overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-20 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, посилаючись на те, що рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 08 листопада 2016 року з відповідача стягнуто на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO] в розмірі 1531,00 гривня щомісячно, починаючи з 14.06.2016 року до досягнення дитиною повноліття, в саме до [INFO] року. Відповідач в добровільному порядку рішення суду не виконує, станом на 01.08.2018 року утворилась заборгованість по сплаті аліментів в сумі 39 091,53 гривень, у зв'язку з чим позивач вимушена звернутись з позовом про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів до суду. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволені. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення, посилаючись на їх необґрунтованість. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 08 листопада 2016 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO] в розмірі 1531,00 гривня щомісячно, починаючи з 14.06.2016 року до досягнення дитиною повноліття, в саме до [INFO] року. [PERSON] в добровільному порядку рішення суду не виконує. Згідно розрахунку заборгованості по аліментах, проведеного Першим Малиновським відділом ДВС, станом на 01.08.2018 року заборгованість по сплаті аліментів на утримання [PERSON], [INFO] складає 39091,53 гривень. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Оскільки, сума неустойки (пені) за перших п'ять неповних місяців заборгованості складає 48 101,95 гривень, а відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, сума пені не може бути більшою ніж 100 відсотків заборгованості по аліментах, тобто 39 091,53 гривень, суд вважає необхідним визначити суму неустойки (пені) за період з 14.06.2016 року по 01.08.2018 року в розмірі 39 091 гривень 53 копійки. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-02 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки у зв'язку з несплатою аліментів. Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну і резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-05 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення пені за прострочення сплати аліментів та додаткових витрат на неповнолітню дитину. Зважаючи на складність у викладенні рішення в повному обсязі, пов`язану з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну і резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-03 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення суми індексації по сплаті аліментів за період з 24 лютого 2013 року по 30 вересня 2015 року в розмірі 6459,00 гривень, посилаючись на те, що рішенням Київського районного суду міста Одеси від 13 лютого 2013 року встановлено розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 гривень щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до 25 грудня 2018 року. Оскільки, за період сплати аліментів у твердій грошовій сумі, індексація визначеного судом розміру аліментів не проводилась, позивач вимушена звернутись з цим позовом до суду. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги просить суд їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог з підстав викладених у наданих письмових запереченнях. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Київського районного суду міста Одеси від 13 лютого 2013 року встановлено розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 гривень щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до 25 грудня 2018 року. Згідно розрахунку заборгованості по аліментах, виконаному Малиновським відділом ДВС Одеського міського управління юстиції, заборгованість по стягненню аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] станом на 01.01.2016 року відсутня, існує переплата в розмірі 20 678,31 гривень. Відповідно ч. 2 ст. 184 СК України визначений судом у твердій грошовій сумі розмір аліментів, підлягає індексації відповідно до закону. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі підлягає індексації за аналогією закону згідно п. 8 ст. 8 ЦПК України у порядку, передбаченому Законом України «Про індексацію грошових доходів населення». Суд критично ставиться до наданого позивачем розрахунку суми індексації аліментів за період з 24 лютого 2013 року по 30 вересня 2015 року, оскільки при його проведенні не враховані вимоги ст. 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», щодо підстави для проведення індексації та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ № 1078 від 17.07.2003 року. Згідно п. 4 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ № 1078 від 17.07.2003 року сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків. Враховуючи викладене, при визначенні розміру суми індексації аліментів, суд вважає можливим застосувати розрахунок наданий відповідачем, який проведений відповідно до вимог діючого законодавства та визначає розмір суми індексації аліментів за період з 24 лютого 2013 року по 30 вересня 2015 року в сумі 5 553,00 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про усунення від права на спадкування за законом, в якому вказує, що [INFO] помер її брат та батько відповідача [PERSON]. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно - [ADDRESS]. Позивач вважає, що відповідач [PERSON] має бути усунена від права на спадкування майна померлого, оскільки вона ухилялась від надання спадкодавцю необхідної допомоги, який потребував через свій вік та стан здоров'я. В судовому засіданні позивач та його представник підтримав позов повністю з викладених у ньому підстав. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав повністю, з тих підстав, що його доверитель, являється рідною дочкою спадкодавцю, однак після народження відповідачки [PERSON] її батько [PERSON] став проживати окремо від дочки і фактично самоухилився від виконання своїх батьківських обов'язків. При житті [PERSON] не звертався до своєї дочки з будь-якими вимогами, щодо матеріальної допомоги та не повідомляв останню про стан свого здоров'я. Заслухавши пояснення учасників процесу, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що не підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Відповідно до ч.6 ст.1224 ЦК України, особа за рішенням суду може бути усунена від спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялась від надання допомоги спадкодавцю, який через похилий вік, тяжку хворобу, каліцтво був в безпорадному стані. Судом встановлено, що [PERSON] був рідним батьком [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження останньої. [PERSON] [INFO] помер і після його смерті відкрилась спадщина, яка складається із будинку [ADDRESS]. Судом також встановлено, що [PERSON] помер у віці 57 років, що для чоловіків не являється похилим. [PERSON] був ліквідатором аварії на ЧАЕС, однак при житті не страждав на тяжкі захворювання та не був в безпорадному стані. Останні роки життя [PERSON] проживав в [ADDRESS], при цьому обробляв присадибну земельну ділянку . Відповідач [PERSON] постійно проживала в м.Житомирі і не зважаючи на складні стосунки із батьком періодично спілкувалась із ним, при цьому [PERSON] не звертався до своєї дочки з будь-якими вимогами, щодо матеріальної допомоги та не повідомляв останню про стан свого здоров'я. Поховання [PERSON] проводила [PERSON], племінниця померлого та дочка позивача, відповідно до умов спадкового договору від 02.09.2008 року (а.с.15). На похованні батька [PERSON] не була, оскільки перебувала за межами України. Вищевказані обставини підтвердили свідки, які були допитані в судовому засіданні. В судовому засіданні також не були встановлені і інші підстави для усунення відповідача від права на спадкування за законом після смерті батька, які визначені ст.1224 ЦК України. Враховуючи викладене, вимоги позивача, щодо усунення відповідача від права спадкування за законом після смерті батька є безпідставними і задоволенню не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в здійсненні права користування майном. Вказала, що її належить на праві власності житловий будинок по [ADDRESS]. Крім неї в будинку зареєстрований і відповідач, який не являється співвласником будинку і з квітня 2013 року в будинку не проживає, однак з місця реєстрації не знявся. В зв'язку з реєстрацією місця проживання відповідача, позивач не може розпорядитись майном. Просила позов задовольнити, визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням. В судове засідання позивач не з'явилась, надала суду заяву в якій позов підтримує з підстав зазначених в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з тих підстав, що позивачу [PERSON] на праві власності належить житловий будинок по [ADDRESS], що зареєстрований в державному реєстрі нерухомого майна за реєстраційним № 34920819. Крім того, відповідач проживає за іншою адресою, позов визнав в повному обсязі, а відповідно ст. 174 ЦПК визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 317, 319, 321, 386, 391 ЦК України, ст.ст. 174, 208, 209, 212-215, ЦПК України суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю та вселення, посилаючись на те, що з 1985 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі. На підставі договору купівлі-продажу від 26.01.2001 року [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Після погіршення подружніх стосунків в 2014 році, відповідач чинить позивачу перешкоди в користуванні зазначеною квартирою, а саме не допускає позивача до приміщень квартири для проживання, у звязку з чим за захистом своїх прав, вона вимушена звернутись з позовом до суду. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги, просять суд їх задовольнити. Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, посилаючись на їх необґрунтованість. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 26.01.1985 року. Згідно договору купівлі-продажу, укладеному 26.01.2001 року [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], загальною площею 70,0 кв.м. Відповідно до відмітки про реєстрацію в паспорті громадянина України [PERSON], її місце проживання зареєстроване в [INFO] з 25.10.2006 року. В судовому засіданні також встановлено, що на даний час [PERSON] чинить [PERSON] перешкоди в користуванні зазначеною квартирою, а саме не допускає позивача до приміщень квартири для проживання, за фактом чого позивач неодноразово зверталась до правоохоронних органів, що підтверджується відповідними талонами-повідомленнями. Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них. Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Відповідно до ст. 9 Житлового кодексу Української PCP ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. За таких обставин суд вважає можливим усунути [PERSON] перешкоди в користування квартирою № 7 в будинку № 137 по вулиці Балківській в місті Одесі та вселити її в приміщення зазначеної квартири. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, до початку судового засідання подала суду заяву про розгляду справи у її відсутності у зв'язку з неможливістю прибути в судове засідання, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив. Про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Заява про розгляд справи у його відсутності до суду не надходила. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного. Як було встановлено в судовому засіданні та вбачається із копії договору міни квартир посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу [PERSON] 29.11.2000 року, [PERSON] являється власником квартири [ADDRESS] Згідно копії будинкової книги на вище зазначену квартиру відповідач [PERSON] зареєстрований у ній з 30 березня 2010 року. Відповідно до актів від 09 серпня 2014 року, 17 жовтня 2014 року та від 18 вересня 2014 року відповідач [PERSON] на час перевірок в квартирі [ADDRESS] не проживає з квітня 2009 року. Відповідно до вимог ч.1 ст.116 ЖК України, якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Відповідно до ст.157 ЖК України членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Відповідно до ст.ст. 317, 321 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Стаття 319 ЦК України визначає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Оскільки відповідач не проживає разом з позивачем в квартирі [ADDRESS], яка має право розпоряджатися даною квартирою на свій розсуд, тому позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-27 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні власністю. Зважаючи на складність у викладенні рішення в повному обсязі, пов`язану з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну і резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-30 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про усунення першкод в користуванні житлом. Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов`язаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну і резолютивну частини.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, мотивуючи його тим, що з 25 грудня 2015 року перебуває у шлюбі з відповідачем, але на даний час разом не проживають. Від шлюбу мають дитину: [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з нею, відповідач матеріальної допомоги на її утримання не надає, відповідач працює, отримує заробітну плату але ухиляється від надання допомоги. Тому просить суд стягнути аліменти на своє утримання в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, до досягнення дитиною [PERSON] трирічного віку, щомісячно починаючи з дня подання позову і до 15.08.2020 року. В судове засідання позивач не з»явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі,вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 25 грудня 2015 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.11). Від шлюбу сторони мають дитину: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії І-ОЛ №212900 (а.с.5). Дитина на даний час проживає з позивачкою, що підтверджується довідкою №195 від від 13.02.2018 (а.с.4). Позивач не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст.183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів судом враховуються положення ст. 182 СК України та те, що відповідач працездатна особа, на даний час працює, не має інших виплати по виконавчих документах. Частиною 2 статті 84 СК України визначено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частиною 1 статті 184 СК України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Позивач на даний час не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідач працює, отримує заробітну плату і тому має змогу сплачувати аліменти на утримання дитини та на утримання позивачки. Враховуючи викладене, суд вважає за доцільне стягнути аліменти на утримання дружини з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, до досягнення дитиною [PERSON] трирічного віку, щомісячно починаючи з дня подання позову і до 15.08.2020 року. З відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати в сумі 704,80грн. На підставі викладеного і ст. ст. 84, 182, 183, 184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-06 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] та [PERSON] в якому просить виділити з домоволодіння № 169 по вул. Грушевського в м. Малині Житомирської області загальною площею 112 м2, житловою площею 47,3 м2, яке складається з: коридору 1-І площею 3,9 м2, кухні 1-1 площею 6,3 м2, комори 1-2 площею 6,5 м2, кімнати 1-3 площею 13,4 м2, кімнати 1-4 площею 16,1 м2, котельні площею 4,4 м2, коридору 2-І площею 5,1 м2, прихожої 2-1 площею 8,8 м2, веранди 2-2 площею 12,9 м2, кімнати 2-3 площею 8,8 м2, кімнати 2-4 площею 9,0 м2, кухні 2-5 площею 10,0 м2, вбудованої шафи 2-6 площею 2,1 м2, комори 4,7 м2, сараю «Б», криниці «К», криниці «К1», огорожі «№ 1», належну їй ? частку, яка складається з: коридору 2-І площею 5,1 м2, прихожої 2-1 площею 8,8 м2, веранди 2-2 площею 12,9 м2, кімнати 2-3 площею 8,8 м2, кімнати 2-4 площею 9,0 м2, кухні 2-5 площею 10,0 м2, вбудованої шафи 2-6 площею 2,1 м2, комори 4,7 м2, ? частки сараю «Б», криниці «К1», ? частки огорожі «№ 1». [PERSON] та [PERSON] подали зустрічний позов до [PERSON] в якому просять визнати за кожним право власності на ? частку домоволодіння № 169 по вул. Грушевського в м. Малині Житомирської області загальною площею 112 м2, житловою площею 47,3 м2, яке складається з: коридору 1-І площею 3,9 м2, кухні 1-1 площею 6,3 м2, комори 1-2 площею 6,5 м2, кімнати 1-3 площею 13,4 м2, кімнати 1-4 площею 16,1 м2, котельні площею 4,4 м2, коридору 2-І площею 5,1 м2, прихожої 2-1 площею 8,8 м2, веранди 2-2 площею 12,9 м2, кімнати 2-3 площею 8,8 м2, кімнати 2-4 площею 9,0 м2, кухні 2-5 площею 10,0 м2, вбудованої шафи 2-6 площею 2,1 м2, комори 4,7 м2, сараю «Б», криниці «К», криниці «К1», огорожі «№ 1». Позивач та відповідачі подала заяви про підтримання своїх позовів та розгляд справи без їх участі. Відповідно до ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у звязку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд розяснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд вважає, що визнання позовів відповідачами та позивачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позови задовольняє повністю.

Outcome: approved