Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до Курячелозівської сільської ради Кривоозерського району про визнання права власності на житловий будинок з надвірними спорудами в порядку спадкування, вказуючи, що вона є спадкоємцем за законом після смерті матері [PERSON], померлої 23 серпня 1995 року, після її смерті залишилось спадкове майно: житловий будинок з надвірними спорудами № 39 по вул. Паркова (Радяська) в с. Курячі Лози Кривоозерського району. Через відсутність правовстановлюючих документів на домоволодіння позивачка не може переоформити будинок на своє імя. Посилаючись на те, що вона правомірно набула права власності на вищевказаний житловий будинок з надвірними спорудами просила про задоволення позову. В судове засідання позивачка не зявилась, про час та місце розгляду повідомлена вчасно та належним чином, до суду подала заяву, в якій просила справу слухати без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник Курячелозівської сільської ради Кривоозерського району в суд не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином, надав суду заяву, в якій просить справу слухати в його відсутність, не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що 23 серпня 1995 року померла [PERSON], що підтверджується даними копії свідоцтва про смерть І-ФП № 289697, виданого Курячелозівською сільською радою Кривоозерського району Миколаївській області 25 серпня 1995 року, актовий запис № 34. Як випливає з матеріалів цивільної справи витягу з рішення виконавчого комітету Курячелозівської сільської ради Кривоозерського району № 15 від 22 травня 1992 року за [PERSON] надано на праві власності земельну ділянку , що знаходиться у її користуванні за адресою с. Курячі Лози вул.. Радянська, 39 Кривоозерського району та визнано право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за зазначеною адресою. Згідно даних свідоцтва про народження [PERSON] [INFO], відновленого та виданого Кривоозерським районним бюро РАЦС Кривоозерського району Миколаївської області 22 липня 1954 року, актовий запис № 444, серії ЯИ № 451835, її матірю вказана [PERSON]. 24 травня 1957 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на «Лінецька», що підтверджується даними копії свідоцтва про одруження серії ЯУ № 796533, виданого Курячелозівським сільським РАЦСом Кривоозерського району Миколаївської області 24 травня 1957 року, актовий запис № 15. Як випливає з матеріалів справи даних довідки Курячелозівської сільської ради Кривоозерського району № 716 від 25 квітня 2016 року, останнім постійним місцем проживання і реєстрації [PERSON], померлої 23 серпня 1995 року було с. Курячі Лози, вул.. Радянська (Паркова), 39 Кривоозерського району. На час її смерті з нею проживали дочка [PERSON] зі своїм чоловіком [PERSON] Даними звіту Товариства з обмеженою відповідальністю «НОМО» встановлена оціночна вартість вищевказаного будинку, яка становить 19 979 грн. В оформленні спадкових прав на зазначений будинок 21 квітня 2016 року державним нотаріусом Кривоозерської державної нотаріальної контори позивачу було відмовлено, оскільки не була проведена первина реєстрація права власності на житловий будинок та відсутній правовстановлюючий документ на імя спадкодавця. Таким чином, судом встановлено, що згідно рішення виконкому Курячелозівської сільської ради [PERSON] отримала дозвіл на оформлення права власності на нерухоме майно житловий будинок з господарськими спорудами, її виділено земельну ділянку, тому суд вважає, що вона набула права власності на житловий будинок з надвірними спорудами на законних підставах, проте за життя не встигла провести його державну реєстрацію. При вирішенні цієї справи, суд виходить з того, що вказані правовідносини виникли в період дії Цивільний кодекс Української РСР, затвердженого 18 липня 1963 року та Закону України «Про власність» від 07 липня 1991 року, тому необхідно користуватися нормами закону, що діяв на час виникнення правовідносин. Згідно ст.ст. 12, 13 Закону України «Про власність» та відповідно вимог ст. 101 Цивільний кодекс Української РСР (1963 року), громадянин набуває права власності на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом. Жилий будинок є об'єктом права приватної власності. Частиною 1 ст. 524 ЦК Української РСР (1963 року)передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до вимог ст.ст. 548, 549 ЦК Української РСР (1963 року), позивач є спадкоємицею за законом, прийняла спадщину, вступила в управління та володіння спадковим майном. На підставі вищезазначених доказів, суд вважає, що за позивачем в порядку спадкування за законом на підставі положень ЦК Української РСР (1963 року) необхідно визнати право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в судовому порядку. На підставі ст.ст. 524, 548, 549 Цивільного кодексу Української РСР (1963 року), ст.ст. 12, 13 Закону України «Про власність» (від 07 липня 1991 року),

Outcome: approved