Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з даною позовною заявою, в якій просить позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] . Свій позов мотивувала тим, що вона, [PERSON] та [PERSON] перебували у цивільному шлюбі, в них народилась дитина - [PERSON] . З 2012 року позивач з відповідачем припинили будь-які стосунки, спільне господарство не ведеться. [PERSON] тривалий час мешкає окремо. Відповідач жодних з покладених обов`язків не виконує. Ухиляється від виконання обов`язків по вихованню доньки, не сплачує аліменти, не бере участі в матеріальному забезпеченні, не підтримує стосунків з дочкою. Дитина мешкає разом з позивачкою та повністю знаходиться на її утриманні. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 01.04.2019 року провадження у зазначеній справі було відкрито в порядку загального позовного провадження та справу призначено у підготовче судове засідання. Позивач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву з проханням проводити судові засідання у її відсутність. Позовні вимоги підтримує та просила позов задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач до судового засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлялись належним чином. Причини неявки суду не відомі. Відзив на позов не надав. Представник третьої особи Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради до судового засідання не з`явився надав пояснення в яких зазначив, що просить розглядати справу у його відсутність та надали висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відносно малолітньої дочки [PERSON] . Суд вважає, що відповідач не з`явився до суду без поважних причин, не подав відзив, тому, при відсутності заперечень зі сторони позивача, вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Суд, провівши у сукупності дослідження матеріалів справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у цивільному шлюбі, [PERSON] народилась [INFO] і її батьками є [PERSON] та [PERSON] що підтверджено копією свідоцтва про народження виданим 09.03.2011 року, що містяться в матеріалах справи (а.с.9) З 2012 року позивач з відповідачем припинили будь-які стосунки, спільне господарство не ведеться. [PERSON] тривалий час мешкає окремо. Відповідач жодних з покладених обов`язків не виконує. Ухиляється від виконання обов`язків по вихованню доньки, не сплачує аліменти, не бере участі в матеріальному забезпеченні, не підтримує стосунків з дочкою. [PERSON] зовсім не бере участі у вихованні дитини та розвитку, не піклується про стан її здоров`я, фізичний та духовний розвиток, матеріально не підтримує. За тривалий час відповідач жодного разу не виявив бажання поспілкуватись з дочкою, не привітав її з днем народження та іншими святами, не бачиться з дитиною, при цьому перешкод у спілкуванні з дочкою ніхто не чинить. Всі питання щодо виховання доньки вирішується позивачкою самостійно без будь-якої часті та підтримки з блоку відповідача. Дитина мешкає разом з позивачкою та повністю знаходиться на її утриманні. Як вбачається з довідки від 09.10.2018, [PERSON] є учнем 2-А класу Харківської гімназії №86. Вона навчається в школі з 1-го класу. За цей час батько не приймав жодної участі у житті доньки, не відвідував батьківські збори, не цікавився навчанням доньки і не брав участі у школі (а.с.19) Як вбачається з відповіді адміністрації комунального некомерційного підприємства «Міська дитяча клінічна лікарня №19» ХМР на адвокатський запит №01-10/41 від 19.11.2018, (а.с.16), дитина [PERSON] [INFO] , мешкає в зоні обслуговування поліклінічного відділення лікарні. За інформацією, наданою дільничною службою, [PERSON] відвідує поліклініку під час захворювань та з профілактичного метою у супроводі матері, призначенні лікарів виконують. Батько дитини, [PERSON] , до медичного закладу з метою отримання інформації стосовно здоров`я дівчинки, не навідувався (а.с.16) Відповідно до ст. 8, 12, 14 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батьки несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Відповідно до п. 1, п. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до п. 4 ст. 155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно з роз`ясненнями Верховного Суду України у п. 16 Пленуму № З від ЗО березня 2007 року зі змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 20 від 18 грудня 2008 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і кожен в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пункт 2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України передбачає, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно висновку департаменту служб у справах дітей №430 від 20.06.2019 р., [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав відносно малолітньої дочки, [PERSON] , [INFO] (а.с.48-49). Приймаючи до уваги викладене, виходячи з інтересів дитини, суд приходить до висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно з ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved