Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до\~ суду\~ з\~ заявою, в\~ якій\~\~ просить\~ встановити\~ той\~ факт, що\~ померла [PERSON] ,\~ являється її сестрою. В судовому засіданні заявниця просила суд задовільнити вимоги заяви та встановити факт родинних відносин, а саме те, що померла [INFO] [PERSON] є її рідною сестрою. Представник заявниці, адвокат Геріх М.А. в судовому засіданні просив суд встановити факт, що [PERSON] є рідною сестрою померлої [INFO] [PERSON] . Зазначив, що встановлення даного факту заявниці необхідне для оформлення спадкових прав, оскільки нотаріус відмовляє у виданні їй свідоцтва про право власності на спадщину, через те, що не прослідковується родинний зв`язок між померлою та заявницею.\~ Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився,\~ але надав до суду заяву з якої вбачається, що проти задоволення заяви не заперечує, просить проводити розгляд справи у його відсутності. Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України). Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні викладений в ч.1 ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним (ч. 2 ст. 315 ЦПК України). Згідно з п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Пунктом 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передбачено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Дослідивши матеріали справи, врахувавши думку сторін, викладену у письмовій формі, заслухавши пояснення свідків, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами. Заявниця посилаючись на те, що вона не може оформити спадщину після смерті сестри, оскільки в свідоцтві про її народження батьком зазначено [PERSON] , а в свідоцтві про народження [PERSON] батьком зазначено [PERSON] , тому просить суд встановити факт родинних відносин між нею та померлою [INFO] [PERSON] . Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1222 Цивільного кодексу України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Пунктом 4.1. Наказу Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 «Про затвердження порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» встановлено, що при видачі свідоцтва на спадщину за законом нотаріус перевіряє наявність підстав для закликання до спадкування за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва. Відповідно до п. 4.2. Наказу Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 «Про затвердження порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних відносин. З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 06 липня 2020 року вбачається, що [INFO] померла [PERSON] (а.с.7). З копії свідоцтва про народження заявниці [PERSON] серії [NUMBER] від 04 березня 2021 року, вбачається, що її батьком є [PERSON] , а матір`ю [PERSON] (а.с.13). З Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст. 126, 133, 135 СК України вбачається, що батьком [PERSON] є [PERSON] , а матір`ю [PERSON] \~\~\~\~\~ (а.с. 10). Тобто з досліджених вище документів вбачається, що матір`ю заявниці [PERSON] та [PERSON] є\~ [PERSON] , а батьком вірно сходиться [PERSON] , однак різниться по батькові [PERSON] та [PERSON] . Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснили суду, що вони були сусідами померлої [PERSON] та мали з нею приятельські стосунки. Вказала суду на те, що померла [PERSON] проживала постійно разом із своєю сестрою [PERSON] та остання дбала про неї, а після смерті здійснила поховання. Таким чином, дослідженні судом документи та пояснення свідків дозволяють стверджувати, що в свідоцтві про народження заявниці та в свідоцтві про народження [PERSON] \~ вказану одну і ту ж саму особу, як їх батька. Отже на думку суду той факт, що заявниця [PERSON] є сестрою [PERSON] , яка померла [INFO] доведений. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем, часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або з паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, з якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Заявниця позбавлена можливості оформити спадщину у позасудовому порядку. Встановлення даного факту прав та інтересів третіх осіб не порушує та не пов`язано з подальшим вирішенням спору про право. Факт, про встановлення якого просить заявниця, має юридичне значення, оскільки підтверджує її право на спадщину після смерті сестри, а тому заява [PERSON] підлягає до задоволення.

Outcome: approved