Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до Рубіжанського міського суду Луганської області із позовною заявою до [PERSON] , якою просить усунути перешкоди у користуванні житловим приміщенням у будинку [ADDRESS] шляхом визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням у будинку [ADDRESS] . Ухвалою від 09 листопада 2021 року у справі було відкрито провадження. Справу вирішено розглянути за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 09 грудня 2021 року, о 08 годині 45 хвилин, у приміщенні зали судових засідань Рубіжанського міського суду Луганської області. 09 грудня 2021 року в судове засідання учасники справи не з`явились, були повідомлені належним чином. Позивач просила розгляд справи здійснити за її відсутності, не заперечувала розгляду справи у заочному порядку та ухвалення заочного рішення. Відповідач причини неявки у судове засідання не повідомила. У зв`язку із чим, а також в силу положень частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, а фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідач правом на подачу відзиву на позов не скористалась, і будь-які докази суду не надала, позивач не заперечує проти розгляду справи та вирішення справи у заочному порядку. Тому суд, на підставі частини 1 статті 280 ЦПК України, здійснював розгляд справи за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів (у заочному порядку), про що судом була постановлена ухвала без виходу до нарадчої кімнати. Позиції учасників у справі. Позиція позивача, полягала в тому, що будинок [ADDRESS] , належить їй на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу. В зазначеній квартирі має зареєстроване місце проживання колишній власник будинку - [PERSON] , яка вже тривалий час у квартирі не проживає. Відповідач добровільно не здійснила зняття з реєстрації місця проживання по вищевказаній адресі. А це заважає позивачу повною мірою використовувати свої повноваження власника на вільне використання та розпорядження майном. Позиція відповідача у справі суду не відома, оскільки остання своїм правом на надання суду відзиву на позов не скористалась. Оцінка суду щодо фактів. 15 грудня 2020 року, [PERSON] , яка діяла на підставі довіреності від імені [PERSON] продала, а [PERSON] купила будинок [ADDRESS] (а.с.6-7). І того ж дня, [PERSON] зареєструвала своє право приватної власності на придбаний нею будинок (а.с.21-22,23-24). На момент укладення договору купівлі-продажу будинку, [PERSON] , як колишній власник, мала право користування цим будинком та зареєстроване місце проживання в ньому та у добровільному порядку, зняття з реєстрації свого місця проживання у цьому будинку, не здійснила (а.с.8,14). 26 жовтня 2021 року, [PERSON] звернулася до Рубіжанського міського суду Луганської області із позовом до [PERSON] , якою просить усунути перешкоди у користуванні житловим приміщенням у будинку [ADDRESS] шляхом визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням у будинку [ADDRESS] (а.с. 1-2). Оцінка суду щодо права. Відповідно до положень частини першої статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно з частиною першою статті 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Отже, саме власникам майна належать правомочності володіння, користування і розпорядження майном, що підтверджується і положеннями частини першої статті 317 Цивільного кодексу України (надалі за текстом - ЦК України), позбавити яких, власника можна тільки на умовах передбачених законом. Так, з огляду на положення пункту першого частини першої статті 346 ЦК України, право власності, а значить і право користування, як одна з його складових, припиняється у разі відчуження власником свого майна. Судом встановлено, що у зв`язку із продажем позивачу будинку [ADDRESS] , у [PERSON] припинилось право власності на вказаний будинок, а тому вона втратила усі правомочності власника щодо цього будинку, й у тому числі право користування. З огляду на це, відповідача слід визнати такою, що втратила право користування зазначеним будинком у зв`язку з відчуженням будинку. За таких обставин, а також з огляду на те, що відповідач продовжує бути зареєстрованою в будинку [ADDRESS] (а.с.8,14), за відсутності права користування ним, суд констатує що така обставина дійсно створює перешкоди позивачу у користуванні своєю власністю, які слід усунути. Способом усунення таких перешкод буде визнання відповідача такою, що втратила право користування зазначеним будинком, про що власне і просить позивач. Висновок суду по суті позовних вимог. З огляду на наведене, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. Таким чином,

Outcome: approved