Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до Бердянського міськрайонного суду з позовом, який до початку розгляду справи по суті уточнила, до Бердянського МРВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області, ДП «СЕТАМ», [PERSON] , третя особа ТОВ «ОТП Факторинг Україна», про визнання електронних торгів та акту про проведені електронні торги від 12 червня 2019 року недійсними, мотивуючи свої вимоги наступним. 23 вересня 2008 року між позивачкою та ЗАТ «ОТП Банк» був укладений кредитний договір № CM-SME202/422/2008 на суму 81\~000 доларів США виконання зобов`язань за яким забезпечено договором іпотеки № РM-SME202/422/2008 від 23 вересня 2008 року. В іпотеку було передано належне позивачці на праві власності ціле убудоване приміщення загальною площею 62,2 кв.м, розташоване за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Бердянського міськрайонного суду від 11 травня 2011 року з позивачки на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна», якому відступлено право вимоги за кредитним та іпотечними договорами, стягнуто заборгованість за кредитом на суму 669\~723,02 грн. При ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження в червні 2019 року [PERSON] стало відомо, що предмет іпотеки був реалізований на електронних торгах, результати яких оформлено протоколом № 408824 від 29 травня 2019 року, переможцем торгів визнано [PERSON] . Вважає, що при проведенні торгів допущено істотні порушення вимог чинного законодавства, що є підставою для визнання таких торгів недійсними. В порушення ст. 43 Закону України «Про іпотеку», п. 2 розділу 7 Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2831/5, позивачку, як іпотекодавця, не було повідомлено про день та час проведення прилюдних торгів. Учасник торгів [PERSON] запропонував ціну 660\~970 грн., яка дорівнювала стартовій, саме він став переможцем торгів, що свідчить про те, що він фактично був єдиним реальним учасником торгів, інші учасники зареєстровані формально, оскільки не запропонували свою ціну щодо майна, виставленого на торги. Через необізнаність про факт реалізації майна позивачка не змогла здійснити погашення боргу до дня проведення торгів, а також прийняти участь у вказаних торгах та викупити майно. При цьому, [PERSON] вважає, що вартість майна, зазначена в звіті оцінювача, є заниженою. Заявка на реалізацію майна складена з порушенням п. 2 розділу 2 Порядку реалізації арештованого майна, оскільки до неї не долучено фото- та відеоматеріали переданого на реалізацію майна, що істотно вплинуло на формування купівельної привабливості майна, що реалізується. В порушення ст. 43 Закону України «Про іпотеку» торги проведено з перевищенням двомісячного строку з дня одержання організатором торгів заявки державного виконавця (заявка подана 11 березня 2019 року, а торги проведено 29 травня 2019 року). За таких обставин електронні торги, оформлені протоколом від 29 травня 2019 року, а також акт про проведені електронні торги від 12 червня 2019 року мають бути визнані недійсними. Просила визнати електронні торги з продажу належного позивачці цілого убудованого приміщення загальною площею 62,2 кв.м, розташованого за адресою: [ADDRESS] , оформлені протоколом № 408824 проведення електронних торгів від 29 травня 2019 року, та акт про проведені електронні торги від 12 червня 2019 року недійсними. Представником ДП «Сетам» на адресу суду було надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач не погоджується з позовною заявою про визнання електронних торгів недійсними, вважає її безпідставною, необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає з наступних підстав. Згідно інформаційного повідомлення на офіційному веб-сайті ДП «Сетам» 19 березня 2019 року на підставі заявки Бердянського МРВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області внесено інформацію про реалізацію іпотеки: цілого убудованого приміщення загальною площею 62,2 кв.м, розташованого за адресою: [ADDRESS] , за лотом № 338208, торги по даному лоту призначені на 29 травня 2019 року. Дані торги пройшли успішно, про що було складено протокол проведення електронних торгів № 408824. З метою дотримання Закону України «Про іпотеку» ДП «Сетам» опубліковано інформацію про реалізацію лоту № 338208 в двох друкованих засобах інформації газетах «Стройка» від 27 березня 2019 року № 11 та «Реклама» від 27 березня 2019 року № 11. Крім зазначеного, сторонам провадження, в тому числі [PERSON] , листом від 26 березня 2019 року було направлено повідомлення про реалізацію вищевказаного лоту. Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» свідчить про те, що вони не встановлюють порядку та правил проведення прилюдних торгів, а лише закріплюють такий спосіб реалізації майна, як його продаж на прилюдних торгах і відсилають до інших нормативно-правових актів, якими повинен визначатися порядок проведення прилюдних торгів із реалізації арештованого майна. Державний виконавець здійснює лише підготовчі дії з метою проведення прилюдних торгів (в тому числі оцінку майна), а самі прилюдні торги з реалізації нерухомого майна організовують і проводять спеціалізовані організації, з якими державною виконавчою службою укладається відповідний договір. Дії державного виконавця щодо визначення вартості майна боржника у виконавчому провадженні є підготовчими діями та мають самостійний спосіб та строки оскарження, тому не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними, якщо їх не оскаржено та не визнано незаконними. Згідно з ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Таким чином, судами не можуть братися до уваги посилання позивача на дії державного виконавця як на підставу для визнання електронних торгів недійсними. Крім зазначеного, відповідно до п. 45 Постанови Верховного Суду від 02 травня 2018 року по справі № 910/10136/17 визначення вартості майна не входить до предмету доказування в справі про визнання електронних торгів недійсними. Головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результати торгів, тобто не тільки недотримання норм закону під час проведення прилюдних торгів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними. Позивачкою не надано суду доказів на підтвердження Порядку реалізації арештованого майна в ході проведення електронних торгів, що ці порушення вплинули на результати торгів, та що під час торгів було порушено її права. Просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] адвокат Корнієнко М.О. надав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив наступне. У відповідності зі сталою практикою Верховного Суду України при вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними судам необхідно встановити, чи мало місце порушення вимог Тимчасового порядку та інших норм законодавства при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів. Окрім наявності порушень норм закону при проведенні прилюдних торгів повинні бути порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними. Твердження позивачки про її необізнаність про дату проведення торгів, внаслідок чого вона не змогла прийняти в них участь, спростовується доданими до відзиву письмовими доказами, а саме ухвалою Бердянського міськрайонного суду від 13 травня 2019 року, якою було відмовлено в задоволенні скарги [PERSON] на дії державного виконавця щодо використання звіту про незалежну оцінку нерухомості для визначенн6я вартості описаного та арештованого майна. Позивачка була обізнана про наявність боргу та вчинення державним виконавцем дій щодо примусового продажу майна, з 2011 року добровільно не погасила заборгованість. При зверненні до суду [PERSON] не підтвердила належними та допустимим доказами своєї реальної можливості у добровільному порядку погасити наявну на примусовому виконанні заборгованість. За ч. 1 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна, для чого державний виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності. Ч,ч. 2-4 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено право сторін виконавчого провадження на оскарження результатів оцінки майна, порядок їх оскарження до передачі майна на реалізацію. Таким чином, дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний порядок та спосіб оскарження і не можуть бути підставою для визнання результатів прилюдних торгів недійсними. З роздруківки сайту «СЕТАМ» вбачається, що до оголошення про продаж майна додано вісім фотознімків об`єкту продажу, в розділі «заявки на участь» вказано про подачу заявок дев`ятьма учасниками. Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини в справі «Рисовський проти України» суд дійшов висновку, що ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються. Просив у повному обсязі відмовити в задоволенні позовних вимог. Ухвалою Бердянського міськрайонного суду від 02 серпня 2019 року було частково задоволено заяву [PERSON] та заборонено будь-яким особам вчиняти дії щодо відчуження та реєстрації прав власності на ціле убудоване приміщення загальною площею 62,2 кв.м, розташоване за адресою: [ADDRESS] (т. 1 а.с. 44-45). Згідно з ухвалою Бердянського міськрайсуду від 16 серпня 2019 року було відмовлено в задоволенні клопотання адвоката Корнієнка М.О., який діє в інтересах [PERSON] , про застосування зустрічного забезпечення (т. 1 а.с. 72-73). Ухвалою Бердянського міськрайсуду від 20 серпня 2019 року було відмовлено в задоволенні клопотання адвоката Корнієнка М.О., який діє в інтересах [PERSON] , про скасування заходів забезпечення позову (т. 1 а.с. 96-97). У відповідності зі свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] 95, актовий запис 112, 31 [INFO] [PERSON] одружилась із [PERSON] , позивачці присвоєно прізвище « [PERSON] » (т. 1 а.с. 24). Згідно з наказом Міністерства юстиції України від 17 грудня 2019 року № 4053/5 «Про відділи державної виконавчої служби», випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Бердянський МРВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області перейменовано на Бердянський МРВ ДВС ГТУЮ Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Позивачка під час судового розгляду позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити в повному обсязі, зазначила, що про дату проведення торгів з реалізації належного їй нерухомого майнам вона дізналась випадково, не мала можливості прийняти участь в електронних торгах, вважає дії відповідачів незаконними. Представник позивачки надав суду пояснення, аналогічні викладеним в позові. Зазначив, що позивачка не спростовує факту укладення кредитного договору, але реальний розмір заборгованості за вказаним договором їй не відомий, як і не був відомий на момент проведення торгів. Між [PERSON] та представниками кредитних організацій була усна домовленість про відстрочку виплати боргу, позивачка вже погасила свою заборгованість в «ПриватБанку». З моменту відкриття виконавчого провадження до часу реалізації арештованого майна [PERSON] сплатила більше 40\~000 грн. Неповідомлення про призначення та проведення електронних торгів спричинило порушення прав позивачки. Просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник відділу ДВС з позовним вимогами не погодився, пояснив, що позивачці було відомо про час проведення електронних торгів, оскільки на її адресу направлялись відповідні повідомлення. Крім зазначеного, [PERSON] знала про результати оцінки спірного майна, оскаржувала результати оцінки, що також свідчить про її обізнаність про хід примусового виконання рішення суду. Електронні торги було проведене у відповідності з вимогами законодавства, тому просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Представник ДП «Сетам» в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Представник [PERSON] заперечував проти задоволення позовних вимог, пояснення надав аналогічні, викладеним у відзиві на позов. Судом в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів встановлено наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Ч. 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. 11 березня 2019 року начальником Бердянського МРВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області до керівника ЗФ ДП «СЕТАМ» було направлено заявку на реалізацію арештованого майна (предмет іпотеки) № 11148 та направлено пакет документів для проведення електронних торгів з реалізації арештованого майна цілого убудованого приміщення загальною площею 62,2 кв.м, розташованого за адресою: [ADDRESS] , власником якого є [PERSON] . Початкова вартість майна була вказана на підставі звіту про незалежну оцінку майна від 31 січня 2019 року і складала 660\~970 грн. (т.1 а.с. 16-18). До заявки, в тому числі, було додано довідку від 11 березня 2019 року № 11147 про відсутність надходження повідомлення про оскарження оцінки. Ухвалою Бердянського міськрайонного суду від 13 травня 2019 року, залишеною без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 24 березня 2020 року, було відмовлено в задоволенні скарги [PERSON] на дії державного виконавця бердянського МРВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області щодо використання звіту про незалежну оцінку нерухомості для визначення вартості описаного та арештованого майна, а саме цілого убудованого приміщення, розташованого на першому поверсі житлового будинку [ADDRESS] . 26 березня 2019 року за вих. № 3416/18-18-19 на адресу Бердянського МРВ ДВС ГТУЮ Запорізької області, ТОВ «ОТП Факторинг Україна», [PERSON] , ПАТ «Родовід Банк» було направлено повідомлення про реалізацію вказаного вище предмета іпотеки шляхом проведення електронних торгів із зазначенням номера лота, відомостей про предмет іпотеки, дня та часу проведення електронних торгів та початкової ціни продажу майна (т. 1 а.с. 202). Згідно протоколу проведення електронних торгів від 29 травня 2019 року № 408824 переможцем проведення торгів вищевказаного майна став [PERSON] , який запропонував за майно, що реалізується, грошову суму в розмірі 660\~970 грн. (т. 1 а.с. 19-20). 12 червня 2019 року старшим державним виконавцем Бердянського МРВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області було складено акт про проведені електронні торги з реалізації цілого убудованого приміщення загальною площею 62,2 кв.м, розташованого за адресою: [ADDRESS] , переможцем яких став [PERSON] (т. 1 а.с. 21-23). Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються положеннями Закону України «Про виконавче провадження» та Порядком реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2831/5 (далі Порядок реалізації арештованого майна), який був чинним на час проведення електронних торгів. Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Згідно з ч. 5 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем. Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження. У відповідності зі ст. 19 вищевказаного Закону сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом. За змістом ст.ст. 48, 56, 57, 61 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є, зокрема, звернення стягнення на майно боржника, що полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. За загальним правилом реалізація арештованого майна здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною (ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження». Примусова реалізація заставного майна як стадія виконавчого провадження є сукупністю дій і правовідносин, що в процесі примусового виконання виникають і реалізуються між органами й посадовими особами, які здійснюють примусове виконання рішень, і особами, які беруть участь у виконавчому провадженні чи залучаються до проведення виконавчих дій відповідно до закону. Ч.ч. 1, 2 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у ч. 8 ст. 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України. Порядком реалізації арештованого майна визначено, що електронні торги це продаж майна за допомогою функціоналу центральної бази даних системи електронних торгів, за яким його власником стає учасник, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну. Правова природа процедури реалізації майна на прилюдних торгах полягає у продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця учасника прилюдних торгів. Ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акту проведення прилюдних торгів це оформлення договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто правочин. Відповідно до ч. 1 ст. 650 ЦК України особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства. За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ч. 1 ст. 655 ЦК України). Ч. 4 ст. 656 ЦК України встановлено, що до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. З аналізу змісту ч. 1 ст. 650, ч. 1 ст. 655 та ч. 4 ст. 656 ЦК України можна зробити висновок, що процедура набуття майна на прилюдних торгах є різновидом договору купівлі-продажу. Сторонами договору купівлі-продажу є продавець і покупець. Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 6 ст. 203 цього Кодексу. Враховуючи, що відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купівлі-продажу, такий правочин може визнаватися недійсним в судовому порядку з підстав, встановлених ч. 1 ст. 215 ЦК України. Подібний правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 910/856/17. ДП «СЕТАМ» відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 02 жовтня 2015 року № 1885/5 «Про реалізацію арештованого майна шляхом проведення електронних торгів» та Порядку реалізації арештованого майна є організатором електронних торгів та уповноважений відповідно до законодавства на здійснення заходів зі створення та супроводження програмного забезпечення системи реалізації арештованого майна, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у цій системі, на організацію та проведення електронних торгів та торгів за фіксованою ціною, забезпечення збереження майна, виконання інших функцій, передбачених цим Порядком. Відповідно до п. 3 Розділу III Порядку реалізації арештованого майна організатор вносить до Системи інформацію про майно та формує лот торгів (інформаційне повідомлення про електронні торги (торги за фіксованою ціною)) на підставі отриманої ним заявки не пізніше ніж на третій робочий день з дати її отримання. Лот вноситься за типом, найменуванням, категорією відповідно до класифікації, яка підтримується Системою, що забезпечує вільний та прямий пошук за відповідними пошуковими критеріями (вид майна, назва, модель, регіон зберігання, стартова ціна, номер виконавчого провадження згідно з автоматизованою системою виконавчого провадження тощо). Після внесення лота до Системи автоматично визначається строк для підготовки до проведення торгів, реєстрації учасників, огляду майна. Дата початку проведення електронних торгів призначається на наступний після закінчення зазначених строків день та відображається в інформаційному повідомленні, яке розміщується на Веб-сайті автоматично після внесення інформації про лот у Систему. Відомості про електронні торги, майно, яке виставляється на них, доступні всім особам та розміщені на веб-сайті електронних торгів; електронний ресурс, що є складовою частиною системи електронних торгів, на якому розміщуються організаційно-методичні матеріали, інформаційні повідомлення про електронні торги та результати їх проведення, здійснюється реєстрація учасників, подання заяв на участь в електронних торгах, забезпечується доступ спостерігачів електронних торгів та проводяться електронні торги. Веб-сайт функціонує у цілодобовому режимі та є доступним усім користувачам мережі Інтернет. Аналіз змісту вищезазначеного Порядку реалізації арештованого майна дає підстави для висновку про те, що на організатора торгів не покладається обов`язок письмово повідомляти боржника у виконавчому провадженні про призначення торгів і подальший перебіг торгів, а також пересвідчуватися в отриманні таких повідомлень боржником. Відповідно до вимог п. 2 розділу ІІ Порядку реалізації арештованого майна організатор здійснює внесення до Системи інформації про арештоване майно (формування лота) та його реалізацію за заявкою відділу державної виконавчої служби або приватного виконавця. Згідно з п. 4 розділу II Порядку реалізації арештованого майна перевірка змісту заявки на відповідність вимогам законодавства організатором не здійснюється. За відповідність документів, на підставі яких вноситься інформація до Системи, а також за достовірність інформації, зазначеної у заявці, відповідають посадові особи відділу державної виконавчої служби (приватний виконавець). Організатор лише перевіряє повноту заповнення заявки. П. 4 розділу III Порядку реалізації арештованого майна визначено, що організатор проводить електронні торги (торги за фіксованою ціною), у тому числі повторні, відповідно до строків, визначених цим Порядком. Згідно з п. 1 розділу VIII Порядку реалізації арештованого майна після закінчення електронних торгів (закінчення строку аукціону з урахуванням його можливого продовження) на Веб-сайті відображаються відомості про завершення електронних торгів. Не пізніше наступного робочого дня Система автоматично формує та розміщує на Веб-сайті протокол електронних торгів за лотом. Відповідно до п. 1 розділу X Порядку реалізації арештованого майна на підставі копії протоколу переможець електронних торгів протягом десяти банківських днів з дня визначення його переможцем здійснює розрахунки за придбане на електронних торгах майно. Згідно з п. 4 розділу X Порядку реалізації арештованого майна після повного розрахунку переможця за придбане майно (у тому числі сплати винагороди Організатору) на підставі протоколу про проведення електронних торгів та платіжного документа, що підтверджує сплату додаткової винагороди організатору (у випадку, якщо майно реалізувалося за ціною, вищою стартової), виконавець протягом п`яти робочих днів складає акт про проведені електронні торги, який є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, а у випадку придбання нерухомого майна документом, на підставі якого нотаріусом видається свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів. Отже, акт про проведення, який складений за результатами торгів, стосується оформлення правового результату торгів, наслідком яких є виникнення цивільних прав та обов`язків, у зв`язку з чим торги є правочином у розумінні ст. 202 ЦК України. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 27 січня 2020 року в справі № 761/26815/17 (провадження № 61-16353сво18) зроблено висновок, що недійсність правочину, договору, акту органу юридичної особи чи документу як приватно-правова категорія, покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновлювати. По своїй суті ініціювання спору про недійсність правочину, договору, акту органу юридичної особи чи документу не для захисту цивільних прав та інтересів є недопустимим. Згідно з постановою Верховного Суду України від 06 квітня 2016 року у справі № 3-242гс16, при вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними судам необхідно встановити, чи мало місце порушення вимог Тимчасового порядку та інших норм законодавства при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів. Таким чином, для визнання судом електронних торгів недійсними необхідним є наявність підстав для визнання прилюдних торгів недійсними (порушення правил проведення електронних торгів); встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Європейський суд з прав людини зауважує, що принцип «процесуальної рівності сторін» передбачає, що у випадку спору, який стосується приватних інтересів, кожна зі сторін повинна мати розумну можливість представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони (DOMBO BEHEER [PERSON] .V. v. THE NETHERLANDS, № 14448/88, § 33, ЄСПЛ, від 27 жовтня 1993 року). У п.п. 45-47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 367/6231/16-ц (провадження № 14-529цс19) зазначено, що відчуження майна з електронних торгів належить до угод купівлі-продажу і така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, установлених ч.ч. 1-3 та ч.ч.ч 5, 6 ст. 203 ЦК, зокрема, у зв`язку з невідповідністю змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства (ч. 1 ст. 215 цього Кодексу). Для застосування наслідків недотримання вказаних вимог, при вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними судам необхідно встановити чи мало місце порушення вимог Тимчасового порядку та інших норм законодавства при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів. У постанові Верховного Суду України від 18 листопада 2015 року у справі № 6-1884цс15 зроблено висновок, що сам по собі факт неналежного повідомлення боржника про проведення прилюдних торгів не може бути підставою для визнання таких недійсними. Головна умова, яка повинна бути встановлена судами, це наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, а тому окрім наявності порушення норм закону при проведенні прилюдних торгів повинно бути присутнє порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними. Об`єктом захисту виступає порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні (постанова Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року, справа № справа № 922/3537/17, провадження № 12-127гс19). Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити, які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права. Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку учасників судового розгляду, суд приходить до висновку, що позивачкою не доведено, що електронні торги з реалізації належного їй нерухомого майна проведено з порушенням Закону, які би дали підстави для їх скасування, а також факту порушення прав позивачки під час проведення вказаних торгів. Враховуючи наведене, суд вважає, що позов [PERSON] є безпідставним та таким, що задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed