Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 11 жовтня 2008 року вступив до шлюбу з відповідачем, їх шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Першотравенського міського управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 195. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Відповідно до рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2015 року, розірвано зареєстрований 11 жовтня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Першотравенського міського управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 195 шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON], залишивши після розірвання шлюбу прізвище [PERSON]. Під час шлюбу та спільного сумісного проживання однією сімєю [PERSON] та [PERSON] в інтересах сімї за спільні кошти, крім побутових речей, 30 січня 2010 року на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого Приватним нотаріусом Першотравенського міського нотаріального округу [PERSON], подружжя придбало у власність квартиру №21, що знаходиться за адресою: місто Першотравенськ, Дніпропетровської області, по вулиці Гагаріна, будинок №13. Покупцем квартири, за спільною на той час згодою подружжя зазначено [PERSON] та відповідно до п. 7 Договору до його підписання отримана згода дружини покупця на покупку квартири р. № 237 від 30 січня 2010 року. Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 30 січня 2010 року, квартиру [ADDRESS] придбано за 80 000 гривень 00 копійок. На покупку квартири, крім власних та спільних коштів сімї, також було витрачено кошти, які [PERSON] отримала від свого батька - [PERSON] у загальній сумі 5000,00 доларів США, про що свідчить розписка від 28 січня 2010 року, та відповідно до курсу Національного Банку України станом на 28 січня 2010 року становило 40012 гривень 00 копійок. Вказані кошти були власними накопиченнями [PERSON], які він певний час зберігав у якості вкладу у банківській установі, а після закінчення строку вкладу, кошти зберігались за місцем мешкання [PERSON] про що може свідчити договір та платіжні документи про зняття банківського вкладу. Також під час шлюбу в інтересах та для потреб сімї за взаємною згодою та обопільним вибором марки авто, [PERSON] та [PERSON] у 2014 році придбали транспортний засіб Mitsubishi Lancer 9 2005 року випуску, ДНЗ АЕ 0916 НІ, VIN JMBSNCS9A5U001006. Покупцем якого за спільною згодою подружжя було зазначено відповідача. Під час шлюбу та після його розірвання відповідно до рішення суду, та до дня звернення до суду майно, що є спільною сумісною власністю подружжя позивач та відповідач офіційно, шляхом складання відповідних документів, які б мали юридичне значення у майбутньому не ділили. Після розірвання шлюбу, між позивачам та відповідачем існувала усна домовленість, що позивач разом з спільною з відповідачем дитиною буде мешкати у квартирі [ADDRESS]. Вказану квартиру відповідач обіцяв переоформити у власність позивача, а транспортний засіб залишиться у власності відповідача. Натомість зазначену домовленість відповідачем не виконано, крім того, за інформацією спільних знайомих, відповідач без згоди позивача вчинив відчуження спільного сумісного майна, а саме транспортного засобу Mitsubishi Lancer 9 2005 року випуску, ДНЗ АЕ 0916 НІ, VIN JMBSNCS9A5U001006. Останній раз, який позивач бачила у користуванні відповідача на початку лютого 2016 року. Транспортний засіб був у справному та придатному стані для користування за призначенням. Відповідно до звіту про ретроспективну оцінку майна від 15 грудня 2017 року, вартість транспортного засобу Mitsubishi Lancer 9 2005 року випуску, ДНЗ АЕ 0916 НІ, VIN JMBSNCS9A5U001006, станом на 01 лютого 2016 року складала 178 700 гривень 00 копійок. Майно набуте за час шлюбу та проживання однією сімєю позивача та відповідача за період з 11 жовтня 2008 року по 14 грудня 2015 рік включно є обєктом їхньої спільної сумісної власності не зважаючи на те хто з них зазначений покупцем у договорах про придбання такого майна. А також позивач має право на відповідну компенсацію вартості відчуженого не в інтересах сімї майна. Просить суд визнати право власності за [PERSON] на 1/2 частину квартиру № 21, що знаходиться за адресою: місто Першотравенськ Дніпропетровської області, по вулиці Гагаріна, будинок № 13, та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] відповідну компенсацію 1/2 частини вартості відчуженого не в інтересах сімї майна, а саме транспортного засобу Mitsubishi Lancer 9 2005 року випуску, ДНЗ АЕ 0916 НІ, VIN JMBSNCS9A5U001006 в розмірі 89 350 гривень 00 копійок. В судовому засіданні 28 лютого 2018 року позивач та його представник [PERSON], позовні вимоги підтримали в повному обсязі, підтвердили суду, що квартира № 21, що знаходиться за адресою: місто Першотравенськ Дніпропетровської області, по вулиці Гагаріна, будинок № 13 та транспортний засіб Mitsubishi Lancer 9 2005 року випуску, ДНЗ АЕ 0916 НІ, VIN JMBSNCS9A5U001006 були придбані позивачем та відповідачем в період їхнього шлюбу та ведення спільного господарства, за рахунок коштів які входили до їхнього спільного сімейного бюджету, визнали що це майно є спільною сумісною власністю позивача та відповідача, просили це майно поділити в рівних частках та стягнути на користь позивача витрати на сплату судового збору та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 14\~000 гривень. В подальшому надали суду спільну письмову заяву в якій зазначили, що клопотання відповідача [PERSON], щодо визнання ним позовних вимог в повному обсязі підтримують. На позовних вимогах викладених у позові про поділ майна подружжя наполягають. Клопотання про допит свідка та виклик його у судове засідання залишають без розгляду, у звязку з визнанням позову відповідачем. Справу просили в подальшому розглядати за їх відсутності, за наявними матеріалами. Відповідач в судовому засіданні 28 лютого 2018 року, позовні вимоги визнав в повному обсязі, підтвердив суду, що квартира № 21, що знаходиться за адресою: місто Першотравенськ Дніпропетровської області, по вулиці Гагаріна, будинок № 13 та транспортний засіб Mitsubishi Lancer 9 2005 року випуску, ДНЗ АЕ 0916 НІ, VIN JMBSNCS9A5U001006 були придбані ним та позивачем в період їхнього шлюбу та ведення спільного господарства, за рахунок коштів які входили до їхнього спільного сімейного бюджету, визнав що це майно є спільною сумісною власністю його та позивача, просив суд, визнати право власності за [PERSON] на 1/2 частину квартиру № 21, що знаходиться за адресою: місто Першотравенськ Дніпропетровської області, по вулиці Гагаріна, будинок № 13, та стягнути з нього на користь [PERSON] компенсацію 1/2 частини вартості відчуженого ним не в інтересах сімї транспортного засобу Mitsubishi Lancer 9 2005 року випуску, ДНЗ АЕ 0916 НІ, VIN JMBSNCS9A5U001006 в розмірі 89 350 гривень 00 копійок, стягнути на користь позивача витрати на сплату судового збору та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 14\~000 гривень. Запевнив суд, що йому зрозумілі розяснені судом наслідки визнання ним позову. В подальшому надав суду заяву, в якій зазначив що позовні вимоги [PERSON] до нього про поділ майна подружжя та стягнення грошової компенсації визнає повністю, наслідки визнання ним позову йому розяснені, розгляд справи просив проводити за його відсутності. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. З рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області №186/756/15-ц від 09 грудня 2015 року встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі в період з 11 жовтня 2008 року по 22 грудня 2015 року. Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-КИ №285287 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Першотравенського міського управління юстиції Дніпропетровської області встановлено, що у [PERSON] та [PERSON] є спільна дитина [PERSON]. 28 січня 2010 року [PERSON] уклала договір позики з [PERSON], з умовами якого отримала 5000,00 доларів США. Згідно договору купівлі продажу квартири від 30 січня 2010 року встановлено, що [PERSON] за згодою позивачки придбав /в період перебування у шлюбі/ у [PERSON] квартиру № 21, що знаходиться за адресою: місто Першотравенськ Дніпропетровської області, по вулиці Гагаріна, будинок № 13. Відповідно до листа Територіального сервісного центру №1247 Регіонального сервісного центру в Дніпропетровській області №31/4-1247/342 від 20 лютого 2018 року встановлено, що 11 червня 2013 року [PERSON] придбав транспортний засіб Mitsubishi Lancer 9 2005 року випуску, ДНЗ АЕ 0916 НІ, VIN JMBSNCS9A5U001006, який 04 лютого 2016 року переоформив на [PERSON], без письмової згоди на відчуження даного транспортного засобу [PERSON]. Згідно висновку про вартість обєкту оцінки від 15 грудня 2017 року встановлено, що ринкова вартість транспортного засобу Mitsubishi Lancer 9 2005 року випуску, ДНЗ АЕ 0916 НІ, VIN JMBSNCS9A5U001006 складає 178700,00 гривень. З додаткової угоди до договору про надання правової допомоги від 05 грудня 2017 року вбачається, що позивачкою понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 14\~000 гривень. Вирішуючи позовні вимоги суд виходить з наступного. Стаття 60 Сімейного кодексу України /далі СК України/ - майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Ч.2 Статті 61 СК України Об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Яка раніше до внесення змін згідно із Законом № 524-V від 22 грудня 2006 року мала редакцію: «об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя і внесені до сімейного\~ бюджету або внесені на його особистий рахунок у банківську (кредитну) установу». Суд також, враховує правові позиції ВСУ України викладені в постановах від 03 червня 2015 року № 6-38цс15, від 01 липня 2015 року № 6-612цс15, від 25 листопада 2015 року № 6-2333цс15, від 16 грудня 2015 року № 6-2641цс15. Згідно яких, належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але і спільністю участі подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи статтю 60 Сімейного кодексу України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття є спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. Тобто критеріями, які дозволяють надати спірному набутому майну режим спільного майна в тому числі є час набуття такого майна та кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття). Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що в судовому засіданні встановлено, що відповідач в період шлюбу з позивачкою, набув право власності на спірну квартиру та спірний автомобіль за рахунок коштів, які відповідно до ч.2 статті 61 СК України /в редакції як на час набуття права власності на квартиру та автомобіль так і на час припинення шлюбних відносин/ є об'єктом права спільної сумісної власності. У зв'язку з чим, позовні вимоги в частині визнання право власності на ? частину спірної квартири підлягають задоволенню. Згідно правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-486цс16 від 27 квітня 2016 року: «Згідно частини третьої статті 61 СК України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частина четверта статті 65 СК України передбачає, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. У випадку коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сімї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі».\~ А тому позовні вимоги в частині стягнення на користь позивачки грошової компенсації вартості ? частки автомобіля, який був самовільно проданий відповідачем підлягають задоволенню. Такий висновок суду повністю відповідає правовому висновку Верховного Суду викладеному у постанові від 06 лютого 2018 року справа № 235/9895/15-ц. Норма ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до вимог ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. У звязку з тим, що позовні вимоги задоволені в повному обсязі, відповідач визнає розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати.

Outcome: approved