Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту смерті, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] року в м.Сімферополь, АР Крим померла її донька [PERSON], що підтверджується медичним свідоцтвом про її смерть виданого 30 січня 2018 року Республіканською дитячою клінічною лікарнею АР Крим. Звернувшись до Генічеського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Херсонській області з проханням видати свідоцтво про смерть її доньки, отримала відмову, оскільки згідно ст. 9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян на тимчасово окупованій території» від 15 квітня 2014 року всі документи, які видані органами окупованої території вважаються недійсними, включаючи і документи про факт смерті. Тому, просить суд встановити факт смерті її доньки, даний факт їй необхідно встановити для того, щоб у неї на руках був документ, який підтверджує факт смерті дитини. В судовому засіданні заявник підтримала вимоги, посилаючись на обставини, викладені в заяві та просить їх задовольнити. Представник зацікавленої особи до суду не з'явися, проте надіслав до суду заяву в якій просив розглядати справу у їх відсутність, проти задоволення заяви не заперечує. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, про те, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав, встановив наступні факти і відповідні ним правовідносини. Факт того, що [PERSON] є матір'ю померлої [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження останньої, серії [NUMBER] виданого Генічеським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, в якому в графі матір зазначено- [PERSON] (а.с. 7). Згідно медичного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 30 січня 2018 року виданого Республіканською дитячою клінічною лікарнею АР Крим - [PERSON], [INFO] померла в м.Сімферополь, Республіки Крим [INFO] року від некротизируючого ентероколітиу новородженого (а.с.8). Згідно з п. 1 ст.3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визначається тимчасово окупованою територією. Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. З аналізу вищенаведеного законодавства, суд приходить до висновку, що медичне свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 30 січня 2018 року виданого Республіканською дитячою клінічною лікарнею АР Крим, тобто органом, який створений та діє у порядку не передбаченому законом, є недійсним і не створює правових наслідків, що позбавляє [PERSON] яка є громадянинкою України, зареєструвати факт смерті та реалізувати інші права та обов'язки, пов'язані зі смертю доньки. Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Пунктом 8 ч.1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Судом встановлено, що орган державної реєстрації актів цивільного стану не має можливості зареєструвати смерть фізичної особи у відповідності до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/2 від 18 жовтня 2000 року. Так п.5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану передбачено підстави для проведення державної реєстрації смерті фізичної особи. При відсутності підстав для державної реєстрації смерті, визначених у цьому пункті, державна реєстрація смерті проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті фізичної особи. На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що заявник не має можливості надати документи, необхідні для проведення державної реєстрації смерті своєї доньки, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог [PERSON] щодо встановлення факту смерті її доньки, оскільки реєстрація смерті не можлива без відповідного рішення суду, а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved