Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просила змінити спосіб стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO]. В обґрунтування своїх вимог зазначала, що згідно рішення суду з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 400 грн. щомісяця, починаючи з 27.01.2015 року і до повноліття дитини. Однак такий розмір аліментів є недостатнім для забезпечення дитини та є меншим прожиткового мінімуму. Тому просила змінити спосіб стягнення аліментів, стягнути з [PERSON] на її користь на утримання дочки [PERSON] в розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених в позовній заяві. Відповідач позовні вимоги визнав частково, посилаючись на те, що його доходи є нерегулярними, офіційно на даний час не працює. Крім того, зазначив, що має на утриманні ще одну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних мотивів. Судом встановлено, що у сторін [INFO] народилася донька [PERSON], котра на даний час проживає з позивачкою. Як видно з постанови заступника начальника відділу ДВС Городоцького районного управління юстиції про відкриття виконавчого провадження від 18.02.2015 року, згідно рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 11.02.2015 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі - по 400 грн. щомісяця, починаючи з 27.01.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач сплачує аліменти на утримання дитини згідно вказаного рішення суду. Вищезазначені обставини не заперечувались сторонами в судовому засіданні. В ч. 1 ст. 3 Конвенції Організації Об'єднаних Націй про права дитини 1989 року, що 27 вересня 1991 року набула чинності для України, наголошується, що в усіх діях щодо дітей незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Про такі ж засади регулювання сімейних відносин визначено ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України. Ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» для дітей віком від 6 років до 18 років встановлено прожитковий мінімум з 1 січня 2018 року по 30 червня 2018 року у розмірі 1860 грн. Ч. 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. З врахуванням викладеного, суд вважає, що як матір, так і батько зобов'язані неухильно дотримуватися свого обов'язку щодо утримання та виховання дитини. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. При цьому, право одержувача аліментів на звернення до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів не залежить від наявності або відсутності змін у майновому та сімейному стані сторін та їхньої дитини. Таким чином, на підставі наведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON], котра саме таким способом вирішила захистити свої права, слід задовольнити.

Outcome: approved