Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-18 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні майном та вселення в квартиру. Уточнені позовні вимоги обґрунтовано тим, що 17 січня 2019 року державним нотаріусом Першої тернопільської нотаріальної контори Височан Ю.В. позивачу видано свідоцтво про право на спадщину за законом, яка відкрилась після смерті її сина [PERSON] [INFO] . Вказане свідоцтво видане на 1/2 частини квартири [ADDRESS] . [PERSON] також набула право власності на 1/2 частини вказаної квартири після смерті [PERSON] . Однак, відповідач, щоб не допускати позивача до проживання у даній квартирі, поміняла замки у вхідних дверях та категорично заперечує щодо проживання [PERSON] у ній. З цих підстав просить позов задовольнити. Ухвалою судді від 30 жовтня 2019 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та пояснила, що відповідач [PERSON] не впускає її у квартиру і не надає ключі від вхідних дверей даної квартири. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав наведених у позовній заяві, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, відзиву на позов не надав, тому,згідно з ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердила, що відповідач [PERSON] перешкоджає позивачу [PERSON] проживати у спірній квартирі, зокрема, не впускає позивача у квартиру та закриває вхідні двері на ключ. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: Згідно свідоцтва про право власності на житло від 14 жовтня 2014 року, квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , дійсно належить на праві спільної часткової власності [PERSON] - 39/100, що також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , що вбачається із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 20 червня 2018 року Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, яке зареєстровано за № 3-44, спадкоємцями зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] , [INFO], який помер [INFO] є: мати - [PERSON] - 1/2 частки та дружина - [PERSON] - 1/2 частки. Спадщина складається із 39/100 часток квартири [ADDRESS] . З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 153015555 від 17.01.2019 року вбачається, що [PERSON] на праві спільної часткової власності належить 39/200 часток квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину. За вказаних вище обставин, до правовідносин, які виникли між сторонами підлягають застосуванню наступні норми матеріального права. Відповідно до ст.ст. 15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди (ст. 150 ЖК Ураїни). Відповідно до ст.ст. 314, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ст. 321 ЦК України). Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до п. 33 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», застосовуючи положення статті 391 ЦК України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391,396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. Згідно положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідач не впускає позивача до квартири, не надає ключі до вхідних дверей, таким чином чинить перешкоди у вільному доступі та користуванні належною позивачеві на праві спільної часткової власності квартирою. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що права позивача порушені відповідачем, а тому позовні вимоги слід задовольнити та усунути перешкоди у користуванні майном, шляхом примусового вселення [PERSON] в квартиру [ADDRESS] та зобов`язання [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] у користуванні квартирою [ADDRESS] та передати [PERSON] дублікат усіх ключів, або надати можливість зробити дублікат усіх ключів від вхідних дверей цієї квартири. В силу вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути 768,40 грн. судового збору.

Outcome: approved