Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] в якому зазначає, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться в [ADDRESS] та інше нерухоме майно. Після відкриття спадщини позивач в установлений законом строк звернулася до приватного нотаріуса Олешківського районного нотаріального округу Паламарчука В.В. з заявою про прийняття спадщини в зв`язку з чим вказаним нотаріусом було заведено спадкову справу № 16/2019. В подальшому позивачу стало відомо, що про існування заповіту [PERSON] , що посвідчений 13.07.2017 року відповідно до якого у випадку її смерті вона заповіла відповідачу 1/3 частину вказаного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. \~ \~ \~ \~ Позивач вважає, що є підстави для визнання заповіту [PERSON] недійсним так як він був посвідчений з порушеннями оскільки згідно дублікату заповіту та копії витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі від 26.06.2019 року за №56658699 заповіт було посвідчено 13.07.2019 року, а у витязі від 26.06.2019 року за №56658699 зазначено документ на який видано дублікат заповіт номер якого у спадковому реєстрі 61154406 від 13.06.2017 року. Тобто, позивачем надано зовсім інший дублікат заповіту, який ніде не зареєстрований, та відсутній в спадковому реєстрі, а дублікат справжнього заповіту, який складала [PERSON] він десь приховав та не показує. Позивач вказує, що вимог закону щодо форми заповіту дотримано не було, оскільки відомості про заповіт [PERSON] в спадковий реєстр не внесені. Також в порушення вимог ст. 1247 ЦК України, в оспорюваному заповіті не зазначено час його складання, що підтверджується його дублікатом, а також він не підписаний. Враховуючи вказані вище обставини та норми порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування в позивача виникли сумніви з приводу того, чи перебувала [PERSON] взагалі в сільській раді 13.06.2017 року та 13.07.2017 року та чи складала взагалі якійсь заповіти. Відповідач позов не визнав, надав відзив на позовну заяву. та пояснив, що відповідач приховала від нього заповіт [PERSON] , з якою він проживав однією сім`єю без реєстрацію шлюбу, а про наявність заповіту він дізнався від в.о. старости [PERSON] . В подальшому ним отримано дублікат заповіту. Вважає, що неточності в спадковому реєстрі були усунуті, а позов є безпідставним, оскільки підстав для визнання заповіту недійсним не вбачається. Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали з підстав, зазначених в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що з [PERSON] він проживав однією сім`єю без реєстрацію шлюбу. Після відкриття спадщини [PERSON] відповідач приховала від нього заповіт останньої, а про наявність заповіту він дізнався від в.о. старости [PERSON] . В зв`язку з цим, ним отримано дублікат заповіту для пред`явлення його нотаріусу. Вважає, що неточності в спадковому реєстрі були усунуті, а позов є безпідставним, оскільки підстав для визнання заповіту недійсним не вбачається. Від третіх осіб письмові пояснення по суті позову не надходили. Залучена до участі у справі в якості третьої особи [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримала. Представник Виноградівської сільської рада Олешківського району Херсонської області, що залучена до участі у справ в якості третьої особи, пояснила, що підстави для визнання заповіту [PERSON] відсутні. Заслухавши пояснення сторін та інших учасників справи, їх представників, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про її смерть. Після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться в [ADDRESS] та на інше нерухоме майно. Після відкриття спадщини позивач в установлений законом строк звернулася до приватного нотаріуса Олешківського районного нотаріального округу Паламарчука В.В. з заявою про прийняття спадщини як спадкоємець першої черги за законом, крім того, до вказаного нотаріуса звернувся із заявою про прийняття спадщини за заповітом звернувся відповідач, що підтверджується витягом зі спадкового реєстру та іншими матеріалами спадкової справи. 13.07.2017 року [PERSON] склала заповіт відповідно до якого у випадку її смерті вона заповіла відповідачу 1/3 частину вказаного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. \~ \~ \~ \~ Судом також встановлено, що [INFO] . старости сіл Клини, Тарасівка, Рідне, Привітне Виноградівської сільської ради Олешківського району Херсонської області Федоришиною К.