Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], діючої в інтересах неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON], про визнання її такою, що втратили право на користування жилим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, посилаючись на те, що позивач має на праві приватної власності будинок за адресою [ADDRESS]. Відповідачка після смерті сина повивача [PERSON] [INFO] року, зі своїми дітьми, у вказаному житлі не проживають, виїхавши до іншого населеного пункту, не цікавляться ним та не приймають участь в належному утриманні житла шляхом оплат за комунальні послуги, позивач несе додаткові затрати по утриманню житла. Реєстрація відповідачів у вказаному житлі позбавляє можливості позивача повністю розпоряджатися своєю власністю, а тому вона вимушена звернутися до суду з вимогою визнати відповідачів як такими особами, що втратили право користування житлом належним позивачу та зняти їх з реєстрації. Позивач в судовому засіданні підтримала позов та просила суд задовольнити заявлені вимоги з підстав викладених у позові. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, причин не явки суду не надано. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, суду надана заява з проханням розглянути справу у їх відсутність. Суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідачів відповідно до ст.ст. 224-225 ЦПК України. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи вважає позов підлягаючим задоволенню. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Судом встановлено, що будинок, який знаходиться за адресою [ADDRESS] належить на праві приватної власності позивачу [PERSON], згідно рішення Бериславського районного суду від 16 жовтня 2013 року. У зазначеній будинку зареєстровані [PERSON] - колишня невістка позивача, з неповнолітніми дітьми: [PERSON] - [INFO], [PERSON] - [INFO] року. Судом також встановлено, що згідно довідки Виконкому Львівської сільської ради відповідачка з дітьми за адресою [ADDRESS] зареєстровані, але фактично не проживають з 20.03.2011 року, виїхавши до іншого населеного пункту (а.с.13). Таким чином, суд приходить до висновку, що наявність реєстрації [PERSON] з дітьми права позивача, як власника квартири, у повній мірі користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 107 ЖК України у разі вибуття наймача члена сім'ї на інше постійне місце проживання така особа втрачає право користування житловим приміщенням із дня вибуття. Крім того в силу ст. 41 Конституції України кожний має право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності не рушимо. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, враховуючи викладені обставини справи та вимоги закону, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині позбавлення права користування житловим будинком є законними та обґрунтованими у зв'язку з чим вони підлягають задоволенню. Підстав для відмови в задоволенні позову у суду не має.

Outcome: approved