Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-05 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до Живачівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області про визнання права власності на земельні ділянки: площею 1,3226 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться в урочищі «Біля КАЗС» с. Живачів Тлумацького району Івано-Франківської області, та площею 0,1954, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться в урочищі «Митниця» с. Живачів Тлумацького району Івано-Франківської області, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] . Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вона позбавлена можливості оформити спадщину на спадкове майно на своє ім`я, у зв`язку з тим, що Державні акти на право власності на земельні ділянки втрачено. В нотаріальному порядку їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, що позбавляє її можливості оформити спадщину на спадкове майно. 11.10.2019 року ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. В підготовче судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилась, однак у позовній заяві просила розгляд справи провести у її відсутності. Представник відповідача - Живачівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області в підготовче судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмову заяву, в якій вказав, що позов визнає та просив справу розглянути без його участі. У зв`язку з неявкою в підготовче судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав: Судом встановлено, що [PERSON] , згідно копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІФ № 008376 від 18.10.2011 року, виданого на підставі розпорядження Тлумацької РДА № 470 від 04.10.2004 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 262560001001140, належало право власності на земельну ділянку площею 1,3226 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в урочищі «Біля КАЗС», с. Живачів Тлумацького району Івано-Франківської області (а.с. 6). Також [PERSON] , згідно копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІФ № 025221 від 19.10.2011 року, виданого на підставі розпорядження Тлумацької РДА № 470 від 04.10.2004 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 262560001001141, належало право власності на земельну ділянку площею 0,1954 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в урочищі «Митниця», с. Живачів Тлумацького району Івано - Франківської області (а.с. 8). Дані обставини також підтверджуються відповідями Відділу у Тлумацькому районі ГУ Держгеокадастру Івано-Франківській області від 24.07.2019 року (а.с. 5, 7). Згідно копії свідоцтва про народження позивачки її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 19). 29.07.2002 року позивачка зареєструвала шлюб з [PERSON] та після державної реєстрації шлюбу їй було присвоєно шлюбне прізвище « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с. 18). [INFO] [PERSON] (батько) помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 13). [INFO] [PERSON] (мати) померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 14). В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. [PERSON] (позивачка) прийняла спадщину в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , оскільки вона постійно проживала разом зі спадкодацем на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою Живачівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 352/02-31 від 07.10.2019 року (а.с. 11) та випискою з по господарської книги № 3 Живачівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області (а.с. 12), а також отримала свідоцтво про право на спадщину за законом від 12.04.2019 року успадкувавши інше майно, яке не є предметом даного позову (а.с. 16). Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 24/2019 від 26.02.2019 року, заведеної приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич С.М. після смерті [PERSON] (а.с. 67-93), з якої вбачається, що [PERSON] (позивачка) є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом, які б бажали прийняти спадщину немає. Отже, на момент звернення до суду позивачка правомірно претендує на земельні ділянки в порядку спадкування за законом після померлої матері [PERSON] . В нотаріальному порядку [PERSON] (позивачка) було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки, оскільки відсутні документи, що підтверджують право власності на спадкові земельні ділянки, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеною приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич С.М. № 846/02-31 від 08.10.2019 року (а.с. 15). Як вбачається з копії оголошення в газеті «Злагода» від 05.10.2019 року, Державні акти на право власності на земельні ділянки серії ІФ № 008376 від 18.10.2011 року та ІФ № 025221 від 19.10.2011 року, видані на ім`я [PERSON] , втрачені (а.с. 17). Зазначені обставини перешкоджають позивачці належним чином оформити право власності на земельні ділянки в спадкування за законом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При такому вирішенні позову, враховуючи те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, позивачці слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, а саме в сумі 384,20 грн. На підставі ст.ст. 316-319, 368, 391, 392, 1216 - 1222, 1268 ЦК України,

Outcome: approved