Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-25 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що вони із відповідачем перебували в зареєструваному шлюбі з 14.10.2000 року. Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 08.07.2019 року шлюб між сторонами розірвано. Вказує, що у шлюбі у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] , які проживають разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку допомоги на утримання дітей не надає, хоча може, так як інших непрацездатних утриманців в нього немає і він працездатний. Просила позов задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей, в розмірі по 2500 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з дати пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Позивач [PERSON] через канцелярію суду подала заяву, в якій позов підтримала, просила його задовольнити та розглянути справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] 15.09.2020 року подав відзив на позовну заяву в якій вказав, що позовні вимоги визнає частково, згідний сплачувати аліменти на утримання дітей, однак вважає, що визначений позивачем розмір аліментів є значно завищеним, необґрунтованим та таким, що не відповідає його матеріальному становищу. Зазначає, що офіційно ніде не працевлаштований, працює сезонно по найму, а тому дохід є нестабільним та мінливим. Здійснює догляд за особою похилого віку, що досягла 80-річного віку та отримує компенсаційну виплату в розмірі в середньому 34 грн. щомісячно. Просив суд стягувати з нього на утримання дітей аліменти в розмірі по 1200 гривень на кожну дитину щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. Також, просив суд розглянути справу у його відсутність з врахуванням поданого ним відзиву та доказів. Дослідивши подані матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком, а позивач [PERSON] - матір`ю дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтва про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а. с. 7-8). Згідно рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 08.07.2019 року шлюб між сторонами розірвано.(а.с.5-6) Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов [PERSON] , вбачається, що вона проживає на квартирі разом з дітьми, в с.Нижні Станівці Кіцманського району Чернівецької області. На даний час працює, дочка закінчила 11 клас, а син навчається в школі. Умови проживання задовільні. (а.с.9). Відповідно до характеристики, яка видана виконавчим комітетом Нижньостанівецькою сільською радою Кіцманського району Чернівецької області № 213 від 14.09.2020 року [PERSON] проживає в с. Нижні Станівці Кіцманського району. За місцем проживання характеризується позитивно, офіційно ніде не працює. Проживає в господарстві своєї тітки, за якою здійснює догляд. (а. с.23) Згідно довідки, яка видана виконавчим комітетом Нижньостанівецькою сільською радою Кіцманського району Чернівецької області № 1278 від 14.09.2020 року [PERSON] про те,що він на території сільської ради у власності житлового будинку та земельної ділянки, в тому числі земельного паю не має. (а. с.24) Довідкою управління праці та соціального захисту населення від 11.09.2020 року за № 920 вбачається, що відповідач перебуває на обліку та здійснює догляд за особою похилого віку, що досягла 80-річного віку та отримує компенсаційну виплату в розмірі в середньому 34 грн. щомісячно (а.с.25) Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 СК України). Визначальним при вирішенні спору суд визнає гарантоване Конституцією та законами України право дитини на належне повноцінне її утримання. Суд також виходить із затвердженого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на момент ухвалення рішення судом. Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень; Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Позивачка посилалася на те, що відповідач являється працездатною особою, а тому має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей, які проживають з нею та знаходяться на її повному утриманні. Таким чином, визначаючи належний до стягнення з відповідача розмір аліментів, суд виходить з того, що відповідач офіційно ніде не працює, на утриманні має тітку похилого віку, враховуючи право дітей на достатній рівень життя, з урахуванням обов`язку обох батьків утримувати своїх дітей, суд вважає, що слід стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі у розмірі по 1200 гривень на кожну дитину щомісячно до повноліття дітей. У зв`язку із задоволенням позовних вимог щодо стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 840,80 гривень, від сплати яких позивачка була звільнена при подачі позову, підлягають стягненню з відповідача. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи наведене, ст.ст.84,180,182, 184, 191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial