Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання останнього такого, що втратив право на користування житловим приміщенням в будинку [ADDRESS]. В обґрунтування вимог позову покликається на те, що [PERSON] являється її сином, який у вересні 2012 року покинув будинок і з того часу не проживає у такому. Місце проживання останнього їй не відомо, добровільно знятись з реєстрації він відмовився. У зв'язку з тим, що вона не може оформити субсидії, а оплачувати комунальні послуги за відповідача їй важко, вимушена звернутись до суду з позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування житлом, що у [ADDRESS]. В судовому засіданні [PERSON] позовну заяву підтримала, дала аналогічні пояснення, що й її мотиви. Просить позов задовольнити. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був належно та вчасно повідомлений, подав заяву про слухання справи у їх відсутності. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час і місце повідомлявся належним чином, за місцем реєстрації не проживає. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачки, опитавши свідків [PERSON], [PERSON], вивчивши матеріали справи, приходить до висновку що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Згідно ч.1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку. Як вбачається з копії будинкової книги у будинку № 90, що по вул. Калініна у м.Марганці прописаний [PERSON] (а.с.10). Актом « 38 кварталу» Марганецької міської ради від 17 грудня 2013 року встановлено, що у будинку [ADDRESS] прописані [PERSON], [PERSON], останній у спірному будинку не проживає, одружений та проживає у с.Красногригорівка (а.с.11). Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житлом. Відповідно до п.14 Тимчасового порядку реєстрації фізичних осіб від 16 січня 2003 року, на підставі рішення суду про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням чи права власності на квартиру, особа знімається з реєстраційного обліку. Суд відмовляє у задоволенні позовних вимог про зняття з реєстрації, оскільки зняття з реєстрації віднесено до компетенції органів державної влади та відсутні дані про порушення ними прав позивача. У разі відмови Марганецьким МВ УМВС України в Дніпропетровській області здійснити зняття з реєстрації відповідача на підставі рішення суду, такі дії можуть бути оскаржені в порядку, встановленому КАС України. Враховуючи те, що відповідач не проживає у спірному житлі, однак продовжує бути зареєстрованим у ньому, суд приходить до висновку, що його слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням у будинку 90, що по вул. Калініа у м. Марганці. Судові витрати підлягають стягненню з Відповідача на підставі ст.. 88 ЦПК України. Тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково.

Outcome: approved