Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом в якому просить стягувати щомісячно з відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% відсотків від прожиткового мінімуму доходів громадян на дитину відповідного віку починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач в добровільному порядку не надає їй матеріальної допомоги на утримання сина. Також позивач просить стягувати з відповідача щомісячно аліменти на її утримання в розмірі 500,00 гривень, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною [PERSON], трирічного віку, тобто до 28 квітня 2019 року, мотивуючи тим, що через малолітній вік дитини вона не має змоги працювати, в зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги з боку відповідача батька дитини. Позивач надала суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує, та просить їх задовольнити (а.с.14). Відповідач також надав суду письмову заяву в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає повністю, та не заперечує проти задоволення позову (а.с.15). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів з відповідача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження (а.с.3), [PERSON] і [PERSON] мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Як вбачається з позовної заяви, сторони з грудня 2013 року перебували у фактичних шлюбних відносинах, без реєстрації шлюбу. В травні 2016 року шлюбні відносини між ними припинені, проживають вони окремо, спільне господарство не ведуть. Дитина проживає разом з матірю [PERSON] У відповідності зі ст.ст.180, 183 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У разі спору розмір аліментів визначається судом. У відповідності зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище і стан здоров'я дитини та платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків, дружини. Відповідно до ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Частинами 2, 4 ст.84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини, до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Оскільки позивач не має змоги працювати, у звязку з доглядом за дитиною до досягнення нею трирічного віку, вона потребує матеріальної допомоги з боку відповідача - батька дитини. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує, що відповідач є працездатною особою, інших утриманців не має. Утримання малолітньої дитини потребує значних матеріальних коштів, зокрема, на придбання дитячого харчування, одягу, предметів гігієни, ліків тощо. Позивач не в змозі самостійно забезпечити утримання дитини, а через її малолітній вік вона не має змоги працювати. За таких обставин суд вважає що вимоги позивача про стягнення аліментів є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Враховуючи викладене,

Outcome: approved