Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-20 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем по справі вона перебувала у шлюбі з 17.04.2012 року, який рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 26.08.2014 року розірвано. Відповідач є батьком її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Дитина перебуває на її утриманні, відповідач не допомагає утримувати дитину в повній мірі, що ставить позивача у складне матеріальне становище. На підставі вищевикладеного, просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітнього сина у розмірі 2500 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 21.12.2019 року по даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження. На підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше. В період розгляду спрощеного позовного провадження по даній справі до суду відповідачем подано клопотання про розгляд справи з повідомленням сторін, яке ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 13.01.2020 року було задоволене. Крім того відзиву на позовну заяву відповідачем до суду подано не було. Суд, заслухавши сторони по справі, дослідивши письмові докази прийшов до наступного висновку. Позивач [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що відповідач є батьком її малолітнього сина, дитина перебуває на її повному утриманні, відповідач матеріальної допомоги не надає, що ставить позивача у складне матеріальне становище, а тому просить позов задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнав повністю та пояснив, що згідний сплачувати аліменти на утримання їх малолітнього сина в 2500 грн. щомісяця. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що під час перебування у шлюбі у сторін народилася неповнолітня дитина - син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04.02.2013 року /а.с. 5, 6/. Як вбачається з довідки про склад сім`ї Дідичівської сільської ради Ківерцівського району №1512 від 13.12.2019 року малолітній син [PERSON] , [INFO] , проживає разом з позивачем по справі [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8) Згідно довідки про доходи Ківерцівського управління соціального захисту населення №2419 від 13.12.2019 року, щомісячна одноразова допомога при народженні дитини складає 860 грн 00 коп., за період з червня 2019 по листопад 2019 року [PERSON] нараховано та виплачено 5160 грн 00 коп. /а.с. 7/. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує - стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дітям відповідного розміру утримання не є у переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дітей, проте, безумовно, враховується судом при визначенні розміру аліментів. Відповідно до вимог ст. ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, ч. 9 ст. 7 СК України визначено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Крім того, частиною другою статті 182 СК України (в редакції чинній з 08 липня 2017 року), визначено, що мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та неповнолітньої дитини, те що сторони не змогли добровільно досягнути згоди про розмір сплачуваних аліментів, а також, що обов`язок утримувати дитину покладається рівною мірою на матір і батька. Таким чином, суд вважає, що [PERSON] спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 2500 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 17.12.2019 року до досягнення дитиною повноліття. Задовольняючи позов повністю, суд, відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягує із відповідача в користь держави судові витрати у виді судового збору в розмірі 768 грн. 40 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved