Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого відділом реєстрації актів цивільного стану Ладижинського міського управління юстиції Вінницької області, 12.02.2010 року (а/з 16). Від шлюбу сторони мають спільного сина [PERSON], [INFO]. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що сімейне життя з відповідачем не склалось у зв'язку з різними поглядами на життя, відсутністю взаєморозуміння між ними та постійними сварками. Позивач з відповідачем спільно не проживають. Сім'ю відновити неможливо. Просила розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище у шлюбі [PERSON] (а.с.20). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти заявлених позовних вимог не заперечив. (а.с.21). Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України, враховуючи, що кожний із них скористався своїми процесуальними правами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12.02.2010 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Ладижинського міського управління юстиції Вінницької області, а/з №16 (а.с.3). Від шлюбу сторони мають спільного сина [PERSON], [INFO]. Сторонами досягнуто згоди щодо проживання дитини. Сторони не підтримують шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. Встановленим фактичним обставинам відповідають правовідносини, що регулюються Сімейним кодексом України. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній (ч.ч. 1,3 ст.55 СК України). Відповідно до ст. 112 СК України для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда інші обставини життя подружжя. Згідно ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд прийшов до висновку, що шлюб подружжя сторін слід припинити його розірванням, оскільки фактичні взаємини сторін та причини розірвання свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу є неможливим та суперечать інтересам позивача, яка не бажає продовжувати подружні стосунки з відповідачем. Відповідно до ч.2 ст. 114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Ухвалою суду від 11.11.2016 року у відповідності до вимог ч.1 ст. 82 ЦПК України позивачу [PERSON] відстрочено сплату судового збору у даній цивільній справі (а.с.15). Згідно ч.2 ст. 82 ЦПК України витрати стягуються за судовим рішення у справі, коли оплата судових витрат була відстрочена або розстрочена до ухвалення цього рішення. Таким чином, відповідно до вимог ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved