Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-20 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до СФГ «Журавушка» треті особи: відділ держгеокадастру у Захарівському районі Міжрайонного управління у Великомихайлівському та Захарівському районі, державний реєстратор Захарівської районної державної адміністрації про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження земельною ділянкою, компенсації моральної шкоди та скасування державної реєстрації договору оренди земельної ділянки. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона є власником земельної ділянки площею 9,12 га, виділеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі розпорядження Фрунзівської районної державної адміністрації від 05.02.2003 року № 43/2003, масив 3, ділянка 4 , яка розташована на території Росіянівської сільської ради Захарівського району Одеської області. З 2003 року зазначеною земельною ділянкою самовільно користується відповідач, який на звернення позивача не повертає їй дану земельну ділянку, посилаючись на те, що між сторонами 28.07.2003 року був укладений договір оренди земельної ділянки строком на 15 років та який зареєстровано райвідділом регіональної філії центру ДЗК, про що у державному реєстрі земель зроблено запис від 18.01.2005 року № 040553600004. Позивач зазначає, що неодноразово зверталася до відповідача з вимогою про повернення земельної ділянки, однак їй було відмовлено, договору з відповідачем не укладала, договір не підписувала, будь-якої орендної плати за користування земельною ділянкою не отримувала, також вказує, що акт приймання-передачі в оренду земельної ділянки відсутній. Позивачем до суду було подано заяву про уточнення позовних вимог в якій просить прийняти заяву про уточнення (зменшення) позовних вимог шляхом виключення із позовної заяви позивача до відповідача про стягнення збитків у вигляді неодержаних доходів (упущеної вигоди) за час фактичного користування відповідачем земельною ділянкою, яка (вимога) витікає зі спірної матеріально-правової відносини, а відносно інших вимог розглянути спір по суті, а саме: 1) Зобов`язати відповідача усунути перешкоди у праві користування та розпорядження земельною ділянкою № 4, масив № 3 , площею 9,12 га, що розташована на території Росіянівської сільської ради Захарівського району Одеської області та повернути позивачу дану самовільно зайняту земельну ділянку без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування нею; 2) Стягнути з відповідача на користь позивача компенсацію у відшкодування моральної шкоди у розмірі 80000 грн; 3) Скасувати державну реєстрацію договору оренди землі, здійснену Фрунзівським районним відділом Одеської регіональної філії Центру ДЗК 18.01.2005 року за № 040553600004. В зв`язку з відсутністю правових підстав у відповідача щодо користування чужою земельною ділянкою, змушує позивача звернутися до суду з позовною заявою про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження земельною ділянкою, компенсації моральної шкоди та скасування державної реєстрації договору оренди земельної ділянки. Представник позивача та позивач в судовому засіданні підтримали в повному обсязі викладені в позовній заяві обставини та вимоги і просили їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач та його представник позовні вимоги не визнали та суду пояснили, що селянське (фермерське) господарство «Журавушка» 27 липня 2003 року уклало договір оренди земельної ділянки з [PERSON] , який особисто підписаний останньою. Договір складено сторонами терміном на 15 років. Зазначений договір виконувався зі сторони відповідача, який починаючи з 2003 року став виплачувати належну за договором орендну плату орендодавцеві, яка її отримувала та ставила свої підписи у відповідних відомостях. Договір оренди землі був зареєстрований у Фрунзівському райвідділі Одеської регіональної філії Центру ДЗК від 18 січня 2005 року за № 040553600004. Порушень умов договору зі свого боку не вбачає. Державний реєстратор Захарівської районної державної адміністрації в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву про розгляд справи без його участі. Дослідивши докази та заслухавши пояснення сторін суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 9,12 га, яка розташована на території Росіянівської сільської ради Захарівського району Одеської області масив 3 , ділянка 4 , що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 30 травня 2003 року виділеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі розпорядження Фрунзівської районної державної адміністрації від 05.02.2003 № 43/2003 (а.с. 17), також доданий до матеріалів справи акт про перенесення в натуру меж земельної ділянки від 17 березня 2003 року (а.с. 15-16). Відповідно до положень закріплених в ч. 2 ст. 373 ЦК України, право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Між орендодавцем [PERSON] з одного боку та орендарем СФГ «Журавушка» в особі [PERSON] з іншого боку 28 липня 2003 року було укладено договір оренди землі, об`єкт оренди: земельна ділянка загальною площею 9.12 га, масив 3 , ділянка 4 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, строком на 15 років та зареєстровано даний договір у Фрунзівському райвідділі Одеської регіональної філії Центру ДЗК від 18 січня 2005 року за № 040553600004, що підтверджується типовим договором землі від 28 липня 2003 року (а.с. 13-14). Позивач у позовній заяві зазначає, що неодноразово зверталася до відповідача з вимогою про повернення земельної ділянки, однак їй було відмовлено, договору з відповідачем не укладала, договір не підписувала, будь-якої орендної плати за користування земельною ділянкою не отримувала, також вказує, що акт приймання-передачі в оренду земельної ділянки відсутній. Статтею 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, а порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість і підстави відмови в ній установлюються законом. Згідно із ч. 5 ст. 6 ЗУ «Про оренду землі» право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Відповідно до статей 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Підпунктом 6 п. 2 ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державній реєстрації прав підлягає право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки. Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Порядком державної реєстрації договорів оренди землі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 1998 року № 2073 було встановлено, що державна реєстрація договорів оренди проводиться, зокрема, виконавчим комітетом сільської, селищної та міської ради за місцем розташування земельної ділянки (п. 3), а її забезпечення покладається на відповідний державний орган земельних ресурсів (п. 4), який у 20-дений термін перевіряє подані документи на відповідність чинному законодавству та за результатами перевірки готує висновок про державну реєстрацію або обґрунтований висновок про відмову у такій реєстрації і передає реєстраційну справу відповідно виконавчому комітету сільської, селищної та міської ради, за місцем розташування земельної ділянки для засвідчення факту державної реєстрації або відмови у такій реєстрації (п. 11). Договір оренди реєструється у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі, яка ведеться державним органом земельних ресурсів окремо в розрізі кожної сільської, селищної, міської ради (п. 13). Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 30 вересня 2006 року, [PERSON] вийшла заміж за [PERSON] та після реєстрації шлюбу позивачу було присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с. 22). [PERSON] звернулась з заявою до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області в якій просить скасувати державну реєстрацію договору оренди землі, який був укладений 28.07.2003 року між нею та відповідачем та зареєстрований у Фрунзівському райвідділі Одеської регіональної філії Центру ДЗК від 18 січня 2005 року за № 040553600004 (а.с. 18). Листом Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 22.09.2017 року № С-19675/0-9047/6-17 позивача повідомлено, що повноваження по скасуванню державної реєстрації прав, проведеної до 1 січня 2013 року, відповідно до діючого законодавства покладені на органи державної реєстрації прав, а не на Головне управління Держгеокадастру в Одеській області (а.с. 19-20). Головне управління Держгеокадастру в Одеській області надало до суду пояснення від 05.01.2018 року № 9-15-0.61-321/2-18 в якому вказало, що дана земельна ділянка була передана у приватну власність, Головне управління розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством, на території Одеської області дана судова справа не зачіпає жодним чином права та інтереси Головного управління (а.с. 56-61). [PERSON] звернулась до суду з заявою про фальшивість доданого до справи документа, наданого в якості письмового доказу - договору оренди земельної ділянки - та визнання його фальшивим, мотивована тим що доданий до справи договір оренди земельної ділянки від 28.07.2003 року, в якому визнається наявність певного матеріально-правового зобов`язання, а також фактів, які мають юридичні наслідки, укладений між сторонами, є фальшивим, оскільки підпис позивача під текстом даного договору є підробленим (а.с. 67-68). Також позивачем подано клопотання про призначення судово-почеркознавчої експертизи з метою встановлення фальшивості договору оренди (а.с. 75-76). Представником відповідача СФГ «Журавушка» надано до суду наступні документи: відомість про видачу в натурі на пай орендної плати за 2004 рік, відомість про видачу в натурі на пай орендної плати за 2005 рік, відомість на видачу пшениці в рахунок орендної плати по Росіянівській сільській раді за 2006 рік, відомість на видачу кукурудзи в рахунок орендної плати по Росіянівській сільській раді за 2006 рік, відомість на видачу соняшнику в рахунок орендної плати по Росіянівській сільській раді за 2006 рік, відомість на видачу пшениці в рахунок орендної плати по Росіянівській сільській раді за 2007 рік, відомість нарахування орендної плати по Росіянівській сільській раді за 2007 рік, відомість на видачу в натурі в рахунок орендної плати по Росіянівській сільській раді за 2008 рік (2), відомість на видачу соняшнику в рахунок орендної плати по Росіянівській сільській раді за 2008 рік, відомість нарахування орендної плати по Росіянівській сільській раді за 2008 рік, відомість про видачу пшениці в рахунок орендної плати по Росіянівській сільській раді, відомість нарахування орендної плати по Росіянівській сільській раді за 2009 рік, відомість на видачу зерносуміші в рахунок орендної плати по Росіянівській сільській раді за 2010 рік, відомість на видачу соняшнику в рахунок орендної плати по Росіянівській сільській раді за 2010 рік, відомість на видачу пшениці в рахунок орендної плати по Росіянівській сільській раді за 2010 рік, відомість на видачу пшениці в рахунок орендної плати по Росіянівській сільській раді за 2011 рік, відомість на видачу соняшнику в рахунок орендної плати за 2011 рік, відомість на видачу зерносуміші в рахунок орендної плати по Росіянівській сільській раді за 2011 рік, відомість нарахування орендної плати по Росіянівській сільській раді за 2011 рік (2), відомість на видачу соняшнику в рахунок орендної плати по Росіянівській сільській раді за 2012 рік, відомість на видачу пшениці в рахунок орендної плати по Росіянівській сільській раді за 2012 рік, відомість на видачу кукурудзи в рахунок орендної плати по Росіянівській сільській раді за 2012 рік, відомість на видачу соняшнику в рахунок орендної плати по Росіянівській сільській раді за 2013 рік, відомість на видачу кукурудзи в рахунок орендної плати по Росіянівській сільській раді за 2013 рік, відомість на видачу пшениці в рахунок орендної плати по Росіянівській сільській раді за 2013 рік, відомість на видачу кукурудзи в рахунок орендної плати по Росіянівській сільській раді за 2014 рік, відомість на видачу пшениці в рахунок орендної плати по Росіянівській сільській раді за 2014 рік, відомість на видачу соняшнику в рахунок орендної плати по Росіянівській сільській раді за 2014 рік, відомість на видачу кукурудзи в рахунок орендної плати по Росіянівській сільській раді за 2015 рік, відомість на видачу пшениці в рахунок орендної плати по Росіянівській сільській раді за 2015 рік, відомість на видачу соняшнику в рахунок орендної плати по Росіянівській сільській раді за 2015 рік, відомість на видачу кукурудзи в рахунок орендної плати по Росіянівській сільській раді за 2016 рік, відомість на видачу пшениці в рахунок орендної плати по Росіянівській сільській раді за 2016 рік, відомість на видачу соняшнику в рахунок орендної плати по Росіянівській сільській раді за 2016 рік, з даних відомостей вбачається що позивач отримувала орендну плату протягом вище перелічених років та особисто ставила свій підпис (а.с. 77-155). Позивачем подано до суду заяву про фальшивість доданих до справи в якості письмових доказів документів в частині отримання орендної плати в натуральній формі, визнання їх у цієї частині фальшивими та призначення криміналістичної судово-почеркознавчої експертизи, яка аргументована тим, що додані до справи відповідачем в якості письмових документів відомості в частині отримання позивачем орендної плати є фальшивими, оскільки підписи позивача у даних відомостях підроблені (а.с. 158-159). Ухвалою Фрунзівського районного суду Одеської області від 07 лютого 2018 року клопотання представника позивача про призначення судової почеркознавчої експертизи по даній справі задоволено та призначено судову почеркознавчу експертизу підписів у договорах оренди землі від 28 липня 2003 року. Провадження у справі на час проведення експертизи зупинено (а.с. 165-167). Згідно висновку експерта № 18-795 судово-почеркознавчої експертизи по матеріалам справи № 517/544/17 за позовом [PERSON] до селянського (фермерського) господарства «Журавушка», треті особи: відділ держгеокадастру у Захарівському районі Міжрайонного управління у Великомихайлівському та Захарівському районі, державний реєстратор Захарівської районної державної адміністрації про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження земельною ділянкою, компенсації моральної шкоди та скасування державної реєстрації договору оренди земельної ділянки складеного 27 грудня 2018 року вбачається, що підписи від імені [PERSON] у наданих на експертизу документах: - типовому договорі оренди землі від 28 липня 2003 року, укладеному між [PERSON] та СФГ «Журавушка», в особі [PERSON] , розміщений у розділі «Підписи сторін» в графі «Орендодавець»; - договорі оренди земельної ділянки № 275 від 28 липня 2003 року, укладеному [PERSON] та СФГ «Журавушка», в особі [PERSON] , розміщений у розділі «Орендодавець…Підписи сторін», виконані не самою [PERSON] , а іншою особою (особами). Дослідженні підписи від імені [PERSON] у наданих на експертизу документах, виконані з наслідуванням підпису (підписами) [PERSON] (а.с. 170-178). Ухвалою Фрунзівського районного суду Одеської області від 01 березня 2019 року провадження по цивільній справі № 517/544/17 за позовом [PERSON] до селянського (фермерського) господарства «Журавушка», треті особи: відділ держгеокадастру у Захарівському районі Міжрайонного управління у Великомихайлівському та Захарівському районі, державний реєстратор Захарівської районної державної адміністрації про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження земельною ділянкою, компенсації моральної шкоди та скасування державної реєстрації договору оренди земельної ділянки поновлено (а.с. 179). Суд, зробивши аналіз діючих норм законодавства, дійшов висновку, що СФГ «Журавушка» уклавши договір оренди земельної ділянки із [PERSON] , на яку оформлено право власності, незаконно використовує земельну ділянку, оскільки згідно висновку експерта № 18-795 складеного 27 грудня 2018 року підписи в даному договорі виконані не самою [PERSON] , а іншою особою (особами). Відповідно до ч. 4 ст. 373 ЦК України, власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення. Згідно ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Позивач вірно визначила характер спірних правовідносин сторін, характер порушеного права та можливість його захисту в спосіб шляхом повернення самовільно зайнятої земельної ділянки без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування нею та скасуванням державної реєстрації договору оренди земельної ділянки. В п.п. 19, 23 Постанова Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014 року визначено, що застосовуючи положення статті 387 ЦК України, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним. Судом встановлено та не заперечується сторонами, що протягом 2003, 2004, 2005, 2006, 2007, 2008, 2009, 2010, 2011, 2012, 2013, 2014, 2015, 2016, 2017, 2018, 2019 років відповідач користувався земельною ділянкою, власником якої являється позивач. На усне повідомлення про повернення земельної ділянки відповідач відмовив та без згоди позивача, користується належною їй земельною ділянкою і не повертає в добровільному порядку, земельна ділянка належить позивачу на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, а тому суд дійшов до висновку про повернення позивачу самовільно зайнятої земельної ділянки без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування нею та скасуванням державної реєстрації договору оренди земельної ділянки. Також позивач просить стягнути з відповідача компенсацію щодо відшкодування моральної шкоди у розмірі 80000 грн., однак дана позовна вимога жодними належними та допустимими доказами в судовому засіданні не доведена. Відповідно до ч.1ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. В ст. 1 протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними протоколом № 11/ передбачено, зокрема, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. В судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] пояснили, що позивач [PERSON] або замість неї також її чоловік та сестра, на протязі 2003 по 2016 роки отримувала орендну плату за земельну ділянку (пай). Проаналізувавши надані суду докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Крім того, в судовому засіданні представник відповідача адвокат Шавша В.І. наполягав на застосуванні строків позовної давності та просив відмовити в задоволенні позовних вимог оскільки сплинув строк позовної давності на звернення до суду. Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність це строк, в межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Таким чином, позовна давність застосовується у разі, коли цивільне право чи інтерес підлягає захисту. Однак, враховуючи, що суд прийшов до висновку про часткову відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача, посилання представника відповідача на пропуск позивачем строку позовної давності не мають правового значення. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вони посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оскільки, як вбачається з матеріалів справи, позивачем не надано відповідних доказів на підтвердження завданої їй моральної шкоди в розмірі 80000 грн., позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача.

Outcome: partial