Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, яку мотивувала тим , що з 2011р. сторони проживали однією сімєю. Хоча шлюб між сторонами не було зареєстровано, вони мають спільну дитину доньку [PERSON], 23.08.2012р.н. , яка мешкає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Після народження дитини сторони припинили мешкати разом. Відповідач [PERSON] матеріальну допомогу на утримання дитини не надає з травня 2014р. і в добровільному порядку надавати відмовляється, тому позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку , але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини, починаючи від дня подання позовної заяви до суду. Позивачка [PERSON] у судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутністю, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою про вручення судової повістки, причини неявки до суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із ч. 1 ст. 224 ЦПК України , у разі неявки в судове засідання відповідача , який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними , суд може ухвалити заочне рішення , якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ст.ст. 180 , 182 , 183 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до повнолітнього віку , аліменти стягуються в частковому відношенні до заробітку. Розмір аліментів , стягуваних на утримання неповнолітньої дитини, визначається з урахуванням матеріального та родинного стану платника аліментів. З матеріалів справи видно, що сторони не перебували у зареєстрованому шлюбі, але мають спільну дитину доньку [PERSON], 23.08.2012р.н. , яка мешкає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Після народження дитини сторони припинили мешкати разом. Відповідач [PERSON] матеріальну допомогу на утримання дитини не надає з травня 2014р. і в добровільному порядку надавати відмовляється, тому позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку , але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини, починаючи від дня подання позовної заяви до суду. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням віку, стану здоров'я та матеріального забезпечення дитини, з урахуванням матеріального та родинного стану відповідача, суд вважає необхідним стягувати з [PERSON] на користь позивачки аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини.

Outcome: approved