Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до Селидівського міського суду Донецької області із заявою про встановлення факту смерті, мотивуючи свої вимоги наступним. [INFO]. в місті Донецьку померла тітка заявниці [PERSON], про що заявниця отримала лікарське свідоцтво про смерть від 6 жовтня 2017 р. за [NUMBER], видане «Комунальною установою «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 10 міста Донецька», тобто на території, яка є тимчасово не підконтрольною державній владі України. Проте, відповідно до вимог законодавства України, вищевказане лікарське свідоцтво про причину смерті на території України є недійсним, тому заявниця позбавлена можливості зареєструвати смерть тітки на території України. Просила встановити факт смерті [PERSON], яка настала [INFO]. у м. Донецьку. Ухвалою судді Селидівського міського суду Донецької області від 27.09.2018 цивільну справу передано на розгляд Орджонікідзевському районному суду м. Запоріжжя (а.с. 28). 26.10.2018 справа надійшла до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя. Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26.10.2018 заява [PERSON] прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі, судове засідання призначене на 26.10.2018 на 15:00 год. У судове засідання заявник не з'явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлялась належним чином телефонограмою. Згідно поданої заяви, заявник просить розгляд справи здійснити за її відсутності. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином телефонограмою. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності представник суду не надавав. За таких обставин, та враховуючи, що розгляд даної справи відповідно до вимог частини другої статті 317 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) здійснюється невідкладно, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності заявника та представника заінтересованої особи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви, виходячи з наступного. Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Для встановлення смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події, а також про те, що заінтересована особа не має можливості отримати, відновити втрачені або знищені документи про це. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. У відповідності з ч. ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Частиною першою статті 317 ЦПК України визначено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті, обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Розглядаючи справу суд приймає лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається із матеріалів справи, заявник на підтвердження факту смерті [PERSON] надає лікарське свідоцтво про смерть від 6 жовтня 2017 р. за [NUMBER], видане «Комунальною установою «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 10 міста Донецька», тобто установою, що розміщена на територія, яка є тимчасово непідконтрольній органам державної влади України, а також фотографії з кладовища. В якості доказів неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті [PERSON] заявник надає відмову Селидівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 11.09.2018 № 15.39-94/321, видану [PERSON], а не заявникові (а.с. 2). Зазначене свідчить, що заявник [PERSON] безпосередньо до органів РАЦС не зверталась, та, відповідно, їй органи РАЦС не відмовляли у видачі свідоцтва про смерть. У заяві про встановлення факту смерті заявник також не зазначила вищевказаних обставин, а також не вказала, чи зверталась [PERSON] до суду із заявою про встановлення даного факту після відмови їй у видачі свідоцтва про смерть. Крім того, як випливає зі змісту заяви про встановлення факту смерті, [PERSON] доводиться племінницею [PERSON] (дочкою брата [PERSON]) та на підтвердження даної обставини долучає до заяви копії свідоцтв про народження [PERSON], [PERSON], свідоцтво про одруження між [PERSON] та [PERSON], свідоцтво про народження [PERSON], довідки органів РАЦС про реєстрацію шлюбу між [PERSON] та [PERSON] та розірвання шлюбу між цими ж особами, свідоцтва про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON], рішення Петровського районного суду м. Донецька від 21.06.2011 у справі № 2-1223/11 про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON]. Таким чином, [PERSON], яка отримала відмову органів РАЦС у видачі свідоцтва про смерть [PERSON], є матір'ю заявника [PERSON] Однак, в матеріалах справи відсутня довіреність чи будь-який інший документ, який би уповноважував [PERSON] звернутись до суду в інтересах [PERSON] із даною заявою. За таких обставин, суд дійшов висновку, що заявником не надано належних та допустимих доказів у розумінні ст.ст. 76-78 ЦПК України, які б свідчили про неможливість реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. З наведених підстав, у задоволенні вимог заяви слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed