Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову: Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 10.07.2013 року шлюб між позивачем та відповідачем по справі розірвано. Під час перебування у шлюбі у сторін народилась дитина - [PERSON] , [INFO] . З часу припинення шлюбних відносин батько дитини перестав цікавитись її життям та повністю самоусунувся від виконання батьківських обов`язків по вихованню доньки, зокрема, надав згоду на усиновлення малолітньої [PERSON] . Також позивач зазначає, що за відповідачем станом на 2020 рік існує заборгованість по аліментам, яка становить понад 15 000 грн. на підставі викладеного позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] . Ухвалою Суворовського районного суду міста Одеси від 27 жовтня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд справи у підготовче засідання. Сторонам надіслано копію ухвали суду, відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву, третій особі роз`яснено про право в порядку ст. 181 ЦПК України надати письмові пояснення (а.с. 39). На адресу суду 16.12.2020 року (вх. № 31775) надійшов висновок органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо малолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с.21-22). Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 30 березня 2021 року підготовче провадження у цивільній справі закрито та призначено розгляд справи до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні (а.с.138). В судове засідання позивач [PERSON] та представник позивача адвокат Федоренко Надія Євгеніївна не з`явилися, при цьому позивач 22.04.2021 року (вх. 11816) звернулась до суду із заявою про можливість проведення судового засідання у її відсутність, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні, також, зазначила що не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.43). Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явився, судом неодноразово здійснювався виклик відповідача за місцем реєстрації, однак, на адресу суду повертаються поштові конверти з відміткою працівника поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 31-31, 34-35, 40-42). Відповідач відзиву на позов не надав, з будь-якими заявами а адресу суду не звертався, що відповідно до ст. 223 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі наявних доказів. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради в судове засіданні також не з`явився, раніше (16.12.2020 року вх. № 31775) звернувся до суду із заявою про слухання справи за відсутності органу опіки та піклування, в якій зазначив, що позов про позбавлення батьківських прав вважає обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Також, в заяві представником зазначено про підтримку власного висновку та прийняття рішення у справі з урахуванням прав та інтересів дитини (а.с.29). Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 22 квітня 2021 року вирішено провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані письмові докази в їх сукупності, дійшов наступних висновків. Щодо заяви позивача від 22.04.2021 року про залучеення додаткових доказів, до якої надано розрахунок по сплаті аліментів станом на 23.03.2021 року та копію нотаріально посвідченої заяви [PERSON] від 18.08.2014 року щодо визнання позовних вимог про позбавлення батьківських прав. Суд враховане наступне, докази у справі подаються разом з поданням до суду позовної заяви ч.2 ст. 83 ЦПК України. При цьому, частиною 4 цієї статті передбачено, що якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Однак, з наданих позивачем доказів вбачається, що про їх наявність позивачу було відомо до закриття підготовчого засідання у справі, зокрема, заява про визнання позовних вимог, яка посвідчена приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Джулай С.В., ще в 2014 році. На підставі викладеного, та відповідно до ч. 8 ст. 83 ЦПК докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , зазначені: [PERSON] та [PERSON] . Свідоцтво про народження видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міського управління юстиції, серія [NUMBER] (а.с.9). Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 10.07.2013 року (справа № 523//8402/13-ц) шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірвано (а.с.12). Із свідоцтва про шлюб вбачається, що [PERSON] та [PERSON] 11 листопада 2016 року уклали шлюб, актовий запис № 621. Прізвище подружжя після державної реєстрації шлюбу: «[PERSON]» (а.с.11). Позивачем зазначено, що дитина повністю перебуває на її утриманні та батько дитини не цікавиться її життям та взагалі самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, її чоловік бажає усиновити її дитину що й стало підставою для звернення до суду із зазначеним позовом. Згідно характеристики учениці 3-А класу ЗЗСО «Інтерактив» Лиманського району Одеської області за підписом директора школи [PERSON] , та класного керівника [PERSON] , [PERSON] за час навчання в школі зарекомендувала себе старанною, доброю, комунікабельною ученицею. Приймає активну участь у житті класу, проявляє інтерес до творчості. З рис характеру: акуратна, відповідальна, ввічлива та дисциплінована. В характеристиці також зазначено, що саме мати дитини цікавиться навчання доньки, є членом батьківського комітету, відповідальна та є авторитетом для власної дочки. Батько дитини - [PERSON] , навчальний заклад не відвідує, успіхами дитини не цікавиться, не відвідує батьківські збори (а.с.12). Судом досліджено розрахунок по сплаті аліментів, згідно якого вбачається, що заборгованість по аліментам станом на 01.05.2020 рік становить: 9 000 гривень. Аліменти стягуються на підставі виконавчого листа виданого на виконання рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 02.08.2013 року (а.с.13-14). Крім того, судом досліджено заяву [PERSON] , [INFO] , до компетентних органів, яка посвідчена приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Горбань М.В., в якій [PERSON] , зазначає, що усвідомлюючи правові наслідки та без будь-якого тиску зі сторони, відповідно до власного вільного волевиявлення, надає згоду на усиновлення малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , громадянином Республіки Єгипет [PERSON] , [INFO] . Заява зареєстрована в реєстрі за № 587 (а.с.15). Судом досліджено висновок органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] щодо його малолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] . Так, з висновку вбачається, що малолітня [PERSON] , [INFO] , після розірвання шлюбу між батьками залишилась проживати з матір`ю, та перебуває на повному її утриманні. Зі слів матері батько дитини самоусунувся від виховання доньки, не підтримує стосунків з дитиною та не цікавиться її життям. Згідно розрахунку по сплаті аліментів наданого Першим Суворовським відділом державної виконавчої служби м. Одеси від 08.05.2020 року, заборгованість по аліментам становить: 9 000 гривень. У висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав врахована заява батька дитини щодо надання згоди на усиновлення малолітньої дитини. На підставі зазначеного, приймаючи рішення, Комісія з питань захисту прав дітей Суворовської райадміністрації Одеської міської ради в першу чергу враховуючи інтереси дитини, яка не повинна страждати через самоусунення батька від обов`язку по її вихованню, який свідомо поклав виконання цих обов`язків на матір дитини, вважає за доцільне позбавити [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] (а.с.21-22). На підставі викладеного, судом встановлено, що батько [PERSON] , [INFO] - [PERSON] фактично самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, має заборгованість по сплаті аліментів, життям дитини не цікавиться, не приймає участі у її вихованні та не забезпечує матеріально, та взагалі надав письмову згоду на усиновлення дитини. Спірні правовідносини врегульовані нормами Закону України «Про охорону дитинства», Сімейного кодексу України та Конвенцією про права дитини. Згідно зі статтею 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з пунктом 2 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов`язків з виховання дитини. Положенням ч. 1 статті 165 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають особи, в сім`ї якої проживає дитина. Судом встановлено, що дитина проживає та перебуває на повному утриманні позивача у справі, батько дитини не приймає жодної участі у вихованні дитини. Згідно п. 15 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, що не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства» визнає, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Відповідно до основних сформованих принципів суспільства, задекларованих у національному та міжнародному законодавстві, діти мають право на особливе піклування і допомогу, внаслідок своєї фізичної і розумової незрілості, потребують спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження. Згідно з частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Суд, дослідивши обставини справи, надавши оцінку наявним у ній доказам, приходить до висновку, що відповідач [PERSON] виявив ознаки стійкого небажання підтримувати особисті відносини з малолітньою донькою, не виявляє піклування про неї, не забезпечує матеріально, не піклуються про її духовний та фізичний розвиток. Вихованням дитини у повній мірі займається мати дитини [PERSON] . Вказане свідчить про свідоме ухилення відповідача від виховання дитини та нехтування своїми обов`язками. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позбавлення відповідача батьківських прав відносно [PERSON] , в першу чергу буде відповідати особистим інтересам дитини. Аналізуючи в сукупності досліджені докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позивачем доведені обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Доказів на спростування викладених у позові обставин у справі не заявлено, про їх витребування питання не порушувалось. Позивачем не заявлено вимоги про відшкодування судових витрат, у зв`язку з чим у суду відсутні підстави для покладання цих витрат на відповідача.

Outcome: approved