Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до Бериславського районного суду Херсонської області із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, посилаючись на те, що 04 жовтня 2016 року в м. Берислав Херсонської області помер її батько [PERSON], який за життя заповів їй та [PERSON] все його майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося і взагалі все те що буде йому належати на день смерті і на що він по закону буде мати право. Після його смерті залишилося спадкове майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: Херсонська область, Бериславський район, смт. Козацьке, вул. Шевченко, буд. 133, який належав йому на підставі свідоцтва про право власності, що видане виконавчим комітетом Козацької селищної ради депутатів трудящих 01 вересня 1964 року, зареєстроване Каховським бюро технічної інвентаризації 01 вересня 1964 року № 433. За її заявою Бериславською державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа №68/2017 до майна померлого 04 жовтня 2016 року [PERSON], [INFO], однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом їй було відмовлено, оскільки при підготовці документів виявилось, що у свідоцтві про право власності, що видане виконавчим комітетом Козацької селищної ради депутатів трудящих 01 вересня 1964 року, зареєстроване Каховським бюро технічної інвентаризації 01 вересня 1964 року за № 433, допущено помилку у прізвищі власника, а саме: зазначено прізвище «Нечепурук», хоча, по всіх офіційних документах він значиться як «Нечепорюк», та рекомендовано звернутись до суду. У звязку з цим, просить встановити факт належності [PERSON], який помер 04 жовтня 2016 року, свідоцтва про право власності, що видане виконавчим комітетом Козацької селищної ради депутатів трудящих 01 вересня 1964 року, зареєстроване Каховським бюро технічної інвентаризації 01 вересня 1964 року за №433. Заявник в судове засідання не зявилась, про місце, дату та розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Представник [PERSON], яка діє на підставі угоди про надання правової допомоги та ордеру в інтересах заявника, до суду надала заяву, згідно якої просить справу розглянути у її відсутність, вимоги заяви підтримує. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, до суду надав заяву, в якій просить справу слухати у його відсутність, проти заявлених вимог не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання сторін, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Так, за змістом ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа вільно, на власний розсуд, обирає способи участі у справі. Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Вимоги ст. ст. 60, 179, 213, 214, 301 ЦПК України зобов'язують суд з'ясувати обставини, що обґрунтовують заявлені вимоги, на підставі наданих на їх підтвердження доказів. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків та відповідних ним правовідносин. Відповідно до ч. 1 ст. 234 Цивільного процесуального кодексу України, окреме провадження - це вид непозовного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно ч. 2 ст. 234 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: 5) встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч.1 п.6 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року, передбачено, що при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Судом встановлено, та матеріалами справи підтверджено, що 04.10.2016 року помер [PERSON], про що 06.10.2016 року складено відповідний актовий запис №39, та виконавчим комітетом Козацької селищної ради Бериславського району Херсонської області 06.10.2016 року видано свідоцтво про смерть серія І-КГ №222894 (а.с. 14). Згідно заповіту від 08.12.1998 року, [PERSON], який мешкав в селищі Козацьке, вул.. Шевченко, 133 Бериславського району Херсонської області, на випадок своєї смерті зробив особисте розпорядження, а саме: все його майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося і взагалі все те що буде йому належати на день смерті і на що він по закону буде мати право, заповів [PERSON] та [PERSON] (а.с.15). Заявник [PERSON] є донькою померлого 04.10.2016 року [PERSON] (а.с. 6, 7, 10, 11). За заявою [PERSON], Бериславською державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа №68/2017 до майна померлого 04 жовтня 2016 року [PERSON], [INFO] (а.с.13). Звернувшись з заявою до Бериславської державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, нотаріус листом №751/02-14 від 27.06.2017 року їй повідомив, що крім її заяви також надійшли заяви від: дочки померлого [PERSON], [PERSON] про відмову від спадщини за заповітом, дружини померлого [PERSON] про відмову від спадщини та від обовязкової частки у спадщині, та відмовив заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину, посилаючись на те, що у свідоцтві про смерть серії І-КГ №222894, виданого виконавчим комітетом Козацької селищної ради 06.10.2016 року прізвище померлого «Нечепорюк», а у свідоцтві про право власності, яке видане виконкомом Козацької селищної ради 01.09.1964 року, зареєстроване Каховським бюро технічної інвентаризації 01.09.1964 року за №433, власником записано «Нечепурук», тому, у звязку з тим, що в даних документах не співпадає прізвище, видача свідоцтва про право на спадщину є неможливою, та заявнику рекомендовано звернутись до суду для встановлення факту належності свідоцтва про право на спадщину спадкодавцеві (а.с. 9). Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про право власності від 01.09.1964 року, виданого виконавчим комітетом Козацької селищної ради депутатів трудящих 01 вересня 1964 року, зареєстрованого Каховським бюро технічної інвентаризації 01 вересня 1964 року № 433, власником домоволодіння, що знаходиться в смт. Козацьке по вулиці Шевченко за №105, якому рішенням Козацької селищної ради Бериславського району Херсонської області від 27.04.2017 року №30, присвоєно №133 - записаний «Нечепурук» [PERSON] (а.с.13, 16). Згідно копії домової книги для прописки громадян проживаючих за адресою: [INFO], домоволодільця записано «Нечепурук» [PERSON], хоча в розділі «прописка» - зазначено «Нечепорюк» [PERSON], [INFO] (а.с.19-22), що повністю відповідає зазначеному в свідоцтві про народження серії УЖ №687073, згідно якого 24.08.1928 року, народився [PERSON] (а.с.12). Проаналізувавши і співставивши надані суду докази, суд вважає, що факт належності [PERSON], який помер 04 жовтня 2016 року, свідоцтва про право власності, що видане виконавчим комітетом Козацької селищної ради депутатів трудящих 01 вересня 1964 року, зареєстроване Каховським бюро технічної інвентаризації 01 вересня 1964 року за №433, знайшов своє підтвердження. Встановлення даного факту несудовим шляхом неможливо, він має для заявника юридичне значення, так як дозволить реалізувати своє право на спадщину. За таких обставин, суд вважає заяву [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved