Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вище вказаною заявою, яка була уточнена 23.11.2018 року, в якій просить суд стягнути з відповідача на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, [PERSON], [INFO], у розмірі 3\~000 грн., щомісячно, починаючи з моменту подачі даної позовної заяви до закінчення донькою навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років. В обґрунтування вимог зазначено, що вона з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, однак проживають окремо та стосунків один з одним не підтримують. Від шлюбу сторони мають повнолітню доньку, яка проживає з нею та перебуває у неї на утриманні. Донька навчається на третьому курсі денної форми навчання у Донецькому юридичному інституті, на платній основі, стипендію та іншу допомогу не отримує. Термін навчання до 30.06.2020 року. У звязку із навчанням донька не працює та доходів не має. Разом з тим, потребує матеріальної допомоги. Позивач не працює, постійних доходів не має, отримує допомогу від своїх батьків, однак їх не вистачає. Відповідач є працездатною особою, має достатній дохід та майно. Відповідач інколи надає грошові кошти доньці, але ця допомога є незначною та не носить постійного характеру. Тому вона звернулась з даним позовом до суду. Ухвалою суду від 28.11.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. До судового засідання позивач не зявилася, надала письмову заява в якій він просить суд розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки підтримує. Відповідач у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував щодо стягнення з нього аліментів у розмірі 1500 гривень і в цій частині визнав позовні вимоги. Також відповідачем надано відзив, у якому не заперечує щодо стягнення з нього аліментів у розмірі 1500 грн., розмір аліментів у розмірі 3000 грн. вважає необґрунтованим, наявність в нього нерухомого майна не є підставою для обґрунтування такого розміру аліментів. Вказав, що він не займається підприємницькою діяльністю, не є засновником юридичних осіб, не має грошових депозитів у банках, працює у ТОВ «Аурум [PERSON]» на посаді охоронника, розмірі заробітної плати 3800 грн. Також, він сплачує аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі ј частини доходів та не має можливості сплачувати розмір аліментів зазначений в позовній заяві. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Саксаганської районної ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис №785 (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають поновлітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.6). Згідно з довідки Донецького юридичного інституту від 11.09.2018 року донька [PERSON] зарахована до Донецького юридичного інституту МВС України та є студенткою 3-го курсу факультету №3 на контрактній основі. Термін навчання з 01.09.2018 року по 30.06.2020 року (а.с.8). Відповідно до довідки Криворізької обєднаної міської довідково-інформаційної служби №71 донька сторін зареєстрована та проживає з позивачем (а.с. 12). У силу положень ч.3\~ст.199 СК України\~право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Скориставшись своїм правом, передбаченим вищезазначеною нормою закону, позивач звернулася до суду із даним позовом. Відповідно до ч.1\~ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У зазначеній нормі права законодавець пов'язує обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Частиною 2\~ст.199 СК України\~встановлено, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання. У пункті 20\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~судам роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно з ч.1\~ст. 200 СК України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~ст.182 цього Кодексу. Відповідно до ч.1\~ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів

Outcome: approved