Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя. В обґрунтування позову вказала, що 08 квітня 1997 року зареєструвала шлюб з [PERSON] В період шлюбу вони за спільні кошти придбали майно, загальною вартістю 25800 грн. та здійснили ремонт квартири Відповідача, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], на суму 10 000 грн. 24 жовтня 2013 року шлюб між нею та [PERSON] було розірвано і вони стали проживати окремо. Все майно залишилося у Відповідача. Просить стягнути за спільне майно подружжя компенсацію за ? частки, що становить 22900 грн.. Також в період шлюбу 19 лютого 2013 року [PERSON], діючи в інтересах сім»ї, уклала споживчий кредитний договір №2002710982 з ПАТ «ОТП Банк» на загальну суму 10 000 грн. Кредитні кошти були витрачені на сімейні потреби. На даний час кредитні зобов'язання не виконані. Просить визнати за нею та [PERSON] в рівних частках виконання обов'язків по даному кредитному договорі №2002710982 від 19.02.2013 року Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала повністю і просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце і час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Представник ПАТ «ОТП Банк» в судове засідання не з'явився, про місце і час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. За згодою представника позивача відповідно до ст.224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши представлені у справі докази, вважає , що позов підлягає до задоволення частково. Як встановлено судом, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 08 квітня 1997 року по 24 жовтня 2013 року. В ході дослідження доказів у справі, суд прийшов до висновку, що частина майна, яке зазначене в позовній заяві та набуте в період шлюбу , є спільним майном подружжя та підлягає до поділу між сторонами. Визначаючи вартість майна, суд приймає до уваги вартість майна , вказану в позовній заяві, визначену позивачем, так як інших доказів Позивачем надано не було. Суд бере до уваги вартість кухні в сумі 5800 грн. згідно товарного чеку від 17.07.2006 року, вартість м'якої частини в сумі 5000 грн. згідно товарного чеку від 08.11.2007 року, вартість передпокою в сумі 1200 грн. . згідно видаткової накладної №РН-0003606 від 08.12.2007 року, вартість пластикових вікон в сумі 4000 грн. Вітальню, вартістю 3000 грн., холодильник «Snaige», вартістю 4000 грн., два телевізори, вартістю 2800 грн. та 3000 грн., як спільне майно суд до уваги не приймає, так як достовірних доказів їх наявності судом не встановлено, а сторонами не надано. Перелік та вартість будівельних матеріалів, які були використані для ремонту квартири в [ADDRESS], суд не може визнати як такі, що є спільною власністю подружжя. Зі слів Позивача вбачається, що виконані роботи, придбані матеріали були використані на покращення нерухомого майна, яке є власністю Відповідача, проте зазначеним фактам Позивач суду достовірних доказів не надав, а судом таких доказів встановлено не було. Згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 2 жовтня 2013 р. у справі № 6-79цс13, яка відповідно до ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для усіх судів України, власність у сім'ї існує у двох правових режимах: спільна сумісна власність подружжя та особиста приватна власність кожного з подружжя, залежно від якого регулюється питання розпорядження таким майном. Як роз'яснено в п.24 Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховують також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї ( ч.4 ст.65 Сімейного кодексу України). Відповідно до ч.1 ст.70 СК України , у разі поділу вказаного майна частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільністю участі подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи зазначену вище норму права та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, а й той факт, що джерелом його набуття є спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. Суд прийшов до висновку, що кухня , вартістю 5800 грн , м'яка частина, вартістю 5000 грн., передпокій, вартістю 1200 грн., пластикові вікна, вартістю і 4000 грн. є спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] та підлягають поділу як спільне майно подружжя. Слід виділити у власність [PERSON] кухню , вартістю 5800 грн , м'яку частину, вартістю 5000 грн., передпокій, вартістю 1200 грн., пластикові вікна, вартістю 4000 грн. та стягнути з [PERSON], на користь [PERSON] ? вартості майна на суму 8 000 грн. Крім того, судом встановлено, що 19 лютого 2013 року [PERSON] згідно договору про надання споживчого кредиту №2002710982 , укладеному з ПАТ «ОТП Банк», отримала споживчий кредит на споживчі цілі в сумі 10 000 грн. 00 коп. Дані кошти були використані в інтересах сім»ї . Відповідно до ч. 4 ст. 65 СК України, договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане і інтересах сім'ї. Відповідно до ст. 528 ЦК України виконання обов'язку може бути покладено боржником на іншу особу, якщо з умов договору, вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства або суті зобов'язання не випливає обов'язок боржника виконати зобов'язання особисто. У цьому разі кредитор зобов'язаний прийняти виконання, запропоноване боржника іншою особою. За такого, суд приходить до висновку про наявність підстав для визначення рівних часток сторін у зобов'язанні за кредитним договором, який укладався в інтересах сім»ї та був витрачений на потреби сім»ї.

Outcome: partial