Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить змінити розмір аліментів, стягуваних з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої дитини : [PERSON] [INFO], встановивши їх у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) боржника щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14 червня 2016 року і до повноліття дитини. Пізніше позивач збільшила позовні вимоги просить також, стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати. В судовому засіданні представник позивача заявлені [PERSON] вимоги підтримала повністю, пояснила, що неповнолітня дитина сторін має хронічне захворювання, що потребує додаткових витрат на її лікування, однак, відповідач свої аліментні зобовязанання не виконує, має заборгованість по оплаті аліментів на утримання дочки [PERSON], хоча має матеріальну можливість до утримання дитини, оскільки на даний час є працевлаштованим. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав повністю, пояснив, що заборгованості по аліментам на користь позивача з його боку відсутня, а також зазначив, що на даний час не працевлаштований, має на утриманні іншу неповнолітню дитину, через що не в змозі сплачувати аліменти у сумі, вказаній у позові. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані ними докази, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] не підлягає до задоволення. Згідно із ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Із копії свідоцтва про народження дитини [PERSON], [INFO], встановлено, що її батьками є [PERSON] (прізвище змінено на [PERSON] внаслідок укладення шлюбу 2 січня 2014 року, що доводиться копією свідоцтва про розірвання шлюбу від 16 грудня 2008 року та відміткою в паспорті позивача про реєстрацію іншого шлюбу) та [PERSON]. Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 5 січня 2010 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини : [PERSON] [INFO], починаючи з 10 грудня 2009 року і до повноліття дитини, у твердій грошовій сумі у розмірі 300 грн. щомісяця. Вказані обставини не заперечуються та повністю визнаються відповідачем. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Згідно із позовною заявою та поясненнями представника позивача підставою для звернення із позовом до суду стала наявність у неповнолітньої дитини сторін по справі хронічного захворювання, що потребує значних витрат на обстеження та лікування. Факт наявності у неповнолітньої [PERSON] певного хронічного захворювання доводиться наданими позивачем копіями медичної довідки від 1 червня 2015 року та висновком щодо обстеження останньої у медичному центрі Рівненської ЦМЛ, проведеного 26 червня 2015 року. Однак, із змісту ст.192 СК України вбачається, що суд може змінити розмір аліментів, визначений за рішенням суду у разі зміни певних життєвих обставин. Жодних змін у матеріальному стані сторін, погіршення або поліпшення здоров`я як платника аліментів, так і стягувача вказані вище докази не підтверджують, а тому зазначені позивачем обставини не можуть бути підставою для збільшення розміру стягуваних з відповідача аліментів (в даному випадку позивач може ставити питання про стягнення додаткових витрат, повязаних із лікуванням дитини). Крім цього, відповідачем надана копія трудової книжки, виданої на імя [PERSON], відповідно до якої останній на даний час є непрацевлаштованим, крім цього, має на утриманні ще одну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що встановлено із копії свідоцтва про її народження. Таким, чином, в ході судового розгляду не доведено факт суттєвого поліпшення матеріального стану платника аліментів, що могло бути б підставою для збільшення розміру стягуваних з нього аліментів на користь позивача. Статтею 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Позивачем сплачено судовий збір у сумі 551 грн. 20 коп., що підтверджується квитанцією № 65 від 29 червня 2016 року. Однак, оскільки суд дійшов висновку щодо безпідставності заявлених вимог вимога позивача про стягнення на її користь понесених судових витрат не підлягає до задоволення. На підставі наведеного, ст.ст. 180, 181, 192 СК України,

Outcome: dismissed