Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу до [PERSON], в якій зазначає, що 06 травня 2006 року в Міловській сільській раді Великобурлуцького району Харківської області дані особи між собою зареєстрували шлюб. Від сумісного проживання дітей не мають. На обґрунтування позову вказала, що перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 06 травня 2006 року в Міловській сільській раді Великобурлуцького району Харківської області, актовий запис 02. Від шлюбу сторони дітей не мають. Через відсутність взаємного порозуміння спільне сімейне життя припинено з 2007 року. В звязку із цим [PERSON] звернулась до суду із даним позовом, в якому просить їхній із відповідачем шлюб розірвати. Позивач [PERSON] про розгляд даної справи була повідомлена належним чином, судову повістку отримала 15 липня 2017 року (а.с.19), на адресу суду подала заяву, в якій просить розглядати справу без її участі. Прізвище просила залишити їй «Фендрикова» (а.с.21). Також не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.22). Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Судом за адресою місця проживання відповідача було направлено судову повістку про виклик до суду, яку адресат відмовився отримувати, про що свідчить відмітка на конверті з рекомендованим поштовим відправленням (а.с.20). Відповідно до ч.8 ст.76 ЦПК України у разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідач не зявився на судовий розгляд справи, про причини неявки суд не повідомив, хоча був завчасно повідомлений про час та місце розгляду справи в суді, заяви про розгляд справи у його відсутності не надав,\~та позивач не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.22), суд рахує за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2\~ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши надані сторонами документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON], дошлюбне прізвище «Товт» та [PERSON] зареєстрували шлюб 06 травня 2006 року в Міловській сільській раді Великобурлуцького району Харківської області, актовий запис 02 (а.с.03). Від спільного життя сторони дітей не мають. Судом встановлено, що з 2017 року шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, шлюб існує лише формально. Позивач в заяві підтримала позовні вимоги та просила шлюб розірвати. В зв'язку з цим суд вважає, що вжиття заходів щодо збереження сім'ї не може дати позитивного результату та буде суперечити інтересам сторін і впливати на їх психоемоційний стан, а тому шлюб слід розірвати. \~\~ За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження їх сімї стали неможливими, оскільки це суперечить інтересам обох і згідно ч.1 ст.110, ст.112 СК України, шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню. За змістом ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач виявила бажання після розірвання шлюбу залишити прізвище - «Фендрикова». Із матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] є інвалідом 2-ї групи загального захворювання і це підтверджено довідкою МСЕК, серія 12 ААА № 469671 (а.с.09). Оскільки позивач є інвалідом 2-ї групи, тому при подачі позовної заяви до суду, вона була звільнена від оплати судового збору у розмірі 640 грн. 00 коп. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено\~рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. В звязку з чим, у відповідності до вимог\~ч.3 ст.88 ЦПК України, дані витрати підлягають до стягнення з відповідача [PERSON] на користь держави.

Outcome: approved