Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивовано тим, що шлюб між сторонами був зареєстрований 17.01.2014 року. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Проте сімейне життя подружжя не склалось, останніх вісім місяців сімейного життя між сторонами поступово погіршувалося, чоловік не піклувався про створення нормальних стосунків в сімї, постійно приходив додому напідпитку, принижував і лаяв мене вагітну та малолітню доньку Іванну від першого шлюбу. Між сторонами постійно виникали сварки та бійки, другу половину вагітності позивач постійно ходила під моральним тиском та напругою, що вкрай негативно відбивалося на позивачу та ненародженій дитині. 25.12.2014 року відповідач вів себе взагалі непристойно, простягав руки, що змусило позивача викликати міліцію. Цієї ж ночі після великого скандалу відповідач вигнав позивача з двома дітьми на вулицю на мороз. Тривалий час сторони проживають окремо, не підтримують будь яких сімейних відносин, не ведуть спільного господарства, що і стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач позов підтримала за обставин викладених в ньому, просила позов задовольни, не заперечувала щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявилась, з невідомих суду причин. Враховуючи думку позивача, вимоги ст. ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача, постановивши по справі заочне рішення. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про шлюб 17.01.2014 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблено актовий запис №59 (а.с.4). Відповідно до свідоцтва про народження батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]В.(а.с.9). Позов про розірвання шлюбу не може бути предявлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протраву поведінку, яка містить ознаки злочину, щодо другого з подружжя або дитини (ч.2 ст.110 СК України). Пунктом 9 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 року позов про розірвання шлюбу не може бути пред'явлено протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки злочину щодо другого з подружжя або дитини. Вказане обмеження стосується як чоловіка, так і дружини, включаючи випадки коли дитина народилася мертвою або померла до досягнення нею одного року. Встановивши зазначені обставини, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі за заявою про розірвання шлюбу, а якщо воно було відкрито, - припиняє провадження у справі. Ухвали такого роду не є перепоною для повторного звернення до суду з тих самих підстав у зв'язку зі зміною обставин, згаданих у вказаній нормі. Враховуючи вимоги ст. 110 СК України, а також те, що позивачем не надано доказів, щодо протиправної поведінки [PERSON], яка містить ознаки злочину, та наявності малолітньої дитини, яка не досягла одного року, суд вважає за необхідне в задоволені позову відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed