Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, якою просить стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що у них з відповідачем є спільна дитина [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалось, з липня 2019 року вони мешкають окремо, дитина проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, оскільки дитина потребує постійного догляду, позивачка не має можливості влаштуватись на роботу щоб забезпечувати себе та сина, тому позивач вимушена звернутись до суду з вказаним позовом. Ухвалою Куйбишевського районного суду Запорізької області від 11.01.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу без виклику, без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання. Від позивачки заяв або клопотань до суду не надходило. Відповідач, повідомлений належним чином про розгляд справи, що підтверджується направленою на його адресу, зареєстрованою у встановленому законом порядку, поштовою кореспонденцією (ухвала, копія позовної заяви) з штриховими ідентифікаторами № 7100100721732, яке повернулось до суду не врученим, а також оголошенням про розгляд справи від 24.02.2020 року, розміщеного на офіційному веб-сайті судової влади України. Відзиву на позовну заяву у строк встановлений в ухвалі суду про відкриття провадження у справі не надав, заяв та клопотань також не подав. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Судом встановлені наступні обставини і відповідні їм правовідносини. Згідно з свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23.10.2018 року позивачка та відповідач є батьками [PERSON] [INFO] . Дитина проживає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією акта №80 01.11.2019 року про фактичне місце проживання громадянина та склад його сім`ї. Згідно ч. 2 статті 91\~СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86, 88 цього\~кодексу. Відповідно до\~ст.\~75\~СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Відповідно до\~ст. 77 СК України, утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. За взаємною згодою аліменти можуть бути сплачені наперед. Статтею 80\~СК України визначено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із\~статті 84 СК України, дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Тому суд прийшов до висновку, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання позивачки до досягнення дитиною трьох років, проте суд не погоджується з розміром аліментів, які позивачка просить стягнути з відповідача. Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків ДФС України про суми виплачених доходів [PERSON] в період з 01.01.2019 року по 30.09.2019 рік, нараховано дохід в сумі 112114,66 грн. з якої перераховано в бюджет суму податку в розмірі 20180,61грн. Місячний дохід відповідача в період з 01.01.2019 року по 30.09.2019 рік складає 10214,89 грн. (112114,66-20180,61:9=10214,89). У відповідності до ст.\~180\~Сімейного кодексу\~України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином відповідач крім допомоги на утримання позивачки до досягнення дитиною трьох років, має надавати допомогу на утримання дитини до досягнення нею повноліття, тому суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню аліменти у розмірі 1500 грн. Враховуючи викладене, позовна заява підлягає частковому задоволенню, шляхом стягнення з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років в розмірі 1500 грн., починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною трьох років. Згідно ст. 141 ЦПК України та Закону України\~«Про судовий\~збір» з відповідача на користь державного бюджету підлягає стягненню судовий збір, встановлений на час подання позовної заяви до суду у розмірі 768 грн. 40 коп. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial