Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] із заявою про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, в якому зазначила, що вона перебувала у шлюбу з відповідачем з 1992 року по 2009 рік. Від спільного проживання сторони мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Відповідно до рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 28.09.2009 року з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання двох дітей в твердій грошовій сумі у розмірі 701 грн., щомісячно починаючи з 04.09.2009 р., до досягнення дітьми повноліття, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Станом на серпень 2018 року суму заборгованості по сплаті аліментів складає 79\~679,57 грн. У звязку з чим просить суд стягнути з відповідача на свою користь неустойку (пеню) за прострочення по сплаті аліментів в розмірі 1\~275\~978,83 грн. 30.10.2018 року відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Під час підготовки справи до судового розгляду позивачка надала до суду клопотання про уточнення суми пені за прострочення сплати аліментів, та оновлений розрахунок заборгованості по аліментам станом на 04.12.2018 р., та ретельний розрахунок пені, відповідно до якого зменшила суму пені за прострочення по сплаті аліментів до 675\~859,91 грн., за період з грудня 2015 р. по листопад 2018 р. Відповідач під час підготовки справи до судового розгляду не скористався своїм правом надати відзив на позовну заяву. У судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги з мотивів викладених у позові. У судовому засіданні відповідач проти задоволення позову заперечував посилаючись на те, що в нього відсутня можливість сплачувати аліменти, оскільки він не має джерел доходу, крім того зазначив, що у грудні 2015 року він повністю розрахувався з позивачкою по аліментам в підтвердження чого послався на наявні в нього розписки. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 28.09.2009 року (справа № 2-1650/09) стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 701 грн., але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 04.09.2009 року і до досягнення дітьми повноліття. 11.12.2009 року Запорізьким районним судом Запорізької області видано виконавчий лист про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів у розмірі 701 грн., на утримання дітей. Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 04.12.2018 року № 23666/2 Запорізького районного відділу державної виконавчої служби, за період з вересня 2009 року по грудень (включно) 2018 року, заборгованість [PERSON] за виконавчим листом №2-1650/2009 від 11.12.2009 року, склала 81\~519 грн. Згідно з ч.1 ст.196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Таким чином суд вважає, що позовні вимоги про стягнення пені від суми несплачених аліментів, базуються на нормах закону. Щодо розрахунку пені. Суд відхиляє розрахунки відповідача як на суму 1\~275 978,83 грн. так і на суму 675 859,91 грн., у звязку з наступним. Статтею 180 СК України встановлений обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обовязку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Неустойка (пеня) це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобовязання боржником. Після порушення боржником свого обовязку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обовязку сплатити аліменти. У ст. 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обовязку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: ?p=(A1?1%?Q1)+(A2?1%?Q2)+……….(An?1%?Qn), де: ?p загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2 кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобовязання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Таким чином при обрахунку пені (наприклад за грудень 2015 року) слід суму місячного платежу у розмірі 701 грн. помножити на 1% та помножити на кількість днів до дня звернення до суду (17.10.2018 р.), тобто на 1051 день, що дорівнює 7367,51 грн., в той час як за останнім розрахунком позивача сума пені за грудень 2015 року складає 16\~515,56 грн. (а.с.38) Перевіривши первинний розрахунок пені по сплаті аліментів, який додано до позову, суд також прийшов до висновку про його невідповідність вказаній формулі, так обраховуючи суму пені по сплаті аліментів за вересень 2009 року слід суму місячного платежу 701 грн. помножити на 1% та помножити на кількість днів до звернення до суду (17.10.2018 р.), тобто 3333 дні, що дорівнює 23\~364,33 грн., в той час як відповідно до розрахунку позивача, сума пені за вересень 2009 року складає 210,30 грн. (а.с. 16-18) За таких обставин суд приходить до висновку про повне відхилення розрахунків позивача щодо заборгованості по сплаті пені. Відповідно до положення ст. 196 СК України, сума неустойки (пені) не може бути більше 100 відсотків суми заборгованості. Враховуючи, що період несплати аліментів відповідачем, згідно до наявного розрахунку є досить тривалим, наслідком чого є значна суму пені, суд приходить до висновку, що сума пені в будь-якому разі обмежується сумою заборгованості по аліментам, яка згідно до розрахунку заборгованості складає 81 519 грн., у звязку з чим розмір пені не може перевищувати дану суму. Відповідно до ч.2 ст. 196 СК України, розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. В судовому засіданні було встановлено, що відповідач є не працевлаштованим та не має постійного джерела доходу, що не оспорювалось іншими учасниками справи, суд вважає, що розмір неустойки має бути зменшеним до суми пені за прострочення сплати аліментів за 1 рік до дня звернення до суду, що дорівнює 21\~987,68 грн., яка обрахована судом за формулою ?p=(A1?1%?Q1)+(A2?1%?Q2)+…(An?1%?Qn), наступним чином: листопад 2017 року 885,50 грн. х 1% х 364 = 3223,22 грн. грудень 2017 року 930,00 грн. х 1% х 334 = 3106,20 грн. січень 2018 року 930,00 грн. х 1% х 303 = 2817,90 грн. лютий 2018 року 930,00 грн. х 1% х 272 = 2529,60 грн. березень 2018 року 930,00 грн. х 1% х 244 = 2269,20 грн. квітень 2018 року 930,00 грн. х 1% х 213 = 1980,90 грн. травень 2018 року 930,00 грн. х 1% х 183 = 1701,90 грн. червень 2018 року 930,00 грн. х 1% х 152 = 1413,60 грн. липень 2018 року 972,00 грн. х 1% х 122 = 1185,84 грн. серпень 2018 року 972,00 грн. х 1% х 91 = 884,52 грн. вересень 2018 року 972,00 грн. х 1% х 60 = 583,20 грн. жовтень 2018 року 972,00 грн. х 1% х 30 = 291,60 грн. Усього: 21\~987,68 грн. Вказану суму суд вважає достатньою для компенсації за невиконання обовязку сплачувати аліменти, буде сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки, та не ускладнить матеріальний стан відповідача. Оскільки позивачка по даній категорії справ звільнена від сплати судового збору при подачі позову, то відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України, ці витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: partial