Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до Дергачівського районного суду з позовною заявою, в якій просила стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 30% з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 11.11.2015 року до досягнення дитиною повноліття; стягнути з [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 20% з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно. В обґрунтування позову посилається на те, що з [PERSON] вона перебуває у шлюбі, зареєстрованому 22.06.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дергачівського районного управління юстиції у Харківській області, за актовим записом №53. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який проживає з нею. На теперішній час вона не працює, оскільки доглядає малолітню дитину. З літа 2015 року вона з дитиною проживає окремо від [PERSON] Оскільки [PERSON] у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини або її не надає, це змусило звернутися з даним позовом до суду. В судове засідання позивач не зявилась, але надала суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить розглядати справу в її відсутність. Відповідач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій не заперечує проти задоволення позову у повному обсязі та просить розглядати справу в його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 22.06.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дергачівського районного управління юстиції у Харківській області, за актовим записом №53(а.с.6). Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.5). Як вбачається з довідки, виданої виконавчим комітетом Дергачівської міської ради Дергачівського району Харківської області 02.10.2015 року неповнолітня дитина [PERSON], [INFO], проживає разом з матірю [PERSON] (а.с.4). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягненні аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягають задоволенню. Згідно ч.2 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч.4 ст.84 СК України, право на утримання вагітна жінка, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Отже, суд приходить до висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на стягненні аліментів на її утримання є обґрунтованими, а тому заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved