Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить визнати останню особою, яка втратила право на користування житловим приміщенням, що належить позивачу на праві приватної власності. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що вона є власницею житлового будинку за адресою: вул.Героїв Небесної Сотні, 11, м.Борзна, Чернігівська область. В даному будинку зареєстрована з 2003 року колишня дружина її покійного сина [PERSON] Остання деякий час проживала у вказаному будинку на підставі договору оренди, але термін його дії давно сплив. Ініціативи щодо укладання нового договору з боку [PERSON] проявлено не було і остання там постійно не проживає. Оскільки будинок потребує ремонту, вона просила [PERSON] залишити будинок і знятись з реєстраційного обліку. Однак належної реакції на її прохання не відбулось, що й спонукало її звертатись до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач позов підтримала. Відповідач в судовому засіданні погодилась з доводами позивача. Також пояснила, що вона користується житлом лише влітку, оскільки взимку треба витрачати гроші на опалення, а в неї така можливість відсутня. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] в своїх показаннях пояснила, що дійсно [PERSON] не проживає в будинку, належному позивачці. Вона проживає поряд з вказаним будинком і тривалий час нікого там не бачила. Будинок за останні роки ніким не ремонтувався і наявні ознаки занедбаності. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, показання свідка, дослідивши наявні у справі документи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] є власницею житлового будинку за адресою: вул.Героїв Небесної Сотні, 11, м.Борзна, Чернігівська область. В даному будинку зареєстрована з 2003 року колишня дружина її покійного сина [PERSON] Остання деякий час проживала у вказаному будинку на підставі договору оренди, але термін його дії давно сплив, що підтверджено наданим суду договором оренди. Ініціативи щодо укладання нового договору з боку [PERSON] проявлено не було і остання там постійно не проживає. Оскільки будинок потребує ремонту, вона просила [PERSON] залишити будинок і знятись з реєстраційного обліку. Однак належної реакції на її прохання не відбулось, що й спонукало її звертатись до суду з даним позовом. Відповідач в судовому засіданні погодилась з доводами позивача. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] в своїх показаннях пояснила, що дійсно, [PERSON] не проживає в будинку, належному позивачці. Вона є сусідкою позивачки і проживає поряд з вказаним будинком, тому стверджувала, що тривалий час нікого там не бачила. Пояснила, що будинок за останні роки ніким не ремонтувався і наявні ознаки занедбаності. Факт приналежності будинка позивачці підтверджується наданими позивачем правовстановлюючими документами на житловий будинок за адресою: вул.Героїв Небесної Сотні, 11, м.Борзна, Чернігівська область. Статтею 41 Конституції, ст.316-321 ЦК України закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи безперешкодно користуватися своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до\~ст.317\~ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 ЦК України передбачено, що саме власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ніхто не може бути протиправно позбавлений або обмежений в здійсненні права власності, як це зазначено у ст. 321 ч.2 ЦК України. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Водночас, згідно з ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 7 ч.1 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення_права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням). Відповідно до ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України особа втрачає право на користування житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими та правомірними.

Outcome: approved