Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку. Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач зазначила, що їй на праві власності належить будинок №3 за адресою вул.Дружби в м.Броварах Київської області, в якому зареєстровані позивач, її чоловік, син та відповідач [PERSON] Як стверджує позивач з 20 жовтня 2005 року в даному будинку мешкає лише вона, її чоловік тасин. Однак, відповідач на даний час прописаний (зареєстрований) хоча фактично, з моменту реєстрації та по даний час в зазначеній квартирі не проживав та не з'являється, жодного матеріально-правового відношення до будинку не має, не являється родичем сімї позивача, особистих речей відповідача в будинку немає. В звязку з тим, що в позивача виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються на відповідача, порушені її права як власника будинку. В звязку з чим [PERSON] звернулась до суду з даним позовом. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з викладених в позовній заяві підстав та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, шляхом розміщення оголошення в газеті «Урядовий курєр». Суд, заслухавши пояснення позивача, оцінивши докази, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, прийшов до наступного. Відповідно до договору купівлі-продажу нерухомості від 29 січня 1998 року позивачу на праві власності належить будинок за адресою вул.Дружби в м.Броварах Київської області. Згідно довідки форми № 3 від 02 лютого 2016 року, в будинку зареєстровані [PERSON] Андріївна- власник, [PERSON] - чоловік, [PERSON] син, [PERSON] знайомий. Згідно акту обстеження депутата Броварської міської ради від 27 січня 2016 року [PERSON] зареєстрований, але за даною адресою фактично не проживає. Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Ч.2 ст. 405 ЦК України закріплює, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] ніколи не проживав у спірному будинку та не є членом сімї позивача. Разом з тим, суд не виявив обставин, передбачених ч. 2 ст. 405 ЦК України\~та будь-яких інших поважних причин, за наявності яких житлове приміщення могло б бути збережене за відповідачем. Відповідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що відповідача необхідно визнати таким, що втратив право користування будинком № 3 по вул. Дружби у м. Бровари Київської області. При цьому, суд не вбачає підстав для зняття [PERSON] з реєстрації за адресою: вул. Дружби, 3 у м. Бровари Київської області та приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині з огляду на наступне. Згідно п.2 ч.1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином, як випливає із зазначеної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. За таких обставин, рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням саме по собі є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею судові витрати.

Outcome: partial