Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-05 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] С,В, про визнання права власності на 13/100частки домоволодіння в порядку набувальної давності. Позов мотивовано тим, що позивачу належить 3/50 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою м. Вінниця, вул. Дубовецька/Енгельса/, 76. 13/100 частки даного домоволодіння належали [PERSON], яка померла 01.09.1974 року та [PERSON], яка померла 15.04.1981 році. Дані особи були рідними сестрами покійного батька позивача - [PERSON]. Після смерті тіток позивача відкрилася спадщина на 13/100 частки домоволодіння під номером 76, що знаходиться в м. Вінниця по вул. Дубовецька /Енгельса/. Позивач є спадкоємцем пятої черги і після їх смерті, фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, так як весь час проживає та була зареєстрована у вищезазначеному будинковолодінні. В звязку з цим позивач звернулася до Другої Вінницької державної нотаріальної контори для прийняття спадщини. Під час звернення, нотаріус повідомила, що у звязку з тим, що позивач у піврічний термін після смерті спадкоємців не звернулась з заявою про прийняття спадщини нотаріус відмови їй у видачі свідоцтва та порадив звернутися до суду для вирішення даного питання. Позивач з народження, тобто 3 1956 року і по даний час проживає в частині зазначеного будинку, а після смерті [PERSON], яка померла 01.09.1974 року та [PERSON], яка померла 15.04.1981 році, фактично володіє, доглядає, виконує ремонтні роботи, сплачує комунальні платежі, також і за частку 13/100. Спадкоємцем вищезазначеної частки будинковолодіння є також [PERSON], що являється онуком [PERSON] Просить визнати за нею право власності за набувальною давністю на 13/100 частки домоволодіння під №76 в м. Вінниці по вул. Дубовецька (Енгельса). Ухвалою суду від 17.07.2017року до участі в справі залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Вінницьку міську раду. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали за обставин викладених в позові просили позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав не заперечував щодо його задоволення. Треті особи [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявились надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, позов визнали, просили задовольнити. Представник третьої особи Вінницької міської ради в судовому засіданні позов не визнала, заперечувала щодо його задоволення. Враховуючи думку учасників судового процесу, вимоги ст. 158 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність, осіб що не зявились. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, показання свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду №76 по вул. Енгельса в м. Вінниці [PERSON] та [PERSON] належить 13/100частки домоволодіння, [PERSON] 17/100, [PERSON] 1/2 , [PERSON]В, - 15/ частки (а.с.14-16). Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 08.06.2016 року встановлено факт родинних відносин, що [PERSON]А,, що померла 16.04.1981р. та [PERSON], що померла 01.09.1974 року є рідними сестрами [PERSON], що помер 25.08.1973р. та мали спільних батьків: мати [PERSON], батько [PERSON] (а.с.17). Згідно довідки КК «Ясний» №656 від 17.07.2017р. [PERSON] дійсно володіє часткою будинку за адресою: вул. Дубовецька, 76/2, яка належала її тіткам: [PERSON], [PERSON] (а.с.30). Відповідно до свідоцтва про смерть 25.08.1973р. помер [PERSON] (а.с.31). Згідно актових записів про смерть 02.09.1974р. померла [PERSON]А,, 16.04.1981р. померла [PERSON] (а.с.31 зворот). Відповідно до листа Державного нотаріального архіву Вінницької області №1827/01-18 від 01.08.2017 року спадкові справи на майно померлої 01.09.1974р. [PERSON] та померлої 15.04.1981р. [PERSON] по фонду Другої вінницької державної нотаріальної контори не виявлено (а.с.50). Згідно довідки КК «Ясний» №950 від 25.09.2017 року [PERSON] після смерті [PERSON] та [PERSON], користується часткою 13/100, проживає та здійснює догляд будинку №76 по вул. Дубовецька в м. Вінниці (а.с.59). Свідки [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що є сусідами із [PERSON], яка з 1956 року відкрито, безперервно проживає [INFO], оплачує комунальні послуги, проводить ремонт та догляд за даним будинком. Набувальна давність визначається, як засіб закріплення майна за суб'єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також, в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим, як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі. Відповідно до ч. 1\~ст. 344 ЦК України\~особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Перебіг строку набувальної давності починається від моменту виникнення володіння. Згідно з ч. 4 ст. 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. З постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» вбачається, що відповідно до частини першої\~статті 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено\~ЦК України. При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя\~ статті 344 ЦК України). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга\~статті 344 ЦК України) (п. 9 Постанови). Враховуючи положення пункту 8Прикінцевих та перехідних положень ЦК України про те, що правила статті 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК України набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК України поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року. При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю, (п.11 Постанови) \~Як вбачається з матеріалів справи, відповідач позов визнав і не заперечує проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 4\~ст. 74 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Постановою Пленуму Верховного суду України №14 від 18.12.2009року «Про судове рішення по цивільній справі»\~\~передбачено, що за змістом частини четвертої\~\~ст.. 174 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Суд вважає можливим прийняти визнання позову відповідачем [PERSON], так як це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, зважаючи на те, що [PERSON] з народження 1956року користується вказаним будинком, оплачує всі комунальні послуги та податки, здійснює ремонтні роботи, тобто більше 10 років добросовісно, відкрито, безперервно володіє нерухомим майном, що підтверджується дослідженими в ході судового розгляду доказами та показами свідків, враховуючи наведені обставини справи та положення діючого в Україні цивільного законодавства, суд дійшов висновку, що наявні правові підстави для визнання за позивачем права власності на спірне майно в порядку ст. 344 ЦК України\~за набувальною давністю, в зв'язку з чим вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. За клопотанням представника позивача судові витрати залишити за позивачем. На підставі вищевикладеного, згідно \~ст. ст. 328, 344 ЦК України,

Outcome: approved