Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON]про визнання особи втратившою право користування житловим приміщенням у житловому будинку, який розташований за адресою вул. Чапаєва, 9, с. Щорсівка, Генічеського району, Херсонської області. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17.01.1997 року, вона є власником житлового будинку, розташованого по вул. Чапаєва, 9, в с. Щорсівка, Генічеського району, Херсонської області. У вказаному житловому будинку разом з нею зареєстрований також її син [PERSON], з яким вона проживала разом до 2013 року, після чого [PERSON] виїхав з будинку та на даний час проживає за іншим постійним місцем мешкання, а саме у свого дядька [PERSON], рідного брата її колишнього чоловіка [PERSON], з яким вона розірвала шлюбні відносини в 2007 році. Оскільки відповідач постійно мешкає за іншою адресою та не має відношення до та до її житлового будинку, вона неодноразово зверталася до нього з проханням добровільно знятися з реєстрації, але завжди отримувала відмову. Зважаючи на те що відповідач не мешкає в спірному приміщенні вже більше ніж два роки без поважних причин, просить суд визнати [PERSON] особою, яка втратила право користування житловим будинком, розташованим по вул. Чапаєва, 9, в с. Щорсівка, Генічеського районну, Херсонської області. В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали заявлені позовні вимоги з підстав викладених у позові, додатково [PERSON] пояснила, що після того як син добровільно виїхав з її будинку, він забрав всі свої речі, матеріальної допомоги на утримання будинку не надає, за всі комунальні послуги вона сплачує самостійно, на даний час має бажання оформити субсидію, але реєстрація сина в будинку їй цьому заважає. Просить суд позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення судового виклику представнику відповідачу за довіреністю [PERSON]. На підставі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивачки постановити заочне рішення. Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні правовідносини. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії ААВ №746520 від 17.01.1997 року, виданого державним нотаріусом Генічеської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №3-116, посвідченого секретарем Щорсівської сільської ради 25.03.1996р. р.№31 та зареєстрованого в Генічеському БТІ 17.01.1997р. за №226, власником житлового будинку, розташованого за адресою Херсонська область, Генічеський район, с. Щорсівка, вул. Чапаєва, 9, є [PERSON]. Згідно записів домової книги до вищевказаного житлового будинку, в ньому зареєстровані позивачка [PERSON], а також відповідач [PERSON]. Відповідно до довідки Щорсівської сільської ради №601 від 18.09.2015р., [PERSON], [INFO], проживає одна в [INFO]. Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 18.09.2015 року, складеного депутатом Щорсівської сільської ради [PERSON] та посвідченого секретарем Щорсівської сільської ради Генічеського району [PERSON], в будинку №9 по вул. Чапаєва, в с. Щорсівка зареєстрована та проживає [PERSON] Також в будинку зареєстрований її син [PERSON], [INFO], який на момент складання акту без поважної причини в будинку не проживає. Зі слів свідків [PERSON] та [PERSON], які були присутні при обстеженні, встановлено, що [PERSON] в будинку не проживає з 2013 року, на даний час мешкає за іншою адресою. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили суду, що вони проживають по сусідству з [PERSON], добре знають позивачку та її сина відповідача в справі [PERSON], який проживав разом з [PERSON] однією сімєю до весни 2013 року, після чого [PERSON] добровільно виїхав з житлового будинку по вул. Чапаєва, 9, в с. Щорсівка забравши всі свої речі. З весни 2013 року по даний час [PERSON] в будинок не повертався, житлом не цікавився, [PERSON] не перешкоджала сину повернутися, замки не змінювала. Їм відомо, що на даний час відповідач проживає у свого дядька [PERSON] по вул.. Шабовти, 3, в с. Щорсівка, Генічеського району. Згідно ч. 1ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи, на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до положень ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується , розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користуватися та розпоряджатися своїм майном. Відповідно до ч.1ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до роз'яснень, викладених в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», (в редакції Постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 1998 року N 15), у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК України) необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] проживала разом із своїм сином [PERSON] до весни 2013 року, в звязку з чим, відповідач у 2005 році був зареєстрований у спірному житловому будинку як член сім'ї власника, набув права користуватися спірним житлом, відповідно до ст.64 ЖК України. Відповідно до положень ст. 156 ЖК України, члени сім'ї власника житлового будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються житлом на рівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Члени сім'ї власника будинку (квартири) зобов'язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенні ремонту. Проте, відповідач [PERSON] не проживає в житловому будинку позивачки [PERSON] без поважних причин з весни 2013р. по даний час, житлом не цікавиться, не приймає ніякої участі в його утриманні та утриманні прибудинкової території, не сплачує комунальні послуги, не бере участь в збереженні зазначеного житла. Відповідно до ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст.58 ЦПК України, передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач до суду за викликом не прибув, про поважність причин відсутності на спірній житловій площі понад встановлені житловим законодавством України строки не повідомив. Згідно ст. 163 Житлового кодексу України,у разі тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи, що відповідач в спірному житловому будинку не проживає, не сплачує за житло та комунальні послуги, не піклується про його збереження, не приймає участі у його утриманні та ремонті, а також, що будь-яких доказів, що свідчать про поважність його відсутності на зазначеній житловій площі більш як один рік суду не надав, добровільно залишив спірне жиле приміщення, забравши з собою належне йому майно, що судом, не встановлено фактів перешкоджання проживання з боку позивачки на спірній жилплощі, суд, приймаючи до уваги вимоги ст. 163 ЖК України та ст.. 405 ЦК України, приходить до висновку про необхідність визнання [PERSON] особою, яка втратила право користування житловим будинком №9 по вул. Чапаєва, в с. Щорсівка, Генічеського району, Херсонської області, тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved