Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що з відповідачем в справі перебуває в шлюбі з 25.07.2003 року, який зареєстровано відділом актів громадського стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 270. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Вказує також, що подружнє життя не склалось, в сім'ї виникають сварки та непорозуміння. У відповідача появилась інша жінка. Вони протягом останніх шість місяців перестали спільно проживати. За таких обставин вважає, що шлюб існує лише формально й зберегти сім'ю неможливо, а тому прохає шлюб розірвати. Позивачка також ставить питання про стягнення з відповідача в її користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] в судове засідання подала заяву про розгляд справи за її відсутності та про те, що позовні вимоги вона підтримує повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання подав заяву про розгляд справи за його відсутності та про те , що позов визнає , не заперечує проти його задоволення. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Згідно з ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] слідує, що [PERSON] та [PERSON] вступили в шлюб 25.07.2003 року, який зареєстровано відділом актів громадського стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 270. Як встановлено із позовної заяви сторони не підтримують подружніх стосунків, з часу подання позову позитивних змін у сім'ї не відбулося, позивач настоює на розірванні шлюбу, аргументуючи тим, що шлюб розпався остаточно, а збереження шлюбу суперечить її інтересам , а відповідач визнає позов та згідний на розлучення та з розміром аліментів, які просить стягувати з нього в свою користь позивачка на утримання неповнолітньої дитини. За таких обставин суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати. Зважаючи на обставини по справі, витрати, пов'язані з оформленням розірвання шлюбу в органах РАЦСу слід покласти на відповідача, позивача від сплати звільнити. З копії свідоцтва про народження вбачається, що від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 180 СК України, обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. За домовленістю між батьками дитини, той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні, а у разі недосягнення такої згоди - кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду. У відповідності до ч. 2 с. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка просить стягувати з позивача аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] в розмірі 500,00 грн. Відповідач [PERSON] в своїй заяві зазначив, що не заперечує проти задоволення позову. Таким чином, враховуючи матеріальне становище сторін, вимоги позивачки та визнання заявленого позову відповідачем, суд приходить до висновку що з відповідача слід стягувати на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] в розмірі 500,00 грн. У відповідності до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ч.3 ст. 81 та ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON]слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 гривень та в користь позивачки [PERSON] судові витрати в сумі 243,60 гривень .

Outcome: approved