Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому після уточнення вимог просить стягнути з ТОВ «Східна дистрибуційна мережа» на її користь моральну шкоду в розмірі 27000,00 грн., не отриманий дохід за час втрати працездатності в розмірі 9802,51 грн., які стали наслідком отримання тілесних ушкоджень внаслідок скоєння злочину з боку працівника відповідача, відшкодувати судові витрати, в тому числі витрати на правову допомогу в розмірі 5000,00 грн. В обґрунтування заявлених вимог [PERSON] посилається на те, що 16 грудня 2014 року сталась дорожньо-транспортна пригода, винними в якій визнано водіїв [PERSON] та [PERSON] Позивач внаслідок ДТП отримала тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, після ДТП в період з 16.12.2014 по 16.01.2015 перебувала на стаціонарному лікуванні, в період з 17.01.2015 по 30.04.2015 перебувала на амбулаторному лікуванні. До теперішнього часу процес лікування та реабілітації не завершений, специфічність отриманих травм створює серйозні перепони при реалізації її бажання стати матір'ю. Внаслідок ДТП [PERSON] заподіяно суттєву моральну шкоду, яка полягає у порушенні звичного способу життя, нормальних життєвих зв'язків, у фізичному болю та стражданнях. Вона була прикута до ліжка понад чотири місяці, потребувала постійного стороннього догляду та піклування. Новий рік та Різдво позивач провела у лікарні, окремо від затишного сімейного кола, рідних та друзів. Напередодні позивачу було зроблено пропозицію одруження, планувалось весілля. Отримані в ДТП травми мають серйозні наслідки не тільки щодо процесу реабілітації та відновлення, а і покладають обмеження та заборони при плануванні вагітності та народженні дітей. Лікарі наполегливо рекомендують відкласти планування вагітності та народження мінімум на два роки, також після отриманих травм лікарі не рекомендують природні пологи, а з цими обставинами молодій дівчині змиритися дуже складно. До теперішнього часу [PERSON] досі обмежена у вільному пересуванні, потребує певної сторонньої допомоги, вимушена планувати своє життя з урахуванням необхідності реабілітації та відновлення після травми, в подальшому обмежена в різких рухах, серйозних навантаженнях, зайняттях спортом. Отримані травми мали наслідком постійний біль в області живота, тазу, ніг, необхідність знаходитися виключно в горизонтальному положенні на спині, неможливість підвестися, обрати зручне для себе положення. Процес транспортування із лікарні до її рідного міста Охтирка Сумської області виявився дуже болісним та досить тривалим з огляду на жахливу якість дорожнього полотна. Наявність вини водія [PERSON], факт його знаходження у трудових відносинах на момент скоєння ДТП з ТОВ «Східна дистрибуційна мережа», а також заподіяння [PERSON] моральної шкоди внаслідок винних дій [PERSON] та [PERSON] встановлені вироком суду. Ще на момент розгляду кримінальної справи [PERSON] було визначено грошовий еквівалент заподіяної моральної шкоди в загальному розмірі 54000,00 грн., ця сума є такою, що відповідає глибині та силі моральних страждань, принципам розумності та справедливості. Половина вказаної суми ще під час розгляду кримінальної справи була відшкодована винною особою [PERSON] В свою чергу, [PERSON] звертався до [PERSON] через сторонню особу, але не з метою поліпшити її становище, а з метою уникнення кримінальної відповідальності, зменшення ступеня вини, пом'якшення відповідальності. Жодного разу ані [PERSON], ані його роботодавець не поцікавились станом здоров'я [PERSON], не виявили співчуття, розкаяння, жалю з приводу скоєного. Така поведінка є обурливою та жодним чином не свідчить про бажання [PERSON] виправити наслідки своїх дій. Право людини на компенсацію моральної шкоди є невід'ємною складовою частини механізму реалізації прав і свобод людини, закріплених в Загальній Декларації прав людини та Конституції України. На осіб, які заподіяли моральну шкоду спільно, покладається солідарна відповідальність по її відшкодуванню. На момент заподіяння шкоди [PERSON] виконував свої трудові обов'язки водія ТОВ «Східна дистрибуційна мережа», а тому саме юридична особа зобов'язана відшкодувати шкоду, заподіяну її працівником. Також фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток, втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Відповідно до листків працездатності за період з 16.12.2014 по 30.04.2015 [PERSON] нараховано та виплачено лікарняних на загальну суму 5499,75 грн., у зв'язку із чим розмір не отриманого доходу за час працездатності, обчислений позивачем, складає 9802,51 грн. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник - помічник адвоката [PERSON] підтримали доводи уточненої позовної заяви, просили позов задовольнити. Представник відповідача ТОВ «Східна дистрибуційна мережа» [PERSON] у судовому засіданні заперечувала проти заявлених позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що [PERSON] не надала належних та допустимих доказів, які б підтвердили заподіяння їй моральної шкоди та відповідно її розмір компенсації, відсутня також інформація про звернення [PERSON] до страхової компанії за відшкодуванням моральної шкоди та не отриманих доходів. Особа, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, може нести відповідальність лише у разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої нею шкоди. Третя особа [PERSON] та представник третьої особи - ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» у судове засідання не з'явились, причини неявки суду не повідомили. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, давши добутому правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 16 грудня 2014 року близько 17-20 години на пр.. Героїв Сталінграда в м. Харкові в районі будинку № 1-А сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Камаз 5320», д.н. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], автомобіля [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], та автомобіля [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] В результаті ДТП пасажир автомобіля [NUMBER], [PERSON] отримала тілесні ушкодження. Згідно висновку експерта Обласного бюро судово-медичної експертизи Департаменту охорони здоров'я Харківської обласної державної адміністрації № 87-А/15 від 09.02.2015, у зв'язку із подією 16.12.2014 у [PERSON], 25 років, мали місце пошкодження: закриті переломи лонної і сідничної кісток зліва із зсувом, перелом тіла клубової кістки зліва з незначним зсувом, перелом бічних мас крижів зліва із зсувом. Ці пошкодження утворились від дії тупих твердих предметів, могли утворитися в умовах ДТП і в сукупності відносяться до пошкоджень середнього ступеня тяжкості по ознаці тривалості розладу здоров'я. Вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 24.06.2015 у справі № 641/3653/15-к [PERSON] та [PERSON] визнано винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України; цивільні позови [PERSON] та [PERSON] залишені без розгляду. Ще до постановлення вироку 20.06.2015 [PERSON] відшкодував [PERSON] завдану його діями матеріальну та моральну шкоду в розмірі 27000,00 грн. Вироком суду встановлено, що [PERSON] на момент скоєння ДТП та до теперішнього часу працює водієм в ТОВ «Східна дистрибуційна мережа». Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 03.11.2015 вирок Комінтернівського районного суду м. Харкова від 24.06.2015 залишено без змін. 15.08.2015 [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] та змінила прізвище на «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER]. Згідно наданих суду листківнепрацездатності позивач [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні у період з 16.12.2014 по 16.01.2015 в Харківській міській клінічній лікарні швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф.. О.І. Мещанінова у травматологічному відділенні № 1. У період з 17.01.2015 по 30.04.2015 позивач [PERSON] знаходилась на амбулаторному лікуванні в КЗ «Охтирська центральна районна лікарня». Згідно довідки ПрАТ «Термолайф» від 18.08.2016 за № 53 співробітнику підприємства [PERSON] були нараховані та виплачені лікарняні за період з 16.12.2014 по 30.04.2015 на загальну суму 5499,75 грн. Відповідно до положень ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті, а саме моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Статтею 1172 ЦК України встановлено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Враховуючи викладені положення суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] щодо відшкодування моральної шкоди заявлені обґрунтовані та підлягають задоволенню. Розмір заявленої до відшкодування моральної шкоди обрахований позивачем з урахуванням вимог розумності та справедливості. Позовні вимоги [PERSON] про відшкодування втраченого заробітку також підлягають задоволенню з огляду на наступне. Так, ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Розмір втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров'я заробітку (доходу), що підлягає відшкодуванню, визначається у відсотках від середнього місячного заробітку (доходу), який потерпілий мав до каліцтва або іншого ушкодження здоров'я, з урахуванням ступеня втрати потерпілим професійної працездатності, а за її відсутності - загальної працездатності. Середньомісячний заробіток (дохід) обчислюється за бажанням потерпілого за дванадцять або за три останні календарні місяці роботи, що передували ушкодженню здоров'я або втраті працездатності внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров'я. Якщо середньомісячний заробіток (дохід) потерпілого є меншим від п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, розмір втраченого заробітку (доходу) обчислюється виходячи з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати. До втраченого заробітку (доходу) включаються всі види оплати праці за трудовим договором за місцем основної роботи і за сумісництвом, з яких сплачується податок на доходи громадян, у сумах, нарахованих до вирахування податку. До втраченого заробітку (доходу) не включаються одноразові виплати, компенсація за невикористану відпустку, вихідна допомога, допомога по вагітності та пологах тощо (ст.. 1197 ЦК України). Розрахунок середньої заробітної плати здійснюється на підставі Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» від 08.02.1995 за № 100, а саме середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат на останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна подія. Позивачем [PERSON] обраховано розмір доходу, який за період з 16.12.2014 по 30.04.2015 складає 15302,26 грн. Оскільки [PERSON] виплачені лікарняні за період з 16.12.2014 по 30.04.2015 на загальну суму 5499,75 грн., розмір не отриманого доходу за час втрати працездатності становить 9802,51 грн. Суд критично сприймає посилання представника відповідача на те, що його відповідальність як застрахованої особи наступає лише у разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування шкоди, оскільки згідно правового висновку Верховного суду України у справі № 6-2808цс15 від 20.10.2016 право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільна-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред'явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Статті 10, 60 Цивільно-процесуального кодексу України передбачають, що сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказом можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. За таких обставин, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з урахуванням досліджених у судовому засіданні доказів. Відповідно до положень ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до положень ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. До судових витрат належать також і витрати на правову допомогу. На підставі викладеного та

Outcome: approved