Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області із позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 08 червня 2001 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб. Від цього шлюбу народилася донька - [PERSON], [INFO], яка перебуває на її утриманні і проживає з нею. Відповідач у даній справі є батьком неповнолітньої дитини, проте він не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання. З моменту розірвання шлюбу відповідач не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти. Вважає, що з метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини відповідача доцільно позбавити батьківських прав. З огляду на вищевикладене просить позбавити відповідача батьківських прав. У судовому засіданні позивач позов підтримала у повному обсязі, надала пояснення, аналогічні змісту позовних вимог. Відповідач [PERSON] у судові засідання призначені на 16.09.2016 р., 26.09.2016 р., 10.10.2016 р., 03.11.2016 р. не з'явився, інформація про час і місце судових засідань відправлялася поштовими повідомленнями, однак про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи у його відсутність не подавав, із клопотанням про відкладення розгляду справи не звертався. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Покровської міської ради Донецької області [PERSON] у судовому засіданні позов підримала у повному обсязі. Відповідно до п. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів за відсутності особи, яка бере участь у справі. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, судом встановлено такі обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно з ч.1 ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Положеннями ч.1\~ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, що їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони, зокрема ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Згідно копії свідоцтва про одруження серії І-НО № 123664, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області, 08 червня 2000 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 171 (а.с. 5). Згідно копії свідоцтва про народження серії 1-НО № 175564, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області 05 березня 2008 року, відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-НО № 395913, виданого Красноармійським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, 14 грудня 2004 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). Згідно акта обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON] від 20 серпня 2016 року, складеного членами комісії ЗОШ № 12 м. Покровська, встановлено, що для проживання неповнолітньої [PERSON] [PERSON] створено належні умови. В сімї панує злагода і взаємопорозуміння. Батько [PERSON] з сімєю не проживає, участі у вихованні неповнолітньої дитини не бере, матеріально не підтримує (а.с. 11-12). Згідно акта № 1474 від 09 серпня 2016 року, виданого Комунальною установою «Покровський координаційний комітет самоорганізації населення» [PERSON] неповнолітню дочку не відвідує, участі у її вихованні не бере, увагу їй не приділяє. [PERSON] проживає разом з мамою, бабусею і дідусем, за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13). Згідно довідки № 82 від 29 липня 2016 року, виданої в.о. директора ЗОШ № 12 [PERSON], [PERSON] навчається у 9-А класі ЗОШ № 12, [PERSON] участі у навчальному і виховному процесі доньки в межах школи не бере: батьківські збори не відвідує, результатами успішності та поведінки доньки не цікавиться, шкільні свята (не відвідує ( а.с. 14). Згідно довідки-розрахунку Красноармійського міського ВДВС у Донецькій області, заборгованість по аліментам [PERSON] по виконавчому листу № 2-7992 від 28 жовтня 2004 року, виданого Красноармійським міськрайонним судом, за період з 01 травня 2012 року по 12 липня 2016 року становить 67\~158,68 грн. (а.с. 15-16). Згідно довідки про склад сімї від 02 серпня 2016 року, виданої Покровською міською радою Донецької області, [PERSON] проживає разом з мамою, бабусею і дідусем, за адресою: [ADDRESS] (а.с. 17). Згідно листа № 431 від 26 вересня 2016 року, виданої Покровською міською радою Донецької області, [PERSON] проживає разом з донькою [PERSON], сином [PERSON], колишньою дружиною [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 39). Орган опіки та піклування Покровської міської ради Донецької області у наданому суду висновку № 05/26-841 від 07 вересня 2016 року вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав (а.с.23). Висновок мотивований тим, що відповідач не цікавиться життя доньки [PERSON], [INFO],, батьківські обовязки з утримання та виховання своєї доньки не виконує. Опитана у судовому засіданні неповнолітня [PERSON] судук пояснила, що батька вона не памятає, оскільки він покинув родину коли їй було 3-4 роки. За весь час до розгляду справи у суді батько її життям ці цікавився, допомоги на її утримання не надає, з днем народження чи іншими світами не вітає, її навчанням не цікавиться, жодної участі у її вихованні не приймає. Вона живе разом з мамою, бабусею та дідусем. Законодавством України закріплено обов'язок того із батьків, який проживає окремо, брати участь у вихованні дитини, окрім того законодавством зобов'язано батьків вирішувати всі питання виховання дитини спільно (ст. 157 СК України). Однак відповідач, проживаючи окремо від своєї доньки, не виконує свої батьківські обов'язки без поважних та обґрунтованих на це причин. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини, схваленої резолюцією 44 сесії Генеральної Асамблеї ООН № 44/25 від 20 листопада 1989 року та ратифікованої постановою Верховної [PERSON] України № 789-XII від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з принципом 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. Разом з тим це насамперед є способом захисту прав та інтересів дитини, а тому при вирішенні цього питання перш за все необхідно виходити з інтересів дитини, з'ясувати та оцінити який позитивний чи негативний наслідок для дитини матиме таке рішення. Надання майнової допомоги на утримання дітей є лише однією із складової виконання батьківського обов'язку, і ніяким чином не може замінити участь батька у вихованні дитини, живому спілкуванні з нею, духовному та фізичному її розвитку, підготовці дитини до самостійного життя. Оцінюючи надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що відповідач не піклувався про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечував необхідного харчування, медичного догляду і лікування дитини, не спілкувався з дитиною, не виявляв інтересу до життя доньки. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. З аналізу досліджених документів суд приходить до висновку, що відповідач батьківських обовязків не виконує, свідомо нехтує ними, а тому позов слід задовольнити.

Outcome: approved