Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, в обґрунтування якої посилалась на те, що 24.12.1996 року вона уклала договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] із [PERSON], який було посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстром №15189. 12.03.1997 року договір було зареєстровано в КП «ДМБТІ» в реєстрову книгу за №ХХХVІ-69. Вказаний правочин був складений нотаріусом на російській мові, де її прізвище було зазначено російською «[PERSON]». Реєстрація її права власності на квартиру також відбулась на прізвище російською [PERSON]. Однак, згідно паспорту серії [NUMBER], виданого 28.08.2007 року Кіровським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області її прізвище російською зазначається «[PERSON]», а українською - «[PERSON]». У зв'язку з розбіжністю її прізвища в договорі-купівлі продажу та в паспорті, заявниця просила суд встановити належність їй правовстановлюючого документу - договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. В наданій заяві [PERSON] просила провести розгляд справи у її відсутності, зазначивши про підтримання заяви в повному обсязі. Заінтересована особа - приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], в судове засідання не з'явилась, про причини неявки не повідомила. З урахуванням зазначеного та положень ст.ст.158,169,197 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Перевіривши викладені в заяві доводи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 24.12.1996 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу квартиру [ADDRESS], який було посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №15189. Вказаний договір було складено російською мовою та прізвище покупця зазначено російською «[PERSON]». Згідно копії свідоцтва про народження заявниці, виданого 27.06.1952 року Григор'євською сільською радою Ново-Покровського району Дніпропетровської області, актовий запис №11, вбачається, що прізвище заявниці зазначено російською мовою «[PERSON]». Відповідно до паспорту серії [NUMBER], виданого Кіровським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області від 28.08.2007 року, прізвище заявниці на українській мові зазначено [PERSON], а на російській - [PERSON]. Таким чином, судом встановлено, що при укладенні договору купівлі-продажу від 24.12.2006 року в написанні прізвища заявниці було допущено помилку та останнє зазначено російською «[PERSON]», замість вірного «[PERSON]». Факт належності заявниці правовстановлюючого документу - договору купівлі-продажу від 24.12.2006 року підтверджується наявністю у останньої вказаного договору, відміткою у паспорті про реєстрацію, яка збігається з адресою придбаної за договором купівлі-продажу від 24.12.2006 року квартири. Згідно п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Враховуючи зазначені вище обставини та положення закону, оскільки помилка в написанні прізвища заявниці в договорі купівлі-продажу перешкоджає останній реалізувати своє право власності на квартиру, суд приходить до висновку, що заява про встановлення факту належності правовстановлюючого документа є обґрунтованою та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved