Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] , третя особа: Суворовська районна адміністрація в особі органу опіки та піклування, про визначення місця проживання дітей та здійснення реєстрації місця проживання неповнолітніх дітей без згоди батька. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що у сторін від шлюбу, укладеного 26.06.2010 року, народились діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] [INFO] . Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 12.10.2018 р., шлюб між сторонами було розірвано. Позивачу на праві власності належить квартира відповідно до договору купівлі-продажу укладеного 18.07.2019 року, однак відповідач не дає згоду та всіляко перешкоджає [PERSON] здійснити дії щодо реєстрації місця проживання неповнолітніх дітей в квартирі [ADDRESS] , у зв`язку з цим позивач звернулась до суду з позовом про визначення місця проживання дітей та їх реєстрації за вищевказаною адресою, без згоди батька. Ухвалою суду від 17.10.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в підготовче засідання. Ухвалою суду від 14.01.2020 року заяву позивача про зміну предмету позову задоволено. У підготовче засідання позивач [PERSON] та її адвокат Криворучко Вікторія Олегівна не з`явились, однак через канцелярію суду надали заяви, в яких позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, розгляд справи провести за її відсутності та просили залишити без розгляду клопотання про витребування доказів. Відповідач [PERSON] , у підготовче засідання також не з`явився, про дату, час і місце проведення якого повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає, проти ухвалення рішення щодо визначення місця проживання та реєстрації дітей разом з позивачем [PERSON] , не заперечує, просить розглянути справу за його відсутності. Третя особа у підготовче засідання також не з`явилась, про дату, час і місце проведення якого повідомлена належним чином, причини не явки суду повідомлені не були. Згідно з ч. 3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У зв`язку з поданням сторонами по справі заяв про розгляд справи за їх відсутності та визнання відповідачем позову, судом було ухвалено провести розгляд справи за відсутності сторін по справі у підготовчому засіданні. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, заяви сторін, проаналізувавши надані сторонами докази в їх сукупності, приходить до наступного. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 12.10.2018 року (справа № 523/12262/18), (а.с.18). Під час перебування у шлюбі у сторін народились діти: [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія та номер: [NUMBER] від 19.10.2012 року), та [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія та номер: [NUMBER] , від 20.06.2014 року) батьками яких зазначено: батько: [PERSON] , мати: [PERSON] (а.с.10,11). Відповідно до довідки про склад сім`ї та прописку від 03.10.2019 року вих. № 4745 [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Судом також встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 18.07.2019 року [PERSON] , на праві власностіналежить квартира [ADDRESS] (а.с.19). Згідно акту складеному 19.11.2019 року засвідченого підписом Голови ЖСК «Ільїчівський-34» неповнолітні діти: [PERSON] , та [PERSON] , проживають разом з матір`ю - [PERSON] без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . З Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, вбачається, що квартира [ADDRESS] , загальною площею 72,4 кв.м. належить на праві приватної власності [PERSON] (а.с.14). Судом також встановлено, що позивач [PERSON] працевлаштована, має регулярний дохід, згідно Витягу з реєстру платників єдиного податку - [PERSON] зареєстрована, як фізична особа - підприємець (а.с.17). Дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази та заяви про підтримку та визнання позовних вимог, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] , підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 157 СК передбачено, що питання з приводу виховання дитини вирішується батьками спільно. Відповідно до вимог ст.160 СК України « місце проживання дитини, яка не досягла 10 років, визначається за згодою батьків. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини». Відповідно до норм Сімейного Кодексу України сімейні відносини будуються на засадах справедливості, добросовісності, розумності, відповідності моральним засадам суспільства і мають здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно зі ст.8 закону «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання й розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У п.1 ст.9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно із судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону та процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї або коли батьки проживають роздільно й необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, виконують їх державні чи приватні установи, що займаються питаннями соціального забезпечення, суди, адміністративні чи законодавчі органи, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч.1 ст.3 Конвенції). Особливе значення має питання про місце проживання дітей за умови окремого проживання батьків. Вирішення цього питання може істотно впливати на обсяг здійснення батьківських прав одним із батьків, оскільки більш повно повноваження з виховання дитини виконує той із батьків, з яким залишається проживати дитина. Причиною окремого проживання батьків може стати розірвання їх шлюбу або інші обставини, наприклад вимушене проживання в різних населених пунктах тощо. За окремого проживання батьків місце проживання їх неповнолітніх дітей відповідно до ст. 160 СК визначається за згодою батьків. За відсутності такої згоди спір між батьками щодо місця проживання дітей може вирішуватися судом на вимогу одного з них. У даному, випадку сторони - батьки неповнолітніх: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] [INFO] , які в даний час без реєстрації проживають разом з матір`ю, досягли згоди щодо визначення місця проживання та реєстрації дітей за адресою проживання їх матері, а саме: [ADDRESS] . Судом встановлено, що позивач [PERSON] працевлаштована, забезпечена власним житлом, загальною площею 72,4 кв.м., житловою площею: 39,7 кв.м., що в цілому складається з трьох житлових кімнат, а відтак у суду є підстави необхідні для задоволення позовних вимог.

Outcome: approved