Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON], в якому просить на підставі ст.ст. 180, 182, 183 Сімейного кодексу України стягувати з відповідача на свою користь на утримання їх доньки [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, щомісячно, з дня пред'явлення позову в суд до досягнення дитиною повноліття, мотивуючи тим, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. В судовому засідані позивач позовні вимоги підтримала, з мотивів наведених в позовній заяві. Відповідач позов не визнав, пояснив, що не працює і платити аліментів не буде, має заборгованість по сплаті алітентів на утримання іншої дитини. Заслухваши думку сторін та дослідивши докази у справі, суд дійшов наступних висновків. Позивач [PERSON] є матір'ю, а відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтв про народження серії [NUMBER], виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Овруцького районного управління юстиції Житомирської області 23.02.2012 року. На момент розгляду цієї справи сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що стверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Овруцького районного управління юстиції Житомирської області, з приводу розірвання якого у провадженні Овруцького районного суду Житомирської області знаходиться справа № 286/371/14-ц. Сторони фактично проживають окремо. Донька [PERSON], проживає за місцем реєстрації батьків разом з позивачем в [ADDRESS], що стверджується довідкою виконавчого комітету Овруцької міської ради від 10.01.2014 року № 351, та знаходиться на її утриманні. Відповідач проживає в с.Виступовичі Овруцького району Житомирської області. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Однак, відповідач ухиляється від вказаного обов'язку, матеріальної допомоги позивачу на утримання неповнолітньої дитини не надає. Доказів протилежного відповідачем суду не надано, як і не надано доказів того, що він, будучи працездатного віку, не працює з поважних причин. Частина 3 ст.181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Згідно з ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на 1 дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. З огляду на викладене, врахувавши відповідно до ч.1 ст.182 СК України стан здоров'я і матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів іншої дітини на утриманні, а також інші обставини, що мають істотне значення, суд вважає за можливе стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі визначеному в позовній заяві. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення суду в справі про стягнення аліментів підлягає обов'язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Від сплати судового збору позивач звільнена на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому у відповідності до ст.88 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved