Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що [INFO] померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на належну останній ? частину житлового будинку по [ADDRESS], який був побудований під час шлюбу батьків позивачки за спільні кошти подружжя та зареєстрований на праві власності батька [PERSON] Позивачка прийняла спадщину, звернувшись в установлений законом строк до нотаріальної контори. [INFO] помер батько позивачки [PERSON], який залишив заповіт, в якому житловий будинок по [ADDRESS] заповів онуку [PERSON] Позивачці нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частину спадкового будинку після смерті матері з мотивів наявності заповіту батька на весь будинок на користь [PERSON] Таку відмову вважає незаконною, що порушує її права на спадщину як спадкоємця першої черги після смерті матері, вказує, що за законом батько мав право скласти заповіт на свою ? частку у праві спільної часткової власності. Вказує, що має право на частку майна у спадщині, яка відкрилась після смерті матері на загальних підставах з іншими спадкоємцями, адже матері належала ? частка у спільній сумісній власності подружжя. Просить визнати недійсним заповіт, складений 28 вересня 2005 року [PERSON] на користь [PERSON], визнати за позивачкою право власності на 1/2 частину домоволодіння по [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила суд позов задоволити. Вказувала, що оскільки її сестра забезпечена іншим житлом, в той час як позивачка іншого житла не має, тому має право на ? частину будинку після смерті матері. Відповідач [PERSON] та його адвокат [PERSON], відповідачка [PERSON] позов не визнали, вказували на відсутність підстав для визнання недійсним заповіту, складеного батьком позивачки [PERSON] на користь онука [PERSON] на весь будинок, в зв'язку з чим не вбачали підстав для спадкування на частину будинку після смерті матері позивачки. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Статтею 203 ЦК України визначені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави та суспільства та його моральним засадам. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна з сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним ( ч.3 ст.215 ЦК України). Згідно з ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Судом встановлено, що [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON], зареєстрованого 15.02.1950 року. Право власності на житловий будинок по [ADDRESS] зареєстроване за [PERSON] на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки від 26.06.1957 року № 2-3255, акту приймання індивідуального домоволодіння, затвердженого 30.03.1966 року. В силу вимог ст.22 КПШС УРСР, що була чинною на час побудови будинку, кожна річ, набута подружжям в період шлюбу є їх спільною сумісною власністю. Набуття майна за час шлюбу створює презумпцію виникнення права спільної сумісної власності. Аналогічна норма закріплена статтею 60 СК України. Відповідно до ст.28 КпШС УРСР, ст.70 СК України розмір часток кожного з подружжя при поділі майна, що є їх спільною сумісною власністю є рівним. Відповідно до ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення в натурі. Оскільки спадковий житловий будинок з надвірними спорудами по [ADDRESS] був набутий в період шлюбу [PERSON] та [PERSON] шляхом побудови, вказане майно за законом вважаться об'єктом спільної сумісної власності подружжя, оскільки жоден з подружжя не звертався до суду з питання визнання даного майна особистою власністю, отже встановлена законом презумпція виникнення права спільної сумісної власності не спростована незалежно від того, за ким з подружжя зареєстроване право власності на спільне майно. 28.09.2005р. [PERSON] склав заповіт, яким житловий будинок з надвірними спорудами та земельною ділянкою по [ADDRESS] заповів онуку [PERSON], прізвище якого внаслідок зміни в даний час [PERSON] Суд приходить до висновку, що складений 28.09.2005р. [PERSON] заповіт на підставі ч.1 ст.203 ЦК України необхідно визнати недійсним в частині розпорядження належною дружині [PERSON] часткою в спільному сумісному майні, набутому під час шлюбу, а саме - ? частиною житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, оскільки в цій частині заповіт суперечить закону - ст.1226 ЦК України, якою визначено право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності. В іншій частині вимоги про визнання недійсним заповіту не підлягають до задоволення, оскільки [PERSON] не був обмежений у дієздатності та мав право заповісти належну йому частку в праві спільної сумісної власності на свій розсуд. Доводи відповідачів про те, що рішення заповісти будинок батьки прийняли спільно не обґрунтовують заперечення проти позову, оскільки оспорюваний заповіт не є спільним заповітом подружжя, а є особистим розпорядженням [PERSON] на випадок смерті. Встановлено, що після смерті [INFO] [PERSON] відкрилась спадщина на належну їй ? частку у спільному сумісному майні, заповіту [PERSON] не залишила, позивачка в установлений законом строк 06.07.2013р. звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері, іншими спадкоємцями першої черги за законом є сестра позивачки [PERSON], яка звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини 27.09.2013р., а також батько позивачки [PERSON], який постійно проживав з спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, отже в силу вимог закону - ч.3 ст.1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину. [PERSON] помер [INFO], після його смерті спадкоємцем за заповітом є [PERSON] Оскільки до складу спадкового майна після смерті [PERSON] увійшла ? частина житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд та спадщину прийняли три спадкоємці першої черги за законом, таким чином, позивачка набула права на спадкування за законом після смерті матері на 1/2 : 3= 1/6 частину домоволодіння по [ADDRESS], однак нотаріусом позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину 04.08.2014р. з мотивів наявності заповіту батька на весь будинок на користь [PERSON] Також позивачка не має можливості надати нотаріусу правовстановлюючі документи на спадкове майно, які перебувають у відповідачів, в зв'язку з чим їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину листом від 17.06.2014р. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом чи за заповітом. Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, вправі одержати свідоцтво про право на спадщину. Позивачка [PERSON] є спадкоємцем померлої матері [PERSON] за законом, з матеріалів спадкової справи після смерті [PERSON] вбачається наявність підстав спадкування позивачки після смерті спадкодавця, прийняття позивачкою спадщини, наявність інших двох спадкоємців за законом - [PERSON] та [PERSON], правонаступником якого є [PERSON], також підтверджено дослідженими в судовому засіданні матеріалами інвентаризаційної справи на спадкове домоволодіння належність на праві спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] спадкового майна, тому позовні вимоги про визнання за позивачкою права власності на 1/6 частину домоволодіння по [ADDRESS] в порядку спадкування підлягають до задоволення. Згідно з довідкою КП ЧООБТІ від 17.04.2014р. за матеріалами інвентаризаційної справи домоволодіння по [ADDRESS] складається з житлового будинку з прибудовами А-1, а, а' загальною площею 63,9 кв.м житловою площею 42,50 кв.м, літньої кухні Б, літньої кухні б, сарая В, вбиральні Г, сарая Д, гаража Ж, огорожі 1-5, замощення І. Що стосується посилання позивачки про те, що її сестра [PERSON] за життя батьків була забезпечена іншим житлом не обґрунтовують наявність підстав для визнання за позивачкою права спадкування ? частини житлового будинку після смерті матері, оскільки відсутні передбачені підстави для усунення від спадкування після смерті [PERSON] інших спадкоємців за законом, відповідно до ст.1268 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними. Відповідно до ст.88 ЦПК України, оскільки оплата судового збору при подачі позову позивачці була відстрочена до постановлення рішення по справі, оплату судового збору в розмірі 243,60 грн. суд покладає на відповідачів в рівних частках по 121,80 грн. з кожного.

Outcome: approved