Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до відповідача [PERSON] з позовом про визначення місця проживання дитини [PERSON] [INFO] в с. Комарів Стрийського району Львівської області, вул.22 січня,5. В обґрунтування позовних вимог покликалась на те, що відповідач її колишній чоловік, шлюб з яким розірваний рішенням Стрийського міськрайонного суду від 22 січня 2016р. в справі № 456/3742/15-ц. Після розірвання шлюбу суд залишив їй прізвище [PERSON]. З квітня 2015р. вона та відповідач разом не проживали, не вели спільного господарства, будь-які намагання налагодити подружні стосунки закінчувались сварками та викликом працівників поліції. Відповідач неодноразово силою, влаштовуючи скандали, забирав і неї дитину, привозив її на наступний день немиту, заплакану, із синцями під очима. Після таких побачень дитина поводилася неадекватно. Відповідач неодноразово погрожував забрати дитину, тому вона звернулась до органу опіки та піклування для вирішення питання визначення відповідачу часу для побачень з дитиною. Розпорядженням голови Стрийської РДА № 358 від 28.09.2015р. «визначено побачення батька [PERSON] з малолітньою дочкою [PERSON] [INFO] як спосіб його участі у вихованні дитини. Встановлено порядок побачень: три дні на тиждень з 16.00 год. до 19.00 год. по місцю проживання матері в с. Комарів Стрийського району Львівської області в присутності матері дитини». Однак, відповідач [PERSON] визначеного графіку побачень не дотримується, не відвідує дитину, не допомагає матеріально. Останній емоційно неврівноважений, схильний до грубості та фізичних образ, часто виражається ненормативною лексикою. 10.12.2015р. комісійно було проведено акт обстеження матеріальних умов проживання позивачки та її дочки [PERSON] в с. Комарів Стрийського району Львівської області по 22 січня,5, яким встановлено, що умови проживання останніх задовільні, їм виділена окрема кімната, всім необхідним забезпечені. На даний час вона перебуває в академічній відпустці по догляду за дитиною, любить її, піклується про неї, спроможна забезпечити всім необхідним, усвідомлює всю відповідальність за виховання дитини та піклування про неї, створення належних соціально-побутових умов проживання, збереження фізичного та психічного здоровя, духовного та розумового розвитку, тому з врахуванням вимог чинного СК України та Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, переконана, що дитина повинна проживати разом з нею. Зазначала, що не має наміру перешкоджати відповідачу у здійсненні його прав та обовязків щодо дочки. [PERSON] звернувся до [PERSON] із зустрічним позовом про визначення місця проживання дитини - [PERSON] [INFO]. В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що з часу народження дочки дружина практично не займалась вихованням дитини, не проявляла до неї материнське тепло, любов та піклування. Окрім цього відповідачка не цікавилась інтересами сімї та не бажала вирішувати спільні сімейні питання, в тому числі ті, які стосувались виховання дочки. Її більш приваблювало проведення часу в гучних компаніях з подругами. Через таку її поведінку в сімї постійно виникали конфлікти. З серпня 2015р. дружина без його відома та згоди забрала дитину і переїхала до своїх батьків в с. Комарів. Відтоді йому постійно чинять перешкоди у побаченні та вихованні дочки родичі дружини (батьки, сестри), які вирішують коли і за яких умов він може проводити час з дитиною. Після прийняття 28.09.2015р. головою Стрийської РДА розпорядження № 358 [PERSON] продовжує чинити йому перешкоди в побаченні з дитиною: уникає зустрічі, не відповідає на телефонні дзвінки, про що він неодноразово повідомляв орган опіки і піклування. 29.02.2016р. комісія з питань захисту прав дитини вирішила батькам належно виконувати розпорядження голови Стрийської РДА; [PERSON] щотижня повідомляти службу в справах дітей про дні відвідування дитини. Незважаючи на це він надалі не має змоги нормально спілкуватись з дочкою, брати участь у її вихованні, обмежений в побаченнях, що постійно проходять в присутності когось з родичів відповідачки, які чинять на нього психологічний тиск. Наголошує, що має бажає бажання брати дитину до свого місця проживання, але колишня дружина разом з родичами забороняють йому це робити. Він пропонував відповідачці супроводжувати його з дитиною до його помешкання, щоб і його мати поспілкувалась з дитиною, але відповідачка відповіла категоричною відмовою. За період з 28.09.2015р. по 13.11.2015р. при побаченнях з дочкою він неодноразово ставав свідком того, що [PERSON] відсутня, а дочка залишена фактично на чужих для неї людей, неохайна, забруднена, сонлива, на обличчі подряпини, синяки. 13.11.2015р. при зустрічі з колишньою дружиною для побачення з дочкою в їх розмову втрутився вітчим колишньої дружини та наніс йому тілесні ушкодження. Вважає, що в інтересах доньки проживати з ним, оскільки він як батько дитини усвідомлює всю свою відповідальність за дочку, її виховання, збереження фізичного та психологічного здоровя, створення належних умов для розвитку; має стабільний дохід та може в повному обсязі створити всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини. Наголошує, що не буде чинити жодних перешкод для спілкування відповідачки з дитиною та сприятиме тому, щоб через розлучення батьків дитина не була позбавлена піклування матері. Згідно з актом обстеження матеріально-побутові умови його проживання визнані задовільними; алкогольними напоями він не зловживає, не палить, позитивно характеризується. В той же час відповідачка постійно налаштовує дитину проти нього, твердить їй, що він не є батьком, психологічний звязок з дитиною в нього втрачається. Стверджує, що оскільки [PERSON] не приділяє належної уваги та турботи дитині, без його відома та згоди змінила місце проживання дитини, тому він змушений звернутись до суду із зустрічним позовом та просив визначити місце проживання дочки [PERSON] за місцем його проживання - в с. Верчани Стрийського району, по вул. Професора Білика,46. В судовому засіданні позивач за первісним позовом [PERSON] та її представник [PERSON], покликаючись на викладені в позовній заяві обставини, позов підтримали, зустрічний заперечили. Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним [PERSON] і його представник адвокат [PERSON] зустрічну позовну заяву підтримали, покликаючись на викладені у ній обставини, первісний позов заперечили. Представник третьої особи органу опіки та піклування Стрийської РДА [PERSON] підтримала висновок комісії з питань захисту прав дитини Стрийської РДА від 04.04.2016р. №02-18/90 про розвязання спору щодо визначення місця проживання малолітньої [PERSON], згідно з яким орган опіки та піклування, зясувавши обставини, що призвели до виникнення спору, провівши бесіди з батьками та обстеживши їх житлово-побутові умови; враховуючи їх ставлення до виконання батьківських обовязків, вік дитини, вважав за доцільне визначити місце проживання [PERSON] 16.09.2014р. народження з матірю [PERSON], оскільки малолітня дитина перш за все потребує материнського догляду (дотримання правил гігієни, регулярне та своєчасне харчування, постійний нагляд). Свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] - її дочка. Остання після одруження із [PERSON] проживала приблизно півроку у відповідача, часто скаржилася на те, що [PERSON] її ображає. Останній говорив, що донька зловживає алкоголем, «гуляє». Згодом вони винайняли квартиру, де проживали приблизно два місяці, після чого дочка [PERSON] разом з донькою [PERSON] прийшли до них де проживають до цього часу. Окрім неї, чоловіка, позивачки [PERSON] з донькою в будинку також проживає старша донька із сімєю. Будинок власний. [PERSON] з донькою мають окрему кімнату. [PERSON] не дотримується графіку відвідувань, встановленого органом опіки та піклування, востаннє навідувався до дитини пять місяців тому; двічі викрадав дитину. Дитина постійно під їхнім наглядом, здорова. Висипка у дитини, про яку твердить [PERSON], була наслідком вірусного захворювання, а не лишаєм від спілкування з тваринами. В господарстві дійсно є собака та кіт, які до будинку не заходять. Твердження [PERSON] про те, що дитина залишається із сусідами безпідставні. Свідок [PERSON] пояснив, що є батьком [PERSON] Він з дружиною робили все для того, щоб діти жили добре, але [PERSON] постійно був чимось невдоволений, вони не могли дійти згоди. Були випадки коли доводилося викликати працівників міліції. Перешкод у зустрічах з дитиною [PERSON] ніхто не чинив. Тварини в господарстві є, але в будинку вони не проживають. Свідок [PERSON] пояснила, що проживає по сусідству із сімєю [PERSON], часто буває у них в гостях. Сімя порядна, алкоголем ніхто не зловживає; дитина чиста, спокійна, доглянута, без стороннього догляду не залишається. Коли приїжджав [PERSON], виникали сварки через дитину. Свідок [PERSON] пояснила, що проживає по сусідству з [PERSON], часто спілкується з нею, оскільки має сина трирічного віку, їхні діти дружать. [PERSON] проживає в будинку батьків, сімя забезпечена. Свідок [PERSON] пояснив, що також є сусідом [PERSON] Часто бачив як остання гуляє на вулиці з донькою, дитина доглянута. Не бачив, щоб дитину залишали із сусідами. Одного разу, їдучи на роботу, був очевидцем конфлікту, який виник із-за дитини. Учасниками цього конфлікту були сторони та їхні батьки. Чим все завершилося йому невідомо. Свідок [PERSON] пояснила, що є сусідкою [PERSON] Останній добрий, спокійний. На її думку сімя розпалася через втручання батьків позивачки. [PERSON] проживає у будинку, на подвірї є літня кухня. Алкоголем ніхто з членів сімї останнього не зловживає. Свідок [PERSON] пояснила, що є матірю [PERSON] Останній не вже рік проживає з [PERSON] Між ними часто виникали конфлікти, скандали, які закінчувалися бійками били її сина. Коли вона навідувалася до [PERSON], дитина завжди була без мами то вона на роботі, то на навчанні. [PERSON] Заслухавши сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що у задоволенні первісного позову слід відмовити, зустрічний задоволити з наступних підстав. Відповідно до ст.55 Конституції України та положень ст.ст.3, 11, 15, 59, 60 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Розгляд цивільних справ здійснюється не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін самостійно, на власний розсуд розпоряджається своїми правами й зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами в розумінні ст.57 ЦПК України є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати. Судом встановлено, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] згідно із свідоцтвом про народження серії 1-СГ №457204 від 22.04.2015р є батьками дитини [PERSON] 16.09.2014р. народження. Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 22 січня 2016р. в справі № 456/3742/15-ц розірвано шлюб між сторонами та змінено прізвище дружини із [PERSON] на дошлюбне [PERSON]. З наданої головним державним виконавцем ВДВС Стрийського МУЮ довідки-розрахунку заборгованості по сплаті аліментів [PERSON] згідно виконавчого листа №456/3568/15-ц від 10.12.2015р. (а.с.61) заборгованість по сплаті аліментів станом на січень 2016р. становила 3960 грн.; сплачено за період з серпня 2015р. 1200 грн. На даний час в провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] про зменшення розміру аліментів, що стягуються з нього на утримання дочки та дружини до досягнення дочкою трирічного віку. Розпорядженням голови Стрийської РДА від 28.09.2016р. №358 «Про розвязання спору щодо участі у вихованні дитини» (а.с.9) встановлено порядок побачень [PERSON] з дочкою [PERSON] як спосіб його участі у вихованні дитини: три дні в тиждень з 16:00 год. до 19:00 год. по місцю проживання матері в с. Комарів Стрийського району в присутності матері дитини та надано право батькам змінювати порядок побачень з дитиною за взаємною згодою. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини Стрийської РДА від 29.02.2016р. розглянуто заяву [PERSON] щодо вчинення перешкод та участі батька у вихованні дитини і вирішено: [PERSON] і [PERSON] належним чином виконувати розпорядження голови РДА від 28.09.2015р. №358 «Про розвязання спору щодо участі у вихованні дитини»; [PERSON] щотижня попередньо повідомляти службу в справах дітей про дні відвідування дитини. (а.с.28). Відповідно до [PERSON] обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON]А та її дочки [PERSON] в с. Комарів Стрийського району по вул. 22 січня,5 від 10.12.2015р. (а.с.10) умови їх проживання задовільні, їм виділена окрема кімната, всім необхідним забезпечені. Згідно акту обстеження умов проживання [PERSON] в с. Верчани Стрийського району (а.с.25) для виховання, проживання дитини створено належні умови. Відповідно до довідки виданої Стрийською ЦРЛ 12.04.2016р. [PERSON] на обліку в лікаря-психіатра чи лікаря-нарколога не знаходиться (а.с.59). Орган опіки та піклування Стрийська РДА у розпорядженні від 04.04.2016р. №02-18/90 про розвязання спору щодо визначення місця проживання малолітньої [PERSON], зясувавши обставини, що призвели до виникнення спору, провівши бесіди з батьками та обстеживши їх житлово-побутові умови, враховуючи їх ставлення до виконання батьківських обовязків, вік дитини, вважала за доцільне визначити місце проживання [PERSON] 16.09.2014р. народження з матірю [PERSON], оскільки малолітня дитина перш за все потребує материнського догляду (дотримання правил гігієни, регулярного та своєчасного харчування, постійного нагляду). З повідомлень Стрийського МВ ГУ МВС України у Львівській області №14656 від 11.09.2015р. та №14449 від 04.09.2015р. вбачається що [PERSON] та [PERSON] звертались в правоохоронні органи по факту конфліктів, вчинених [PERSON]; за результатами з ним проведена профілактична бесіда та складено протокол офіційного застереження про недопустимість вчинення ним насильства в сімї. Відповідно до ч.1 ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обовязків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини (ч.2 ст.161 СК України). Згідно з п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сімю України» роз'яснено, що суди, вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (в тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, мають виходити із рівності прав та обовязків батька й матері щодо своїх дітей, повинні постановити рішення, яке відповідало б інтересам дітей. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матірю. Відтак судом достовірно встановлено, що мати [PERSON] 16.09.2014р. народження - [PERSON] на обліку в лікаря-психіатра чи лікаря-нарколога не знаходиться; забезпечена житлом та має змогу створити комфортні умови для проживання і розвитку дитини - зареєстрована і проживає в будинку батька в с. Комарів Стрийського району по вул.22 січня,5; перебуває в академвідпустці по догляду за дитиною; [PERSON] зобовязано рішенням суду сплачувати [PERSON] аліменти на утримання дочки та на її утримання; жодний з батьків не має відчутної переваги матеріально-побутовому стані. Враховуючи, що судом не встановлені виняткові обставини, які б давали підстави дійти висновку про можливість розлучення дитини з матір?ю, суд вважає, що дитина у віці двох років в першу чергу потребує материнської любові, а з огляду на те, що ця дитина особа жіночої статі, саме мати спроможна буде забезпечити їй належний догляд в ході подальшого фізичного росту та всебічного розумового розвитку.

Outcome: dismissed