Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про встановлення факту батьківства та стягнення аліментів. Свою заяву [PERSON] пояснює тим, що в період з серпня 2013 року по грудень 2016 року вона періодично проживала з [PERSON]А, однак спільного господарства не вели. Від вказаних стосунків сторони мають доньку [PERSON], [INFO] Доньку відповідач не визнав та відмовився подати в органи РАЦСу заяву про реєстрацію батьківства, запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень проведений у порядку, передбаченому ст. 135 СК України. [PERSON] неодноразово відвідував протягом 2015-2016р.р., як батько, свою доньку [PERSON] під час спільних зустрічей та фотографувався разом з нею в приміщенні будинку позивача. На даний час відповідач не виконує батьківського обовязку по утриманню доньки, не допомагає у вихованні, не надає матеріальної допомоги, тому позивач була вимушена звернутись до суду з даним позовом. У судовому засіданні позивач [PERSON] уточнила позовні вимоги та просила суд визнати [PERSON], 16.04.1962р.н. батьком [PERSON], яка народилась у [PERSON] 25.05.2015р. у місті Золотоноша. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Представник [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився і від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному сайті Судова влада Золотоніського міськрайонного суду. Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, але у судове засідання не зявився без поважних причин, не подав відзив, позивач не заперечував проти такого вирішення справи, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи. Свідки [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні вказували на те, що сторони деякий час зустрічались, з пологового будинку відповідач забирав [PERSON], купував дитині необідні речі, ставлення до дитини в нього було, як у батька. Суд, заслухавши позивача, представника позивача, свідків, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що у відповідності до свідоцтва про народження серії 1-СР №209234 від 10 червня 2015р. [PERSON] народилась 25.05.2015року, її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON]. Згідно довідки №225 від 17.02.2017р., виданої виконавчим комітетом Золотоніської міської ради [PERSON], [INFO] вбачається, що вона проживає [INFO] і її сімя складається: син [PERSON], 1999р.н., донька [PERSON], 2015р.н., фактично проживає за даною адресою, але не зареєстрована, [PERSON], 1969р.н., зареєстрований за даною адресою, але фактично не проживає згідно довідки голови квартального комітету №95-17 від 17.02.2017р. Відповідно до довідки №115 від 16.02.2017р. [PERSON] перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення виконкому Золотоніської міської ради і одержує допомогу як одинока мати на [PERSON], 25.05.2015р.н. з 01.12.2016р. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії I-СР №047226 від 12.01.2010 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний. Відповідно до ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Згідно ст. 128 СК України, за відсутності заяви право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Пунктом 4 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15.05.2006\~року №\~3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст.\~128\~СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір'ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім'я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1ст.135СК України). Пунктом 9 вказаної постанови визначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. Ухвалою суду від 21.03.2018р. було задоволено клопотання позивача про призначення судово-медичної експертизи з використанням аналізу ДНК, на вирішення якої поставлено питання стосовно визначення біологічного батьківства відповідача [PERSON] відносно дитини [PERSON], матір'ю якого є позивач [PERSON] Проведення експертизи було доручено експертам Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи. Забір беологічного матеріалу для проведення експертизи та пересилку біологічного матеріалу до експертної установи доручено Черкаському обласному бюро СМЕ. Відповідач [PERSON] на призначений час відбору зразків не з'явився та не надав суду жодних пояснень щодо поважності причин неявки до експертної установи. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України 15.05.2006р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у разі коли ухилення сторони у справі зазначеної категорії від участі в експертизі або від подання необхідних матеріалів, документів тощо унеможливлює її проведення, суд відповідно до ст. 146 ЦПК може визнати факт, для з'ясування якого її було призначено, або відмовити в його визнанні (залежно від того, хто зі сторін ухиляється, а також яке значення має для них ця експертиза). Якщо відповідач у такій справі ухиляється від участі у проведенні судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи, суд вправі постановити ухвалу про його примусовий привід. Враховуючи те,\~що відповідач\~свідомо ухиляється\~від участі\~в проведенні\~судово-медичної\~генетичної експертизи\~з використанням\~аналізу ДНК\~у справі\~шляхом неявки\~до експертної\~установи для\~відбору зразків\~крові чи подання необхідних матеріалів, що унеможливило проведення вказаної експертизи, сторонам було роз'яснено про наслідки ухилення від участі в експертизі, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивача. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про встановлення батьківства та стягнення аліментів частково. Відповідач порушив вимоги ст. 180 СК України усунувся від свого обов'язку по утриманню дітей. Тому з нього належить стягнути на користь позивача аліменти на утримання їх неповнолітньої доньки [PERSON], 25.05.2015р.н.у твердій грошовій сумі в розмірі 1300,00 грн. щомісяця, з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення донькою повноліття. Враховуючи вимоги ст. 430 ЦПК України належить допустити негайне виконання рішення суду в межах стягнення платежу за 1 місяць. У задоволенні позовних вимог [PERSON] в частині стягнення аліментів з врахуванням індексу інфляції, слід відмовити, оскільки позивачем вказані вимоги не обґрунтовані з посиланням на відповідні докази. Окрім наведеного ч. 2 ст. 184 СК України, визначено, що розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. На підставі ст.\~141\~ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 640,00 грн. та на користь держави 640 грн. Враховуючи наведене,

Outcome: partial