Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій після уточнення просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON], зареєстрований 07.03.1997 року Московським відділом реєстрації актів громадянського стану міста Харкова, за актовим записом №289; визнати за нею право власності на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: вул. Комарова, 19/ пров.Озерний, 1, смт Солоницівка, Дергачівський район, Харківська область; визнати за нею право власності на ? частину земельної ділянки площею 0,1208, кадастровий номер 6322057600:00:002:0440, за адресою: вул. Комарова, 19/ пров.Озерний, 1, смт Солоницівка, Дергачівський район, Харківська область. В обґрунтування позову посилається на те, що з [PERSON] вона перебуває у шлюбі, зареєстрованому 07.03.1997 року Московським відділом реєстрації актів громадянського стану міста Харкова, за актовим записом №289. Приводом до розпаду сімї стали різні характери, погляди на життя, що призвело до втрати почуттів, їх шлюб носить формальний характер, з 2015 року шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, мають окремий бюджет. Під час шлюбу ними був придбаний житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: вул. Комарова, 19/ пров.Озерний, 1, смт Солоницівка, Дергачівський район, Харківська область. Право власності на будинок було зареєстроване на [PERSON] на підставі договору купівлі продажу житлового будинку від 23.12.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] та зареєстровано в комунальному підприємстві «Дергачівське районне бюро технічної інвентаризації» за №6405075 від 03.02.2005 року. Оскільки земельна ділянка, на якій розташований будинок, не була приватизована, згодом її приватизували. Відповідно додержавного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ№461785 [PERSON] є власником земельної ділянки за адресою: вул. Комарова, 19/ пров.Озерний, 1, смт Солоницівка, Дергачівський район, Харківська область. В судове засідання позивач не зявилась, надала до суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить розглядати справу в її відсутність. Відповідач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій не заперечує проти задоволення позову, просить розглядати справу у його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 07.03.1997 року Московським відділом реєстрації актів громадянського стану міста Харкова, за актовим записом №289 (а.с.6). На теперішній час шлюбні відносини між сторонами припинені. За таких обставинах, суд приходить до висновку, що сімя існує формально, примирення між подружжям неможливе і є всі підстави для розірвання шлюбу. Враховуючи, що подальше сімейне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, то згідно ст. 112 СК України прохання позивача про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Статтею 112 СК України передбачені підстави для розірвання шлюбу, а саме суд повинен впевнитися, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що має істотне значення. В даному випадку суд приходить до висновку, що збереження сім'ї суперечить інтересам сторін. Відповідно до ч.2 ст. 115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. За таких обставин позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Під час шлюбу був придбаний житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: вул. Комарова, 19/ пров.Озерний, 1, смт Солоницівка, Дергачівський район, Харківська область, що вбачається з договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями від 23.12.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON], право власності на який зареєстровано за [PERSON] (а.с. 7-9) Відповідно до вимог ст.ст. 60, 70 СК України, майно, \~набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові \~на \~праві \~спільної \~сумісної \~власності незалежно від того, \~що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба \~тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, \~що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. У разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. За таких обставин будинок є спільною сумісною власністю подружжя і підлягає розподілу. Житловий будинок придбаний під час зареєстрованого шлюбу сторін за спільні кошти, а тому кожному з них належить по 1/2 частині цього майна. Як вбачається з матеріалів справи, під час укладення договору купівлі продажу житлового будинку земельна ділянка на якій розташований зазначений будинок не була приватизована, та відносилась до фонду земель Солоницівської селищної ради Дергачівського району Харківської області. На підставі рішення ХХХV сесії V скликання Солоницівської селищної ради Дергачівського району Харківської області від 30.09.2008 року №6 [PERSON] 06.11.2009 року був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ№461785 розташовану за адресою: вул. Комарова, 19/ пров.Озерний, 1, смт Солоницівка, Дергачівський район, Харківська область (а.с13). На підставі ч.18-2 постанови пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» відповідно до положень статей 81, 116 ЗК України окрема земельна ділянка, одержана громадянином у період шлюбу в приватну власність шляхом приватизації, є його особистою приватною власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя, оскільки йдеться не про майно, нажите подружжям у шлюбі, а про одержану громадянином частку із земельного фонду. Якщо на такій земельній ділянці знаходиться будинок, що є спільною сумісною власністю подружжя, то у разі поділу будинку між подружжям та виділу конкретної частини будинку до особи, яка не мала права власності переходить це право у розмірі частки права власності у спільному майні будинку у відповідності до ст.120 ЗК України, ст.377 ЦК України. Як вбачається з ч.4 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Відповідно до ч.1 ст.377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій він розміщений, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Виходячи з цих вимог закону, обставин по справі, визнання відповідачем позову, суд вважає можливим визнати за [PERSON] право власності на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: вул. Комарова, 19/ пров.Озерний, 1, смт Солоницівка, Дергачівський район, Харківська область в порядку розподілу майна подружжя та визнати за [PERSON] право власності на ? частину земельної ділянки за адресою: вул. Комарова, 19/ пров.Озерний, 1, смт Солоницівка, Дергачівський район, Харківська область, як особи, яка набула право власності на частину житлового будинку який знаходиться на спірній земельній ділянці. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved