Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить визначити їй додатковий строк в три місяці для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після [PERSON], померлого 23 лютого 2017 року. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач [PERSON] посилається на те, що з березня 2007 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON]І, була зареєстрована та мешкала разом із ним в належній останньому квартирі [ADDRESS], разом із ними мешкав та був зареєстрований її син [PERSON] За час спільного проживання чоловік декілька разів виганяв її з квартири, лаявся та погрожував їй, внаслідок чого вона була вимушена залишити квартиру та із сином винаймати інше житло, спілкуватися із чоловіком вона не мала наміру. Напочатку вересня 2017 року [PERSON] отримала повідомлення від Сьомої Харківської нотаріальної контори, з якого дізналась про смерть свого чоловіка [PERSON] Згодом їй стало відомо про наявність судового рішення про розірвання шлюбу та визнання її та її сина такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартирою № 408 по вул. Монюшко,3 в м. Харкові. Звернувшись до Сьомої Харківської державної нотаріальної контори та повідомивши про наявність заповіту, складеного на її імя, вона дізналась, що державний нотаріус після зведення спадкової справи за заявою сина спадкодавця [PERSON] не перевірив наявність заповітів, внаслідок чого не повідомив усіх наявних спадкоємців про їх право на одержання спадщини. Постановою Сьомої Харківської державної нотаріальної контори від 29.09.2017 було відмовлено [PERSON] у видачі на її імя свідоцтва про право на спадщину за заповітом після [PERSON], померлого 23.02.2017, оскільки остання не прийняла спадщину заяву про прийняття спадщини після смерті спадкодавця до нотаріальної контори на протязі строку, встановленого для прийняття спадщини, не подала та зі спадкодавцем на час відкриття спадщини разом не проживала та не була зареєстрована; нотаріусом їй було розяснено процедуру вирішення цього питання у судовому порядку. Посилаючись на обєктивні обставини її необізнаність про смерть спадкодавця та несвоєчасне повідомлення її нотаріусом позивач просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після її чоловіка [PERSON] У судовому засіданні представник позивача [PERSON] адвокат [PERSON] підтримала доводи позовної заяви, просила її задовольнити. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні заперечувала проти заявлених позовних вимог, просила відмовити в їх задоволенні з підстав, викладених у її письмових запереченнях, долучених до матеріалів справи. Посилалась на те, що необізнаність про смерть спадкодавця без встановлення інших обєктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини не свідчить про поважність причин пропуску строку на прийняття спадщини. Причина, на яку посилається позивач у своєму позові, не повязана з обєктивними, непереборними та істотними труднощами, а тому відсутні будь-які правові підстави для визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини, позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження своїх вимог, є лише спробою позивача виправдати свою бездіяльність щодо виконання встановленого законом обовязку спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] та [PERSON], [INFO], перебували у зареєстрованому шлюбі з 24.03.2007, про що Комінтернівським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис № 108 від 24.03.2007, мешкали та були зареєстровані за адресою: [INFO]. Квартира [ADDRESS] на праві приватної власності зареєстрована на імя [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності № 132-25, виданого Комінтернівської районною в місті Харкові радою 19.06.2008. Згідно довідки дільниці № 21 КП «Жилкомсервіс» від 22.05.2017 за № 2025, в квартирі [ADDRESS] зареєстровані та мешкали: [PERSON], [INFO], (власник) з 12.04.2005 по 17.05.2017, [PERSON], [INFO], (дружина) з 30.05.2007 по 05.01.2017, [PERSON], [INFO] (син) з 30.05.2007 по 05.01.2017. Заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10.11.2015 у справі № 641/9554/15-ц шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 24.03.2007, розірвано. Заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 01.12.2016 у справі № 641/8411/16-ц за вимогою [PERSON] визнано [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартирою № 408 по вул. Монюшко,3 в м. Харкові. 23 лютого 2017 року [PERSON] помер, про що Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Харківській області зроблений відповідний актовий запис № 5839 від 20.04.2017. 23 червня 2017 року до Сьомої Харківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після [PERSON] звернувся його син [PERSON], [INFO], заведено спадкову справу № 369/2017. 19 липня 2017 року до Сьомої Харківської державної нотаріальної контори подано заяву [PERSON], [INFO], доньки [PERSON], про відмову від прийняття спадщини після її батька на користь [PERSON]. 01.09.2017 Сьома Харківська державна нотаріальна контора на правила на адресу [PERSON] листа, яким інформувало її про заведення спадкової справи після [PERSON] та її право у судовому порядку на виділ частки у спільному майні подружжя. 29 вересня 2017 позивач [PERSON] подала до Сьомої Харківської державної нотаріальної контори заяву, в якій повідомила про наявність заповіту на її імя, посвідченого Сьомої ХДНК 16 серпня 2006 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1-1793, та просила видати на її імя свідоцтва про право на спадщину за заповітом; того ж дня державним нотаріусом було сформовано Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) на підтвердження наявності та чинності заповіту. Постановою Сьомої Харківської державної нотаріальної контори від 29.09.2017 відмовлено [PERSON] у видачі на її імя свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру [ADDRESS] після [PERSON], померлого 23.02.2017, оскільки вона спадщину не прийняла заяву про прийняття спадщини після смерті спадкодавця до нотаріальної контори на протязі строку, встановленого для прийняття спадщини, не подала та зі спадкодавцем на час відкриття спадщини разом не проживала та не була зареєстрована. Позивач [PERSON] вказує, що про факт розірвання шлюбу із [PERSON] у судовому порядку, а також про зняття її із сином з реєстраційного обліку за адресою: м. Харків, вул. Монюшко,3 в м. Харкові, на підставі судового рішення вона дізналась лише після отримання від нотаріуса повідомлення про смерть [PERSON], до того часу вона була впевнена, що у зареєстрованому шлюбі перебуває та має у встановленому законом порядку місце реєстрації. З її чоловіком [PERSON] вона мала неприязні стосунки та спілкуватися із ним не бажала та наміру не мала, а тому і про його смерть дізнались згодом - лише у вересні 2017 року, після сплину шестимісячного строку, встановленого законом для подання заяви про прийняття спадщини. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що є спільною знайомою позивача [PERSON] та чоловіка останньої [PERSON], підтвердила, що між [PERSON] та [PERSON] постійно виникали сварки, останній неодноразово вчиняв сварки із дружиною, виганяв її з квартири. Свідок приходила до [PERSON] з метою залагодження конфліктів, одного разу останній передав їй пакет документів на зберігання. Лише після повідомлення [PERSON] про смерть [PERSON] свідок знайшла переданий їй пакет та між паперами знайшла текст заповіту [PERSON] на імя [PERSON], про що вона відразу їй повідомила та разом із нею вони ходили до нотаріуса, в той же час дізнались про наявне судове рішення про розірвання шлюбу та про зняття [PERSON] з реєстраційного обліку. Відповідно до ст.. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно вимог ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобовязана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Згідно з пунктами 2.2 та 3.2 чинного на час виникнення спірних правовідносин Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012\~року №\~ 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 282/20595, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус розяснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття. З матеріалів спадкової справи № 369/2017, копія якої долучена до матеріалів справи, вбачається, що спадкова справа після [PERSON]І, померлого 23 лютого 2017, заведена 23.06.2017 по заяві його спадкоємця за законом [PERSON], однак лише 29.09.2017 державним нотаріусом перевірено наявність заповіту та сформовано відповідну інформаційну довідку, виклик спадкоємця [PERSON] було здійснено формально вже після сплину шестимісячного строку, встановлено для подання заяви про прийняття спадщини. За таких обставин суд визнає, що необізнаність [PERSON] про смерть її чоловіка, наявність заповіту, складеного на її імя, є поважними причинами пропуску [PERSON] строку для прийняття нею спадщини. При цьому, у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Така позиція узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України в постанові від 06.09.2017 у справі № 6-496цс17. Суд не приймає до уваги доводи та заперечення представника відповідача щодо відсутності у справі належних та допустимих доказів на підтвердження вимог позивача, оскільки його позиція базується на формальних запереченнях без надання відповідних належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON]МИ. заявлені обґрунтовано та підлягають задоволенню з урахуванням досліджених у судовому засіданні доказів. Питання щодо розподілу судових витрат вирішується відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved