Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-12 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що вони із відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 01.10.2011 року. Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 25.02.2015 року шлюб між ними розірвано. Вказує, що у шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO]. Зазначає, що після розірвання шлюбу син проживає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку допомоги на утримання дитини не надає, а вона самостійно не може забезпечити потреби сина. Просила позов задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на утриманні сина [PERSON] в розмірі по 2100 гривень щомісячно, до повноліття дитини. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, однак 28.01.2019 через канцелярію подала заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує в повному обсязі. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних в суду матеріалів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак подав заяву про розгляд справи за його відсутності. 12.02.2019 року на адресу суду надійшов відзив відповідача [PERSON] на позов, в якому останній зазначив, що позовні вимоги визнає частково, а саме не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі по 1200 гривень щомісячно, до повноліття дитини. Вважає, що розмір аліментів, визначений позивачкою є необґрунтованим та непосильним для нього. Вказує, що на даний час офіційно не працевлаштований, лише періодично виїжджає на заробітки за кордон. Жодного нерухомого майна, транспортного засобу чи земельної ділянки на праві власності немає. Крім того, на утриманні також має малолітнього сина [PERSON], [INFO], від іншого шлюбу, та дружину, яка зараз перебуває в відпустці по догляду за дитиною. З огляду на вищевикладене, просив позов задовольнити частково, зокрема, стягнути з нього аліменти на користь позивачки у розмірі по 1200 гривень щомісячно. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Частинами 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної [PERSON] України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року передбачено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Так, судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком, а позивачка [PERSON] - матірю [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-МИ № 161160.(а.с. 8). Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 25.02.2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.10). Зі свідоцтва про шлюб серії І-МИ №135283 вбачається, що 17.10.2017 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на «Олексюк». (а.с.7) Згідно довідки виданої виконкомом Кіцманської міської ради Кіцманськогорайону Чернівецької області № 39 від 10.01.2019 року, виданій [PERSON] вбачається, що на її утриманні перебуває син [PERSON], [INFO] (а.с.9). Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної [PERSON] України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 СК України). Визначальним при вирішенні спору суд визнає гарантоване Конституцією та законами України право дитини на належне повноцінне її утримання. Суд також виходить із затвердженого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на момент ухвалення рішення судом. Згідно\~статті 7\~Закону України\~«Про Державний\~бюджет України\~на 2019\~рік» \~установлено\~у 2019\~році прожитковий\~мінімум на\~одну особу\~в розрахунку\~на місяць\~дітей віком\~до 6\~років:\~з 1\~січня 2019\~року -\~1626\~гривень,\~з 1\~липня -\~1699\~гривень,\~з 1\~грудня -\~1779\~гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Відповідно до\~ч.2\~ст.\~182\~СК України\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини.\~Мінімальний гарантований\~розмір аліментів\~на одну\~дитину не\~може бути\~меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Позивачка посилалася на те, що відповідач являється працездатною особою, а тому має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини, яка проживає з нею та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач у відзиві на позов, посилався на обставини, через які не може сплачувати аліменти у розмірі, визначеному позивачкою. Разом з тим, вказаний відзив не може бути взятий судом до уваги, з огляду на наступне. Відповідно до ч. 4 ст. 178 ЦПК України копія відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду. Відповідно до\~п.\~2\~ч.\~5\~ст.\~178\~ЦПК України\~до відзиву\~додаються: документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи. Як вбачається з матеріалів справи копія відзиву позивачці [PERSON] не надсилась. З огляду на вищевикладене розумним, справедливим та співмірним розміром аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, на утримання сина до досягнення дитиною повноліття, суд вважає аліменти в розмірі по 1400 гривень щомісячно, до повноліття дитини. Враховуючи вищевикладені обставини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. У зв'язку із задоволенням позовних вимог щодо стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 768,40 гривень, від сплати яких позивачка була звільнена при подачі позову, підлягають стягненню з відповідача. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи наведене, ст.ст.84,180,182, 184,\~191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial