Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі та додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини. В позовній заяві зазначила, що з відповідачем перебуває в шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO], який перебуває на її утриманні і вихованні, а відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Відповідач постійного місця роботи немає, виїжджає на сезонні роботи за межі області, є молодим за віком. А тому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 гривень щомісячно на утримання дитини до досягнення ним повноліття, додаткові витрати по утриманню сина, які будуть покриватися відповідачем після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно до досягнення сином повноліття та понесені нею додаткові витрати по утриманню сина за минулий час. Позивач та її представник в судове засідання не з'явилися, однак подали заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був належно повідомлений. Оскільки сторони в судове засідання не з'явилися, відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що згідно даних свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], батьком його значиться відповідач [PERSON] (а.с.7). [PERSON] перебуває на утриманні і вихованні у позивачки [PERSON], що стверджується даними акту обстеження матеріально-побутових умов позивачки та довідкою Широколузької сільської ради від 13 липня 2014 року за № 1493 (а.с.9, 10). Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що стверджується письмовою заявою позивачки. Враховуючи наведене, суд вважає, що є підстави для застосування до відповідача примусового порядку стягнення аліментів. У відповідності до ч.1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів на утримання дитини, суд враховує майновий стан сторін, працездатний вік відповідача, відсутність у нього постійного місця праці, де заробіток його носить нерегулярний (мінливий) характер. А тому, виходячи із середньомісячної заробітної плати по Тячівському району та розміру прожиткового мінімуму на дитину, суд вважає, що вимоги позивачки слід задовольнити частково і стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі по 700 гривень щомісячно на утримання сина [PERSON] до досягнення ним повноліття. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача понесених нею додаткових витрати по утриманню сина за минулий час, суд зазначає наступне. Частина 1 ст. 185 СК України закріплює правило, відповідно до якого батько дитини зобов'язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Дане положення закону стосується особливих обставин, до яких закон відносить насамперед випадки, коли дитина потребує додаткових витрат на неї у зв'язку із захворюванням на тяжку хворобу, або є калікою. Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку. Згідно представлених документів (чеків та рецептів лікаря а.с. 32-41) позивачем було витрачено на лікування сина 1495 грн. 13 коп. (582 грн. + 550 грн. + 53 грн. 60 коп. + 44 грн. 05 коп. + 46 грн. + 79 грн. 53 коп. + 139 грн. 95 коп.). Беручи до уваги те, що відповідач не надавав дитині жодної матеріальної допомоги, та ця сума, що була витрачена на лікування дитини, має бути стягнута з відповідача. Щодо позовних вимог про стягнення додаткових витрат по утриманню сина, які будуть покриватися відповідачем після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно до досягнення сином повноліття, суд зазначає наступне. Згідно із ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. Проте, розрахунків витрат, які необхідно понести позивачці в найближчому майбутньому, позивачкою суду не подано, а тому в цих позовних вимогах слід відмовити. Судові витрати в частині сплати судового збору покласти на відповідача. Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць. Тому

Outcome: partial