Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, мотивуючи свої вимоги тим, що вона перебувала в шлюбі з відповідачем, від спільного подружнього життя з яким у них є малолітній син [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем у позивачки не склалось, шлюб в 2015 році було розірвано, сторони разом не проживають, припинили сімейно-шлюбні відносини і ведення спільного господарства. Після розірвання шлюбу відповідач не цікавився матеріальним забезпеченням дитини та його здоров'ям, участі у його вихованні ніколи не брав та до сьогоднішнього дня позивачці не відоме місце перебування відповідача. З відповідача на користь позивачки за рішенням суду стягуються аліменти, які він не сплачує, станом на 01.10.2018 року заборгованість по аліментах у [PERSON] становить 53 251, 05 грн. За таких обставин позивачка змушена звернутись з даним позовом до суду. Позивачка та її представник у судове засідання не з'явились, надали заяву про можливість розгляду справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Не заперечували проти заочного розгляду справи. Представник органу опіки та піклування Корюківської райдержадміністрації у судове засідання не з'явилася, надала заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, позов підтримала у повному обсязі, просила його задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник третьої особи: служби у справах дітей Корюківської районної державної адміністрації Чернігівської області у судове засідання не з'явилася, надала заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, позов підтримала у повному обсязі, просила його задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник третьої особи виконавчого комітету Самбірської міської ради Львівської області у судове засідання не з?явився, належним чином повідомлений про розгляд справи. Відповідач у судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно вимог ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з?явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач по справі у судове засідання не з'явився, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд прийшов до висновку про можливість заочного розгляду справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Суд дослідивши письмові докази, встановив наступне. З 01 листопада 2013 року позивачка перебувала у шлюбі з [PERSON]. Від спільного подружнього життя народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Самбору. Сімейні відносини між сторонами не склалися, рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 14.12.2015 року шлюб між сторонами був розірваний та цим же рішенням було визначено місце проживання сина, [PERSON], з матір'ю, що підтверджується відповідним рішенням суду № 452/2365/15-ц. Після розірвання шлюбу відповідач не цікавився матеріальним забезпеченням дитини та його здоров'ям, жодної участі у його вихованні не брав, та до сьогоднішнього дня позивачці не відоме місце перебування відповідача. Син не пам'ятає батька та зовсім його не знає. Більше ніж три роки відповідач не бере участі у вихованні сина, не відвідує його, хоча місце проживання позивачка не змінювала та йому відома її адреса проживання, не цікавиться його життям, навчанням, фізичним та духовним станом, та не бере участі в його утриманні. Згідно рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 15.06.2015 року було вирішено стягувати з відповідача на користь позивачки на утримання сина, [PERSON], аліменти в розмірі по 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 травня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно розрахунку виданого Старшим державним виконавцем Корюківського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Кугук А.І., станом на 01.10.2018 року заборгованість по аліментах [PERSON] становить 53 251, 05 грн. Згідно висновку Виконавчого комітету Самбірської міської ради від 06.11.2018 року № Г -2769/2 -17 [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав відносно сина, [PERSON], [INFO] Згідно роз'яснень п. п.15, 16 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» від 30.03.2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Наведене свідчить, що відповідач в порушення ст. ст. 150, 155, 180 СК України ухиляється від виконання обов'язків батька по вихованню та утриманню своєї дитини, зокрема: утримувати дитину до досягнення нею повноліття, виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний і моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною освіти. Факт ухилення відповідачем від виховання та утримання дитини підтверджується належними та допустимими доказами, що безпосередньо досліджені у судовому засіданні і викладені судом вище. Відповідач будучи обізнаний про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з'явився, відзиву та жодних доказів суду не надав. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню своєї малолітньої дитини, що відповідно до вимог ст.164 СК України є підставою для позбавлення його батьківських прав. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України судовий збір по справі слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved