Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з даним позовом, зважаючи на наступне. Шлюб між нею та відповідачем було зареєстровано 15.03.2019 р. Шевченківським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 260. Від шлюбу сторони дітей не мають. Проте, спільне життя не склалось через різні погляди на життя. Шлюбні відносини припинені та спільне господарство не ведеться з березня 2020 р. Шлюб існує формально, примирення між позивачем та відповідачем неможливе. Подальше спільне життя та збереження шлюбу з відповідачем суперечить інтересам [PERSON] . Прохання розірвати шлюб через органи РАГС відповідач проігнорував. За таких обставин позивач просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] . Провадження у справі відкрито 01.10.2020 р., її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін), з огляду на приписи ст. ст. 19, 274 ЦПК України. Позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутністю. Зазначила, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення та просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином у спосіб передбачений ЦПК України. Відзив на позов у встановленому законом порядку [PERSON] подано не було. За таких обставин, зважаючи на положення ст. ст. ст. 223,280 ЦПК України, за відсутності заперечень позивача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних доказів, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Дослідивши надані докази, та надавши їм відповідну оцінку суд вважає за можливе задовольнити заявлені вимоги, з огляду на наступне. Встановлено, що 15.03.2019 року між[PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] було укладено шлюб, зареєстрований Шевченківським районним у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 260. Після реєстрації шлюбу позивач [PERSON] прізвище не змінювала. Від шлюбу сторони дітей не мають. Позивач вказує на те, що шлюбні відносини припинені з березня 2020 р., збереження шлюбу не є можливим і не буде відповідати її інтересам. Шлюб існує формально та примирення подружжя не можливе. Під час розгляду справи не було встановлено обставин, які б свідчили про спільне проживання сторін, ведення спільного господарства. Доказів, які свідчили б про можливість примирення позивача та відповідача в ході розгляду справи отримано не було. Також не було отримано доказів, які б свідчили про те, що розірвання шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За приписами ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За встановлених обставин, суд вважає за можливе задовольнити вимогу [PERSON] про розірвання шлюбу оскільки його збереження не відповідає інтересам сторін та спільної дитини. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як було встановлено в судовому засіданні, позивач не змінювала прізвище після укладення шлюбу. Розподіляючи судові витрати суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved