Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] за участю третьої особи - органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, та за участю Прокуратури Приморського району м. Одеси в інтересах малолітньої [PERSON], та просить позбавити відповідача батьківських прав по відношенню до його малолітньої доньки - [PERSON], [INFO] народження. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що до грудня місяця 2010 року вона з відповідачем знаходилась в громадянському шлюбі, за час якого в них народилась донька - [PERSON], [INFO] народження. Однак, з моменту припинення шлюбних відносин, відповідач почав ухилятись від виконання своїх батьківських обов'язків, зловживав алкоголем, ухилявся від сплати аліментів на утримання дитини. Здоров'ям дитини відповідач не цікавиться, та не приймає жодної участі у вихованні та утриманні дитини. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд позов задовольнити, та надала пояснення аналогічні обставинам викладеним у позовній заяві. Крім того, позивачка в судовому засіданні просила стягнути на її користь суму витрат на правову допомогу у розмірі 500, 00 грн. Представник Прокуратури Приморського району м. Одеси, яка діє в інтересах малолітньої [PERSON], у судовому засіданні зазначила, що позовні вимоги [PERSON] вважає обґрунтованими та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник у судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог [PERSON] та зазначили, що відповідач бажає спілкуватись з донькою, проте після припинення шлюбних відносин позивачка перешкоджає йому в прийнятті участі у вихованні дитини. Тому звернувся до суду з позовом про встановлення способу та порядку спілкування з дитиною. Відповідач також зазначає, що не сплачував аліменти на утримання дитини, так як в нього були зобов'язання за кредитним договором, який був укладений ще за час проживання з позивачкою для потреб сім'ї. Представник органу опіки та піклування ПРА ОМР у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, прийнявши до уваги обставини та пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково, з наступних підстав. Судом встановлено, що з 2004 року по грудень місяць 2010 року [PERSON] та [PERSON] знаходилась в громадянському шлюбі. За час сумісного проживання в сторін народилась донька - [PERSON], [INFO] народження, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. У вказаному свідоцтві в актовому записі № 421 батьком дитини був записаний [PERSON] Починаючи з грудня місяця 2010 року сторони припинили вести спільне господарство та почали мешкати окремо. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 01 червня 2010 року було встановлено місце проживання малолітньої [PERSON] з позивачкою. З цього часу відповідач почав ухилятись від виконання своїх батьківських обов'язків, не піклувався про фізичний і духовний розвиток доньки, внаслідок чого позивачка була змушена звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 11 березня 2010 року позовні вимоги [PERSON] задоволено, стягнуто з [PERSON] на її користь на утримання дитини аліменти у розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04 листопада 2009 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] рік. Як було встановлено у судовому засіданні, за весь час окремого проживання з позивачкою, [PERSON] оплатив на користь позивачки на утримання дитини аліменти в сумі 500, 00 грн. Згідно довідки першого Приморського ВДВС ОМУЮ від 15 травня 2014 року №В-5227, станом на 01 травня 2014 року борг [PERSON] з виплати по аліментах на користь малолітньої [PERSON] складає 20 339, 00 грн. Таким чином, в судовому засіданні доведено, що відповідач не допомагає матеріально забезпечувати малолітню доньку, тому всі витрати на виховання дитини на себе взяла позивачка. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 4 ст. 19 СК України участь органу опіки та піклування при розгляді справ щодо позбавлення батьківських справ є обов'язковою. Відповідно до положень ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає до суду письмовий висновок щодо вирішення спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Так, 28 серпня 2014 року на засіданні ради опіки та піклування ПРА ОМР [PERSON] особисто підтвердив, що не приймає участі у вихованні та утримані своєї малолітньої доньки. Тому 04 вересня 2014 року орган опіки та піклування ПРА ОМР виніс висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача у відношенні малолітньої доньки [PERSON] Факт того, що відповідач не спілкується з дитиною та не приймає участі у її вихованні підтверджується також наданою до суду довідкою з «Дитячої міської поліклініки №3» №319 від 11 червня 2014 року, довідкою про склад сім'ї та реєстрацію від 07 квітня 2014 року, а також заявою сусідів та знайомих сім'ї дитини [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Суд оцінює вищевказані докази на їх належність та допустимість на підставі ст. ст. 58, 59 ЦПК України, а тому вважає доведеним у судовому засіданні факт доцільності позбавлення батьківських прав відповідача у відношенні малолітньої доньки [PERSON] Згідно ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991р., держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть персональну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. В свою чергу, ст. 10 Сімейного кодексу України передбачає, що батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Ст. 64 Сімейного кодексу України передбачено, що у разі ухилення від виконання обов'язків по вихованню дитини, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав. Згідно ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо, зокрема, вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Таким чином, відповідно до Постанови пленуму Верховного суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та про поновлення батьківських прав», ЗУ «Про органи і служби у справах неповнолітніх та спеціальні установи для неповнолітніх» від 24.01.1995 року, для збереження здоров'я та психіки дитини, створення їй нормальних умов життя, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав підлягають задоволенню. Крім того, у судовому засіданні доведено, що внаслідок звернення до суду з позовом [PERSON] понесла додаткові витрати по сплаті судового збору у розмірі 245, 00 грн., що згідно ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з [PERSON] Щодо стягнення з відповідача витрат понесених позивачкою у вигляді витрат на правову допомогу у розмірі 500, 00 грн., то суд, виходячи з принципу розумності та співмірності заявлених позовних вимог, вважає за можливе задовольнити їх частково, стягнувши з [PERSON] 300, 00 грн.

Outcome: partial