Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] на її користь: - аліментів на утримання малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі по 650 гривень на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня подання позову і до повноліття дітей; В судовому засідання позивач [PERSON] підтримала позовну заяву, та просила задовольнити заявлені позовні вимоги в повному обсязі пояснивши, що відповідач не надає належну матеріальну допомогу їй та їх спільним дітям. Представник відповідача - адвокат [PERSON] визнала позов частково, та не заперечувала проти стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 400 гривень на кожну дитину. При цьому пояснила, що з урахуванням стану здоров'я відповідача, відсутності у нього офіційного працевлаштування і стабільного заробітку, а також того, що він має на утриманні сина від попереднього шлюбу та непрацездатних батьків, просила відмовити в стягненні аліментів на утримання дітей в більшому, ніж визнаний відповідачем розмірі. Крім того, просила відмовити в стягненні аліментів на утримання дружини, оскільки відповідач у зв'язку із вищезазначеними підставами не може надавати матеріальну допомогу, а також тому, що позивач отримує пенсію за вислугу років працівниками охорони здоров'я. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. Сторони у справі - [PERSON] (а.с.3) і [PERSON] (а.с.25, 34) перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18 лютого 2011 року (а.с.7, 37). Відповідно до копій свідоцтв про народження серії [NUMBER], актовий запис №779 (а.с.5), та серії [NUMBER], актовий запис №1037 (а.с.6), [INFO] у вказаному шлюбі народився [PERSON], а [INFO] - [PERSON]. Як вказує позивач, і що визнано відповідачем, на теперішній час малолітні [PERSON] і [PERSON] проживає окремо від батька - з матір'ю (а.с.8), та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття та згідно зі ст. 181 СК України одним із способів виконання батьками свого обов'язку щодо утримання дитини є стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), які присуджуються в частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідач [PERSON] на цей час офіційно не працевлаштований, з 10 вересня 2013 року перебуває на обліку як безробітний в Приморському РЦЗ (а.с.36), та має певні проблемі із здоров'ям (а.с.42-52), а також утримує свого сина від попереднього шлюбу - [PERSON], [INFO] (а.с.38, 39, 40, 41). Враховуючи вищенаведене, те, що відповідач частково визнав вимоги про стягнення аліментів на утримання дітей, та крім того, що відповідач зобов'язаний утримувати кожну свою дитину до досягнення нею повноліття і створювати для неї необхідні умови для її розвитку і забезпечення організації її життя, враховуючи передбачені законом обставини, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на кожну дитину у твердій грошовій сумі у розмірі половини від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого на момент звернення до суду ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік». Крім того, за змістом ч.ч.2, 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини, до досягнення дитиною трьох років, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що позивач [PERSON] отримує від держави допомогу по догляду за кожною дитиною (а.с.35), а також отримує пенсію за вислугу років працівниками охорони здоров'я (а.с.30, 31). При цьому відповідач [PERSON] має проблеми опоро-рухового апарату (а.с.42-52), не працевлаштований, та перебуває на обліку як безробітний в Приморському РЦЗ з 10 вересня 2013 року (а.с.36), і отримує офіційний дохід, менший за дохід позивача. Таким чином суд приходить до висновку, що на момент винесення рішення, відповідно до ч.4 ст. 84 СК України [PERSON] не може надавати матеріальну допомогу позивачу. Зважаючи на викладене, позов підлягає задоволенню частково. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial