Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просила визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги мотивовані тим, що наймачем квартири [ADDRESS] була померла [PERSON]. Позивач проживає та зареєстрована в даній квартирі з 02.09.1992 року зі згоди наймача. Крім неї в квартирі зареєстровані її дочки та чоловік. Чоловік позивача - [PERSON] з 09.12.2008 року, після розірвання шлюбу між ними, виїхав з квартири та більше в ній не з'являвся, а його перебування на реєстраційному обліку спричиняє позивачеві додаткові витрати на утримання житла. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Пізніше надали заяву про розгляд справи у їх відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечували. Відповідач та його представник заперечували проти позовних вимог та просили залишити їх без задоволення, надали до суду свої заперечення проти позову. Пізніше в судові засідання не з'являлись, неодноразово звертались з заявами про відкладення справи. Враховуючи, що позивач та її представник не заперечують проти заочного розгляду справи, а відповідач та його представник, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, перестали з'являтись в судові засідання, суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що наймачем квартири [ADDRESS] була [PERSON], яка померла [INFO] (свідоцтво про смерть Серія [NUMBER], актовий запис № 430). Відповідач по справі є сином померлої [PERSON] Позивач з 02.09.1992 року проживає та зареєстрована в квартирі [ADDRESS] з дозволу наймача та як дружина її сина. Згідно довідки КП «Таврійський» від 28.01.2014 року, крім позивача в даній квартирі зареєстровані [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (доньки позивача), [PERSON], [INFO] (чоловік позивача). 09.12.2008 року між [PERSON] та [PERSON] розірвано шлюб (відповідно до свідоцтва Серія [NUMBER], актовий запис № 477). Після розірвання шлюбу та припинення сімейних відносин з [PERSON] позивач з дозволу наймача залишилась проживати в квартирі. Відповідач з 09.12.2008 року проживає окремо, в утриманні квартири та оплаті послуг участі не приймає. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] підтвердили той факт, що відповідач з 2008 року у вказаній квартирі не проживає, зрідка з'являвся щоб провідати мати. До належного санітарного стану квартиру не приводив, в її утриманні участі не приймав. Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЖК України наймач користується жилим приміщенням у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, відповідно до договору найму жилого приміщення. Згідно вимог ст. 160 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. Відповідно до положення ст. 161 ЖК України, наймач вправі вселити в займане ним жиле приміщення у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб за письмовою згодою власника будинку (квартири) і всіх членів сім'ї, які проживають з наймачем. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселились в жиле приміщення відповідно до цієї статті як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування приміщенням, якщо при їх вселенні між цими особами, наймодавцем, наймачем та членами його сім'ї, які проживають разом з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Таким чином, належними та допустимими доказами було доведено те, що відповідач з 2008 року не проживає в квартирі за адресою: [ADDRESS], сторони з того часу не спілкуються, а відтак [PERSON] втратив право користування зазначеною квартирою. Враховуючи викладене, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved