overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до Сєвєродонецького міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, яку мотивувала тим , що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11.06.2010р.. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON] , 11.01.2012р.н., яка мешкає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Відповідач [PERSON] не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини і в добровільному порядку надавати відмовляється, тому позивачка звернулась до суду з позовом і просить суд стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка [PERSON] у судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, уточнені позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позов визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.ст. 180 , 182 , 183 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до повнолітнього віку , аліменти стягуються в частковому відношенні до заробітку. Розмір аліментів , стягуваних на утримання неповнолітньої дитини, визначається з урахуванням матеріального та родинного стану платника аліментів. З матеріалів справи видно, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 11.06.2010р.. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON] , 11.01.2012р.н., яка мешкає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Відповідач [PERSON] не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини і в добровільному порядку надавати відмовляється. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням віку, стану здоров'я та матеріального забезпечення дитини, з урахуванням матеріального та родинного стану відповідача, суд вважає необхідним задовольнити позов та стягувати з [PERSON] на користь позивачки аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня предявлення позову 04.03.2016р. і до повноліття дитини. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеною чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивачка [PERSON] звільнена від сплати судового збору, то судовий збір у розмірі 551,20грн. підлягає стягненню з відповідача [PERSON] в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до Сєвєродонецького міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, яку мотивувала тим , що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19.01.2013р.. Від цього шлюбу сторони мають сина [PERSON], 09.05.2013р.н., який мешкає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Відповідач [PERSON] не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини і в добровільному порядку надавати відмовляється, тому позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка [PERSON] у судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.ст. 180 , 182 , 183 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до повнолітнього віку , аліменти стягуються в частковому відношенні до заробітку. Розмір аліментів , стягуваних на утримання неповнолітньої дитини, визначається з урахуванням матеріального та родинного стану платника аліментів. З матеріалів справи видно, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19.01.2013р.. Від цього шлюбу сторони мають сина [PERSON], 09.05.2013р.н., який мешкає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Відповідач [PERSON] не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини і в добровільному порядку надавати відмовляється, тому позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням віку, стану здоров'я та матеріального забезпечення дитини, з урахуванням матеріального та родинного стану відповідача, суд вважає необхідним стягувати з [PERSON] на користь позивачки аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня предявлення позову 19.03.2015р. і до повноліття дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до Сєвєродонецького міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, яку мотивувала тим , що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26.10.2012р.. Від цього шлюбу сторони мають доньку [PERSON], 01.05.2013р.н., яка мешкає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. [PERSON] не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини і в добровільному порядку надавати відмовляється, тому позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка [PERSON] у судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутністю, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.ст. 180 , 182 , 183 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до повнолітнього віку , аліменти стягуються в частковому відношенні до заробітку. Розмір аліментів , стягуваних на утримання неповнолітньої дитини, визначається з урахуванням матеріального та родинного стану платника аліментів. З матеріалів справи видно, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26.10.2012р.. Від цього шлюбу сторони мають доньку [PERSON], 01.05.2013р.н., яка мешкає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. [PERSON] не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини і в добровільному порядку надавати відмовляється, тому позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням віку, стану здоров'я та матеріального забезпечення дитини, з урахуванням матеріального та родинного стану відповідача, суд вважає необхідним стягувати з [PERSON] на користь позивачки аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до Сєвєродонецького міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, яку мотивувала тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28.03.1998р.. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: сина [PERSON] , 08.06.2004р.н., який мешкає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Позивачка [PERSON] працює, однак отримує невелику заробітну плату, якої не вистачає на утримання сина. Відповідач [PERSON] не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини і в добровільному порядку надавати відмовляється. Тому позивачка звернулась до суду з позовом і просить суд стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка [PERSON] у судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позов визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.ст. 180 , 182 , 183 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до повнолітнього віку , аліменти стягуються в частковому відношенні до заробітку. Розмір аліментів , стягуваних на утримання неповнолітньої дитини, визначається з урахуванням матеріального та родинного стану платника аліментів. З матеріалів справи видно, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 28.03.1998р.. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: сина [PERSON] , 08.06.2004р.н., який мешкає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Позивачка [PERSON] працює, однак отримує невелику заробітну плату, якої не вистачає на утримання сина. Відповідач [PERSON] не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини і в добровільному порядку надавати відмовляється. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням віку, стану здоров'я та матеріального забезпечення дитини, з урахуванням матеріального та родинного стану відповідача, суд вважає необхідним задовольнити позов та стягувати з [PERSON] на користь позивачки аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня предявлення позову 10.05.2016р. і до повноліття дитини. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеною чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивачка [PERSON] звільнена від сплати судового збору, то судовий збір у розмірі 551,20грн. підлягає стягненню з відповідача [PERSON] в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до Сєвєродонецького міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання як матері. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач є її дочкою, а тому має сплачувати аліменти на її утримання як непрацездатної особи, до того ж вона має важке матеріальне становище. Просила суд стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частки від усіх видів доходу, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, до зміни матеріального та сімейного стану сторін. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала заявлений позов, просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечувала проти того, щоб з неї згідно з судовим рішенням стягувались аліменти на утримання матері в розмірі 1/4 частки від усіх видів доходу, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] є рідною дочкою [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом ЗАГС м. Сєвєродонецька 12.06.1980 року. Частиною 1 ст. 202 СК України встановлено, що повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Згідно ч. 3 ст. 75 СК України непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом І, ІІ чи ІІІ групи. Позивач [PERSON] є пенсіонером, перебуває на обліку в УПФУ в м. Сєвєродонецьку та отримує пенсію за віком. За період з листопада 2018 року по квітень 2019 року розмір отриманої позивачем пенсії становив 10364,60 грн., що підтверджується довідкою УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області від 28.05.2019 року №0992. Таким чином, позивач [PERSON] має право на утримання від своєї дочки [PERSON] , а тому позовні вимоги щодо стягнення аліментів у розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом, підлягають задоволенню. Вимога щодо стягнення аліментів до зміни матеріального або сімейного стану сторін є необґрунтованою та задоволенню не підлягає. При цьому суд враховує визнання позовних вимог відповідачем [PERSON] , яке не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до Сєвєродонецького міського суду із позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, мотивуючи вимоги тим, що 27.04.1994р. між позивачем та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, розташованого за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Федоренка (Паризької комуни), 16а/40. З 1994р. позивач та її сім'я були зареєстровані у зазначеній вище квартирі. У 1998р. позивач зареєструвала відповідача [PERSON] у своїй квартирі. З 2014р. відповідач [PERSON] мешкає за іншою адресою. Наявність реєстрації відповідача порушує права позивача як власника квартири, змушує до сплати комунальних послуг за відповідача. Тому, позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом і просить суд визнати відповідача [PERSON], 10.05.1979р.н. таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартиро за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Федоренка (Паризької комуни), 16а/40. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позов визнав. Дослідивши матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщеним протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до копії договору купівлі-продажу нерухомого майна від 27.04.1994р., [PERSON] є власником квартири, яка розташована за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Федоренка (Паризької комуни), 16а/40. Відповідно до довідки №3415 від 13.10.2016р., виданої КП «ЄРЦ м. Сєвєродонецька», за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Федоренка, 16а/40 зареєстровані [PERSON], 1956р.н. та [PERSON], 10.05.1979р.н. Згідно акту КП «ЄРЦ м. Сєвєродонецька» від 17.10.2016р., за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Федоренка, 16а/40, окрім [PERSON], 1956р.н. ніхто фактично не мешкає у період з 2014р. по теперішній час. Таким чином , у судовому засіданні було встановлено, що відповідач [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживає понад шість місяців, чим чинить перешкоди власнику квартири позивачу [PERSON] у здійсненні нею вільного права користування своїм майном. У зв'язку з чим позов [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до Сєвєродонецького міського суду із позовною заявою до [PERSON] про позбавлення права користування житловим приміщенням, мотивуючи вимоги тим, що позивач [PERSON] є власником квартири, що розташована за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Гагаріна, 88/20. За вказаною адресою також зареєстрована, але не проживає дочка позивача, відповідач [PERSON] Відповідач починаючи з 2007р. за вказаною адресою не проживає і відсутня без поважних причин. Так, ще у 2007р. відповідач уклала шлюб у Швейцарії, зібрала свої речі та переселилася до іншої країни. За весь час своєї відсутності за місцем реєстрації відповідач не приймала участі по сплаті за комунальні послуги, у звязку із чим усі обовязки по сплаті полягають на позивача у збільшених розмірах і всі видатки по сплаті комунальних послуг позивач змушена нести сама. Наявність реєстрації відповідача за вказаною адресою порушує права та інтереси позивача, змушує до сплати за комунальні послуги у збільшених розмірах, так як розмір оплати комунальних послуг нараховується на кожну особу, яка зареєстрована за відповідною адресою, в тому числі і за відсутністю відповідача, що ставить позивача у скрутне становище. Тому, позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом і просить суд позбавити відповідача [PERSON], 30.12.1976р.н. права користування житловим приміщенням, що розташовано за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Гагаріна, 88/20. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позов визнала. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії ААО №652288, посвідченого державним нотаріусом Сєвєродонецької державної нотаріальної контори [PERSON], за р.№1-2744, [PERSON] є власником квартири, що розташована в Луганській області, м. Сєвєродонецьк, вул. Гагаріна, 88/20. З копії акту ОСББ «Луч» Сєвєродонецької міської ради від 22.05.2017р. видно, що за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Гагаріна, 88/20, [PERSON] не проживає більше 10 років, тобто з 2007р. Таким чином , у судовому засіданні було встановлено, що відповідач [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживає понад один рік, чим чинить перешкоди власнику квартири позивачу [PERSON] у здійсненні нею вільного права користування своїм майном. У зв'язку з чим позов [PERSON] до [PERSON] про позбавлення права користування житловим приміщенням підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з заявою ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, стягнення аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина віком до 3-х років, мотивуючи заяву тим, що рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 02.09.2016р. по цивільній справі №428/6360/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, стягнення аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина віком до 3-х років, позов було задоволено та вирішено стягнути з [PERSON], [INFO], ід.к. [NUMBER], уродженця [INFO], зареєстрованого за адресою: [INFO], мешкаючого за адресою: [ADDRESS], аліменти на користь [PERSON], [INFO], уродженки [INFO], яка зареєстрована за адресою: [INFO], на утримання [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.06.2016 р. і до повноліття дитини. Однак, судом не було вирішено питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина віком до 3-х років. Сторони у судове засідання не зявились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, про необхідність ухвалення додаткового рішення з наступних підстав. Відповідно до п.1 ч.1, ч.3 ст. 220 ЦПК України суд , що ухвалив рішення , може за заявою осіб, які беруть участь у справі , чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення , якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обовязковою. Згідно ст.84 СК України дружина , з якою проживає дитина , має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною 3-х років. Так з матеріалів справи вбачається , що з позивачкою [PERSON] дійсно мешкає та знаходиться на її утриманні неповнолітня донька сторін [PERSON], 03.03.2016р.н.. [PERSON] не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина віком до 3-х років Таким чином, оскільки позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, стягнення аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина віком до 3-х років було задоволено, то суд приходить до висновку, про необхідність ухвалення додаткового рішення про стягнення аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина віком до 3-х років.

Outcome: approved