overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та просить розірвати шлюб укладений з [PERSON]. Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що 06.10.1995р. між ними було укладено шлюб. Від цього шлюбу є діти - донька [PERSON] [INFO]., донька [PERSON] [INFO] Шлюбне життя між ними не склалося, шлюбні відносини фактично припинені і подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Позивач в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач проти вимог позову не заперечував. Згідно ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Судовим розглядом встановлено, що 06 жовтня 1995р. між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстрований Центральним відділом реєстрації шлюбів м.Києва з Державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис № 2128. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 СК України. З'ясувавши дійсні взаємини подружжя, причини подання позову про розірвання шлюбу, інші обставини життя подружжя, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін і тому шлюб між сторонами має бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, у якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 26.07.2014 р. виконкомом Кропивнянської сільської ради Хмільницького району Вінницької області, актовий запис № 3, та відновити її дошлюбне прізвище [PERSON]. В обґрунтування вимог зазначає, що з відповідачем перебувають у шлюбі, за час перебування в шлюбі у них народились син [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Спільне життя у них не склалося, вони втратили взаємне почуття любові та поваги, мають різні погляди на сім'ю та ведення спільного господарства, в зв'язку з чим шлюбні відносини між ними припинені. Вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюб існує формально. Миритися вони не бажають, а тому збереження шлюбу не можливе і суперечить їх інтересам. В судове засідання позивачка не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає. У зв'язку з неявкою у судове засідання сторін, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. Дослідивши докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що 26.07.2014 р. виконкомом Кропивнянської сільської ради Хмільницького району Вінницької області, актовий запис № 3 зареєстровано шлюб між позивачкою та відповідачем(а.с. 6). Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного Кодексу України(далі СК України), шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки ти чоловіка до шлюбу не допускається. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з сторін, що мають істотне значення (частина друга статті 112 СК України). Враховуючи, що подружнє життя у сторін розладналося, позивачка не бажає зберігати з відповідачем шлюбні відносини, а відповідач проти того не заперечив, маючи таку можливість, в час наданий судом для примиренння сторони до примирення не дійшли, суд вважає, що збереження шлюбу неможливе, оскільки буде суперечити інтересам сторін. Задоволенню підлягають і вимоги позивачки, щодо відновлення їй після розірвання шлюбу дошлюбного прізвища [PERSON], оскільки у відповідності до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка просить суд стягнути на її користь з відповідача сплачений нею судовий збір. Згідно ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, у якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 28.10.1989\~р. Виконавчим комітетом Старосолотвинської сільської ради Бердичівського району Житомирської області, актовий запис №\~6, посилаючись на те, що сімейне життя з [PERSON] не склалось, порозуміння відсутнє, примирення є неможливим. [PERSON] позов визнав, про що зазначено у його заяві від 28.11.2018\~р. Судом з'ясовано, що між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Мерюзяніна) [PERSON] Виконавчим комітетом\~Старосолотвинської сільської\~ради Бердичівського\~району Житомирської\~області 28.10.1989\~р. зареєстровано шлюб, актовий запис №\~6 (а.\~с.\~6). Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Разом з тим, згідно з частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Звернення [PERSON] з позовною вимогою про розірвання шлюбу, зареєстрованого з [PERSON] та визнання останнім цього позову свідчить про те, що подальше спільне життя [PERSON] та [PERSON] і збереження шлюбу між ними суперечило б їхнім інтересам, що мають істотне значення, такий шлюб не ґрунтувався б на вільній згоді [PERSON] та [PERSON]. Частиною другою статті 112 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи зазначене, Суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення позову [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого з [PERSON]. Частиною четвертою статті 206 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Виходячи з наведеного та зважаючи, що визнання [PERSON] позову [PERSON] про розірвання шлюбу не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, Суд задовольняє позов. На підставі статей 141 та 142 Цивільного процесуального кодексу України з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню 50% судового збору (352,40\~грн.), сплаченого при поданні позову, інші 50% судового збору (352,40\~грн.) підлягають поверненню [PERSON] з державного бюджету.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, який уточнила в процесі розгляду справи. В позові зазначила, що з 30.12.2003 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02.07.2014 року поділено спільне майно подружжя та визнано право власності на автобус VOLKSWAGEN LT 35 D д\\н АР8626СВ, кузов WVIZZZ2DZXH031 по 1/ 2 частині за кожним. Цей автомобіль зареєстрований на відповідача і перебуває у його особистому розпорядженні. Оскільки спільне використання автомобіля неможливо через неприязні стосунки, які склалися між сторонами, просила припинити її право власності на 1/2 частину спірного автомобіля, визнати за відповідачем право власності на автобус VOLKSWAGEN LT 35 D д\\н АР8626СВ, кузов WVIZZZ2DZXH031 та стягнути з відповідача на свою користь грошову компенсацію вартості її частки в сумі 25 000 грн. Сторони в судове засідання не зявилися, від їх представників надійшли заяви з проханням розглянути справу за їх відсутності. При цьому представник відповідача визнає уточнений позов. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю осіб, які беруть участь у справі Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Перевіривши матеріали справи, зясувавши обставини справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, что з 30.12.2003 року сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02.07.2014 року, яке набрало законної сили 24.03.2015 року, за [PERSON] та [PERSON] визнано право власностіна на автобус VOLKSWAGEN LT 35 D д\\н АР8626СВ, кузов WVIZZZ2DZXH031 по 1/ 2 частині за кожним (а.с. 31). За положенями ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи те, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, є всі підстави для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, яким просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач по справі з 2006 року не проживає за вказаною адресою, у 2012 році переїхав з родиною до Російської Федерації. В той же час реєстрація відповідача змушує нести позивача додаткові витрати по оплаті комунальних платежів, які нараховуються виходячи із кількості зареєстрованих осіб у квартирі. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. За наявності умов, передбачених ч. 1 ст. 224 ЦПК України, суд вважає можливим допустити заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. [PERSON] є власницею квартири за адресою: [ADDRESS], що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень (а.с. 7). Відповідно до довідки (виписка з домової книги про склад сім'ї та реєстрації) КП «ЖКС «Чорноморський» № 864 від 27.04.2015 за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 8). Як з'ясовано під час судового розгляду, відповідач з 2006 року не проживає за вказаною адресою, що матеріалами справи не спростовано. За положеннями ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. При вирішені справи, судом враховується, що відповідач самостійно з обліку не знімається, своєю бездіяльністю створює позивачу перешкоди в реалізації в повному обсязі прав та охоронюваних законом інтересів, як власника квартири, а також змушує нести позивача додаткові витрати по оплаті комунальних платежів, які нараховуються виходячи із кількості зареєстрованих осіб у квартирі. Оскільки обставини, викладені в позовній заяві матеріалами справи не спростовані, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, яким просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач по справі з моменту реєстрації не проживала на за вказаною адресою. В той же час реєстрація відповідача змушує нести позивача додаткові витрати по оплаті комунальних платежів, які нараховуються виходячи із кількості зареєстрованих осіб у квартирі. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. За наявності умов, передбачених ч. 1\~ст. 224 ЦПК України, суд вважає можливим допустити заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. [PERSON] є власницею квартири за адресою: [ADDRESS], що підтверджується договором дарування від 09 вересня 2000 року. Відповідно до довідки (виписка з домової книги про склад сім'ї та реєстрації) КП «ЖКС «Чорноморський» № 357 від 15.06.2015 за адресою: : [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] та [PERSON] Як з'ясовано під час судового розгляду, відповідач не проживає за вказаною адресою більше року, що матеріалами справи не спростовано. За положеннями\~ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.\~Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно\~ст. 213 ЦПК України,\~рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. При вирішені справи, судом враховується, що відповідач самостійно з обліку не знімається, своєю бездіяльністю створює позивачу перешкоди в реалізації в повному обсязі прав та охоронюваних законом інтересів, як власника квартири, а також змушує\~нести позивача додаткові витрати по оплаті комунальних платежів, які нараховуються виходячи із кількості зареєстрованих осіб у квартирі. Оскільки обставини, викладені в позовній заяві матеріалами справи не спростовані, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, яким просить визнати дії відповідача щодо збору грошових коштів за надані їй послуги незаконними, а також заборонити відповідачу здійснювати фінансово-господарську діяльність за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського, 101/А, не передбачену Статутом. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вона є власником квартири за адресою: [ADDRESS]. В той же час, ОК «Добра Родина», розташований за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського, 101А, на її думку, незаконно стягує з неї кошти за спожиту електроенергію, оскільки не має для цього законних підстав. В судовому засіданні [PERSON] та її представники заявлені вимоги підтримали, просили їх задовольнити в повному обсязі. Представники ОК «Добра Родина» проти задоволення позову заперечували, посилаючись на безпідставність та надуманість заявлених позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку осіб, що приймають участь у справі, суд приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу від 16.04.2013, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] Судом також зясовано, що ОК «Добра Родина» здійснює обслуговування будівель за вказаною адресою. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про кооперацію» обслуговуючий кооператив - кооператив, який утворюється шляхом об'єднання фізичних та/або юридичних осіб для надання послуг переважно членам кооперативу, а також іншим особам з метою провадження їх господарської діяльності. За положеннями ст. 23 Закону України «Про кооперацію», кооператив відповідно до свого статуту самостійно визначає основні напрями діяльності, здійснює її планування. Кооперативи мають право провадити будь-яку господарську діяльність, передбачену статутом і не заборонену законом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Виходячи з викладеного, суд погоджується з доводами позивачки, що відповідач повинен здійснювати фінансово-господарську діяльність за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського, 101/А лише у відповідності зі Статутом. Стосовно вимог позивачки щодо визнання дій ОК «Добра Родина» щодо збору грошових коштів за надані їй послуги незаконними суд зазначає, що такі вимоги є безпідставними та позивачем у передбаченому законом порядку не доведені.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, яким просить визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири за адресою: м. Одеса, вул. Ільфа і Петрова, 27, кв. 52 від 24.05.1999 року № 99-354К, укладений між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на Одеській Універсальній Біржі «Вітязь». Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що на даний час не може нотаріально завірити вказаний договір через відсутність інформації щодо місцезнаходження відповідачів. При цьому позивачка зазначає, що при укладенні договору сторони домовились відносно всіх істотних умов та відбулось його повне виконання. В той же час, відсутність нотаріального оформлення угоди порушує право позивачки розпоряджатись своєю власністю. В судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідачі до судового засідання не зявились, причини неявки суду не повідомили, про час та місце судового засідання сповіщені в порядку ст. 77 ЦПК України. Третя особа у судове засідання також не зявилась, причини неявки суду не повідомила. За наявності умов, передбачених ч. 1 ст. 224 ЦПК України, суд вважає можливим допустити заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, зясувавши обставини та оцінивши докази, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.05.1999 року на Одеській Універсальній Біржі «Вітязь» між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було укладеного договір купівлі-продажу нерухомого майна № 99-354К, за яким [PERSON], [PERSON] продали, а [PERSON] купила квартиру за адресою: м. Одеса, вул. Ільфа і Петрова, 27, кв. 52. В подальшому, 17.06.1999 року договір було зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН». На даний час позивач позбавлена можливості нотаріально завірити договір через відсутність інформації щодо місцезнаходження відповідачів. В той же час, відсутність нотаріального оформлення угоди порушує право позивачки розпоряджатись своєю власністю. У зв'язку з тим, що спірні правовідносини виникли до 01 січня 2004 року суд керується Цивільним Кодексом України в редакції 1963 року. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 227 ЦК України (1963 року) для укладення договору купівлі-продажу жилого будинку (квартири) передбачена нотаріальна форма, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Невиконання цієї вимоги тягне за собою недійсність угоди (ст. 47 ч. 1 ЦК України 1963 року). В той же час, відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК України (1963 року), якщо одна із сторін повністю чи частково виконала угоду, яка потребує нотаріального засвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального оформлення цієї угоди, суд вправі на вимогу сторони, яка виконала таку угоду визнати її дійсною. Під час судового розгляду встановлено, що сторони дійшли згоди по всіх істотних умовах договору купівлі-продажу й виконали умови договору, а від так наявні всі обставини для визнання його дійсним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, яким просить визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна № 19810 від 01.04.1997, укладений на Одеській товарній біржі та зареєстрований в КП «ОМБТІ та РОН» під № 442-стр. 175 - кн. 200пр від 14.04.1997 на квартиру [ADDRESS] між [PERSON] та [PERSON], діючим від імені [PERSON] на підставі довіреності № 115 від 18.03.1997, посвідченою приватним нотаріусом м. Одеси Харитонюк Л.А. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що на даний час не може нотаріально завірити вказаний договір через відсутність інформації щодо місцезнаходження відповідача. При цьому позивачка зазначає, що при укладенні договору сторони домовились відносно всіх істотних умов та відбулось його повне виконання. В судовому засіданні позивачка та її представник заявлені вимоги підтримали, просили позов задовольнити. Відповідач до судового засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце судового засідання сповіщений в порядку ст. 77 ЦПК України. Третя особа у судове засідання також не з'явилась, причини неявки суду не повідомила. За наявності умов, передбачених ч. 1 ст. 224 ЦПК України, суд вважає можливим допустити заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини та оцінивши докази, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01 квітня 1997 року на Одеській товарні біржі між [PERSON] та [PERSON], діючим від імені [PERSON] на підставі довіреності № 115 від 18.03.1997, посвідченою приватним нотаріусом м. Одеси Харитонюк Л.А. було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна № 19810, за яким [PERSON] продала, а [PERSON] купила квартиру [ADDRESS]. В подальшому, договір було зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН» під № 442-стр. 175 - кн. 200пр від 14.04.1997. На даний час позивач позбавлена можливості нотаріально завірити договір через відсутність інформації щодо місцезнаходження [PERSON] У зв'язку з тим, що спірні правовідносини виникли до 01 січня 2004 року суд керується Цивільним Кодексом України в редакції 1963 року. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 227 ЦК України (1963 року) для укладення договору купівлі-продажу жилого будинку (квартири) передбачена нотаріальна форма, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Невиконання цієї вимоги тягне за собою недійсність угоди (ст. 47 ч. 1 ЦК України 1963 року). В той же час, відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК України (1963 року), якщо одна із сторін повністю чи частково виконала угоду, яка потребує нотаріального засвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального оформлення цієї угоди, суд вправі на вимогу сторони, яка виконала таку угоду визнати її дійсною. Під час судового розгляду встановлено, що сторони дійшли згоди по всіх істотних умовах договору купівлі-продажу й виконали умови договору, а від так наявні всі обставини для визнання його дійсним.

Outcome: approved