Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа Копистинська сільська рада Хмельницького району Хмельницької області про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та встановлення порядку користування земельною ділянкою та просить встановити порядок користування земельною ділянкою [ADDRESS] , яка ухвалою Хмельницького районного суду від 20 серпня 1996 року передана у власність [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , відповідно до часток в праві спільної часткової власності; зобов`язати [PERSON] , [PERSON] усунути перешкоди в користуванні належним їй житловим будинком, господарськими будівлями та спорудами, а також земельною ділянкою по [ADDRESS] , шляхом демонтажу парканів та споруд, які були встановлено відповідачами після набрання законної сили ухвалою Хмельницького районного суду від 20 серпня 1996 року про затвердження мирової угоди. На обґрунтування своїх вимог вона вказала, що їй на праві власності на підставі рішення Хмельницького районного суду від 02 лютого 1996 року належить частина житлового будинку [ADDRESS] . Ухвалою Хмельницького районного суду від 20 серпня 1996 року затверджено мирову угоду про розподіл домоволодіння [ADDRESS] , відповідно до якої у її власності перебуває частина житлового будинку А-1 площею 27,2 кв.м. (І-коридор площею 5,4 кв.м, 1-1 - коридор площею 4,3 кв.м., 1-3 - житлова кімната площею 8,3 кв.м, 1-4 - кухня площею 9,2 кв.м.), а також погріб цегляний, частина цегельного сараю з цегляною прибудовою, сарай дерев`яний. Тобто, внаслідок поділу житлового будинку було утворено дві ізольовані одна від одною з окремими входами та комунікаціями частини житлового будинку. Також вищевказаною ухвалою суду про затвердження мирової угоди між нею та [PERSON] , [PERSON] було проведено поділ земельної ділянки на якій розташоване домоволодіння [ADDRESS] . Відповідно до часток в праві спільної часткової власності їй було передано у власність земельну ділянку площею 0,293 га, [PERSON] , та [PERSON] земельну ділянку площею 0,147 га. Однак, в тексті ухвали Хмельницького районного суду про затвердження мирової угоди не було зазначено чітких промірів земельних ділянок, які було передано її у власність. Проте, між ними як власниками домоволодіння було встановлено порядок користування земельними ділянками, згідно якого земельна ділянка орієнтовною площею 0,0300 га під житловим будинком та господарськими будівлями перебувала у їх спільному користуванні, а земельні ділянки, які використовуються як город, використовувалися ними індивідуально відповідно до площ земельних ділянок визначених ухвалою Хмельницького районного суду, а саме: у її користуванні перебуває ділянка орієнтовною площею 0,29 га, у користуванні відповідачів - 0,145 га. [INFO] [PERSON] померла. Згідно відомостей з спадкової справи №1-2016 заведеної після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Верхомій Л.О. спадкоємцем частки в домоволодінні [ADDRESS] є [PERSON] . На даний час, відповідачі не визнають її право користування земельною ділянкою, постійно створюють перешкоди в доступі до частин земельної ділянки, які перебувають у її фактичному користуванні. Зокрема відповідачами самовільно встановлено металеві паркани, які перегородили їй доступ до належного їй погребу, дерев`яного та цегельного сараїв, а також земельної ділянки, яку вона використовує як город площею 0,29 га., крім того відповідачами на частині земельної ділянки, яка має використовуватися як землі спільного користування побудовано господарські будівлі без будь-якого її дозволу, як співвласника домоволодіння, без відповідних дозвільних документів з порушенням будівельних, санітарних, протипожежних норм та правил. Вказані дії призвели до становища, яке позбавило її можливості вільно використовувати належне їй нерухоме майно, створює перешкоди в доступі до нього, його обслуговуванні, а також до становища, яке позбавило її можливості здійснювати обробіток належної їй земельної ділянки як городу, а саме здійснювати вирощування на ній сільськогосподарських культур, які є основним джерелом забезпечення її продуктами харчування у зимовий період. Дії відповідачів вона вважає незаконними, оскільки у відповідності з ч. 1 ст. 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійснені. У разі порушення цього права власник має право на підставі ст. 391 ЦК України вимагати усунення перешкод у здійснені права користування її майном. На даний час вона виявила бажання приватизувати частину земельної ділянки, яка фактично ухвалою суду була передана їй у власність. Для отримання безоплатно у власність земельну ділянку для обслуговування належного їй житлового будинку є обов`язковим встановлення порядку користування земельною ділянкою на якій розташований даний будинок. А тому вона просить встановити порядок користування земельною ділянкою [ADDRESS] , яка ухвалою Хмельницького районного суду від 20 серпня 1996 року передана у власність [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , відповідно до часток в праві спільної часткової власності та зобов`язати [PERSON] , [PERSON] усунути перешкоди в користуванні належним їй житловим будинком, господарськими будівлями та спорудами, а також земельною ділянкою по [ADDRESS] , шляхом демонтажу парканів та споруд, які було встановлено відповідачами після набрання законної сили ухвалою Хмельницького районного суду від 20 серпня 1996 року про затвердження мирової угоди. Представник позивача направив до суду заяву про збільшення позовних вимог та просить встановити порядок користування земельною ділянкою [ADDRESS] , яка ухвалою Хмельницького районного суду від 20 серпня 1996 року передана у власність [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , відповідно до часток в праві спільної часткової власності, згідно варіанту 1 встановлення порядку користування земельною ділянкою площею 0.4470 га, визначеного висновком експерта №541/017 за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 25.07.2018 року; зобов`язати відповідачів усунути перешкоди в користуванні належним їй житловим будинком, господарськими будівлями та спорудами. А також земельною ділянкою по [ADDRESS] шляхом демонтажу парканів та споруд, які було встановлено відповідачами після набрання законної сили ухвалою Хмельницького районного суду від 20 серпня 1996 року про затвердження мирової угоди, а саме господарської будівлі з легких конструкції, дерев`яної альтанки. Позивач в судовому засіданні вказала, що вона просить суд встановити лише порядок користування подвір`ям, оскільки відповідач псує її речі, повикопував на городі часник, а також пояснила, що на фотознімках, які надані представником відповідача зображена її земельна ділянка, яку вона вже обробила та якою вона користується вже близько 30 років. Представник позивача в судовому засіданні підтримав уточнену позовну заяву. Представники відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечили, вказавши, що спору стосовно користування земельною ділянкою немає та ніхто не перешкоджає [PERSON] у користуванні земельною ділянкою, спір виник коли вони облагородили подвір`я. Порядок користування земельною ділянкою та подвір`ям вже встановлено державним виконавцем. Крім того [PERSON] не підписувала позовної заяви бо вона не вміє ні писати, ні читати, а позиція представника позивача є іншою чим позиція позивача. При надані експертом висновку про встановлення порядку користування земельною ділянкою не було враховано акт про розподіл подвір`я, висновок містить багато помилок. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась про час та місце слухання справи повідомлена належним чином. Представник третьої особи Копистинська сільська рада Хмельницького району Хмельницької області в судове засідання не з`явився, направив заяву про слухання справи у його відсутність. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав: судом об`єктивно встановлено, що ухвалою Хмельницького районного суду від 20 серпня 1996 року затверджено мирову угоду про розподіл домоволодіння [ADDRESS] , відповідно до якої у власність [PERSON] виділено частина житлового будинку А-1 площею 27,2 кв.м. (І-коридор площею 5,4 кв.м, 1-1 - коридор площею 4,3 кв.м., 1-3 - житлова кімната площею 8,3 кв.м, 1-4 - кухня площею 9,2 кв.м.), а також погріб цегляний, частина цегельного сараю з цегляною прибудовою, сарай дерев`яний. Також вказаною, вказаною ухвалою [PERSON] було передано у власність земельну ділянку площею 0,293 га, [PERSON] , та [PERSON] земельну ділянку площею 0,147 га. 11 квітня 2006 року комісією в складі: сільського голови, депутата сільської ради, соціального працівника, представника сільської ради, дільничного інспектора складено акт про обміри земельних ділянок та розподіл подвір`я [PERSON] та [PERSON] , внаслідок чого було встановлено межові знаки (колики в кількості 4 шт), заперечень до меж [PERSON] та [PERSON] не мали в чому і розписалися. Згідно висновку експерта №541/017 від 25 липня 2018 року: всього пропонується шість варіантів встановлення порядку користування земельною ділянкою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] - три варіанти для ділянки площею 0,3430 га. (за мінусом земель, які знаходяться в межах стометрової захисної смуги річки Південний Буг) та три варіанти для ділянки площею 0,4470 га. (площа згідно господарської книги). Дані варіанти надаються відповідно до часток в праві власності на вказаний житловий будинок з урахуванням приміщень житлового будинку, які були побудовані на виконання ухвали Хмельницького районного суду ввід 20 серпня 1996 року, та без урахування будівель та споруд, парканів, тимчасових, некапітальних споруд тощо, які були побудовані (встановлені) на земельних ділянках після 20 серпня 1996 року. Крім того, третій варіант для ділянки площею 0,3430 га. та третій варіант для ділянки площею 0,4470 га. розроблені на основі фактичного порядку користування земельною ділянкою. Урахувати можливість виділення частини земельної ділянки загального користування з метою забезпечення проходу та проїзду до земельних ділянок, які згідно ухвали Хмельницького районного суду від 20 серпня 1996 року було виділено у власність [PERSON] площею 0,293 га. та [PERSON] (правонаступником якої є [PERSON] ), [PERSON] площею 0,147 га., немає можливості через ненадання на дослідження землевпорядної або іншої планово-картографічної документації, яка необхідна для відновлення меж вищезгаданих земельних ділянок. Варіанти встановлення порядку користування земельною ділянкою загальною площею 0, 3430 га наведені на аркушах 15-17 висновку в частині дослідження та графічно зображені в додатках №11, №12 та №13. Каталоги координат поворотних точок, що є невід`ємними частинами наданих варіантів поділу, наведені в додатках №11а, №12а та №13а відповідно. Варіанти встановлення порядку користування земельною ділянкою загальною площею 0,4470 га наведенні на аркушах 17-19 висновку в частині дослідження та графічно зображені в додатках №14, №15 та №16. Каталоги координат поворотних точок, що є невід`ємними частинами наданих варіантів поділу, наведені в додатках №14а, №15а та №16а відповідно. Відповідно до свідчення свідків: [PERSON] , який в судовому засіданні посвідчив, що земельна ділянка його діда межу з земельною ділянкою [PERSON] , земельна ділянка [PERSON] знаходиться далі, вона дуже рано обробляє земельну ділянку; свідок [PERSON] в судовому засіданні посвідчила, що [PERSON] ніхто не створює перешкод у користуванні земельною ділянкою, такий порядок користування земельною ділянкою який є на даний час було встановлено вже багато років назад; свідок [PERSON] в судовому засіданні посвідчив, що земельна ділянка де росте садок, це [PERSON] , а за нею знаходиться земельна ділянка [PERSON] , за поворотом земельні ділянки розміщені навпаки, техніка має змогу проїхати на город, а до сараю ні, вона не чула, щоб [PERSON] не дають змоги користуватися земельною ділянкою; свідок [PERSON] в судовому засіданні посвідчила, що вона обробляє земельні ділянку яка належить [PERSON] з 2013 року, і з цього часу розміщення земельних ділянок змінилося, відповідачі створюють перешкоди у користуванні подвір`ям, все подвір`я забудоване, прохід на город звужений. Частиною 1 статті 377 ЦК України передбачено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (користувача). Відповідно до ч. ч.1, 2, 4 ст.120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. При застосуванні положень статті 120 ЗК України у поєднанні з нормою статті 125 цього Кодексу слід виходити з того, що у разі переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право на земельну ділянку в набувача нерухомості виникає одночасно з виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак права власності. Згідно з ч.ч.1,3,4 ст.88 ЗК України - володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди-у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Загальні правила вирішення спорів щодо порядку володіння й користування земельною ділянкою застосовуються також у випадку, коли належний особам на праві спільної власності жилий будинок, господарські будівлі та споруди розташовані на земельній ділянці, яка знаходиться в їх користуванні до її приватизації або за договором оренди. Порядок користування земельною ділянкою, на якій розташований належний співвласникам житловий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається, насамперед, їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, у зв`язку з чим при застосуванні статті 88 ЗК України при вирішенні спорів між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або житловий будинок, слід брати до уваги цю угоду. Статтею 107 ЗК України передбачено, що основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації. У разі неможливості виявлення дійсних меж їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки. Якщо фактичне використання ділянки неможливо встановити, то кожному виділяється однакова за розміром частина спірної ділянки. У випадках, коли в такий спосіб визначення меж не узгоджується з виявленими обставинами, зокрема з встановленими розмірами земельних ділянок, то межі визначаються з урахуванням цих обставин. Відповідно до ч.1 ст. 317, ч.1 ст. 319 ЦК України кожен власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч.ч. 3-5 ст. 319 ЦК України усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян. При вирішенні спору про встановлення порядку користування земельною ділянкою, визначаючи варіанти користування, суд повинен виходити з розміру часток кожного зі співвласників на нерухоме майно, наявності порядку користування земельною ділянкою, погодженого власниками або визначеного на підставі відповідного договору, оформленого у встановленому законом порядку. Якщо суд встановить, що співвласники визначили порядок користування й розпорядження земельною ділянкою, для зміни якого підстав немає, він ухвалює рішення про встановлення саме такого порядку. Якщо ж погодженого або встановленого порядку користування земельною ділянкою немає, то суд встановлює порядок користування земельною ділянкою з дотриманням часток кожного співвласника у нерухомому майні та забезпеченням вільного користування кожним зі співвласників належним йому майном. Позивачка просить встановити порядок користування земельною ділянко, відповідно до варіанту 1 висновку експерта, яким встановлено порядок користування земельною ділянкою, площею 3430 кв.м, згідно якого [PERSON] пропонується виділити земельні ділянки площею 0,2155га, 0,0026 га, 0,0050 га, що в загальному становить 0,2231 га., а [PERSON] та [PERSON] виділити в користування земельні ділянки площею: 0,0926 га, 0,0062 га, 0,0043 га, 0168 га, а всього 0,1199 га. При цьому, позивачем не надано доказів тому, що між сторонами існує спір щодо порядку користування земельною ділянкою, на якій розташовано житловий будинок з надвірними будівлями, оскільки сама позивач в судовому засіданні вказала, що вона користується спірною земельною ділянкою вже близько 30 років, однак вона просить усунути перешкоди в користуванні подвір`ям, а саме що їй створюються перешкоди в користуванні сараєм та псуються її речі. Крім того, варіантом №1 висновку експерта, який просить взяти до уваги при встановленні порядку користування земельною ділянкою представник позивача, будуть порушуватися права позивача та відповідачів, оскільки відповідно до рішення Хмельницького районного суду від 20 серпня 1996 року було виділено у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,293 га та [PERSON] , (яка померла [INFO] та правонаступником якої є [PERSON] ), [PERSON] земельну ділянку площею 0,147 га., а всього 0,44 га., а відповідно до вказаного варіанту встановлюється порядок користування земельною ділянкою площею 0,343 га, при цьому [PERSON] буде виділено земельна ділянка площею 0,2231 га, а [PERSON] та [PERSON] відповідно 0,1193 га., що є меншою площею ніж було їм виділено рішенням суду. Також, судом встановлено на підставі свідчення свідків та висновку експерта, що фактичний порядок користування земельною ділянкою, який існує на даний час, встановився між сторонами близько 30 років назад та не відповідає варіанту №1 встановлення порядку користування земельною ділянкою, що відображено у висновку експерта №541/017. А тому позовні вимоги в частині встановлення порядку користування земельною ділянкою відповідно до варіанту №1 висновку експерта №541/017, задоволенню не підлягають. Вирішуючи позовні вимоги в частині усунення перешкод в користуванні належним позивачу житловим будинком, господарськими будівлями та спорудами, а також земельною ділянкою по [ADDRESS] шляхом демонтажу парканів та споруд, які було встановлено відповідачами після набрання законної сили ухвалою Хмельницького районного суду від 20 серпня 1996 року про затвердження мирової угоди, а саме господарської будівлі з легких конструкції, дерев`яної альтанки, суд враховує, що ч. 2 ст. 152 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач не надав до суду належних та допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які посилався під час звернення до суду із даним позовом. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: dismissed