Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. Свої вимоги мотивує тим, що з 06 серпня 2008 року перебуває з відповідачем по справі в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , доньку -\~ [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . На даний час\~ сімейні\~ стосунки припинені\~ і відповідач перестав надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, участі у їх вихованні не приймає. Діти проживають разом з матір`ю і знаходяться на її повному утриманні. Посилаючись на вказане, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі по 3000 гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подання позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, в якій зменшила свої позовні вимоги, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі по 2000 гривень на кожну дитину. Прохала розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій змінені позовні вимоги визнав та просив справу слухати без його участі. Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків. Із свідоцтва про шлюб вбачається, що 06 серпня 2008 року Відділом РАЦС Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві за актовим записом № 1241 був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Після реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище на « [PERSON] ». /а.с. 5/ Копіями свідоцтв про народження підтверджується, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] ,\~ [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . /а.с. 6,7,8/ Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно з частинами 1, 2 статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Постановою Верховної ради України № 789-XII від 27.02.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до частини 2 статті 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З урахуванням викладеного,\~ та визнання\~ позову відповідачем, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей в розмірі по 2000 гривень на кожну дитину щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Статтею 191 Сімейного Кодексу України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Судові витрати, згідно ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави, відповідно до задоволених позовних вимог.

Outcome: approved