Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, вказуючи, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, але шлюб не склався і рішенням Корецького районного суду Рівненської області від 29 серпня 2018 року його було розірвано. Від спільного життя мають малолітню дочку - [PERSON], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Натомість відповідач ухиляється від утримання дитини, хоча працює та має заробіток. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі по 2 000 грн. на дитину щомісячно до досягнення нею повноліття. В заяві на імя суду позивач просить суд справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився. В заяві на ім'я суду вказав, що позов визнає частково в розмірі 1 000 гривень. Додатково вказав, що немає постійного заробітку і в розмірі 2 000 гривень сплачувати аліменти не зможе. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. 14 квітня 2015 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Головницької сільської ради Корецького району Рівненської області, актовий запис № 3, (свідоцтво про шлюб видано повторно серії [NUMBER] від 07 серпня 2018 року). Рішенням Корецького районного суду Рівненської області від 29 серпня 2018 року шлюб між сторонами було розірвано. Від шлюбу мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження. Стаття 180 СК України вказує, що батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі, що зазначено в ч.2 ст.181 СК України. Будь-які письмові договори про сплату аліментів сторони не укладали. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, згідно із ч.3 ст.181 СК України. У відповідності до ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. А отже і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Позивач же не має постійного доходу. А тому, їй важко одній утримувати дитину. Тобто позивач потребує матеріальної допомоги з боку відповідача. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» передбачено, що для дітей віком до 6 років з 1 грудня 2018 року прожитковий мінімум становить 1492 грн.; з 01 липня 2018 року - 1559 грн; з 01 грудня 2018 року - 1626 грн. Тобто, для забезпечення гармонійного розвитку малолітньої [PERSON] кожному з батьків необхідно надавати на утримання дочки не менше 813 грн. Посилання відповідача на відсутність у нього постійного заробітку не звільняє його від обов'язку сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Враховуючи інтереси дитини сторін, розмір прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку, рівність обов'язку батьків щодо утримання дітей, матеріальне становище позивача та відповідача, який, має задовільний стан здоров'я, інших аліментних зобов'язань не має, суд вважає, що відповідач спроможний сплачувати аліменти. За таких обставин, враховуючи вимоги ст.184 СК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1 000 (одна тисяча) грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, з відповідача на користь держави, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved