Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до Мар`їнського районного суду з позовною заявою, в якій просить надати їй дозвіл на виїзд/в`їзд неповнолітньої дитини на/з тимчасово окуповану територію України та за кордон без згоди батька до досягнення дитиною повноліття, а саме: [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані наступним. Сторони по справі є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . [PERSON] з відповідачем [PERSON] не мешкає, розлучені, після розірвання шлюбу встановлене прізвище [PERSON] (до шлюбу [PERSON] ) за її вибором « [PERSON] », сімейних стосунків не підтримують. Відповідач наразі мешкає окремо, добровільно дозвіл на виїзд дитини за кордон чи то на підконтрольну Україні територію не надає. Аліменти відповідач не сплачує взагалі, дитині не допомагає, участь в вихованні дитини не приймає. Дитина проживає разом з позивачкою, яка самостійно несе усі витрати по утриманню дитини. На прохання позивачки надати дозвіл на виїзд/в`їзд з тимчасово окупованої території України дитини, відповідач відмовився та почав чинити перешкоди: не дзвонить сам та не відповідає на дзвінки позивачки. Позивач, маючи можливість та намір відвезти на відпочинок за межі України, вимушена неодноразово звертатись до відповідача з проханням видати довіреність на перевіз сина до іншої країни, при цьому відповідачем усіляко створюються перешкоди в видачі згоди на виїзд неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . [PERSON] вважаючи вказані дії [PERSON] незаконними та такими, що суперечать інтересам дитини, змушена звернутися до суду для вирішення питання отримання дозволу на виїзд/в`їзд неповнолітньої дитини на/з тимчасово окуповану територію України та за кордон без згоди батька до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надіслав на адресу суду клопотання про розгляду справи без її присутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач, [PERSON] в судове засідання Мар`їнського районного суду Донецької області призначене на 16.02.2021 року о 09:00 год., не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, суддя, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, згідно ст.ст.76, 169, 224 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу та ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Позивачка вказує, що сімейних стосунків з [PERSON] не пітримує, розлучені проживають окремо. [INFO] народився [PERSON] , відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] . Батьками вказано: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Позивачка має намір та можливість поїхати до країн ближнього та дальнього зарубіжжя, за для підвищення рівня світогляду дитини, покращення стану її здоров`я, фізичного, духовного та морального розвитку, що є забезпеченням інтересів дитини в межах здійснення батьківських прав та обов`язків. Без надання відповідачем, [PERSON] дозволу на виїзд дитини вона не може залишити тимчасово окуповану територію, де проживає, оскільки не зможе повернутися назад додому без згоди батька. Все це дуже пагубне впливає на психіку та здоров`я дитини. Крім того, метою в`їзду/виїзду з неконтрольованої території України є лише оздоровлення та відпочинок дитини на короткий термін, без мети постійного проживання за межами України. Тож, жодні права батька встановлені чинним законодавством України, в тому числі на побачення з дитиною, порушуватись не будуть. Задовольняючи позовні вимоги [PERSON] суд керується наступним. Статтею 33 Конституції України передбачено, що кожному хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які установлюються законом. Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Водночас фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами). Правила перетинання державного кордону громадянами України, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред`явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям - громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон. Статтею 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється у разі пред`явлення оригіналів документів або їх нотаріально посвідчених копій, зокрема, рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. В силу положень вказаних нормативно-правових актів, судом здійснено висновок, що законодавством встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Сімейне законодавство виходить із принципу повної рівноправності обох батьків батька і матері -у всіх правах і обов`язках відносно своїх дітей. Зокрема, стаття 155 СК України визначає, що здійснення батьками своїх прав по виконанню обов`язків мають ґрунтуватися на повній повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Законодавством визначено права та обов`язки батьків щодо виховання дитини, при цьому пріоритетним та принциповим визначенням є інтереси дитини, що вони повинні бути непорушними в незалежності від стосунків батьків між собою. Оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки виїзд дитини [PERSON] , [INFO] , за кордон відповідає інтересам та бажанням дитини, за своєю метою має сприяти загальному розвитку дитини, в той же час відповідач [PERSON] не надає згоду на виїзд/в`їзд дитини на/з тимчасово окупованої території України та за кордон,що в розрізі даних правовідносин порушує права та інтереси неповнолітньої дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Позивач подав до суду клопотання про звільнення від сплати судового збору, оскільки є має складне матеріальне становище. Відповідно до ч. 2 ст. 8 ЗУ «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою звільнити від сплати судового збору. На підставі викладеного, ст. ст. 3, 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», ст. 313 ЦК України,

Outcome: approved