Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , про розірвання шлюбу, в якому просить: розірвати шлюб між не та відповідачем, зареєстрований 16 вересня 2011 року у Сазоно-Баланівській сільській раді Богодухівського району Харківської області, актовий запис № 02; стягнути з відповідача на її користь судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. та 800 грн. за надання професійної правничої допомоги. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 16 вересня 2011 року в Сазоно-Баланівській сільській раді Богодухівського району Харківської області вони з відповідачем зареєстрували шлюб, актовий запис № 02. Від спільного проживання мають трьох дітей сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] та дочку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з [PERSON] не склалось через протилежні погляди на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння на ґрунті побутових та життєвих стосунків. Всі зусилля, спрямовані на збереження сім,ї виявились марними, сімейні стосунки негативно впливають на психологічний стан кожного та на виховання дітей, сім,я фактично розпалась та існує лише формально. Спір про майно відсутній. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позов підтримала, просила його задовольнити. Просила не надавати строк на примирення, оскільки питання про розірвання шлюбу нею вирішено остаточно. З вересня 2019 року вони з відповідачем не ведуть спільне господарство та спільний сімейний бюджет. Збереження шлюбу суперечить її інтересам. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про місце, день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Про поважні причини свого неприбуття суд не повідомив. Письмовий відзив проти позову до суду не надав. Надавав до суду заяву про проведення підготовчого засідання за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до слідчого. Судом встановлено, що 16 вересня 2011 року Сазоно-Баланівською сільською радою Богодухівського району Харківської області зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 02, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 16 вересня 2011 року. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 08 червня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Богодухівського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 12, встановлено, що батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , є сторони по справі. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 19 червня 2008 року Сазоно-Баланівською сільською радою Богодухівського району Харківської області, актовий запис № 05, встановлено, що батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , є сторони по справі. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 25 квітня 2012 року Сазоно-Баланівською сільською радою Богодухівського району Харківської області, актовий запис № 06, встановлено, що батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , є сторони по справі. Як вбачається з копії довідки про доходи від 10 жовтня 2019 року, [PERSON] працює підсобним працівником в Сазоно-Баланівській сільській раді Богодухівського району Харківської області та отримує стабільну заробітну плату. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 1 ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач [PERSON] наполягає на розірванні шлюбу, проти надання строку на примирення заперечує, приймаючи до уваги той факт, що сторони тривалий час не ведуть спільне господарство та спільний сімейний бюджет, суд вважає, що збереження сім`ї неможливе, а надання строку на примирення суперечить інтересам сторін. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп., сплачений при подачі позову до суду. Розглядаючи позовну вимогу в частині стягнення з відповідача на користь позивача витрати за надання професійної правничої допомоги у розмірі 800 грн., суд приходить до наступного. Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір по надання правової допомоги ( договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших виплат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку ( квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 червня 2019 року по справі № 752/4513/17, визначено, що при визначенні суми відшкодуванням, суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем [PERSON] до суду надано квитанцію № 22 від 21 жовтня 2019 року, однак суд вважає дану квитанцію недопустимим та неналежним доказом по справі. Зокрема квитанцію видано неіснуючою організацією з печаткою адвоката Перепелиці М.І., без зазначення відомостей щодо укладення між позивачем та адвокатом договору про надання правової допомоги, в ній відсутні відомості, що свідчать про оплату гонорару, пов`язаних з надання правової допомоги та загальний обсяг наданих послуг. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 800 грн., у зв`язку з недоведеністю. Рішення виноситься у межах заявлених вимог на підставі наданих доказів.

Outcome: approved