Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до Берегівського районного суду з позовом до Берегівської державної нотаріальної контори, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача реєстраційна служба Берегівського районного управління юстиції, про скасування заборони відчуження нерухомого майна. Позов мотивований тим, що на підставі договору купівлі-продажу від 19 вересня 2001 року, посвідченого Берегівською державною нотаріальною конторою, позивачці на праві власності належить 1/2 частини житлового будинку, розташованого за адресою [ADDRESS]. Державну реєстрацію вказаного правочину проведено Берегівським районним бюро технічної інвентаризації, про що вчинено запис за № 962 у реєстровій книзі № 1 від 20 вересня 2001 року. На даний час позивачка має намір подарувати належну їй на праві приватної власності частину будинку своєму онуку, однак, нею з'ясовано, що укласти договір дарування вказаного нерухомого майна є неможливим, оскільки згідно відомостей Державного реєстру речових прав щодо вказаного будинку накладено заборону відчуження, яку накладено відповідачем Берегівською державною нотаріальною конторою на підставі договору довічного утримання від 10 жовтня 1969 року. Позивачка просила скасувати зазначену заборону як таку, що заважає їй правомірно розпоряджатися належним майном і таку, що не має правових підстав. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] у судове засідання не з'явилися, подали до суду спільну заяву, в якій просили суд розглянути справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просили позов задоволити. Представник відповідача Берегівської держнотконтори у судове засідання не з'явився, згідно поданого листа, просили справу розглянути у їх відсутності. Від третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача реєстраційної служби Берегівського районного управління юстиції Закарпатської області до суду надійшов лист, відповідно до якого не заперечили проти заявлених вимог і просили розглянути справу без їх участі на розсуд суду; у судове засідання також не з'явилися. Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Згідно зі ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожен має право на захист власних прав та охоронюваних законом інтересів. Відповідно до ст. 13 Конституції України, державою гарантується захист права власності. Згідно із ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Власник майна має безумовне право розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном, які не пов'язані із позбавленням права володіння чи користування майном - ст. ст. 319, 391 цього ж Кодексу. Заборона відчуження нерухомого майна накладена на підставі договору довічного утримання від 10 жовтня 1969 р., укладеного між [PERSON] та [PERSON], посвідченого Берегівською державною нотаріальною конторою, про що в реєстрі вчинено за № 4374/1462. В подальшому, на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 15 жовтня 1996 року, право власності на вказаний будинок перейшло від [PERSON] (набувача за договором довічного утримання) її спадкоємцю - [PERSON], право спадкоємця посвідчене Берегівською державною нотаріальною конторою та зареєстровано в реєстрі за № 1-3892. В свою чергу - [PERSON] відчужив належний йому на той час будинок [PERSON] та [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 21 жовтня 1996 року посвідченого Берегівською державною нотаріальною контрою, про що в реєстрі вчинено запис за № 3-3981. Позивачка [PERSON] придбала вказаний будинок 19 вересня 2001 року, за нотаріально посвідченим договором купівлі продажу та зареєструвала своє право у Державному реєстрі прав, про що свідчить Реєстраційний напис на правочині, вчинений Берегівським районним бюро технічної інвентаризації. Із викладеного вбачається, дійсно, наявна в Державному реєстрі прав заборона відчуження належного позивачу будинку, накладена у 1969 році, на даний час не має жодних юридичних підстав, а тому підлягає скасуванню судом, як така, що порушує гарантоване законом право власності позивачки на нерухоме майно.

Outcome: approved