Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до ЖБК «Якорь», в якій просила визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . Позов обґрунтований такими обставинами. [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із кооперативної квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , та належала померлому, як члену ЖБК «Якорь». [PERSON] проживав та був зареєстрований у вказаній квартирі з 11 липня 1990 року. Батьки [PERSON] [PERSON] та [PERSON] набули права власності на зазначену квартиру шляхом виплати всіх пайових внесків, проте свідоцтва про право власності на квартиру не отримали. Позивач вважає, що померлий [PERSON] в силу ст. 1268 ЦК України після смерті своїх батьків набув права власності на квартиру в порядку спадкування за законом, так як проживав разом із ними на час відкриття спадщини. Позивач є єдиною спадкоємицею [PERSON] за законом. 09 березня 2017 року представник позивача звернулася із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Груєвої О.В., однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину з причин відсутності правовстановлюючих документів та державної реєстрації права власності на спадкове майно. 08 жовтня 2019 року судом залучено до участі у справі в якості співвідповідача Одеську міську раду. У підготовчому судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила його задовольнити. У відкрите судове засідання позивач та її представник не з`явилися, представник позивача подала заяву про розгляд справи у її відсутність. У підготовчому судовому засіданні представник відповідача Одеської міської ради ставлення до позовних вимог не визначила, відзиву на позов не подала. У відкрите судове засідання представник представник Одеської міської ради не з`явилася, будучи повідомленою належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяву про розгляд справи у її відсутність до суду не подала. Представник відповідача ЖБК «Якорь» в підготовче та в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав, заяву про розгляд справи у відсутність представника відповідача до суду не подано. Вивчивши позовну заяву та матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Одеської міської ради належить задовольнити, зважаючи на такі обставини. Як встановлено в судовому засіданні, та підтверджено матеріалами справи [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого 09 жовтня 2016 року Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 10157 ( а. с. 16). Спадкоємцем [PERSON] першої черги за законом є його дочка позивач [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, запис № 2413, який зроблено в книзі реєстрації актів про народження [INFO] (а. с. 7). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із квартири [ADDRESS] . 29 березня 2017 року позивачем подано заяву про прийняття спадщини, що залишилась після смерті [PERSON] (а. с. 60). 29 березня 2017 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Груєвою О.В. заведено спадкову справу щодо майна померлого [PERSON] , що підтверджується копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 47263412 (а. с. 67). Із матеріалів спадкової справи вбачається, що свідоцтво про право на спадщину за законом позивачу не видавалось. Із копії довідки ЖБК «Якорь» від 18 листопада 2019 року вбачається, що власником квартири, що знаходиться в [ADDRESS] був [PERSON] , який є членом ЖБК «Якорь» з 1967 року. Пайовий внесок в розмірі 3854 рубля 55 копійок виплачено в жовтні 1982 року повністю (а. с. 112). Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] був сином [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] , яка померла [INFO] , та проживав разом із [PERSON] та [PERSON] в спірній квартирі (а. с. 113). Із копії довідки № 141, виданої ЖБК «Якорь» 31 березня 2017 року вбачається, що [PERSON] проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] з 11 липня 1990 року по день смерті [INFO] (а. с. 18). Відповідно до відповіді директора КП «БТІ`ОМР, станом на 31 грудня 2012 року квартира [ADDRESS] не зареєстрована (а. с. 19). Надаючи правову кваліфікацію правовідносинам, що виникли між сторонами, суд вважає, що спірні відносини регулюються Книгою шостою ЦК України, яка містить положення про спадкування. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Положення статтей 1222, 1223 ЦК України передбачають, що спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, та у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначенні у статтях 1261-1265 цього Кодексу, які визначають черговість спадкоємців за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та нородженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Таким чином, спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є позивач [PERSON] . Відповідно до ч. 3 ст. 384 ЦК України у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. Частинами 3 та 5 статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу,\~він не\~заявив про\~відмову від\~неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Задовольняючи позов, суд керується тим, що після викупу спірної квартири [PERSON] , шляхом виплати повністю пайового внеску, останній набув право власності на вказану квартиру в жовтні 1982 року. Після смерті [PERSON] та [PERSON] їх спільне майно успадкував їх син [PERSON] , який прийняв спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, відповідно до якої спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до Одеської міської ради, як до відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, яка є належним відповідачем про визнання за нею права власності на квартиру в порядку спадкування за законом є обгрунтованими та такими, що належить задовольнити. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору у розмірі 7549,06 грн. підлягають стягненню з відповідача Одеської міської ради на користь позивача.

Outcome: partial