Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до Мар'їнського районного суду Донецької області з позовною заявою, в якій просить надати дозвіл на виїзд з України громадян, які не досягли шістнадцятирічного віку, а саме: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. Сторони по справі є батьками неповнолітніх: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. З часу припинення між [PERSON] та [PERSON] шлюбних відносин дитина мешкає спільно з матір'ю, позивачем по справі. Відповідач участі в вихованні дітей не приймає, не цікавиться їх життям, не переймається проблемами. Позивач стверджує, що з відповідач не надає дозвіл на виїзд дітей за межі України, тільки в супроводі матері. Позивач у судове засідання не зявилась. Відповідач у судове засідання не зявився. Суд, дослідивши матеріали справи, належно з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, оцінки їх доводів і наданих ними доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Позивачка вказує, що з 02.08.2003 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Рішенням Мар'їнського районного суду Донецької області від 03.06.2011 року по справі № 2-1115/11 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. [INFO] року народилась [PERSON], про що 14.07.2004 року Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції зроблено відповідний актовий запис № 285, відповідно до свідоцтва про народження № [NUMBER]. Батьками вказано: [PERSON], [PERSON]. [INFO] року народився [PERSON], про що в Книзі реєстрації народжень 26.09.2006 року виконкомом Курахівської міської ради Мар'їнського району Донецької області зроблено відповідний актовий запис за № 121, відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER]. Батьками вказано: [PERSON], [PERSON]. [INFO] року народився [PERSON], про що в книзі реєстрації народжень 05.08.2008 року виконкомом Курахівської міської ради, Мар'їнського району, Донецької області зроблено відповідний актовий запис за № 110, відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER]. Батьками вказано: [PERSON], [PERSON]. В судовому засіданні також встановлено, що позивач матеріально утримує та належним чином піклується про здоров'я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток. Позивач стверджує, що її рідні живуть на тимчасом окупованій території України в м. Донецьк, через що для спілкування та підтримання родинних відносин вона теж періодично їздить на вказану територію. Наразі взяти з собою дітей не має можливості. Також, їй необхідно виїздити за кордон України, у зв'язку з участю дітей у міжнародних змаганнях з танців. Задовольняючи позовні вимоги [PERSON] суд керується наступним. Статтею 33 Конституції України передбачено, що кожному хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які установлюються законом. Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Водночас фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами). Правила перетинання державного кордону громадянами України, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі предявлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон. Статтею 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється у разі предявлення оригіналів документів або їх нотаріально посвідчених копій, зокрема, рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. В силу положень вказаних нормативно-правових актів, судом здійснено висновок, що законодавством встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Сімейне законодавство виходить із принципу повної рівноправності обох батьків батька і матері у всіх правах і обовязках відносно своїх дітей. Зокрема, стаття 155 СК України визначає, що здійснення батьками своїх прав по виконанню обовязків мають ґрунтуватися на повній повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Законодавством визначено права та обовязки батьків щодо виховання дитини, при цьому пріоритетним та принциповим визначенням є інтереси дитини, що вони повинні бути непорушними в незалежності від стосунків батьків між собою. Оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки виїзд дітей [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], за кордон відповідає інтересам та бажанням дітей, за своєю метою має сприяти загальному розвитку дитини та дозволить спілкуватися з рідними, в той же час відповідач [PERSON] не надає згоду на виїзд дітей за кордон, що в розрізі даних правовідносин порушує права та інтереси неповнолітніх дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. На підставі викладеного, ст. ст. 3, 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», ст. 313 ЦК України,

Outcome: approved