Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], по якому просить визнати право власності [PERSON] на: - 56/100 ч., що відповідає 14/25 ч. житлового будинку з на¬двірними будівлями за адресою: м. Кіровоград, вул. Повітрянофлотська, 21, вартістю 99680 грн., з яких 50/100 (1/2) ч. у праві спільної власності на частку у майні подружжя, 6/100 ч. - обов'язкова частка у спадщині, яка визначена відповідно до ст. 1241 ЦК України, та в тому числі виділити в натурі, як позначено на схемі 1 червоним кольором: частину житлового будинку літ. А, площею 35,8 м.2, яка складається з кімнати 1-3 площею 10,7 м.2, кімнати 1-4 площею 14,3 м 2, у прибудові літ. а з санвузлу 1-2 площею 4,3 м.2, коридору 1-1 пло¬щею 4,2 м.2. надвірні будівлі та господарські спорудження: гараж літ.В, гараж: літ. Д, сарай літ. Е, баня літ. Ж, погріб літ. И, ганок літ. кр, козирок літ. коз, колонка літ. ?, вимощення 1/21, ворота 1/2N, огорожа 1/2N1. - 56/100 ч., що відповідає 14/25 часток присадибної земель¬ної ділянки за адресою: м. Кіровоград, вул. Повітрянофлотська, 21, вартістю 19040 грн., з яких 1/3 частка відповідно до підстав отри¬мання свідоцтва про право на спадщину за законом (із майна не охо¬пленого заповітом), 6/100 частка обов»язкова частка у спадщині, яка визначена відповідно до ст. 1241 ЦК України, а решта з підстав, передбачених ч.4 ст. 120 ЗК та 377 ЦК України, загальною площею 269,9 м.2, та в тому числі виділити в натурі, - (як позначено на схемі 2 червоним кольором): під частиною житлового будинку літ. А, літ.а, надвірними будівлями та господарськими спорудженнями літери В, Д, Е, Ж, И, кр, коз, 1/2,1/21,1/2N, 1/2N1 - площею 82,4 м.2, під городом - площею 135,3 м.2 (як позначено на схемі 2 жовтим кольором): із загального користування під двором площею 52,2 кв.м. - 5/6 ч. у праві власності на автомобіль Москвич 21251, реєстраційний № Е5287КД, вартістю 8291,67 грн. з яких 1/2 част¬ка у праві спільної власності на частку у майні подружжя, а 1/3 ча¬стка відповідно до підстав отримання свідоцтва про право на спад¬щину за законом (із майна не охопленого заповітом). Стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача су¬дові витрати в сумі 6611,1 грн., в тому числі: 5000 грн. витрат на оплату послуг за надання правової допомоги; 1060,7 грн. витрат на оплату послуг КООБТІ; 14,4 грн. банківських послуг; 500 грн. за послуги з незалежної оцінки спадкового майна; 36 грн. за друк оголошення в газеті «Народне слово», згідно доданих до позовної заяви квитанцій. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що після смерті, 28.12.2012 р. її чоловіка, з яким вона перебувала з зареєстрованому шлюбі з 11.10.1953 р. відкрилась спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями, земельну ділянку, на якій він розташований по вул. Повітрянофлотській № 21 в м. Кіровограді та автомобіль Москвич 21251, реєстр № Е5287КД, що перебували у їх спільній сумісній власності подружжя. У встановлений законом строк позивач звернулась до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, в тому числі і її обов»язкової частки, внаслідок чого їй стало відомо, що спадкодавець [PERSON], 25.06.2012 р. склав заповіт, яким належні йому на праві спільної власності подружжя ? частку житлового будинку та ? ч. земельної ділянки, на якій вони розташовані заповів їх онуку [PERSON], який подав заяву про прийняття спадщини, а усі інші права і обов»язки іншому спадкоємцю їх сину [PERSON], який в подальшому відмовився від спадщини на її користь, а також інша спадкоємиця за законом [PERSON] звернулась з заявою про прийняття спадщини як спадкоємець першої черги. Проте в процесі виконання як спадкоємицею вимог законодавства щодо порядку видачі свідоцтв про право на спадщину з»ясувалось, що оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім»я [PERSON] відсутні. Постановою приватного нотаріуса Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON] № 181/02-31 від 23.12.2014 р. їй відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у видачі свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя і у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого 28.12.2012 р. [PERSON] на житловий будинок з надвірними будівлями, земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, розташовану за адресою м. Кіровоград, вул. Повітрянофлотська 21, автомобіль Москвич 21251, реєстраційний № Е5287КД, у зв»язку з неподанням оригіналів документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії та неможливістю витребування їх дублікатів. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14.07.2015 р. позовну заяву в частині позовних вимог про стягнення з відповідачів солідарно на користь позивача судових витрат в сумі 6611,10 грн. залишено без розгляду (а.с.198-199). В судовому представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить суд їх задовольнити. В судовому відповідач [PERSON] проти задоволення вимог заперечив. Зазначив, що позивач просить виділити їй 56/100 або 14/25 часток присадибної ділянки, що є неможливим через незаконність і необґрунтованість вимог позивача. Оскільки існує Заповіт № 498 від 25.06.2012 в якому чітко визначено, що 1/2 частка житлового будинку з відповідною часткою господарсько-побутових будівель та 1/2 частки земельної ділянки, на якій він розташований, переходить до нього, а інше майно повинно бути розділено між позивачем та [PERSON] Так як спадкоємцем першої черги є [PERSON], яка має право спадкування за законом, відповідно до ст.ст. 1258, 1261 ЦК України. В ксерокопійованому акті про закінчення будівництва і введення в експлуатацію індивідуального домоволодіння виданого від 15.04.1954 р., єдиним домоволодільцем цілого житлового будинку є [PERSON] (спадкодавець). Цей ксерокопійований документ є недостовірним і неналежним доказом, тому і не повинен сприйматися судом та не може бути покладений в основу судового позову. Тому право розділу спільної сумісної власності подружжя не мало місця. Позивач має право власності лише на обов'язкову частку від загальної площі будинку, в порядку спадкування за законом. Відповідно і право користування земельною ділянкою належить на відповідній їй частці користування цією земельною ділянкою. Позивач, у позовних вимогах зазначених у позовній заяві посилається на право спільної сумісної власності, однак жодних доказів і підтверджень цьому не надає. Договором про надання в безстрокове користування земельною ділянкою для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності, з числом кімнат від одної до п'яти включно від 10.06.1955 р. єдиним власником виступає [PERSON] Цей факт підтверджується лише оригіналами документів, які відсутні у позивача: Актом про закінчення будівництва і введення в експлуатацію індивідуального домоволодіння від 15.04.1954 р., Державним актом на право приватної власності на землю №1696 від 12.03.1996 виданих [PERSON] Тому вказана земельна ділянка є особистим майном спадкодавця та отримана у особисту власність шляхом приватизації. Житло, набуте одним із подружжя за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» і земельна ділянка, набута ним (нею) внаслідок приватизації, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України, є особистою приватною власністю чоловіка (дружини), а у даному випадку належала спадкодавцеві [PERSON] Посилання позивача на ст. 377 ЦК України, ст.120 ЗК України, п.18-2. Постанови ПВСУ від 16.04.2004 № 7 є безпідставними, оскільки відповідно до положень ст.ст. 81, 116 ЗК України, окрема земельна ділянка, одержана громадянином у період шлюбу в приватну власність шляхом приватизації, є його особистою приватною власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя, оскільки йдеться не про сумісне майно, нажите подружжям у шлюбі, а про одержану громадянином частку із земельного фонду. Більше того, за життя спадкодавця не було вирішено спору у судовому порядку про поділ майна між подружжям, що виступають у справі Позивачем та нині померлим спадкодавцем, тому вказане майно, одержане внаслідок приватизації та забудови оформлене на ім'я спадкодавця є спадковою масою, окрім заповіданої частки цього майна. Позивачу, у відповідності до чинного законодавства, а саме ч.3 ст. 1225 ЦК України надається право користування земельною ділянкою, яка необхідна для її обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилася, повідомлялася судом про час та місце розгляду справи належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд, в межах наданих доказів, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, спеціаліста ОКП «Кіровоградське обласне обєднане бюро технічної інвентаризації», дослідивши матеріали справи (у тому числі інвентарну справу по вул. Повітрянофлотській, 21, в м. Кіровограді), приходить до висновку щодо часткового задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за заявою осіб, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тобто кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до положень ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу права на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Стаття 1273 ЦК України зазначає, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Судом встановлено, що 28.12.2012 р. помер [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-ОЛ № 163191, виданого міським відділом по державній реєстрації смертей реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції 29 грудня 2012 року (а.с. 30). [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 11 жовтня 1953 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження ЯУ № 118828, виданого 11 жовтня 1953 року сільським ЗАГС с. Сосновка Олександрійського району Кіровоградської області (а.с. 19). Згідно архівної довідки № 110892, виданої 27 липня 2014 року ОКП «Кіровоградське ООБТІ», [PERSON] належало право власності на житловий будинок за адресою: м. Кіровоград, вул. Повітрянофлотська, 21, на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки від 15.06.1955 року, реєстр № 2-4711, Перша кіровоградська державна нотаріальна контора. Акт готовності від 26.04.1957 р. № 211 (а.с. 29, 20-23, 24-26); Земельна ділянка за адресою: м. Кіровоград, вул. Повітрянофлотська, 21, належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія КР № 00004564, виданого Кіровоградською міською радою 12 березня 1996 року, на підставі рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської ради від 14 лютого 1996 року № 102 (а.с. 28); Автомобіль Москвич 21251, реєстраційний № Е5287КД, належав [PERSON] на підставі технічного паспорта автомобіля, виданого Кіровоградським ОРЕВ ДАІ УВС 2 червня 1989 року, на підставі довідки рахунку від 22 травня 1989 року (а.с. 61). За життя [PERSON] був складений заповіт від 25.06.2012 р., посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Кіровоградської області [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 498, за яким ? частку житлового будинку з відповідною часткою господарсько-побутових будівель та ? частку земельної ділянки на якій він розташований в м. Кіровограді, вул. Повітрянофлотська, 21 заповів [PERSON], усі інші права та обовязки, які йому належали на час складання заповіту, а також ті права та обовязки, які можуть належати йому у майбутньому та усе інше майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось заповів [PERSON] (а.с. 31). Із заявами про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON], у встановлений ст. 1270 ЦК України строк, звернулися [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 136, 144, 146). Згідно заяв від 06.02.2013 р., поданих приватному нотаріусу Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованих під № 5, 6 до спадкової справи № 1/2013, [PERSON] відмовився від прийняття спадщини за заповітом та за законом після померлого [PERSON] на користь дружини померлого [PERSON] (а.с. 142-143). Згідно ст. 67 Закону України «Про нотаріат», свідоцтво про право на спадщину видається на підставі письмової заяви спадкоємця, який прийняв спадщину в порядку, встановленого цивільним законодавством. При видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб та склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до п.п. 4.15 п. 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Відповідно до п.п. 4.20 п. 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, проводиться нотаріусом на підставі документів, оформлених відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та витягу з Державного земельного кадастру. В позовній заяві позивач стверджує, що на даний час виникли обставини, які перешкоджають їй оформити належним чином частку житлового будинку з на¬двірними будівлями, земельну ділянку та автомобіль після смерті чоловіка на своє ім'я та отримати свідоцтво про право на спадщину. Такими обставинами є відсутність у неї правовстановлюючих документів. Постановою приватного нотаріуса Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON] від 23.12.2014 р. [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя і у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого 28 грудня 2012 року [PERSON], на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: м. Кіровоград, вул. Повітрянофлотська 21, на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, розташованого за адресою: м. Кіровоград, вул. Повітрянофлотська, 21, автомобіль Москвич 21251, реєстраційний № Е5287КД, у зв»язку з не поданням документів, необхідних для вчинення такої нотаріальної дії (а.с.51-52). В постанові приватного нотаріуса Кіровоградського міського нотаріального округу Кіровоградської області [PERSON] зазначено, що нею спадкоємцю [PERSON] було надано письмове розяснення, що дублікат документу видається у зв'язку з втратою чи зіпсуванням документа. Для визначення того чи є правовстановлювальні документи втраченими або знаходяться у одного із спадкоємців [PERSON] нею були надіслані Листи від 23.07.2014 року за № 80/01-16 на ім'я [PERSON], та від 23.07.2014 року № 79/01-16 на ім'я [PERSON], які визначені спадкоємцями [PERSON], померлого 28 грудня 2012 року. 10.09.2014 року спадкоємцю [PERSON] було в друге направлено лист, так як із його відповіді від 21.08.2014 року не вбачалось чи є у нього в наявності правовстановлювальні документи на спадкове майно, але просить встановити новий період необхідний для можливості оформлення спадщини. 10.10.2014 р. представником [PERSON] було надано лист у якому він зазначає: «повідомляю, що станом на теперішній час не є можливим оформлення спадщини на моє ім'я, оскільки перебуваю у відрядженні за межами Кіровоградської області. Більше того, брак коштів у мене перешкоджає вчиненню цього правочину, як спадкоємцю за заповітом. Тому Вам буде повідомлено додатково про можливість взяти участь у оформленні спадщини у вільний для мене час та подачі документів що стосуються спадщини. Зараз у мене вичерпні всі можливості надати повну інформацію про наявність чи відсутність необхідних документів для оформлення спадщини, оскільки при вибутті у відрядження будь-які документи, необхідні для цього не перебувають разом зі мною.». Одночасно 10.09.2014 р. повторно [PERSON] було направлено Лист, так як лист направлений на її ім'я - повернуто з поштовим повідомленням (причина повернення - за закінченням терміну зберігання), який також повернуто з поштовим повідомленням (повернення-за закінченням терміну зберігання). У зв'язку з тим, що не встановлений факт чи є правовстановлювальні документи втраченими чи знаходяться у одного із спадкоємців зробити запити на отримання їх дублікатів не є можливим. Згідно ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція суду поширюється на всі правовідносини, які виникають у державі. Ст. 55 Конституції України гарантує судовий захист прав і свобод людини і громадянина. Тобто, будь-які цивільні права та інтереси, які охороняються законом, можуть заслуговувати на судовий захист. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Суд враховуючи неможливість оформлення позивачем спадкових прав у приватного нотаріуса, що знайшло своє підтвердження у судовому засіданні, а також ст. 16 ЦК України, яка передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і обраний позивачем спосіб захисту відповідає вимогам закону, вважає за можливе визнати право власності за позивачем після смерті [PERSON], померлого 28.12.2012 р., на вищевказане майно. Приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON] за заявою [PERSON], представника [PERSON] про визначення ідеальних часток у спадковому майні, яке залишилось після смерті її чоловіка [PERSON], померлого 28.12.2012 р., які належать спадкоємцю за законом [PERSON], в тому числі і в грошовому еквіваленті визначено, що [PERSON] належить: - у праві власності на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: м. Кіровоград, вул. Повітрянофлотська, 21, належить 56/100 частка (99680,00 грн.), з якої: 1/2 частка у праві спільної власності на частку у майні подружжя, 6/100 частка - обов'язкова частка у спадщині, яка визначена відповідно ст. 1241 ЦК України та п.п. 5.12, 5.13 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України; - у праві власності на земельну ділянку за адресою: м. Кіровоград, вул. Повітрянофлотська, 21, належить 118/300 частка (13373,33 грн.), з якої: 1/3 частка відповідно до підстав отримання свідоцтва право на спадщину за законом (із майна не охопленого заповітом), 6/100 частка - обов'язкова частка у спадщині, яка визначена відповідно до ст. 1241 ЦК України та п.п. 5.12, 5.13 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України; - у праві власності на автомобіль Москвич 21251, реєстраційний № Е5287КД, належить 5/6 частка (8291,67 грн.), з якої: 1/2 частка у праві спільної власності на частку у майні подружжя, 1/3 частка відповідно до підстав отримання свідоцтва про право на спадщину за законом (із майна неохопленого заповітом). Позивач при зверненні до суду просила визнати право власності на: - 56/100 ч., що відповідає 14/25 ч. житлового будинку з на¬двірними будівлями за адресою: м. Кіровоград, вул. Повітрянофлотська, 21, вартістю 99680 грн., з яких 50/100 (1/2) ч. у праві спільної власності на частку у майні подружжя, 6/100 ч. - обов'язкова частка у спадщині, яка визначена відповідно до ст. 1241 ЦК України. - 56/100 ч., що відповідає 14/25 часток присадибної земель¬ної ділянки за адресою: м. Кіровоград, вул. Повітрянофлотська, 21, вартістю 19040 грн., з яких 1/3 частка відповідно до підстав отри¬мання свідоцтва про право на спадщину за законом (із майна неохо¬пленого заповітом), 6/100 частка обов»язкова частка у спадщині, яка визначена відповідно до ст. 1241 ЦК України, а решта з підстав, передбачених ч.4 ст. 120 ЗК та 377 ЦК України, загальною площею 269,9 м.2. - 5/6 ч. у праві власності на автомобіль Москвич 21251, реєстраційний № Е5287КД, вартістю 8291,67 грн. з яких 1/2 част¬ка у праві спільної власності на частку у майні подружжя, а 1/3 ча¬стка відповідно до підстав отримання свідоцтва про право на спад¬щину за законом (із майна неохопленого заповітом). Обґрунтовуючи розмір земельної ділянки належної [PERSON] саме в розмірі 56/100 ч. позивачем зазначено, що нотаріусом в частині визначення розміру ідеальної частки присадибної земельної ділянки, застосовані виключно положення п.5 ч.1 ст. 57 СК України, але не враховано, що ч. 1 ст. 57 доповнено вказаною нормою згідно ЗУ № 4766-VІ від 17.05.2012 р., тобто після укладення спадкодавцем договору про отримання згаданої земельної ділянки у безстрокове користування для забудови від 15.06.1955 р. та її приватизації у 1996 р., а відтак з огляду на положення ст. 58 Конституції України щодо відсутності у законів зворотної сили у часі, у даному випадку, виходячи з особливості конкретних обставин, вирішуючи вказане питання, слід керуватися приписами ч. 4 ст. 120 ЗК та 377 ЦК України, згідно яких у разі набуття права власності на житловий будинок чи споруду кількома особами, а у даному випадку поділу будинку чи споруди між одним з подружжя та спадкоємцями іншого, до особи, яка не мала права власності на земельну ділянку, на якій розташована вказана нерухомість, право власності на таку земельну ділянку переходить у розмірі пропорційному частці, що належна особі у власності будинку чи споруди, а відтак помилково зазначив, що позивачу належить тільки 118/300 ч., що у порівнянні з 56/100 житлового будинку є значно меншим. Проте, суд не погоджується з розміром часток житлового будинку з надвірними будівлями та земельної ділянки, визначених нотаріусом та позивачем, з наступних підстав. Згідно зі ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Відповідно до ст. 22 Кодексу про шлюб та сімю України (далі - КпШС України) майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Аналогічна норма міститься в ст. 60 СК України, який набрав чинності з 1 січня 2004 року. Статтею 61 СК України (у редакції, чинній до внесення змін Законом № 2913-VI) було встановлено, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, у тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Речі для професійних занять (музичні інструменти, оргтехніка, лікарське обладнання тощо), придбані за час шлюбу для одного з подружжя, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. 9 лютого 2011 року набрав чинності Закон № 2913-VI, яким ст. 61 СК України доповнено частиною пятою такого змісту: об'єктом права спільної сумісної власності подружжя є житло, набуте одним із подружжя під час шлюбу внаслідок приватизації державного житлового фонду, та земельна ділянка, набута внаслідок безоплатної передачі її одному з подружжя із земель державної або комунальної власності, у тому числі приватизації. В судовому засіданні встановлено, що згідно державного акту на право приватної власності на землю серія КР № 00004564, виданого Кіровоградською міською Радою народних депутатів 18 березня 1996 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1696, [PERSON] передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,0482 га, яка розташована на території м. Кіровограда, по вул. Повітрянофлотській, 21. Землю передано для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (а.с.28). Правовідносини подружжя [PERSON] щодо спірної земельної ділянки виникли у 1996 році, а тому регулюються нормами КпШС України, за якими приватизована земельна ділянка не є спільним майном подружжя та не підлягає поділу, оскільки [PERSON] безоплатно отримав її в приватну власність у 1996 році, використавши своє право громадянина на приватизацію. Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 22.02.2012 р. № 6-99ц11. Житловий будинок та автомобіль є спільною сумісною власністю подружжя тому [PERSON] належить право власності на ? частку житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: вул. Повітрянофлотська, 21 в м. Кіровограді та ? частку автомобіля. Згідно ст. 71 ЗУ «Про нотаріат» у разі смерті одного з подружжя свідоцтво про право власності на частку в їх спільному майні видається нотаріусом на підставі письмової заяви другого з подружжя з наступним повідомленням спадкоємців померлого, які прийняли спадщину. Таке свідоцтво може бути видано на половину спільного майна. Згідно ст. 67 ЗУ «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім'я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо. Статтею 69 ЗУ «Про нотаріат» визначено, що нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом перевіряє факт смерті спадкодавця, наявність заповіту, час і місце відкриття спадщини, склад спадкового майна. Нотаріус також перевіряє коло осіб, які мають право на обов'язкову частку в спадщині. Згідно ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Відповідно до пп. 4.21. п. 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затв. Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, при оформленні спадщини як за законом, так і за заповітом нотаріус у випадках, коли із правовстановлюючого документа вбачається, що майно може бути спільною сумісною власністю подружжя, повинен зясувати, чи є у спадкодавця той з подружжя, який його пережив і який має право на 1/2 частку в спільному майні подружжя. За наявності другого з подружжя нотаріус видає йому свідоцтво про право власності. Згідно п. 5 глави 10 розділу ІІ Порядку, при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом нотаріус має обовязково зясувати наявність спадкоємців, які мають право на обовязкову частку у спадщині, перелік яких визначено у статті 1241 Цивільного кодексу України. [PERSON] спадкоємців, які мають право на обовязкову частку у спадщині, визначається на день відкриття спадщини. При визначенні розміру обовязкової частки нотаріусу слід враховувати, що частиною першою статті 1241 Цивільного кодексу України встановлено, що обовязкова частка у спадщині визначається незалежно від змісту заповіту у розмірі половини частки, яка належала б кожному із спадкоємців у разі спадкування за законом. При визначенні розміру обовязкової частки у спадщині нотаріус враховує всіх спадкоємців за законом, які могли б бути закликані до спадкування, якби порядок спадкування не було змінено заповідачем. При визначенні розміру обовязкової частки враховується все спадкове майно, як заповідане, так і те, що не охоплене заповітом, а також речі звичайної домашньої обстановки та вжитку. До складу спадкового майна входить і право на вклад у банку (фінансовій установі) незалежно від того, зроблено розпорядження у заповіті чи безпосередньо у банку (фінансовій установі). Якщо заповідана лише частина спадкового майна, обовязкова частка визначається, виходячи із вартості всього спадкового майна, але виділяється обовязковому спадкоємцю з тієї частки спадкового майна, що залишилась поза заповітом. Якщо частка майна, що залишилась не заповіданою, менша порівняно із розміром обовязкової частки у спадщині, обовязковий спадкоємець отримує частку, якої не вистачає, із заповіданої частини спадкового майна. Визначивши розмір обовязкової частки, нотаріус видає спадкоємцю, який має право на обовязкову частку у спадщині, свідоцтво про право на спадщину за законом, а спадкоємцеві за заповітом свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Розмір обовязкової частки - 6/100 ч., якої не вистачає [PERSON] до 1/6 частки (1/3 х 1/2 = 1/6) та яку вона отримує із заповіданої ? частки житлового будинку та земельної ділянки, визначений нотаріусом та позивачем правильно, але частка будинку та земельної ділянки, яку вона отримує складає: 1/2 ч. х 6/100 ч. = 3/100 частки будинку та 3/100 частки земельної ділянки. Таким чином, частка [PERSON], на яку визнається право власності становить: - 53/100 часток житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: вул. Повітрянофлотська, 21 в м. Кіровограді, яка складається з: ? частки у праві спільної сумісної власності подружжя та 3/100 часток обовязкова частка, - 109/300 часток земельної ділянки, яка розташована по вул. Повітрянофлотська, 21 в м. Кіровограді, яка складається з: 1/3 частки земельної ділянки за законом (із майна, неохопленого заповітом) та 3/100 часток - обов'язкова частка, - 5/6 часток автомобіля Москвич 21251, реєстраційний № Е5287КД, яка складається з: ? частки у праві спільної сумісної власності подружжя та 1/3 частки за законом (із майна, неохопленого заповітом). Суд відмовляє у задоволенні позовної вимоги про виділ в натурі позивачу частки житлового будинку з надвірними будівлями та земельної ділянки по вул. Повітрянофлотська, 21 в м. Кіровограді відповідно до висновку спеціаліста ОКП «Кіровоградське обласне обєднане бюро технічної інвентаризації», з підстав того, що вимога є передчасною, оскільки право власності на частки спадкового майна іншими спадкоємцями не оформлено. В порядку ст.88 ЦПК України, враховуючи той факт, що позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду, так як є інвалідом 2-ї групи, судові витрати по справі компенсувати за рахунок держави. На підставі викладеного та

Outcome: partial