Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з даним позовом та з урахуванням уточнення вимог (а.с.46-47) просила визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], видане 12 листопада 2015 року на ім'я [PERSON] на 1/3 частину житлового будинку [ADDRESS] В обґрунтування позову його автор зазначила, що є спадкоємцем її померлого брата [PERSON] та у встановлений законом строк подала відповідну заяву нотаріусу про прийняття спадщини. Відповідач, в свою чергу, отримала оспорюване свідоцтво про право на спадщину за законом внаслідок ухвалення судового рішення про продовження їй додаткового строку для прийняття спадщини. Однак, таке судове рішення згодом було скасоване і рішення суду про це набрало законної сили, а відтак видане відповідачеві свідоцтво підлягає визнанню недійсним. Враховуючи положення ст. 274 ЦПК України розгляд справи проводився в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності заперечень учасників справи щодо цього. Відповідач, будучи допитаною в порядку ст. 415 ЦПК України (попередньої редакції цього Кодексу) позов визнала повністю. Дослідив матеріали справи судом встановлені наступні її фактичні обставини і відповідно ним правовідносини. [INFO] року помер [PERSON] (а.с.5). 18 травня 2013 року позивач звернулась до нотаріуса (третя особа у справі) із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с.6), який доводився їй братом. Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 31 липня 2015 року (а.с.7) представнику відповідача відмовлено у позові про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] 6 жовтня 2015 року Апеляційним судом Житомирської області вищевказане рішення суду першої інстанції було скасоване (а.с.42-43) та визначено відповідачеві додатковий строк у два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] На підставі цього судового рішення, як убачається з листа третьої особи, на ім'я відповідача 12 листопада 2015 року видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], видане 12 листопада 2015 року на ім'я [PERSON] на 1/3 частину житлового будинку № [ADDRESS] (а.с.44). Ухвалою ВССУ від 30 березня 2016 року (а.с.68-70) вищевказане рішення Апеляційного суду Житомирської області від 6 жовтня 2015 року скасоване, а справу направлено на новий розгляд за наслідками якого зазначеним судом апеляційної інстанції 27 вересня 2016 року постановлено ухвалу про залишення без змін рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 31 липня 2015 року (а.с.8-10). Правовідносини, що склались між сторонами в даній справі, врегульовані наступними положеннями норм матеріального закону. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). У відповідності до ч. 1 ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки відповідач, за згадуваними вище судовими рішеннями, не мала права на спадкування, адже пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлого [PERSON] За таких обставин, видане на її ім'я свідоцтво про право на спадщину за законом підлягає визнанню недійсним. Крім зазначеного, оскільки позовні вимоги підлягають до задоволення, на підставі приписів ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останньою і документально підтверджені судові витрати за розгляд даної справи, які складаються із судового збору в сумі 960,00 гривень На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved