Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до Сєвєродонецького міського суду Луганської області із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів та надання дозволу на виїзд дитини без згоди батька, мотивуючи вимоги тим , що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 17.09.2001р. по 06.07.2004р. та мають спільну неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачем [PERSON] і знаходиться на її утриманні. Відповідач [PERSON] зовсім не цікавиться долею їх доньки, не приймає участі у її вихованні, допомоги на утримання дитини не надає. Крім того, відповідач [PERSON] добровільно не надає нотаріально засвідченої згоди на виїзд їх доньки за межі України. Тому, позивач [PERSON] звернулась з позовом до суду і просить суд надати дозвіл на тимчасовий виїзд за межі території України неповнолітній [PERSON], [INFO], без згоди та супроводу батька - [PERSON], [INFO]., до досягнення дитиною шістнадцяти років; надати дозвіл на оформлення документів для тимчасового виїзду неповнолітньої [PERSON], [INFO], за межі України без згоди батька - [PERSON], [INFO]., стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання доньки у розмірі 1500грн. щомісячно та покласти на відповідача [PERSON] судові витрати. В уточненій позовній заяві позивачка [PERSON] просить суд надати дозвіл на тимчасовий виїзд за межі території України до Російської Федерації неповнолітній [PERSON], [INFO], без згоди та супроводу батька - [PERSON], [INFO]., на період з 01.03.2017р. по 31.08.2017р.; надати дозвіл на оформлення документів для тимчасового виїзду неповнолітньої [PERSON], [INFO], за межі України без згоди батька - [PERSON], [INFO]., стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу та покласти на відповідача [PERSON] судові витрати. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву в якій просила розглядати справу за її відсутності, проти заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив. Представник третьої особи Служби у справах дітей Сєвєродонецької міської ради Луганської області у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив. У зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснювалось. Оскільки позивач [PERSON] в поданій до суду заяві не заперечувала проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, судом 12.01.2017р. на підставі ст.ст.224, 225 ЦПК України було винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 25, 33 Конституції України, Україна гарантує піклування та захист своїм громадянам, які перебувають за її межами. Кожному хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлені законом. Громадянин України не може бути позбавлений права в будь-який час повернутися в Україну. Відповідно до ч. 1 ст. 141, ч. 2 ст. 150, ч.2 ст. 155 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду. Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 р. № 57, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Згідно ст.ст. 180 , 182 , 183 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до повнолітнього віку , аліменти стягуються в частковому відношенні до заробітку. Розмір аліментів , стягуваних на утримання неповнолітньої дитини, визначається з урахуванням матеріального та родинного стану платника аліментів. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до копії свідоцтва про одруження серія [NUMBER], виданого 17.09.2001р. Ювілейною селищною радою Артемівського р-ну м. Луганська, актовий запис №71, [PERSON] та [PERSON] одружились, прізвище дружини після одруження - [PERSON]. Відповідно до копії свідоцтва про народження серія [NUMBER], виданого 01.06.2002р. Ювілейною селищною радою Артемівського району м. Луганська, актовий запис №37, [PERSON] народилась [INFO]., батьками записані - [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER], виданого 20.07.2004р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції міста Луганська, актовий запис №182, шлюб між [PERSON] і [PERSON] розірвано. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 17.06.2016р. Сєвєродонецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, актовий запис №252, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON]. Відповідно до копії довідки від 11.07.2016р. [NUMBER] про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, [PERSON], [INFO], разом з неповнолітньою [PERSON], [INFO], перемістилась до м. Сєвєродонецьк Луганської області. Таким чином, діючим законодавством не встановлено обмежень щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або на підставі рішення суду при відсутності згоди одного з батьків. З урахуванням вищевикладеного, враховуючи інтереси дитини, яка має конституційне право на освіту, здоровий образ життя та право вільно залишати територію України, а відсутність письмової згоди батька позбавляє її цих прав, суд вважає, що виїзд неповнолітньої [PERSON], [INFO] за кордон України до Російської Федерації буде здійснений в інтересах дитини, буде сприяти її всебічному розвитку і не буде суперечити діючому законодавству. За таких обставин, суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити та надати дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України до Російської Федерації неповнолітньої [PERSON], [INFO], без згоди та супроводу її батька [PERSON], [INFO], та надати дозвіл [PERSON] на оформлення документів для тимчасового виїзду неповнолітньої [PERSON], [INFO], за межі України до Російської Федерації без згоди її батька [PERSON], [INFO], на період з 01.03.2017р. по 31.08.2017р. за виключенням виїзду на постійне місце проживання. З урахуванням віку, стану здоров'я та матеріального забезпечення дитини, з урахуванням матеріального та родинного стану відповідача, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та стягувати з [PERSON] на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову - 18.08.2016р. і до повноліття дитини. На підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягають стягненню на користь позивача [PERSON] пропорційно до розміру задоволених вимог витрати по оплаті судового збору в сумі 551,20грн., сплата якого документально підтверджена квитанцією в матеріалах справи. А також, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, оскільки позивач [PERSON] звільнена від сплати судового збору за позовні вимоги щодо стягнення аліментів, то судовий збір у розмірі 551,20грн. підлягає стягненню з відповідача [PERSON] в дохід держави.

Outcome: approved