О. було видано відповідачу [PERSON] дублікат вказаного заповіту, факт видачі дублікату заповіту зареєстровано в реєстрі за №40. Згідно зі ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 2 ст. 1257 ЦК України передбачено, що за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Відповідно до положень ч. 3 ст. 216 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Згідно ст. 1247 ЦК України, заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу. Заповіти, посвідчені особами, зазначеними у частині третій цієї статті, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. Стаття 1251 ЦК України передбачає, що якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування. Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом досліджено в судовому засіданні копію заповіту [PERSON] з якого вбачається, що остання заповіла відповідачу 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться в [ADDRESS] . Зазначений заповіт складено у письмовій формі, із зазначенням місця його складення село Тарасівка Олешківського району Херсонської області та часу його складення 13.07.2017 року, крім того, заповіт містить особистий підпис [PERSON] , посвідчений в.о. старости сіл Клини, Тарасівка, Рідне, Привітне Виноградівської сільської ради Олешківського району Херсонської області Федоришиною К.О. та зареєстровано в реєстрі за №90, тобто уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування. Суд приходить до висновку, що доводи позивача про порушення вимог ст. 1247 ЦК України при посвідченні заповіту [PERSON] не знайшли свого підтвердження, крім того, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Оцінюючи доводи позивача про невідповідність дати посвідчення заповіту, зазначеної в Спадковому реєстрі суд приходить до наступних висновків. Згідно ст. 1247 ЦК України заповіти, посвідчені нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України, разом з тим, відсутність реєстрації заповіту в спадковому реєстрі, сама по собі не вказує на недійсність заповіту. Суд приходить до висновку, що заповіт [PERSON] був зареєстрований в Спадковому реєстрі, але при його реєстрації мала місце технічна помилка, що не впливає на його дійсність, оскільки будь-які інші заповіти [PERSON] не посвідчувались. Так, згідно витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі дублікату заповіту від 26.06.2019 року №56658699 заповіт [PERSON] , зареєстрований реєстрі за №90 було посвідчено 13.07.2019 року в Тарасівській сільській раді, що не відповідає змісту дослідженого в судовому засіданні заповіту, разом з тим, з показань допитаної в якості свідка в.о. старости сіл Клини, Тарасівка, Рідне, Привітне Виноградівської сільської ради Олешківського району Херсонської області Федоришиної К.О. вбачається, що волевиявлення [PERSON] свідомим та вільним, дієздатність її перевірено. Відомості про посвідчення заповіту були внесені до Спадкового реєстру шляхом направлення відповідних документів поштою внаслідок чого вказані відомості надходять до реєстру пізніше. При направленні до Спадкового реєстру відомостей про заповіт [PERSON] від 13.07.2017 року було допущено технічну помилку, а саме, помилково зазначено дату його посвідчення 13.06.2017 року замість 13.07.2017 року, крім того, при направленні до Спадкового реєстру відомостей про посвідчення дублікату заповіту також допущено помилку в даті посвідчення заповіту зазначено 13.06.2017 року замість 13.07.2017 року. Ніякого іншого заповіту [PERSON] не посвідчувалося. Виявлені помилки в Спадковому реєстрі виправлено. Показання свідка\~ [PERSON] \~підтверджуються також\~листом в.о.\~старости сіл\~Клини,\~Тарасівка,\~Рідне,\~Привітне Виноградівської\~сільської ради\~Олешківського району\~Херсонської області\~Федоришиної К.О.\~до Херсонської\~регіональної філії\~ДП «Національні\~інформаційні системи»\~№26/02-24/2/20\~від 19.02.2020\~року про\~внесення змін\~до записів\~Спадкового реєстру\~про посвідчення\~заповіту [PERSON] \~та про\~видачу дублікату\~заповіту в\~частині зміни\~дати посвідчення\~заповіту [PERSON] \~з 13.06.2017\~року на\~13.07.2017\~року,\~що відповідає\~дійсному змісту\~заповіту,\~листомХерсонської регіональної філії ДП «Національні інформаційні системи» на адресу в.о. старости сіл Клини, Тарасівка, Рідне, Привітне Виноградівської сільської ради Олешківського району Херсонської області Федоришиної К.О. про внесення відомостей про помилку до відповідних розділів Спадкового реєстру та витягами про реєстрацію в спадковому реєстрі №59985930, №59985940 від 09.04.2020 року. Вищевикладене свідчить про необґрунтованість позовних вимог, а тому суд відмовляє в задоволенні позову. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України відповідно до яких судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, відповідно, понесені позивачем витрати по сплаті судового збору підлягають віднесенню за рахунок позивача.

Outcome: dismissed