Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-17 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянськомурайонах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області про звільнення майна з-під арешту на квартиру за адресою: [ADDRESS] , який зареєстровано в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна № 1286739. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що є співвласником квартири за адресою: [ADDRESS] . Іншими співвласниками у зазначеній квартирі є [PERSON] (колишній чоловік), [PERSON] (син), [PERSON] (донька). Позивач вирішила подарувати свою частину квартири доньці для чого звернулась до приватного нотаріуса, де дізналася, що на її квартиру накладено арешт 08.09.2004 року за № 1286739 Першою харківською державною нотаріальною конторою (доказом наявності арешту є копія інформаційної довідки № 152657727). На звернення Позивачки Перша державна нотаріальна контора надала їй копію супровідного листа Відділу державної виконавчої служби управління юстиції Фрунзенського району м. Харкова № 03-07/В-8 від 31.08.2004 р. та копію повідомлення про накладення заборони відчуження об`єктів нерухомого майна Встановлено, що 31.08.2004 р. була винесена Постанова ВДВС Фрунзенського РУЮ у м. Харкові серія АА № 714248 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, а саме арешт квартири за адресою: [ADDRESS] . На адвокатський запит № 2 від 13.02.2019 р. Відповідачем було надано відповідь № 6116 від 19.02.2019 р. з якої вбачається що згідно перевірки алфавітного показника за 2004 рік на виконання надходив виконавчий документ про стягнення з [PERSON] ( колишнього чоловіка Позивача) на користь ЗАТ «АІСЕ Україна» боргу у розмірі 24786,56 гривень. Також на виконані перебували виконавчі провадження № 10945881 та № 38392233 про стягнення з [PERSON] на користь КП «Теплові мережі» боргу у розмірі 5481, 49 грн. та 555,00 грн., які фактично виконані та закриті згідно до п.8 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження». Крім того, Відповідач повідомив, що надати більш детальну інформацію про виконавчі провадження не виявляється можливим, надати витребувані адвокатом постанови серії АА № 71428 про арешт майна від 31.08.2004 р. немає можливості оскільки виконавчі провадження знищені відповідно до п. 9.9. Порядку роботи з документами в органах виконавчої служби, затвердженого Наказом МЮУ № 2274/5 від 25.12.2008 р. строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 роки. Також Відповідач повідомив, що на цей час на примусовому виконанні у відділі відсутні виконавчі провадження де боржником є [PERSON] та [PERSON] . Таким чином, згідно до офіційної відповіді Відповідача вбачається, що виконавче провадження за яким було у 2004 році накладено арешт на квартиру Позивачки закінчено у зв`язку із його виконанням, нових виконавчих проваджень де Позивачка чи її колишній чоловік є боржниками немає. В судове засідання позивач не з`явилась, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити. Представник Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судових засідань повідомлявся належним чином, причин неявки в судові засідання не повідомив, відзив на позов до суду не подано. Згідно ч.2 ст.43 ЦПК України відповідач зобов`язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов`язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред`явленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідачів свідчить про їх небажання захищати свої процесуальні права. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно ч.4 ст.223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до ст.41 Конституції кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до вимог ст.16 ЦК України визначено способи захисту порушеного права, в тому числі щодо припинення дії, що порушує право. Відповідно до вимог ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Позивач [PERSON] є співвласником квартири за адресою: [ADDRESS] . Вказана квартира набута [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 05 липня 2002 року за реєстраційний № 8-02-230689. Судом встановлено, що постановою державного виконавця ВДВС Фрунзенського РУЮ у м. Харкові від 31.08.2004 р. серія АА № 714248 накладено арешт на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження, а саме арешт квартири за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з відповіді № 6116 від 19.02.2019 р, наданої Міжрайонним відділом державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, встановлено що згідно перевірки алфавітного показника за 2004 рік на виконання надходив виконавчий документ про стягнення з [PERSON] ( колишнього чоловіка Позивача) на користь ЗАТ «АІСЕ Україна» боргу у розмірі 24786,56 гривень. Також на виконані перебували виконавчі провадження № 10945881 та 38392233 про стягнення з [PERSON] на користь КП «Теплові мережі» боргу у розмірі 5481, 49 грн. та 555,00 грн., які фактично виконані та закриті згідно до п.8 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження». Більш детальну інформацію про виконавчі провадження не виявляється можливим, надати постанови серії АА № 71428 про арешт майна від 31.08.2004 р. немає можливості оскільки виконавчі провадження знищені відповідно до п. 9.9. Порядку роботи з документами в органах виконавчої служби, затвердженого Наказом МЮУ № 2274/5 від 25.12.2008 р. строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 роки. Також встановлено, що на цей час на примусовому виконанні у відділі відсутні виконавчі провадження де боржником є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Таким чином, позивач не була боржником у виконавчому провадженні, на даний час виконавче провадження закінчено, Закон України «Про виконавче провадження»надає можливість зняття арешту судом у випадку, коли такий арешт підлягає зняттю, проте державний виконавець не може його зняти самостійно у відповідності до вимогЗакону України «Про виконавче провадження». За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved