Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області з позовом до [PERSON], Кам'янець-Подільського МВ УМВС України у Хмельницькій області про надання дозволу на виїзд неповнолітніх громадян України за кордон, вказавши третьою особою, без самостійних вимог на предмет спору орган опіки та піклування Кам'янець-Подільської міської ради. Позовні вимоги мотивувала тим, з 2009 по 2012 рік спільно проживала та вела спільне господарство з [PERSON], фактично між ними існували шлюбні відносини, без державної реєстрації, під час яких народився син [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Після припинення шлюбних відносин відповідач не цікавиться життям, здоров'ям неповнолітніх дітей, не бере участі у їх вихованні та добровільно не надає кошти на їх утримання. З метою відпочинку, оздоровлення і розширення світогляду бажає з неповнолітніми дітьми виїхати за кордон, однак відповідач безпідставно відмовляє їй в надані дозволу на виїзд неповнолітніх за межі України, не вказавши будь-яких підстав для такого рішення. Просить суд надати дозвіл на виготовлення проїзного документу неповнолітнім та дозволити тимчасовий виїзд за кордон України позивачу з неповнолітніми дітьми [PERSON] та [PERSON] без згоди та супроводу батька протягом десяти років. Представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги [PERSON] про надання дозволу на виїзд неповнолітніх дітей за кордон України та пояснив, що дане буде відповідати інтересам неповнолітніх дітей позивача і сприятиме розширенню їхнього світогляду. Відповідач не вмотивовано відмовляє позивачу в надані дозволу на виїзд дітей за кордон, не сплачує аліменти на утримання дітей та не цікавиться життям останніх, а тому просив задоволити позовні вимоги. Представник служби у справах дітей Кам'янець-Подільської міської ради в судовому засіданні Кондаурова Н.М. не заперечує проти задоволення позовних вимог позивача, однак пояснила, що підстав для задоволення позовних вимог в частині зобов'язання видачі проїзного документа для дитини немає, оскільки позивач не надала суду відомостей про відмову у видачі їй проїзного документа для дитини, а також документів, що вона за таким зверталась. Поряд з- тим частково підтримує вимоги в частині надання дозволу на виїзд дитини за кордон з матір'ю без згоди батька, терміном на строк дії проїзного документа дитини. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності за участю її представника. В судове засідання відповідач [PERSON] повторно без поважних причин не з'явився про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив та не подав заяви про розгляд справи у його відсутності. Представник відповідача Кам'янець-Подільського МВ УМВС України у Хмельницькій області в судове засідання не з'явився, однак подав заяву заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги позивача визнають в повному обсязі. Суд вважає, що справу можна розглянути у їх відсутності при наявних у справі матеріалах. Суд, заслухавши думку учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовна заява [PERSON] до [PERSON], Кам'янець-Подільського МВ УМВС України у Хмельницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору орган опіки та піклування Кам'янець-Подільської міської ради про надання дозволу на виїзд неповнолітніх громадян України за кордон, підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно до вимог ч. 2 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно до ст.ст. 1,2 Закону України «Про охорону дитинства», батьки зобов'язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. З ксерокопії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серії [NUMBER], актовий запис №193, вбачається що батьками останнього є [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Відповідно до ксерокопії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серії [NUMBER], актовий запис №186, вбачається що батьками останнього є [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). У відповідності до вимог ч.3 ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або супроводі, які уповноважені ними. Згідно до вимог до п. 3 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 25.08.2010 року № 724), перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюється лише за згодою обох батьків та в їх супроводі або супроводі осіб, уповноважених ними. Відповідно до п.п.2 п.4 вказаних Правил виїзд дитини віком до 16 років за межі України у супроводі одного з батьків без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків здійснюється на підставі рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Позивач бажає та має можливість виїхати разом з неповнолітніми дітьми за межі України, з метою оздоровлення останніх, а також хоче здійснити для дітей закордонні екскурсії для її всесторонього розвитку, однак не може отримати дозвіл на виїзд дітей від відповідача. Згідно ч.1 ст.18 Конвенції про права дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до положень п.2 ч.2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Враховуючи вимоги ч.21 ст. 3 Конвенції про права дитини норму про приділення першочергової уваги як найкращому забезпеченню інтересів дитини, суд вважає, що право дитини на вільне пересування та виїзд за кордон не може бути обмежене, а виїзд дитини за кордон не порушує права [PERSON], як батька дитини. Згідно з вимогами п.3 ч.2 ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», проїзний документ на дитину оформлюється терміном на три роки або до досягнення нею 18 річного віку. За таких обставин

Outcome: dismissed