Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 27.10.2016 року у справі № 718/3229/14-ц стягнуто з [PERSON] на її користь компенсацію вартості 1/2 частини робіт, матеріалів, виробів та конструкцій, використаних в процесі будівництва житлового будинку по [ADDRESS] , у розмірі 271932,58грн., компенсації вартості 1/2 частини робіт, матеріалів, виробів та конструкцій, використаних в процесі ремонту дерев`яного будинку, по [ADDRESS] , у розмірі 2917,50грн., компенсацію 1/2 частини робіт, матеріалів, виробів та конструкцій, використаних в процесі ремонту літньої кухні літ. «Б» по [ADDRESS] , у розмірі 8931,17грн.. Рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 16.01.2017 року рішення суду першої інстанції в частині стягнення компенсації вартості 1/2 частини робіт, матеріалів, виробів та конструкцій, використаних в процесі будівництва житлового будинку по [ADDRESS] , стягнуто 220661,27грн. Таким чином, у відповідача [PERSON] з 17.01.2017 року виникло грошове зобов`язання зі сплати коштів у розмірі 248317 гривень. Зазначені судові рішення залишені без змін касаційною інстанцією. На виконання вказаного рішення суду видано виконавчий лист та 21.03.2017 року відкрито виконавче провадження за № 53535549. Оскільки відповідач ухиляється від виконання грошового зобов`язання, на підставі ч.2 ст.625 ЦК України, просила стягнути 3% річних за період з 16.01.2017 року по 01.10.2019 року, що становить 20165 гривень, та розмір інфляційних втрат за вказаний період, що становить 69951,28 гривень. Позивач [PERSON] та її представник підтримали заявлені вимоги з наведених підстав, вказуючи також, що кошти не відшкодовані, на користь відповідача позивачкою перераховано 56тис.грн., стягнуто також відсотки та інфляційні, а відповідач ухиляється від сплати стягнутих коштів. Відповідач [PERSON] позову не визнав, заперечуючи тим, що він подавав касаційну скаргу та очікував рішення, у них з позивачкою є спільна дитина і він хоче, щоби будинок залишився дитині, тому не бажає сплачувати кошти. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 27.10.2016 року у справі № 718/3229/14-ц стягнуто з [PERSON] на її користь компенсацію вартості 1/2 частини робіт, матеріалів, виробів та конструкцій, використаних в процесі будівництва житлового будинку по [ADDRESS] , у розмірі 271932,58грн., компенсації вартості 1/2 частини робіт, матеріалів, виробів та конструкцій, використаних в процесі ремонту дерев`яного будинку, по [ADDRESS] , у розмірі 2917,50грн., компенсацію 1/2 частини робіт, матеріалів, виробів та конструкцій, використаних в процесі ремонту літньої кухні літ. «Б» по [ADDRESS] , у розмірі 8931,17грн.. Рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 16.01.2017 року рішення суду першої інстанції в частині стягнення компенсації вартості 1/2 частини робіт, матеріалів, виробів та конструкцій, використаних в процесі будівництва житлового будинку по [ADDRESS] , стягнуто 220661,27грн. Вказані рішення залишені без змін постановою Верховного Суду від 31.07.2019 року. Всього з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто 248317 гривень. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України \~зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Як передбачено частиною 2 статті 509 ЦК України, зобовязання виникають з підстав, встановлених\~ статтею 11 цього Кодексу. Згідно ч.5 ст.11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обовязки можуть виникати з рішення суду. Відповідно до ст..526 ЦК України \~зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 625 входить до розділу І «Загальні положення про зобовязання» книги 5\~ Цивільеого кодексу України, тому в ній визначені загальні правила відповідальності за порушення грошового зобовязання і її дія поширюється на всі види грошових зобовязань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобовязань. Зобовязання відповідача [PERSON] зі сплати на користь позивача [PERSON] грошової компенсації за частку у спільному майні виникло у сфері цивільно-правових відносин на підставі норм цивільного законодавства. Відтак, якщо певне зобовязання згідно з рішенням суду є грошовим, відповідальність за невиконання такого зобовязання, яке виникло з рішення суду, настає на загальних підставах згідно із ч.2 ст.625\~ ЦК України. Як передбачено частиною 2 статті 625 ЦК України, \~в разі порушення грошового зобовязання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобовязання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобовязання, оскільки виступають способом захисту майнового права а інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.\~\~ Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах від 01.10.2014 року № 6-113цс14, від 06.07.2016 року № 6-1946цс15, які є обовязковими для всіх судів України. Отже, суд дійшов висновку про наявність між сторонами грошових зобовязань та обґрунтованості застосування до указаних правовідносин вимог\~ статті 625 ЦК України. Разом з тим, проведений позивачем розрахунок інфляційних витрат не відповідає порядку здійснення такого розрахунку. З відповідача за період з 15.01.2017 року по 30.09.2019 року підлягають стягненню інфляційні втрати і розрахунок таких втрат належить провести наступним чином. 15 днів січня 2017р.: (248317грн.:31деньх15днів=120153,39грн.) 120153,39грн. х100,1:100=120273,54грн. 120153,39грн. = 120,15грн. лютий 2017р.: 248317грн.х101,0:100=250800,17грн.-248317грн.=2483,17грн. березень 2017р.: 248317грн.х101,8:100=252786,71грн.-248317грн.=4469,71грн. квітень 2017р.: 248317грн.х100,9:100=250551,85грн.-248317грн.=2234,85грн. травень 2017р.: 248317грн.х101,3:100=251545,12грн.-248317грн.=3228,12грн. червень 2017р.: 248317грн.х101,6:100=252290,07грн.-248317грн.=3973,07грн. липень 2017р.: 248317грн.х100,2:100=248813,63грн.-248317грн.=496,63грн. серпень 2017р.: 248317грн.х99,9:100=248068,68грн.-248317грн.= -248,32грн. вересень 2017р.: 248317грн.х102,0:100=253283,34грн.-248317грн.=4966,34грн. жовтень 2017р.: 248317грн.х101,2:100=25129,68грн-248317грн.=2979,80грн. листопад 2017р.: 248317грн.х100,9:100=250551,85грн-248317грн.=2234,85грн. грудень 2017р.: 248317грн.х101,0:100=250800,17грн.-248317грн.=2483,17грн. січень 2018р.: 248317грн.х101,5:100=252041,5грн.-248317грн.=3724,75грн. лютий 2018р.: 248317грн.х100,9:100=250551,85грн.-248317грн=2234,75грн. березень 2018р.: 248317грн.х101,1:100=251048,49грн.-248317грн.=2731,49грн. квітень 2018р.: 248317грн.х100,8:100=250303,54грн.-248317грн.=1986,54грн. травень 2018р.: 248317грн.х100,0:100=248317грн.-248317грн.=0 червень 2018р.: 248317грн.х100,0:100=248317грн.-248317грн.=0 липень 2018р.: 248317грн.х99,3:100=246578,78грн.-248317грн.= -1738,22грн. серпень 2018р.: 248317грн.х100,0:100=248317грн.-248317грн.=0 вересень 2018р.: 248317грн.х101,9:100=253035,02грн.-248317грн.=4718,02грн. жовтень 2018р.: 248317грн.х101,7:100=252538,39грн.-248317грн.=4221,39грн. листопад 2018р.: 248317грн.х101,4:100=251793,44грн.-248317грн.=3476,44грн. грудень 2018р.: 248317грн.х100,8:100=250303,54грн.-248317грн.=1986,54грн. січень 2019р.: 248317грн.х101,0:100=250800,17грн.-248317грн.=2483,17грн. лютий 2018р.: 248317грн.х100,5:100=249558,58грн.-24837грн.=1241,58грн. березень 2018р.: 248317грн.х100,9:100=250551,85грн.-248317грн.=2234,85грн. квітень 2018р.: 248317грн.х101,0:100=250800,17грн.-248317грн.=2483,17грн. травень 2018р.: 248317грн.х100,7:100=250055,22грн.-248317грн.=1738,22грн. червень 2018р.: 248317грн.х99,5:100=247075,42грн.-248317грн.= -1241,58грн. липень 2018р.: 248317грн.х99,4:100=246827грн.-248317грн.= -1490грн. серпень 2018р.: 248317грн.х99,7= 247572,05грн.-248317грн.= -744,95грн. вересень 2018р.: 248317грн.х100,7:100=250055,22грн.-248317грн.=1738,22грн. Всього 51881,96 гривень. 3% річних від суми 248317 гривень за період з 15.01.2017р. по 30.09.2019р. становить 20165 гривень, тому заявлені в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню. Позовні вимоги підлягають задоволенню на 80% від заявленої позивачем суми. Ціна позову становить 90116 гривень і сплаті підлягав судовий збір у розмірі 901,16 гривень. З відповідача підлягає стягненню понесені позивачем витрати по сплаті судового збору, у відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що становитиме 721 гривень. На підставі\~ст.ст.11,\~ 509,\~526,\~ 625\~ЦК України,\~

Outcome: partial