Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до Марїнського районного суду Донецької області з позовною заявою до Дачненської сільської ради Марїнського району Донецької області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Позовні вимоги мотивовані тим, що після смерті [PERSON], бабусі позивачки, відкрилась спадщина на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності Агрофірма ім. Горького розміром 4,13 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Спадкодавця на випадок своєї смерті склала заповіт, про існування якого позивачу відомо не було. У встановлений законом строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не зявилась. У судове засідання позивач та відповідач не зявились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Дачненська сільська рада подала до суду лист про розгляд справи без участі представника, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд, дослідивши та оцінивши в сукупностідокази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із таких підстав. 16.12.2002 року померла [PERSON], про що 18.12.2002 року виконкомом Дачненської сільської ради Марїнського району Донецької області зроблено запис за № 65, відповідно до свідоцтва про смерть 1-НО № 665049. Відповідно\~ст. 1220 ЦК України\~спадщина відкривається внаслідок смерті особи або проголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день проголошення її померлою. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності Агрофірма ім. Горького розміром 4,13 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що видана на підставі розпорядження Марїнської районної державної адміністрації від 23.12.1996 року № 480-р, сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ДН № 0099438. Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року (із змінами від 17.11.2009 року) визначено категорії осіб, які мають право на земельну частку (пай). Так, згідно ст. 1 Закону право на земельну частку (пай) мають такі категорії осіб: - колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооператитів, сільськогосподарських акціонерних товариств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; - громадяни спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; - громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули права на земельну частку; - громадяни України, евакуйовані із зони відчуження, виселення із зони безумовного (обовязкового) або зони гарантованого добровільного відселення, а також громадяни України, що самостійно переселилися з територій, які були радіактивно забруднені, і які на момент евакуації, відселення або самостійного переселення були членами колективних або інших сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які живуть в сільській місцевості. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. [PERSON] на випадок своєї смерті залишила заповідальне розпорядження: все своє майно та інші майнові права, які на день смерті будуть їй належати, де б вони не знаходились та з чого б вони не складались, заповіла [PERSON] та [PERSON] в рівних долях. Заповіт посвідчено секретарем виконкому Дачненської сільської ради Марїнського району Донецької області [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 677. Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Громадянин [PERSON] спадщину не прийняв, не вчинив жодних дій для прийняття спадщини. Позивач мешкала разом зі спадкодавцею однією сімєю та вела спільне господарство до дня її смерті, оскільки є її онукою. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Інформації про відмову від спадщини до суду не надано. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ч. 1 ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Позивач у встановлений законом строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не звернувся Таким чином, суд дійшов висновку, що позовна заява є законною та такою, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved