Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-21 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 24 квітня 2015 року уклала шлюб з [PERSON], який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції, Волинської області, актовий запис №439 та який було розірвано рішенням Луцького міськрайонного суду від 13 липня 2018 року. Від даного шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Покликається на те, що відповідач являється батьком малолітньої дитини, яка перебуває на її утриманні і останній належної матеріальної допомоги на її утримання не надає та не приймає участі у її вихованні. Вказує, що відповідач працездатний і може надавати допомогу на утримання дитини. У зв'язку з чим, просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн., але не менше 50% від прожиткового мінімуму до її повноліття. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у заяві та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши представлені письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 21.10.2015 року (а.с. 6). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При цьому, суд у відповідності до ст. 182 СК України, враховує матеріальне становище позивача та відповідача, який є працездатним, відсутність чи наявність інших утриманців та стан здоров'я дітей. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліменти у твердій грошовій сумі. Отже, враховуючи вищевикладене, враховуючи, що відповідач свій обов'язок по утриманню дитини належним чином не виконує, малолітня дочка проживає з матір'ю та перебуває на її утриманні, то суд приходить до висновку, що на користь позивача слід стягувати аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі по 1500 грн., але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до її повноліття. Таким чином, дослідивши та оцінивши представлені докази в їх сукупності і також зважаючи на визначений законодавством мінімальних прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, суд вважає, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу неповнолітній дочці у визначеному судом розмірі і до досягнення нею повноліття. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави 768,40 грн. судового збору.

Outcome: approved