Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності, в якому просить визнати за нею, [PERSON] право власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS], загальною площею 64,0 кв.м, в тому числі житловою 39,9кв.м, в порядку спадкування за законом майна [PERSON], померлого [INFO], а також визнати за нею, [PERSON] право власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS], яка має загальну площу 64,0 кв.м, в тому числі житловою 39,9 кв.м, у зв'язку з втратою свідоцтва про право власності на житло, виданого 26 березня 2001 року Одеською залізницею за реєстровим №Ж-1436. В обґрунтування своїх вимогпозивачка посилається на те, що квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності її чоловіку - [PERSON], померлому [INFO], їй [PERSON] та їх синам: [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності в рівних частках, згідно до свідоцтва про право власності на житло від 26.03.2001 року виданого Одеською залізницею за реєстровим №Ж-1436 та було зареєстроване в КП «БТІ» ЛМР в реєстраційній книзі 389пр, стор. 202, р. №387. Після смерті чоловіка єдиними спадкоємцями першої черги майна померлого [PERSON] є вона та їх сини: [PERSON] та [PERSON]. Протягом встановленого законом строку позивачка звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка, однак у оформленні спадщини їй було відмовлено у зв'язку з тим, що у позивачки відсутні правовстановлюючі документи на квартиру під [ADDRESS], частка якої належала [PERSON], померлому [INFO], тому видати свідоцтво про право на спадщину на частку вищезазначеної квартири та провести державну реєстрацію, не можливо. Зазначених вище підстав вона вимушена звернутись з даним позовом до суду. Позивачка в судове засідання з'явилась, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила справу розглянути за її відсутністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги позивачки визнав повністю та просив розглянути справу за його відсутністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги позивачки визнав повністю та просив розглянути справу за його відсутністю. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає,що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно до свідоцтва про укладання шлюбу виданого 09.12.1970 року Палацом урочистих подій м. Одеси, [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Як вбачається з свідоцтва про право власності на житло виданого 26.03.2001 року Одеською залізницею згідно з розпорядженням від 26.03.2001 року №51 зареєстровано і записано у реєстрову книгу за №Ж-1436, квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], належить на правах спільної часткової власності [PERSON] та членам його сім'ї [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних частках, загальна площа квартири становить 66,10 кв.м. Право власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на вказану квартиру у встановленому порядку зареєстровано в КП «БТІ» ОМР в реєстраційній книзі 389пр, стор. 202, р. №387. [PERSON] помер 27 червня 2014 року, про що складено відповідний актовий запис №6665, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД №381837 виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції 08.01.2013 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на майно, власником якого він був, а саме на 1/4 частину квартири №37, розташованої за адресою: м. Одеса, пров. Дорбуду, 3. Право на спадкування за законом виникає у день відкриття спадщини й право одержують особи, визначені законом (ст.1223 ЦК України). Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] були дружина [PERSON] та їх повнолітні діти: [PERSON] та [PERSON] Сини спадкодавця [PERSON] та [PERSON] відмовились від належної їм частки у спадщині на користь дружини померлого [PERSON], подавши нотаріусу заяви. Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.Згідно до вимогст.1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Як вбачається з довідки (з місця проживання про склад сім'ї та реєстрацію) №4160 від 28.08.2014 року, у квартирі [ADDRESS] з 12.07.1989 року зареєстрована [PERSON] - дружина [PERSON]. [PERSON] також був зареєстрований у спірній квартирі. З цих підстав суд робить висновок про те, що на час смерті [PERSON] з ним разом проживала дружина - [PERSON], яка у відповідності до вимог ст. 1268 ЦК України є такою що прийняла спадщину у вигляді 1/4 частини квартири [ADDRESS]. З копії паспорту громадянки України [PERSON] вбачається, що вона з 12.07.1989 року також зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України він не заявив про відмову від неї. З вищевикладеного суд приходить до висновку, що позивачка є спадкоємицею першої черги, постійно проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та згідно з законодавством України вважається такою що прийняла спадщину, яка відкрилась після смерті її чоловіка [PERSON]. Крім того позивачка письмово заявила про своє бажання прийняти спадщину у встановленому законом порядку та у визначені законодавством строки. Враховуючи, що [PERSON] є спадкоємицею за законом після [PERSON], померлого [INFO], вона не відмовилась від своїх прав на спадкове майно, суд вважає, що за позивачкою слід визнати право власності на 1/4 частку квартири [ADDRESS]. З копії спадкової справи №343/2014 до майна померлого [INFO] [PERSON], почату 19.09.2014 року надану П'ятою одеською державною нотаріальною конторою, вбачається, що позивачці у оформленні спадщини було відмовлено у зв'язку з тим, що у позивачки відсутні правовстановолюючи документи на квартиру [ADDRESS], часка якої належала [PERSON], померлому [INFO], тому видати свідоцтво про право на спадщину на частку вищезазначеної квартири та провести державну реєстрацію, не можливо. Вищий Спеціалізований Суд України з розгляду Цивільних і кримінальних справ у п.3.1. Інформаційного листа № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», звернув увагу судів, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, якій засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України). За змістом ст.392 ЦК України належним відповідачем є особа - учасник цивільних правовідносин, яка не визнає або оспорює право власності спадкоємця на спадкове майно, зокрема житловий будинок, земельну ділянку. Відповідно до ст.67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім'я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. З зазначених вище підстав, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS], в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON], померлого [INFO], у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачці було відмовлено у зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючих документів, у зв'язку з чим за нею повинно бути визнано право власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS]. Стосовно позовних вимог [PERSON] про визнання за нею права власності на ? частину квартири [ADDRESS], у зв'язку з втратою Свідоцтва про право власності на житло, виданого 26 березня 2001 року Одеською залізницею за реєстровим № Ж-1436, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов провисання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності. В ході розгляду справи встановлено та підтверджено належними доказами, що позивачкою втрачений право встановлювальний документ на квартиру [ADDRESS], а саме Свідоцтво про право власності на житло, видане 26 березня 2001 року Одеською залізницею за реєстровим № Ж-1436, тому її порушене право підлягає судовому захисту. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved