Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-15 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до Мощенської сільської ради Городнянського району Чернігівської області та просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами № 70 по вул. Цимбаліста в селі Мощенка, Городнянського району, Чернігівської області : А-1 житловий будинок, площею забудови 69,4 кв.м., загальною площею 54,4 кв.м., в тому числі житловою площею 26,4 кв.м., допоміжною 28 кв.м., Б-1 сарай, площею забудови 58,0 кв.м., В-1 погріб, площею забудови 6,0 кв.м., 1-2 огорожа, площею забудови 32,8 кв.м., після смерті її матері [PERSON], яка померла 31 липня 2016 року. Ухвалою судді від 29 січня 2018 року прийнято позов до розгляду та відкрито провадження у справі. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, про дату, час та місце судового розгляду справи остання повідомлялась належним чином, надала до суду письмову заяву від 15.02.2018 року в якій просить розглянути позов без її участі, підтверджує обставини, викладені в поданій заяві, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити ( а.с. 34-36 ). Згідно положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Представник відповідача Мощенської сільської ради Городнянського району Чернігівської області в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином. В.о. старости Мощенської сільської ради Городнянського району Чернігівської області [PERSON] надав до суду письмову заяву від 07.02.2018 року за вих. № 01-14/12 з проханням розглянути справу без участі представника сільської ради, проти позову [PERSON] не заперечують ( а.с. 30 ). Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи третя особа повідомлялась належним чином. Голова Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області [PERSON] надала до суду письмову заяву від 01.02.2018 року за вих. № 02-16/76 з проханням розглянути справу за позовом [PERSON] без участі їх представника, проти позовних вимог не заперечують ( а.с. 27 ). Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце судового розгляду справи остання повідомлялась належним чином, надала до суду письмову заяву від 07.03.2018 року з проханням розглянути справу за позовом [PERSON] без її присутності, на частку у спадщині не претендує ( а.с. 78-81 ). Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Городнянська районна державна нотаріальна контора Чернігівської області, про дату, час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином, представник третьої особи в судове засідання не зявився, про причини неявки представника суд не повідомлено, від третьої особи до суду не надійшло письмових пояснень щодо позову. Неявка в судове засідання представника третьої особи відповідно до положень ст. 223 ЦПК України не є перешкодою для розгляду справи ( а.с. 77 ). Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. Частина 4 ст. 200 ЦПК України передбачає, що ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 ЦПК України. Відповідно до вимог частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до положень частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Позов обґрунтовується тим, що по вулиці Цимбаліста в селі Мощенка, Городнянського району, Чернігівської області знаходиться домоволодіння № 70, яке належало до суспільної групи «колгоспний двір», членом якого була мати позивача [PERSON], яка не втратила права на частку в його майні. На день смерті матері 31.07.2016 року [PERSON] була зареєстрована та проживала [INFO]. Після смерті матері позивач, як спадкоємець за заповітом подала заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, де за її заявою була відкрита спадкова справа щодо майна померлої матері. Але у звязку з тим, що спадковий будинок не було зареєстровано, що унеможливлює представлення нотаріусу правовстановлюючого документа на будинок як спадкове майно, то дані обставини стали перешкодою в оформленні права власності на спадкове майно в нотаріальному порядку і причиною необхідності звернення до суду. Суд, дослідивши усі наявні матеріали справи, встановивши наявність обставин, якими обґрунтовуються вимоги, визначившись щодо правовідносин, зумовлених встановленими фактами, а також щодо правових норм, якими врегульовані ці правовідносини, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] померла 31 липня 2016 року у віці 92 років в с. Мощенка, Городнянського району, Чернігівської області, що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії І-ЕЛ № 282526 ( а.с. 4 ). Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом на все належне їй майно. Згідно заповіту, посвідченого 30.03.2010 року секретарем виконкому Мощенської сільської ради Городнянського району Чернігівської області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 7, [PERSON] на випадок своє смерті заповіла все належне їй майно [PERSON], [INFO] ( а.с. 9 ). Після смерті [PERSON] [PERSON], як спадкоємець за заповітом, 08.09.2016 року звернулась до Городнянської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області з відповідною заявою про прийняття спадщини померлої 31.07.2016 року [PERSON]. 08.09.2016 року була заведена спадкова справа № 117/2016 до майна [PERSON]. Спадкоємцем, який має право на обовязкову частку у спадщині на підставі 1241 Цивільного кодексу України є дочка спадкодавця [PERSON], яка у встановлений законом строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звернулась та вважається такою, що спадину не прийняла. Спадкоємцю [PERSON] вже були видані свідоцтва на право на спадщину за заповітом на земельні ділянки та свідоцтво на право на спадщину за заповітом на грошові вклади ( а.с. 51-67 ). Дослідженням довідок виконкому Мощенської сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 13.12.2017 року № 576 та від 15.03.2018 року за вих № 01-14/39 встановлено, що згідно запису в погосподаській книзі № 1 по вулиці Цимбаліста, буд. 70 у с. Мощенка, Городнянського району, Чернігівської області, станом на 01.07.1990 року постійно була зареєстрована та проживала [PERSON], [INFO], голова домогосподарства, яка померла 31.07.2016 року та якій належало все домоволодіння. Вищезазначене домоволодіння мало статус колгоспного двору. Станом на 15.04.1991 року член колгоспного двору [PERSON] не втратила права на частку в його майні ( а.с.12, 82 ). Ці дані підтверджуються записами в погосподарській книзі по Мощенській сільській раді Городнянського району Чернігівської області ( а.с. 83 ). Статтею 120 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) було передбачено, що колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Крім того, колгоспному дворові належать передані в його власність членами двору їх трудові доходи від участі в громадському господарстві колгоспу або інше передане ними у власність двору майно, а також предмети домашнього вжитку і особистого користування, придбані на спільні кошти. За положеннями ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 6 Постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року N 20, до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність» застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме : а ) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; б ) розмір частки члена двору визначається виходячи із рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. З інформаційної довідки, виготовленої Городнянським РГ БТІ від 30.08.2017 року № 1045, встановлено, що станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою : с. Мощенка, вул. Цимбаліста, буд 70, Городнянського району, Чернігівської області не зареєстровано, будинок побудований в 1962 році, процент готовості - 100%, дата проведення технічної інвентаризації 25.07.2017 р., самочинного будівництва, перепланування та переобладнання не виявлено ( а.с. 15 ). Суд бере до уваги особливість забудови спірного будинку, який було збудовано в 1962 році в системі колгоспного двору. Зокрема, ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року N 1952-IV передбачає, що права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов : якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини, станом до прийняття 15.04.1991 року Закону України «Про власність», член колгоспного двору [PERSON] мало право на спірний будинок в цілому. Підстав вважати домоволодіння, що є предметом позову, самочинно збудованим майном суд не вбачає. Наказ Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 24.04.2015 року № 79, передбачає, що документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 року індивідуальних ( присадибних ) житлових будинків, господарських будівель і споруд є технічний паспорт. З виготовленого Городнянським РГ БТІ технічного паспорта на житловий будинок за адресою : Чернігівська область, Городнянський район, с. Мощенка, вулиця Цимбаліста, буд. № 70, встановлено, що відповідно до технічної характеристики будівель та споруд зазначено : «А-1» - житловий будинок, загальною площею 54,4 кв.м., в т.ч. житловою площею 26,4 кв.м., «Б-1» - сарай, «В-1» - погріб з люком, 1, 2 огорожа ( а.с. 7-8 ). Вказані дані про спадковий будинок підтверджуються матеріалами інвентаризаційної справи № 123 ( додаток до справи ). Згідно довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна відомості у вказаних реєстрах по будинку № 70 по вулиці Цимбаліста в селі Мощенка Городнянського району Чернігівської області відсутні ( а.с. 76 ). Враховуючи, що за життя спадкодавець [PERSON] не зареєструвала своє право власності на належне їй нерухоме майно, це унеможливлює реалізацію позивачем своїх спадкових прав через нотаріальну контору. Підсумовуючи викладене, суд дійшов обєктивного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON]. Враховуючи наведене,

Outcome: approved