Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] яка також діє в інтересах неповнолітнього [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , яка також діє в інтересах неповнолітнього [PERSON] , [PERSON] про визнання договорів купівлі-продажу дійсними. Як вбачається позивачем заявлено чотири позовні вимоги, а саме визнати дійсним: -договір купівлі-продажу № 94/1134 від 30 грудня 1994 року народження, укладений між [PERSON] та [PERSON] щодо купівлі-продажу 287/1000 частин квартири [ADDRESS] та зареєстрований на Одеській універсальній товарній біржі GIP 30 грудня 1994 року під № 94/1134; -договір купівлі-продажу № 94/0743 від 21 листопада 1994 року, укладений між [PERSON] , [PERSON] , яка діяла від свого імені та від імені свого неповнолітнього сина, [PERSON] , та [PERSON] щодо купівлі-продажу 259/1000 частин квартири [ADDRESS] та зареєстрований на Одеській універсальній товарній біржі GIP 21 листопада 1994 року під № 94/0743; -договір купівлі-продажу № 94/0834 від 01 грудня 1994 року, укладений між [PERSON] , [PERSON] , яка діяла від свого імені та від імені свого неповнолітнього сина, [PERSON] , та [PERSON] щодо купівлі-продажу - 292/1000 частин квартири [ADDRESS] зареєстрований на Одеській універсальній товарній біржі GIP 01 грудня 1994 року під № 94/0834; -договір купівлі-продажу № 94/1125 від 29 грудня 1994 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] щодо купівлі-продажу 162/1000 частин квартири [ADDRESS] та зареєстрований на Одеській універсальній товарній біржі GIP 29 грудня 1994 року. Суд, відкриваючи провадження у справі, проаналізувавши матеріали справи, прийшов до висновку, що розгляд разом зазначених позовних вимог є недоцільним, з підстав того, що вказані позовні вимоги мають різний предмет спору та інше коло учасників справи. Тому, з урахуванням вищевикладеного, суд прийшов до висновку відкрити провадження в частині позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про визнання дійсним договір купівлі-продажу 287/1000 частин квартири [ADDRESS] та зареєстрований на Одеській універсальній товарній біржі GIP 30 грудня 1994 року під № 94/1134. [PERSON] обґрунтовує позовні вимоги тим, що 30 грудня 1994 року позивачем придбано 287/1000 квартири за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу № 94/1134, зареєстрованому на Одеській універсальній товарній біржі GIP. Згідно вищевказаного договору відповідач [PERSON] продав 287/1000 вказаної квартири, за 60 000 000 (шістдесят мільйонів) крб., які сплачено [PERSON] [PERSON] в повному обсязі. При укладенні договору сторонами досягнуто всіх істотних умов, договір виконано сторонами у повному обсязі. В договорі зазначено, що договір подальшому нотаріальному посвідченню не підлягає. Під час укладення договору позивачу не було відомо, що зазначена угода має бути нотаріально посвідчена. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 04 лютого 2020 року відкрито провадження по цивільній справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 09 квітня 2020 року. У судове засідання 09 квітня 2020 року належним чином сповіщені учасники справи не з`явились. Позивач звернувся до суду з заявою про розгляд справи без особистої участі позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач про причини неможливості прибуття не повідомив. Судом проголошено перерву на 28 липня 2020 року. У судове засідання 28 липня 2020 року з`явився позивач. Належним чином сповіщений відповідач до суду не з`явився, про причини неможливості прибуття не повідомив. Судом проголошено перерву на 04 листопада 2020 року. У судове засідання 04 листопада 2020 року належним чином сповіщені учасники справи не з`явились. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без особистої участі сторони позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач про причини неможливості прибуття у судове засідання не повідомив. Справа слуханням відкладена на 08 грудня 2020 року. У судове засідання 08 грудня 2020 року належним чином сповіщені учасники справи не з`явились. Відповідач про причини неможливості прибуття у судове засідання не повідомив. Суд, з урахуванням наявності заяви позивача про розгляд справи без особистої участі та неявки належним чином сповіщеного відповідача, вважає за доцільне розглянути справу на підставі наявних в матеріалах справи доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 30 грудня 1994 року позивачем придбано 287/1000 квартири за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу № 94/1134, зареєстрованому на Одеській універсальній товарній біржі GIP, що підтверджується копією вказаного договору. Згідно вищевказаного договору відповідач [PERSON] продав 287/1000 вказаної квартири, за 60 000 000 (шістдесят мільйонів) крб., які сплачено [PERSON] [PERSON] в повному обсязі. Судом також встановлено, що умови договору сторонами були виконані повністю, тобто позивач передав, а відповідач прийняв грошову суму у розмірі 60 000 000 (шістдесят мільйонів) крб. за продаж частини вищевказаної квартири. 16 січня 1995 року договір було зареєстровано в Одеському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості за реєстровим № 70 стр. 51 кн. 112 пр., про що на договорі зроблено відмітку. До теперішнього часу [PERSON] мешкає у вказаній квартирі, сплачує комунальні платежі та несе інші витрати, пов`язані з утриманням квартири. Позивач не має змоги розпорядитись вищевказаною квартирою у зв`язку з відсутністю нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу від 30 грудня 1994 року за № 94/1134. Спірний договір був підписаний сторонами 30 грудня 1994 року, тобто у період дії ЦК Української РСР 1963 року, то застосуванню підлягають саме норми вказаного Кодексу. На час укладення вищевказаного договору купівлі-продажу позивачу не було відомо, що правочин у відповідності до ст. 47 Цивільного Кодексу Української РСР (1963 року) підлягає нотаріальному посвідченню, оскільки на той час також був чинним Закон України «Про товарну біржу», відповідно до ст. 15 якого, правочини зареєстровані на біржі, подальшому нотаріальному посвідченню не підлягають. На теперішній час позивач не має можливості розпоряджатися своїм майном як належний співвласник, що порушує його права. Відповідно до ст. 4 ЦК Української РСР у редакції 1963 року - цивільні права і обов`язки виникають з підстав, передбачених законодавством, в тому числі і з угод. В відповідності до ст. 41 ЦК Української РСР у редакції 1963 року угодами визнаються дії громадян і організацій, спрямовані на встановлення, зміну або припинення цивільних прав або обов`язків. При вчиненні правочину всі дії сторін були спрямовані на встановлення цивільних прав та обов`язків, перехід права власності, всі сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, мали вільне волевиявлення, що відповідало внутрішній волі на досягнення наслідків, а саме купівлі-продажу квартири, правочини були реальними і вчинені у формі, дозволенній чинним законодавством України на момент його укладення. Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень до ЦК України від 16 січня 2003 р. ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Відповідно до ст. 128 ЦК Української РСР у редакції 1963 року право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Згідно ст. 224 ЦК Української РСР у редакції 1963 року за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. За ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК Української РСР 1963 року якщо сторони домовились щодо всіх важливих умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулось повне або часткове виконання договору, але одна із сторін відхилилась від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У відповідності до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин цивільної справи суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі\~викладеного й\~

Outcome: approved