Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON], третя особа: Первомайська філія Південної Товарної Біржі про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна та визнання права власності на квартиру, вказуючи на те, що 29 лютого 2000 року між нею та [PERSON] укладено договір № 4932 купівлі-продажу нерухомого майна квартири [ADDRESS], домовившись щодо всіх істотних умов, позивач сплатила за нерухоме майно грошову суму в розмірі 8\~000 грн., а відповідач передав їй у власність та користування квартиру та правовстановлюючі документи, тобто відбулося повне виконання всіх істотних умов договору. Вказаний письмовий договір був зареєстрований в Первомайській філії Південної Товарної Біржі, оскільки бажає відчужити спірну квартиру, через відсутність нотаріального посвідчення договору - не має такої можливості, тому змушена звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів як власника. Позивачка в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена вчасно та належним чином, до суду надала заяву, в якій просить справу слухати у її відсутність позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в суд не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином, до суду надав заяву, в якій просив справу слухати у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Представник третьої особи - Первомайської філії Південної Товарної Біржі в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із слідуючих підстав. При вирішенні цієї справи, суд виходить з того, що вказані правовідносини виникли в період дії Цивільного кодексу України, затвердженого 18 липня 1963 року та Закону України «Про власність» від 07 липня 1991 року, тому необхідно користуватися нормами закону, що діяв на час виникнення правовідносин. Згідно ст.ст. 12, 13 Закону України «Про власність» та відповідно вимог ст. 101 ЦК України 1963 року, громадянин набуває права власності на майно, одержане внаслідок укладення інших угод, не заборонених законом. Жилий будинок є об'єктом права приватної власності. Судом встановлено, що 29 лютого 2000 року [PERSON], відповідно до вимог ст.ст. 224, 225 ЦК України (в редакції 1963 року), уклали письмовий договір купівлі продажу квартири [ADDRESS], відповідно до якого [PERSON] продав вказане нерухоме майно, передав правовстановлюючі документи на нього, а [PERSON] прийняла документи на квартиру, передала продавцю грошову суму в розмірі 8 000 грн. Вказаний договір за № 4932 був посвідчений Первомайській філії Південної Товарної Біржі, даними якого встановлено, що [PERSON] є власником нерухомого майна на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Кривоозерською державною нотаріальною конторою від 21 березня 1996 року, зареєстрованого в реєстрі за № 402. Даний факт укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна підтверджується випискою № 1/03 від 05 січня 2016 року, виданого Комунальним підприємством «Первомайське міжміське бюро технічної інвентаризації». Відповідно до даних технічного паспорту, виданого 02 грудня 2015 року Комунальним підприємством «Первомайське міжміське бюро технічної інвентаризації», квартира [ADDRESS] зареєстрована за [PERSON] Як випливає з матеріалів справи: ринкова вартість вищезазначеної квартири становить 53\~095 грн., що підтверджується даними висновку ПП «Первомайська брокерська агенція». Згідно технічного опису обєкта нерухомого майна загальна площа квартири становить 54.5 м2, розмір житлової площі 27.3 м2. Згідно ст. 47 ЦК України (1963 року) в разі, коли сторони домовились щодо всіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна зі сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Відповідно до вимог ст. 153 ЦК України (1963 року) договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди. Матеріалами справи встановлено, що зобовязання, які взяли на себе сторони за договором купівлі-продажу житлового будинку з надвірним спорудами виконанні, істотні умови договору не порушені, що [PERSON] передав у власність [PERSON] квартиру та правовстановлюючі документи на нею, а остання оплатила її вартість і прийняла будинок у власність, тому договір на підставі ч. 2 ст. 47, ст..153 ЦК України (1963 року) вважається укладеним та дійсним. Поскільки позивач заявила дві позовних вимоги майнового та немайного характеру, а судовий збір сплачено в сумі 551 грн. 20 коп. за одну позовну вимогу, відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», з позивача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. за другу позовну вимогу. На підставі ст.ст. 47, 153 ЦК Української РСР (1963 року), ст.ст. 12, 13 Закону України «Про власність» від 07 липня 1991 року, ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір»,

Outcome: approved