Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області із позовною заявою до Державного підприємства «Слов`янське лісове господарство», Святогірської міської ради Краматорського району, третя особа: Слов`янський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про зняття арешту з майна. Свої вимоги обґрунтувала тим, що вона з 04 листопада 1962 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Останнього, на підставі вироку Слов`янського міськрайонного суду від 25 травня 2006 року, засудженого до позбавленні строком на 7 років з позбавленням права обіймати адміністративно-господарські посади, які пов`язані з матеріальною відповідальності строком на 2 роки. Крім того, за цивільними позовами з [PERSON] стягнуто матеріальну шкоду завдану кримінальним правопорушення у розмірі 5839,29 гривень на користь Слов`янського державного лісогосподарського підприємства, а також 92820,00 гривень на користь держави в особі Маяківської сільської ради. 26 вересня 2006 року Апеляційним судом Донецької області вищевказаний вирок суду першої інстанції змінено в частині основної міри покарання, а саме [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 365 ч. 3, 364 ч. 2, 246, 70 КК України та засуджено до позбавлення волі строком на 4 роки з позбавленням права займати адміністративно-господарські посади, які пов`язані з матеріальною відповідальністю строком на 2 роки, відповідно до ст.ст. 75, 76 КК України [PERSON] звільнено від основного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуваним строком 2 роки. У Слов`янському міськрайонному відділі державної виконавчої служби відкрито виконавчу провадження про стягнення матеріальної шкоди з [PERSON] на користь Слов`янського державного лісозахисного підприємства та держави. На підставі до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АА № 374065, яка винесена у 2007 році державним виконавцем Слов`янського МРВ накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, яке належить [PERSON] , який мешкав по [ADDRESS] . Відповідно до вказаної постанови, 23 серпня 2007 року Першою слов`янською державною нотаріальною конторою зареєстровано в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна арешт всього нерухомого майна [PERSON] та присвоєно реєстраційний номер. Борги з [PERSON] на користь Слов`янського державного лісозахисного підприємства та держави стягнено в повному обсязі. Проте, [INFO] [PERSON] помер та після його смерті, позивач звернулась до нотаріуса та дізналась про те, що наявний арешт всього рухомого та нерухомого майна, власником якого є померлий [PERSON] , який було накладено на підставі вищевказаної постанови. На момент відкриття спадщини померлому [PERSON] належало наступне майно: 1/2 частина житлового будинку [ADDRESS] ; у сумісній приватній власності знаходилась земельна ділянка за вказаною адресою; земельна ділянка у судовому товаристві «Нива» на території Райгородоцької селищної ради; легковий автомобіль ВАЗ 21043, 2002 року випуску, зеленого кольору, реєстраційний номер [NUMBER] . Позивач звернулась до Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби із заявою про зняття арешту з майна [PERSON] . Листом від 16 липня 2021 року Слов`янський МР ВДВС повідомило, що у вказаному відділі ДВС виконавчі провадження, в який боржником є [PERSON] на виконанні не перебувають, у зв`язку з чим підстав для зняття арешту у виконавчій службі відсутні. Тому, просить суд зняти арешт, який накладено на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АА № 374065, винесеної у 2007 році державним виконавцем Слов`янського МР ВДВС Хоменко О.М., 23 серпня 2007 року Першою слов`янською державною нотаріальною конторою зареєстровано в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна арешт всього нерухомого майна [PERSON] та присвоєно реєстраційний номер обтяження 5537733 з усього рухомого та нерухомого майна [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . В судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені нею вимоги підтримала, просила задовольнити їх у повному обсязі, посилаючись на доводи викладені у позовній заяві. Представник відповідача Святогірської міської ради Глух А.О. у судовому засіданні просила ухвалити рішення на власний розсуд з урахування наявних у справі доказів, зважаючи на позицію відповідача, викладену у відзиві на позовну заяву та пояснила, що Маяківська сільська рада увійшла до складу Святогірської ОТГ та на теперішній час претензій будь-якого характеру, остання як правонаступник стягувача до [PERSON] не має. Так, 17 серпня 2021 року на адресу суду від Святогірської міської ради надійшов відзив на позовну заяву, обґрунтований наступним. Згідно зі ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду із позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про няття арешту з майна, арешт майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Отже, виходячи з цього, лише виконавець має передбачене законодавством право на зняття арешту з майна. Статтею 1218 Цивільного кодексу України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 608 ЦК України, зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно не є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Зауважено, що до Святогірської міської ради позивачем не пред`явлено жодної позовної вимоги. Таким чином, неналежний відповідач це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі належному відповідачеві. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є право позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтування позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Зважаючи на викладене, Святогірська міська рада зазначає, що відповідно до чинного законодавства, у неї відсутні будь-які права на зняття арешту з майна та про те, що належним відповідачем у даній справі є Слов`янський МР ВДВС. Представник відповідача ДП «Слов`янське лісове господарство» у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив. Представник третьої особи Слов`янської міськрайонного відділу державної виконавчої служби у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Державного підприємства «Слов`янське лісове господарство», Святогірської міської ради Краматорського району, третя особа: Слов`янський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про зняття арешту з майна, про зняття арешту з майна, підлягають задоволенню з наступних підстав. Позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 04 листопада 1962 року, що підтверджується копією Свідоцтва про шлюбу серії [NUMBER] , виданого 04 листопада 1962 року Вулканештським районним бюро РАЦС, актовий запис № 67. Вироком Слов`янського міськрайонного суду від 25 травня 2006 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, відповідальність за який встановлена ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 364, ст. 246 КК України та призначено остаточне покарання у вигляді позбавлення строком на 7 років з позбавлення права обіймати адміністративно-господарські посади, пов`язані з матеріальною відповідальністю строком на 2 роки. А також в рахунок погашення спричиненої злочином матеріальної шкоди з [PERSON] стягнуто на користь Слов`янського державного лісогосподарського підприємства 5839,29 гривень, та на користь Маяківської сільської ради Слов`янського району 92820,00 гривень. Вказаний вирок суду першої інстанції змінено на підставі ухвали Апеляційного суду Донецької області від 26 вересня 2006 року, в частині призначеного покарання, зокрема, [PERSON] призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки та звільнено його від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком на 2 роки. В решті вирок Слов`янського міськрайонного суду від 25 травня 2006 року залишено без змін. На підставі наведеного вироку суду видано виконавчі листи та звернуто їх до виконання. Так, під час виконання вищевказаного рішення суду, державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Слов`янського міськрайонного управління юстиції, у червні 2007 року винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою на все майно, що належить [PERSON] накладено арешт та оголошено про заборону його відчуження. Зазначена постанова зареєстрована в державному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, що підтверджується копією Витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 14081291 від 23 серпня 2007 року. Проте, [INFO] у м. Слов`янськ Донецької області [PERSON] помер, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 22 квітня 2020 року Слов`янським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного МРУМЮ. За життя [PERSON] належало: - на праві спільної власності, у рівних частках з [PERSON] , на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого згідно з розпорядженням Слов`янського держлісгоспу від 26 липня 1999 року, - житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; - на праві спільної сумісної з [PERSON] власності, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДН № 174227, виданого 09 жовтня 2000 року Слов`янською міською радою, - земельна ділянка для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, площею 0,0831 га, розташована за адресою: [ADDRESS] ; - на праві власності, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ДН № 027807, виданого 14 листопада 2002 року Райгородоцькою селищною радою Слов`янського району, - земельна ділянка для садівництва, площею 0,0870 га, розташована на території Райгородоцької селищної ради у садівничому товаристві «Нива»; - на праві власності, на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , виданого 17 вересня 2002 року МРЕВ ДАІ м. Слов`янська, - автомобіль ВАЗ 21043, 2002 року випуску, зеленого кольору, шасі № [NUMBER] , тип: легковий універсал. Згідно з Листом Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби № 17-19-23/13586/55740 від 16 липня 2021 року, за даними ЄДРВП та АСВП у Слов`янського міськрайонному відділі ДВС не міститься інформація про перебування виконавчих проваджень щодо [PERSON] . Згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоложних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. За положеннями Загальної декларації прав людини, кожна людина має право володіти майном як одноособово, та і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно до\~ст. 316 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1\~ст. 319 ЦК України\~здійснення права власності полягає у володінні, користуванні, розпорядженні своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1\~ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною першою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» закріплено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у\~частині шостій\~статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Статтею 391 Цивільного кодексу України передбачено право власника майна на право вимоги щодо усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Пунктом тринадцятим Пленуму Вищого\~спеціалізованого суду\~з розгляду\~цивільних і\~кримінальних справ\~ №\~5\~від 03\~червня 2016\~року визначено, що при розгляді справ судам належить звертати увагу на те, чи додержані відповідною службовою особою вимоги закону про опис та арешт майна, зокрема, чи перелічено в акті опису інше майно, у тому числі те, що знаходиться у спільній власності боржника з іншими особами, яке не описувалось, а також чи не описано те майно, на яке стягнення не може бути звернене за виконавчими документами або може бути звернене лише в передбачених законодавством випадках. Зважаючи на викладене, беручи до уваги те, що виконавчі провадження щодо померлого [PERSON] на даний час відсутні, позивач є його спадкоємицею/співвласницею спільного з померлим майна, має намір прийняти спадщину, а накладений раніше арешт на все належне [PERSON] майно порушує право позивача на вільне володіння, розпорядження та користування своїм майном, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених [PERSON] вимог та вважає за необхідне задовольнити їх у повному обсязі.

Outcome: approved