Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

[PERSON], звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовною заявою, де просить розірвати шлюб укладений між нею та [PERSON], і зареєстрований\~ 19 листопада 2011 року відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтоводського міського управління юстиції Дніпропетровської області, за актовим записом №343. Свої вимоги обґрунтувала тим, що відповідач байдуже ставиться до сімейних проблем, вчиняє сварки у родині, ображаючи її та неповнолітнього сина. При цьому, вказує що подружні відносини між ними припинені у лютому 2014 року і збереження шлюбу вона не бажає. Позивач, як і відповідач, будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявились. При цьому, сторонами подані до суду заяви, де вони просять розгляд здійснювати за їх відсутності, одночасно [PERSON] зазначає на підтриманні позовних вимог, [PERSON] на визнанні у повному обсязі. Повно, всебічно та обєктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі зареєстрованому 19 листопада 2011 року відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтоводського міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №343 (а.с. 6, 8). При цьому, дошлюбне прізвище позивача [PERSON]. До того ж, вони являються батьками малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження останнього (а.с. 7). У лютому 2014 року сторони припинили подружні відносини у звязку із часто виникаючими між ними сварками, що провокуються відповідачем, ставленням останнього до сімї. За таких обставин, позивач, як і відповідач, наполягаючи на розірванні шлюбу, вважають, що примирення між ними не можливе. За змістом ст. 24 СК України, добровільність шлюбу одна з основних його засад, що є чинною не лише на стадії реєстрації, а являється довічною рисою. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН\~ 10\~ грудня\~ \~ 1948\~ \~ року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких\~ \~ обмежень\~ \~ за\~ \~ ознакою раси,\~ \~ національності або релігії одружуватися і засновувати\~ \~ сім'ю.\~ \~ Вони\~ \~ користуються\~ \~ однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до статей 105 та 112 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя за рішенням суду, яке постановляється у випадку встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. За змістом ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно зі ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, якщо це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищевикладене те, що позивач та відповідач просять шлюб розірвати, вважаючи що він існує лише формально і примирення між ними не можливе, від спільного життя мають дитину, що досягла трирічного віку, суд вважає що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам дитини, а відтак позов необхідно задовольнити. Судові витрати, відповідно ст. 88 ЦПК України, необхідно стягнути із відповідача на користь позивача. Крім того, позивач, яка змінила своє прізвище, у зв'язку із реєстрацією шлюбу, не виявила бажання відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved