Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики у розмірі 8400 доларів США. В судовому засіданні позивачка уточнила позовні вимоги на просила стягнути суму боргу за договором позики від 18.07.2013 року: основна сума боргу - 6000 (шість тисяч) доларів США; проценти - 4050 доларів США; 3% річних - 339 доларів США та суму боргу за договором позики від 23.12.2011 року: основна сума боргу - 3000 (три тисяч) доларів США; проценти - 5670 доларів США; 3% річних - 700 доларів США. Надала до суду заяву, згідно якої уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила справу слухати в її відсутність. В судове засідання відповідач не зявився, був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Згідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. В судовому засіданні встановлено, що 23 грудня 2011 року позивачка [PERSON] позичила відповідачу [PERSON] грошові кошти у розмірі 3000 (три тисячі) доларів США за умовами одержання процентів за користування грошовими коштами позивачки у розмірі 6% щомісячно, що підтверджується борговою розпискою від 23.12.2011 року, яка власноручно написана відповідачем [PERSON]. Згідно розписки відповідач зобов'язаний повернути вказану суму боргу на протязі трьох місяців. 18 липня 2013 року позивачка [PERSON] позичила відповідачу [PERSON] грошові кошти у розмірі 6000 (шість тисяч) доларів США за умовами одержання процентів за користування грошовими коштами позивачки у розмірі 5% щомісячно, що підтверджується борговою розпискою від 18.07.2013 року, яка власноручно написана відповідачем [PERSON]. Згідно розписки відповідач зобов'язаний повернути вказану суму боргу по вимозі позивачки. Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої є якості. Позивачка [PERSON] неодноразово зверталась до відповідача [PERSON] з вимогою про повернення суму боргу та процентів, але відповідач до теперішнього часу не повернув позивачці грошові кошти, в зв'язку з чим була змушена звернутись до суду. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12.05.2014 року за клопотанням представника відповідача призначалась судово-почеркознавча експертиза, оплату за проведення експертизи було покладено на відповідача [PERSON]. Але, 19 червня 2014 року від представника відповідача надійшла заява про відмову в оплаті вказаної експертизи та в наданні додаткових матеріалів. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, боржник, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На теперішній час сума боргу за договором позики від 18.07.2013 року: основна сума боргу - 6000 (шість тисяч) доларів США; проценти - 4050 доларів США; 3% річних - 339 доларів США та сума боргу за договором позики від 23.12.2011 року: основна сума боргу - 3000 (три тисяч) доларів США; проценти - 5670 доларів США; 3% річних - 700 доларів США. За таких обставин суд вважає, що вимоги позивачки обґрунтовані, доказані і підлягають задоволенню.

Outcome: approved