що й позивачка, та з огляду на приписи ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1273 ЦК України, пп.207, 211 розділу 22 глави ІІІ Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №20/5 від 03.03.2004р. та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 03.03.2004р. за №283/8882 (чинної на момент відкриття спадщини), вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки на протязі шести місяців після смерті баби не подав письмової заяви про відмову від спадщини. Тому, оскільки після померлої [PERSON] спадщину, крім позивачки, прийняв онук спадкодавиці [PERSON], то він і має бути належним відповідачем по справі, а зазначені позивачкою у заяві Комарівська сільська рада й Борзнянська РДА не можуть вважатися належними відповідачами, так як їх права, свободи чи інтереси даним позовом не зачіпаються; посилання ж представника позивачки на відмову [PERSON] від спадщини не підтверджені жодними доказами та не грунтуються на матеріалах спадкової справи. Позивачка та її представник всупереч вимогам чч.1-3 ст.51 ЦПК України своїм процесуальним правом на внесення клопотання про заміну первісного відповідача належним відповідачем, або залучення у справі [PERSON] як співвідповідача, не скористались, хоча суд у підготовчому засіданні зясовував це питання, тоді як з урахуванням принципу диспозитивності цивільного процесу суд позбавлений можливості самостійно вчинити дані процесуальні дії. При цьому, суд зважує і на ту обставину, що ще до подачі даного позову [PERSON] та її представник були обізнані про наявність іншого спадкоємця ([PERSON]О.), який у встановленому законом порядку прийняв спадщину. Крім того, прийняття судом рішення про права, свободи, інтереси та (або) обовязки осіб, що не були залучені до участі у справі, згідно з п.4 ч.3 ст.376 ЦПК України апеляційною інстанцією розцінюється як порушення норм процесуального права та є обовязковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції. Таким чином, враховуючи викладені обставини, позовні вимоги [PERSON] звернуті до Комарівської сільської ради та Борзнянської РДА безпідставно, в звязку з чим не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed