Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом про визнання права власності на земельну ділянку після смерті спадкодавця за законом, в якому вказує, що матері [PERSON] належала земельна ділянка, площею 2,37 га. на підставі державного акта. [INFO] [PERSON] померла, заповіту не залишила. Державний акт на земельну ділянку втрачено, підтверджується оголошенням в газеті «Вільне Слово». [PERSON] звернулась до нотаріуса для оформлення права власності на спадкове майно, їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Просить визнати за нею право власності на земельну ділянку, площею 2,37 га., кадастровий номер [NUMBER], належала [PERSON] на підставі державного акта [NUMBER] від 14 листопада 2005 року, виданого відділом земельних ресурсів Козівської райдержадміністрації Тернопільської області. В судовому засіданні представник позивачки згідно договору про представництво та на надання правової допомоги №36 від 11 вересня 2016 року [PERSON] позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити. Відповідачі відділ Держгеокадастру у Козівському районі Тернопільської області та Вівсянська сільська рада в судове засідання подали відзиви на позов, згідно яких позовні вимоги [PERSON] визнають, не заперечують проти їх задоволення, просять справу розглядати за їх відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, подав заяву, згідно якої позовні вимоги визнає, не заперечує щодо визнання за [PERSON] права власності на земельну ділянку, що належала матері [PERSON]. Суд, заслухавши пояснення представника позивачки, приймаючи до уваги відзиви на позов та заяву відповідачів, дослідивши матеріали справи, надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, підтверджується наявними у справі доказами, [PERSON] належала земельна ділянка, площею 2,37 га. на підставі державного акта [NUMBER] від 14 листопада 2005 року, підтверджується копією державного акта (а.с.8), витягом з ДЗК про земельну ділянку №НВ-6101869232015 від 08 вересня 2015 року (а.с.10). [INFO] [PERSON] померла, підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] (а.с.7). Державний акт на земельну ділянку втрачено, підтверджується оголошенням в газеті «Вільне Слово» №35 від 28 серпня 2015 року (а.с.23). [PERSON] звернулась до нотаріуса для оформлення права власності на спадкове майно, їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, підтверджується відмовою нотаріуса №310/01-16 від 11 вересня 2015 року (а.с.15). Відповідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ч.2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно ч.1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст.1268 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкоємець заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Оскільки визнання позову не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку після смерті спадкодавця за законом слід задовольнити . На підставі викладеного

Outcome: approved