Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в зустрічах з онуком, участі у його вихованні та визначенні способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею. В обґрунтування своїх вимог вказує, що 17.10.2013 року Служба у справах дітей Луцької міської ради прийняла рішення щодо її участі у вихованні онука [PERSON], згідно якого їй було надано право спілкуватись і приймати участь у вихованні [PERSON]. Дитина проживає з батьком. Однак її син - відповідач [PERSON] перешкоджає їй у вихованні та спілкуванні з онуком. Покликаючись на те, що відповідач не виконує зазначене рішення Луцької міської ради та продовжує перешкоджати їй в спілкуванні з дитиною, просить суд зобов'язати [PERSON] не чинити їй перешкод в зустрічах з онуком [PERSON], 2004 року народження та участі у його вихованні та визначити способи її участі у спілкуванні та вихованні дитини. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала з підстав, зазначених в позовній заяві і просить задовольнити їх. Відповідач [PERSON] проти позову заперечив. Суду пояснив, що в них з матір'ю з її вини неприязні відносини. Позивач негативно впливає на дитину, погрожує йому, зверталася в органи міліції про вчинення ним крадіжки ноутбука, який раніше йому подарувала, в зв'язку з чим він категорично проти їх спілкування. В задоволенні позову просить відмовити. Представники Служби у справах дітей Луцької міської ради вважають, що позов до задоволення не підлягає. Заслухавши пояснення сторін, представників третьої особи, свідка [PERSON], дитини [PERSON], з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON], 1959 року народження є бабусею [PERSON], [INFO]. Дитина з жовтня 2013 року проживає з батьком, яким забезпечені належні умови для проживання, навчання та виховання сина. [PERSON] належно виконує батьківські обов'язки, дитина добре навчається, відвідує спортивні секції, батько слідкує за його поведінкою в школі та в побуті. [PERSON] бачиться з матір'ю та молодшим братом, які проживають окремо та з бабусею по лінії матері. Жодних зауважень зі сторони навчального закладу, де навчається дитина, та зі сторони Служби у справах дітей Луцької міської ради, немає. Між [PERSON] та [PERSON] вкрай складні, конфліктні, неприязні та недопустимі відносини, про що позивачу наголошувала Служба у справах дітей Луцької міської ради. Про дане свідчать взаємні обвинувачення, звернення в органи міліції, в Службу у справах дітей Луцької міської ради. [PERSON] як батько дитини категорично заперечує проти зустрічей та спілкування його сина з бабусею [PERSON], Відповідно до ст. 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Однак згідно вимог ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. На основі встановлених обставин суд вважає, що при наявності неприязних відносин матері з сином, нездорової ситуації, яку створила саме позивач щодо особистого життя сина, відсутності компромісу у їх спілкуванні та зважаючи на те, що [PERSON] категорично заперечує проти зустрічей та спілкування його сина [PERSON] з його матір'ю [PERSON], підставно вважаючи, що це негативно впливає на дитину, враховуючи інтереси малолітньої дитини, в задоволенні позову слід відмовити. Крім того, згідно ст.13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб; не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах; при здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства. Відповідно до ч.3 ст.16 ЦК України суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої-п'ятої статті 13 ЦК України. На підставі ст.ст.13-16 ЦК України, ст.ст.151, 257 СК України,

Outcome: dismissed