Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позовні вимоги мотивовано тим, що 31.08.1996 року сторони зареєстрували шлюб в Вінницькому міському відділі РАГС. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Відповідач здорова, працездатна людина, має постійну роботу, отримує стабільний заробіток, житлом забезпечений, інших утриманців немає. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30 % встановленого прожиткового мінімуму на кожного з дітей до досягнення старшою дитиною повноліття, починаючи з дня подання позову до суду. В судовому засіданні позивач позов підтримала за обставин викладених в позові, просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні, позовні вимоги визнав частково. Згідно ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за заявою осіб, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тобто кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Між сторонами виникли сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про укладення шлюбу 21.07.1978 року зареєстрували шлюбу [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 1750 (а.с.4). Згідно свідоцтва про народження батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Відповідно до свідоцтва про народження батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Із довідки ТОВ ЖЕО №5174 від 11.11.2014 року за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.8). Згідно довідки ДСКП «Чорнобильська Пуща» [PERSON] отримав заробітну плату за березень 2010 року - травень 2010 року в розмірі 8495,27грн. (а.с.7). В частині 3 статті 181 СК України зазначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку. В судовому засіданні відповідач не заперечував обов'язку утримувати своїх неповнолітніх дітей, однак зазначив, що на сьогодні він працює, однак його дохід є незначним, тому він не має можливість сплачувати аліменти в зазначеному позивачем розмірі. Згідно положень ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Зважаючи на положення ст.ст. 141,180-182 СК України, зокрема про солідарний обов'язок батьків на утримання неповнолітньої дитини та те, що відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги дітям, суд вважає, що з відповідача слід стягувати на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини від усіх видів доходу (заробітку), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.11.2014року та до досягнення старшою дитиною повноліття. Зважаючи на те, що позивач була звільнена від сплати судового збору, дані витрати, згідно ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави. Крім того, згідно ст. 84 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати на правову допомогу в розмірі 200грн. Відповідно до ст. 367 ЦПК України, рішення суду щодо стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. На підставі викладеного та

Outcome: approved