Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме про встановлення факту, що вона, [PERSON], постійно, безвиїзно проживала на території України з 02.07.1956 року і по теперішній час. Свою заяву обґрунтовує тим, що вона, [PERSON], [INFO], народилась в с. Васлівка, Фрунзівського раойну Одеської області, за національністю українка, постійно проживала в Україні починаючи з 1981 року по 1989 рік, згідно до відміток у паспорті СРСР. 11.02.1989 року уклала шлюб в Україні. Проте після зняття заявниці з останньої реєстрації, через певні обставини її життя, вона не зареєструвала своє місцезнаходження в Україні. Однак ніколи з України не виїжджала та усе своє життя в ній проживала. Коли в 2016 році заявниця звернулась до Малиновського районного відділу ДМС України в Одеській області з заявою про видачу їй паспорта громадянина України їй було відмовлено з посиланням на те, що її проживання на території України станом на 24.08.1991 року або на 13.11.1991 року не встановлено перевіркою. Також не встановлено і наявної реєстрації станом на 24.08.1991 року або на 13.11.1991 року. Встановлення даного факту потрібно заявниці для отримання паспорту громадянина України. Посилаючись на викладене заявниця звернулась до суду з даною заявою. Представник заявниці в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій просив суд розглядати справу у його відсутності та у відсутності заявниці, вимоги викладені у заяві підтримує в повному обсязі. Представник Малиновського РВ ДМС України в Одеській області в судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання повідомлений. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] народилась 02.07.1956 року в с. Василівка, Фрунзівського району, Одеської області, за національністю українка, що підтверджується свідоцтвом про народження серії ЯИ № 487444. Відповідно відміток у паспорті громадянина СРСР серії ІХ-ЖД 521307 [PERSON] постійно проживала в Україні починаючи з 1981 року по 1989 рік. Згідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-СГ № 319389 виданого 11.02.1989 року [PERSON] 11.02.1989 року уклала шлюб в Україні. Проте після зняття [PERSON] з реєстрації, через певні обставини її життя, вона не зареєструвала своє місцезнаходження в Україні. В 2016 році [PERSON] звернулась до Малиновського районного відділу ДМС України в Одеській області з заявою про видачу їй паспорта громадянина України, де їй було відмовлено у звязку з відсутністю громадянства України, що підтверджується довідкою від 21.04.2016 року № 5114/1 Малиновського РВ ДМС України в Одеській області. Висновком за результатами проведення процедури встановлення особи від 21.04.2016 року було встановлено, що відповідно до адресного листка вибуття 03.08.1989 року [PERSON] була знята з обліку в м. Дрогобичі, Львівської області та вибула в Одеську область, Фрунзівський р-н, с. Василівка та прийнято рішення розгляд справи щодо документування паспортом громадянина України [PERSON] закінчити. У видачі паспорта [PERSON] відмовлено, у звязку з відсутністю громадянства України. Згідно ч.1 ст.8 Закону України «Про громадянство» передбачено, що особа, яка постійно проживала до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама постійно проживала на інших територіях, що входили на час її постійного проживання до складу Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є іноземцем, який подав зобов'язання припинити іноземне громадянство, та подав заяву про набуття громадянства України, реєструється громадянином України. У пункті 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Проживання на території України на законних підставах згідно зі ст.1 Закону України «Про громадянство» - це проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Згідно п. 5 ч. 2ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Наведений уст. 273 ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. Встановлення факту постійного проживання на території України необхідно заявнику для отримання паспорту громадянина України. Судом встановлено, що заявниця не має можливості отримати паспорт громадянина України, оскільки не може підтвердити належність до громадянства України, так як не має документів підтверджуючих її реєстрацію на території України станом на 24.08.1991 року. Проаналізувавши вищенаведені вимоги закону та матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку що заява [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, за участю зацікавленої особи: Малиновський районний відділ Державної міграційної служби України в Одеській області підлягає задоволенню. На підставі викладеного, та

Outcome: approved