Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-09 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до ТОВ «Автохелп», [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про зобов`язання вчинити дії, встановлення нікчемності правочину, скасування свідоцтва, встановлення нікчемності договорів. Свої вимоги мотивує тим, що вона є власником нежилих будівель: приміщення термообробки (будівля СВЧ (ТВЧ) та дворовий санвузол - літера Б) та склад (літера К) за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 03 лютого 2004 року. У 2004 році вона звернулась до Київського міського голови з заявою про оформлення права користування земельною ділянкою для будівництва та обслуговування належних їх будівель за адресою: [ADDRESS] . КП «Київський міський центр земельного кадастру та приватизації землі» у 2004 році підготувало технічний звіт по встановленню зовнішніх меж землекористування, а 2008 році розробило проект землеустрою щодо відведення їй земельної ділянки для експлуатації та обслуговування адміністративно-складських будівель. Відповідно до чергових кадастрових планів станом на 15 серпня 2009 року та 30 березня 2009 року земельна ділянка під належними їй на праві власності будівлями була про інвентаризована за нею та ділянці присвоєно обліковий код. Разом з тим, її право власності було порушене незаконними діями ТОВ «Автохелп» та іншими відповідачами. ТОВ «Автохелп» самовільно знесло належну їй на прав власності нежилу будівлю - склад (літера К), що знаходився на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] , здійснило самозахват земельної ділянки та самочинно збудувало на місці зруйнованого складу цілісний майновий комплекс - ринок автозапчастин. Після завершення незаконних будівельних робіт за матеріалами технічної інвентаризації за заявою ТОВ «Автохелп» нежитловим будівлям було присвоєно нові літери в цілісному майновою комплексі, який складається з: -нежитлової будівлі (літера «А») площею 20,3 кв.м.; -нежитлової будівлі (літера «В») площею 4,4 кв.м.; -нежитлової будівлі (літера «Г») площею 131,3 кв.м.; -нежитлової будівлі (літера «Д») площею 105,6 кв.м.; -нежитлової будівлі (літера «Е») площею 8,5 кв.м.; -нежитлової будівлі (літера «Ж») площею 60,3 кв.м.; -нежитлової будівлі (літера «З») площею 61,9 кв.м.; -нежитлової будівлі (літера «І») площею 59,0 кв.м. У подальшому ТОВ «Автохелп» знесло в рамках незаконної реконструкції будівлі під літерами «Е», «Ж», «З» та збудувало на їх місці будівлю під літерою «Л». 18 травня 2009 року ТОВ «Автохелп» зареєструвало у КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна» право власності на цілісний майновий комплекс загальною площею 615,9 кв.м. за адресою: [ADDRESS] . Згідно з актом прийому-передачі від 07 квітня 2010 року ТОВ «Автохелп» передало в статутний капітал новоствореного ТОВ «Автолікар» нерухоме майно, а саме цілісний майновий комплекс за адресою: [ADDRESS] . Оскільки ТОВ «Автохелп» не було власником майна, а передане майно є самочинним будівництвом, тому правочин щодо передачі-відчуження цього майна ТОВ «Автолікар» є нікчемним. ТОВ «Автолікар» здійснило продаж майна, зокрема: - [PERSON] - нежитлову будівлю (літера «Г») площею 131,3 кв.м. в майновому комплексі за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 19 жовтня 2013 року № 736; - [PERSON] - нежитлову будівлю (літера «Д») площею 105,6 кв.м. в майновому комплексі за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 04 жовтня 2013 року № 719; - [PERSON] - нежитлову будівлю (літера «А») площею 20,3 кв.м., нежитлову будівлю (літера «В») площею 4,4 кв.м. та нежитлову будівлю (літера «І») площею 59,0 кв.м. в майновому комплексі за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 07 жовтня 2013 року № 726; - [PERSON] - нежитлову будівлю (літера «Е») площею 8,5 кв.м., нежитлову будівлю (літера «Ж») площею 60,3 кв.м. та нежитлову будівлю (літера «З») площею 61,9 кв.м. в майновому комплексі за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 11 жовтня 2013 року № 749. Просить суд ухвалити рішення, яким: - зобов`язати ТОВ «Автохелп» знести за власний рахунок самочинно збудовані об`єкти нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] ; - визнати нікчемним правочин щодо передачі ТОВ «Автохелп» в статутний капітал ТОВ «Автолікар» нерухомого майна, оформлений актом приймання-передачі та оцінки майна від 07 квітня 2010 року; - скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 23 вересня 2013 року; - визнати нікчемним договір купівлі-продажу нежитлової будівлі (літера «Г»), розташованої за адресою: [ADDRESS] , укладений між ТОВ «Автолікар» та [PERSON] від 19 жовтня 2013 року № 736; - визнати нікчемним договір купівлі-продажу нежитлової будівлі (літера «Д»), розташованої за адресою: [ADDRESS] , укладений між ТОВ «Автолікар» та [PERSON] від 04 жовтня 2013 року № 719; - визнати нікчемним договір купівлі-продажу нежитлової будівлі (літера «А»), нежитлової будівлі (літера «В»), нежитлової будівлі (літера «І»), розташованих за адресою: [ADDRESS] , укладений між ТОВ «Автолікар» та [PERSON] від 07 жовтня 2013 року № 726; - визнати нікчемним договір купівлі-продажу нежитлової будівлі (літера «Е»), нежитлової будівлі (літера «Ж»), нежитлової будівлі (літера «З»), розташованих за адресою: [ADDRESS] , укладений між ТОВ «Автолікар» та [PERSON] від 11 жовтня 2013 року № 749. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 22 січня 2016 року відкрито провадження у справі. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 25 березня 2016 року апеляційну скаргу ТОВ «Автохелп» на ухвалу судді Солом`янського районного суду м. Києва від 22 січня 2016 року повернуто заявнику. Протокольною ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 30 серпня 2016 року замінено неналежну третю особу Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві на належну - Державну архітектурно-будівельну інспекцію України. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 05 грудня 2016 року відмовлено в задоволенні заяви ТОВ «Автохелп» про закриття провадження в справі в частині вимог. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 05 грудня 2016 року провадження у справі зупинено до визначення правонаступника [PERSON] , що вибув із процесу у зв`язку зі смертю. Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 14 березня 2017 року ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 05 грудня 2016 року залишено без змін. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 15 травня 2017 року відновлено провадження у справі. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 15 травня 2017 року вирішено питання про витребування доказів у справі. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 15 травня 2017 року вирішено питання про витребування доказів у справі. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 30 червня 2017 року вирішено питання про витребування доказів у справі. Протокольною ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 03 вересня 2018 року [PERSON] , в інтересах якого діє [PERSON] та [PERSON] залучено до участі в справі в якості правонаступників відповідача [PERSON] . Протокольною ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 28 вересня 2021 року замінено правонаступників третіх осіб - Головне територіальне управління юстиції у м. Києві на Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) та Державну архітектурно-будівельну інспекцію України на Державну інспекцію архітектури та містобудування України. Представник позивача у судовому засіданні підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити в повному обсязі. Пояснив суду, що позивач була власником двох нежитлових будівель. ТОВ «Автохелп» за рішеннями суду визнало за собою право власності на ряд нежитлових будівель. Потім ці рішення були скасовані. Через самочинне будівництво ТОВ «Автохелп» знесло будівлю, що на праві власності належала позивачу. Таким чином, один об`єкт нерухомості було знищено (літера «К»), а інший (літера «Б») на даний час існує. Представник відповідача ТОВ «Автохелп» у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову. Пояснила, що нікчемність договорів по об`єктам нерухомості, які вже знесені, неможливо встановити. У позивача відсутнє та було завжди відсутнє право користування земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] . Позивачем не надано доказів на підтвердження того, що спірні будівлі збудовані саме на місці розташування об`єктів нерухомості, що належали позивачу. А також відсутні докази, що саме будівлі позивача та саме ТОВ «Автохелп» були знесені та що на їх місці були збудовані спірні нежитлові будівлі. За таких обставин, у позивача відсутнє порушене право з боку відповідача. Крім того, зазначила, що встановлення нікчемності правочинів є неналежним способом захисту прав. Представник відповідача подала заяву про застосування строків позовної давності, з якої вбачається, що позивач могла довідатись про ймовірне порушення свого права станом на 2011-2012 роки. Позивач посилається у своїй заяві на проведення будівельних робіт, а тому остання не могла бути не обізнаною про їх проведення та мала можливість звернутися до суду з метою захисту своїх прав. Просить застосувати строк позовної давності до вимог про зобов`язання знести самочинно збудовані будівлі та встановлення нікчемності правочину щодо передачі ТОВ «Автохелп» в статутний капітал ТОВ «Автолікар» нерухомого майна, оформленого актом приймання-передачі та оцінки майна від 07 квітня 2010 року. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в інтересах якого діє [PERSON]., [PERSON] в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись. Представник третьої особи Київської міської ради у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У матеріалах справи містяться письмові пояснення представника Київської міської ради, з яких вбачається, що правовстановлюючих документів на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] не зареєстровано, рішення про надання цієї земельної ділянки у власність чи користування відповідачу Київська міська рада не приймала, на вказаній земельній ділянці розташовано нерухоме майно. Згідно з рішенням Київської міської ради від 26 грудня 2002 року № 205/365 ТОВ «Автохелп» було погоджено місце розташування ринку автозапчастин на [ADDRESS]. На підставі доручення заступника Київського міського голови від 07 червня 2005 року землевпорядною організацією розроблено проект землеустрою щодо надання ТОВ «Автохелп» в короткострокову оренду земельну ділянку площею 3722 кв.м., в тому числі в межах червоних ліній 911 кв.м. для реконструкції, обслуговування та експлуатації міні-ринку по продажу автозапчастин та майданчика для паркування автомобілів. Розпорядженням Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації від 28 січня 2009 року № 69 присвоєна поштова адреса цілісному майновому комплексу - [ADDRESS] . Чинним законодавством встановлена вимога щодо введення об`єктів нерухомого майна в експлуатацію. Враховуючи, що Київська міська рада не приймала рішення про передачу у користування земельної ділянки по [ADDRESS] ні позивачу, ні відповідачам, тому просить відмовити в задоволенні позову та розглядати справу у відсутність представника Київської міської ради (т. 1, а.с. 110-114). Представники третіх осіб Державної інспекції архітектури та містобудування України, КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права на об`єкти нерухомого майн», Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу нежилих приміщень від 03 лютого 2004 року позивач придбала у ТОВ «Експериментальна виробничо-будівельна фірм «ПСП» нежилі будівлі: приміщення термообробки (будівля ТВЧ та дворовий санвузол - літера Б) та склад (літера К) за адресою: [ADDRESS] (т. 1, а.с. 12). З позову вбачається, що право власності [PERSON] було порушене незаконними діями ТОВ «Автохелп» та іншими відповідачами. ТОВ «Автохелп» самовільно знесло належну позивачу на праві власності нежилу будівлю - склад (літера К), що знаходився на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] , здійснило самозахват земельної ділянки та самочинно збудувало на місці зруйнованого складу цілісний майновий комплекс - ринок автозапчастин. Після завершення незаконних будівельних робіт за матеріалами технічної інвентаризації за заявою ТОВ «Автохелп» нежитловим будівлям було присвоєно нові літери в цілісному майновою комплексі, який складається з: -нежитлової будівлі (літера «А») площею 20,3 кв.м.; -нежитлової будівлі (літера «В») площею 4,4 кв.м.; -нежитлової будівлі (літера «Г») площею 131,3 кв.м.; -нежитлової будівлі (літера «Д») площею 105,6 кв.м.; -нежитлової будівлі (літера «Е») площею 8,5 кв.м.; -нежитлової будівлі (літера «Ж») площею 60,3 кв.м.; -нежитлової будівлі (літера «З») площею 61,9 кв.м.; -нежитлової будівлі (літера «І») площею 59,0 кв.м. У подальшому ТОВ «Автохелп» знесло в рамках незаконної реконструкції будівлі під літерами «Е», «Ж», «З» та збудувало на їх місці будівлю під літерою «Л». Позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на довідку Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна від 14 січня 2016 року, з якої вбачається, що відповідно до проведеної інвентаризації від 05 січня 2016 року загальна площа будівлі під літерою «Б» за адресою [ADDRESS] становить 164,6 кв.м. Провести поточну технічну інвентаризацію належної позивачу на праві власності нежитлової будівлі під літерою «К» не можливо, у зв`язку з тим, що дана будівля знесена. На її місці на даний час розташована нова будівля з іншими технічними показниками, а саме будівля під літерою «Л», проінвентаризована за ТОВ «Автохелп» (т. 1, а.с. 19). Крім того, позивач зазначає, що вказані обставини підтверджуються рішенням Господарського суду м. Києва від 01 квітня 2013 року. З письмових пояснень представника Київської міської ради вбачається, що правовстановлюючих документів на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] не зареєстровано, рішення про надання цієї земельної ділянки у власність чи користування відповідачу Київська міська рада не приймала, на вказаній земельній ділянці розташовано нерухоме майно. Згідно з рішенням Київської міської ради від 26 грудня 2002 року № 205/365 ТОВ «Автохелп» було погоджено місце розташування ринку автозапчастин на [ADDRESS]. На підставі доручення заступника Київського міського голови від 07 червня 2005 року землевпорядною організацією розроблено проект землеустрою щодо надання ТОВ «Автохелп» в короткострокову оренду земельну ділянку площею 3722 кв.м., в тому числі в межах червоних ліній 911 кв.м. для реконструкції, обслуговування та експлуатації міні-ринку по продажу автозапчастин та майданчика для паркування автомобілів. Розпорядженням Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації від 28 січня 2009 року № 69 присвоєна поштова адреса цілісному майновому комплексу - [ADDRESS]. Згідно з актом прийому-передачі від 07 квітня 2010 року ТОВ «Автохелп» передало в статутний капітал новоствореного ТОВ «Автолікар» нерухоме майно, а саме цілісний майновий комплекс за адресою: [ADDRESS] . Стороною позивача не оспорюється, що ТОВ «Автохелп» не є власником спірного майна, проте вона просить зобов`язати ТОВ «Автохелп» знести за власний рахунок самочинно збудовані об`єкти нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до частин 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно з частинами 1-3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. За нормами ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України). Позивачем не надано суду доказів на підтвердження наявності у неї права користування земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] . Крім того, [PERSON] не надано доказів на підтвердження того, що спірні будівлі збудовані саме на місці розташування об`єктів нерухомості, що їй належали. А також відсутні докази, що саме будівлі позивача та саме ТОВ «Автохелп» були знесені та що на їх місці були збудовані спірні нежитлові будівлі. Суд вважає, що посилання сторони позивача на довідку Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна та рішення Господарського суду м. Києва від 01 квітня 2013 року не є такими доказами, що свідчать саме про вказане позивачем територіальне знаходження об`єктів нерухомості на земельній ділянці. За таких обставин, у позивача відсутнє порушене право з боку відповідача, оскільки [PERSON] не є користувачем земельної ділянки, на якій розташовані спірні нежилі будівлі. Позивач зазначає про те, що оскільки ТОВ «Автохелп» не було власником майна, а передане майно є самочинним будівництвом, тому правочин щодо передачі-відчуження цього майна ТОВ «Автолікар» є нікчемним. Крім того, ТОВ «Автолікар» здійснило продаж майна, зокрема: - [PERSON] - нежитлову будівлю (літера «Г») площею 131,3 кв.м. в майновому комплексі за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 19 жовтня 2013 року № 736; - [PERSON] - нежитлову будівлю (літера «Д») площею 105,6 кв.м. в майновому комплексі за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 04 жовтня 2013 року № 719; - [PERSON] - нежитлову будівлю (літера «А») площею 20,3 кв.м., нежитлову будівлю (літера «В») площею 4,4 кв.м. та нежитлову будівлю (літера «І») площею 59,0 кв.м. в майновому комплексі за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 07 жовтня 2013 року № 726; - [PERSON] - нежитлову будівлю (літера «Е») площею 8,5 кв.м., нежитлову будівлю (літера «Ж») площею 60,3 кв.м. та нежитлову будівлю (літера «З») площею 61,9 кв.м. в майновому комплексі за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 11 жовтня 2013 року № 749. Зазначене підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 20 листопада 2015 року (т. 1, а.с. 15). Позивач просить визнати нікчемними договори купівлі-продажу нежилих будівель та правочин щодо передачі ТОВ «Автохелп» в статутний капітал ТОВ «Автолікар» нерухомого майна, оформлений актом приймання-передачі та оцінки майна від 07 квітня 2010 року. У п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз`яснено, що нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом. Оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду. В ЦК України закріплений підхід, при якому оспорюваність правочину конструюється як загальне правило. Навпаки, нікчемність правочину має місце тільки у разі, коли існує пряма вказівка закону про кваліфікацію того або іншого правочину як нікчемного. Оспорюваний правочин визнається недійсним судом, якщо одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом (частина третя статті 215 ЦК України). Правочин, недійсність якого не встановлена законом (оспорюваний правочин), породжує правові наслідки (набуття, зміну або припинення прав та обов`язків), на які він був направлений до моменту визнання його недійсним на підставі рішення суду. Оспорювання правочину відбувається тільки за ініціативою його сторони або іншої заінтересованої особи шляхом пред`явлення вимог про визнання правочину недійсним (позов про оспорювання правочину, ресцисорний позов). Натомість нікчемним є той правочин, недійсність якого встановлена законом і для визнання його недійсним не вимагається рішення суду (частина друга статті 215 ЦК України). Нікчемність правочину конструюється за допомогою «текстуальної» недійсності, оскільки вона існує тільки у разі прямої вказівки закону. Така пряма вказівка може втілюватися, зокрема, в термінах «нікчемний», «є недійсним». Нікчемний правочин, на відміну від оспорюваного, не створює юридичних наслідків, тобто, не «породжує» (змінює чи припиняє) цивільних прав та обов`язків. Якщо недійсність певного правочину встановлена законом, тобто якщо цей правочин нікчемний, позовна вимога про визнання його нікчемним не є належним способом захисту права чи інтересу позивача. За наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та у мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 10 листопада 2021 року в справі № 740/3852/19. Враховуючи відсутність у позивача права користування земельною ділянкою, де розташовані спірні нежилі будівлі, а тому й відсутність у останньої порушеного права з боку відповідачів, підстав для визнання оспорюваних правочинів нікчемними не вбачається. У такому випадку не підлягає задоволенню і вимога позивача про скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 23 вересня 2013 року. Зазначена вимога є похідною від первісних вимог позивача про зобов`язання вчинити дії, встановлення нікчемності правочинів. З огляду на наведене, в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed