Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти у твердій грошовій сумі - у розмірі 1699 грн. щомісяця на кожну дитину, на утримання неповнолітніх дітей : [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] - з дня звернення із позовом до суду та до повноліття дітей. В обґрунтування заявлених вимог позивачем зазначено, що сторони по справі є батьками неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в зв`язку із чим батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Однак, відповідно до змісту позовної заяви - діти проживають із позивачем, в зв`язку із чим знаходяться виключно на утриманні матері. Оскільки сторони проживають окремо - відповідач самоусунувся від обов`язку з матеріального забезпечення дітей, не мотивуючи таку поведінку. Позивач зазначає, що вона самостійно не має можливості забезпечити дітей матеріально, а тому вважає за необхідне стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей в судовому порядку. Позивач в суді заявлені вимоги підтримала та пояснила, що самостійно утримує дітей, в той час як відповідач не має перешкод для утримання дітей та виконання своїх батьківських обов`язків, що стало підставою для звернення до суду. Позивач зазначає, що розмір аліментів нею визначено з урахуванням витрат, які вона особисто несе по утриманню дітей. В подальшому позивач підтримала заявлені вимоги письмовою заявою, яка надана суду. Відповідач у судовому засідання заявлені позивачем позовні вимоги визнав частково, просить зменшити розмір аліментів, які просить стягнути з нього позивач або відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, оскільки він має хронічне захворювання, з приводу якого проходить лікування. Зі слів відповідача - наявність вказаного захворювання є перешкодою для його працевлаштування. Сторонами було заявлено клопотання про долучення додаткових письмових доказів : медичних довідок про стан здоров`я відповідача та неповнолітньої дитини сторін по справі. Вказані клопотання судом задоволені. Інших клопотань сторонами заявлено не було. Правовідносини між сторонами виникли із сімейних відносин в частині утримання батьками неповнолітніх дітей. Дослідивши надані суду докази, суд дійшов висновку щодо правомірності вимог позивача, які підлягають до часткового задоволення. Із наданої позивачем копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 8 вересня 2013 року встановлено, що сторони по справі з 8 вересня 2013 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Згідно із ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Із копій свідоцтв про народження дітей : [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , встановлено, що їх батьками є сторони по справі : [PERSON] та [PERSON] . На момент звернення позивача із даним позовом до суду діти сторін по справі є неповнолітніми. В ході судового провадження судом встановлено, що діти сторін по справі проживають із матір`ю (відповідач проти вказаних обставин не заперечує). Доказів, які б спростовували факт перебування дітей на утриманні матері суду відповідачем надано не було. Одночасно, відповідачем не надано достатніх та переконливих доказів належного виконання ним своїх батьківських обов`язків. Таким чином, відповідачем порушені права неповнолітніх дітей на утримання до досягнення повноліття, оскільки останнім, відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України, якою встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень - не надано доказів систематичного утримання неповнолітніх дітей. З огляду на наведене, вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей є правомірними. Розмір аліментів, які мають бути стягнуті з відповідача, позивачем визначені у твердій грошовій сумі - у розмірі 1 699 грн. щомісяця на кожну дитину. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України - при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. В ході судового розгляду даного позову не встановлено наявності певних обставин, що перешкоджали б виконанню відповідачем батьківських обов`язків. Так, [PERSON] посилався на наявність у нього хронічного захворювання, що підтверджується довідкою від 29 листопада 2019 року та виписками з історії хвороби №1320 та №1773. Однак, суд вважає, що вказаний у наданих суду медичних документах діагноз не є перешкодою для матеріального забезпечення неповнолітніх дітей, так як [PERSON] визнав, що інвалідності не має, тобто, є працездатним. Крім цього, відповідач не заперечує, що інших утриманців він не має. Вказані вище обставини підтверджують обґрунтованість заявлених позивачем вимог в частині стягнення аліментів. Суд вважає за доцільне визначити стягувані з відповідача аліменти відповідно до ст.184 СК України у твердій грошовій сумі, оскільки саме такий порядок стягнення аліментів може бути визначено судом за заявою стягувача, крім цього, відповідач не заперечує щодо такого порядку, оскільки на даний час не є працевлаштованим. З огляду на наведене, позов [PERSON] підлягає до задоволення частково, оскільки при визначенні розміру аліментів судом враховується задекларований обов`язок обох батьків щодо утримання неповнолітніх дітей, крім цього, судом при визначення розміру аліментів враховується законодавчо встановлений розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який з 1 січня 2020 року для дитини віком до 6 років становить 1776 грн. На підставі наведеного, ст.ст. 180, 182, 184 СК України,

Outcome: partial