Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що з відповідачем по справі перебуває в шлюбі, який зареєстровано 20.09. 2013 року. З січня 2015 року вони стали проживати окремо. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Відповідач в добровільному порядку не надає допомоги по утриманню малолітнього сина, у звязку з чим позивач ставить питання про стягнення з відповідача в її користь аліментів на утримання малолітньої дитини в розмірі 600,00 гривень щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач подала заяву в якій вказала, що позов вона підтримує повністю, просить позов задовольнити та розглянути справу за її відсутності Позивачка в своїй заяві вказує , що вона не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач на судовий розгляд не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Свідченням того, що відповідачу відомо про розгляд справи в Ковельському міськрайонному суді є розписка про вручення судової повістки. Беручи до уваги, що зібраних у справі доказів достатньо для вирішення позову по суті та зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. З копії свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ЕГ № 083973 слідує, що шлюб між сторонами по справі укладено 20.09.2013 року, про що складено відповідний актовий запис № 21. З копії свідоцтва про народження дитини вбачається, що [PERSON] , народився 05.09.2014 року, батьками якого є сторони по справі. Згідно ст. 180 СК України, обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. За домовленістю між батьками дитини, той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні, а у разі недосягнення такої згоди - кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду. Із позовної заяви вбачається, що відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання малолітньої дитини, яка проживає разом із матір'ю, а тому з відповідача слід стягувати аліменти на утримання малолітнього сина. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, за заявою платника або одержувача аліменти можуть бути визначені у твердій грошовій сумі. Таким чином, враховуючи матеріальне становище сторін, а також враховуючи, що місячний прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років згідно Закону України «Про державний бюджет на 2015 рік» з 1 грудня 2015 року становить 1167 гривень, суд приходить до висновку що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягає до задоволення повністю, і що з [PERSON] в користь [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] слід стягнути аліменти в розмірі 600,00 гривень щомісячно, починаючи з 22.09.2015 року та до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць . Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 487,20 грн.

Outcome: approved