Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі ? частки від заробітку щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до повноліття дітей. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що від спільного проживання з [PERSON], у позивача народилось двоє хлопчиків: [PERSON] [INFO], та [PERSON] [INFO] Батьком [PERSON] у свідоцтві про народження був записаний [PERSON], а у графі батько свідоцтва про народження [PERSON] було здійснено запис зі слів матері - [PERSON]Оскільки відповідач не приймає участі у вихованні дітей, добровільно матеріальну допомогу не надає, просить стягнути на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі ? всіх видів заробітку щомісяця, починаючи з 10 серпня 2015 року, до досягнення дітьми повноліття. У судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги, просила їх задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив. Зазначив, що [PERSON] не є біологічним батьком вказаних дітей, а тому не має обов'язку щодо їх утримання. Просив у задоволенні позову відмовити. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. З матеріалів справи вбачається, [PERSON] [INFO] народила сина [PERSON], про що виконавчим комітетом Петрівської сільської ради Генічеського району Херсонської області зроблено актовий запис №12 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 06 серпня 2012р. Батьком вказаної дитини записано відповідача - [PERSON]. [INFO] [PERSON] народила сина [PERSON], про що виконавчим комітетом Петрівської сільської ради Генічеського району Херсонської області зроблено актовий запис №17 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 09 грудня 2013р. Батька вказаної дитини записано зі слів матері - [PERSON]. Згідно довідки про склад сім'ї за №553 від 05 серпня 2015р. виданої виконавчим комітетом Петрівської сільської ради Генічеського району Херсонської області, [PERSON] проживає у [ADDRESS] разом зі своїми синами [PERSON] та [PERSON]. Відповідач не приймає участі у вихованні, проживає окремо, працює неофіційно, та має непостійний дохід. Оскільки відповідач в добровільному порядку не бажає надавати допомогу на утримання їх дітей, тому позивач звернулась до суду з відповідним позовом. Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України). Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно положень ст. 183 Сімейного кодексу України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 Сімейного кодексу України ст. 182 Сімейного кодексу України, так і положень ст.ст.183,184 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зважаючи на ті обставини, що діти проживають разом з матір'ю, а таким чином знаходяться на її утриманні, то відповідач як батько, що проживає окремо від сім'ї зобов'язаний також нести відповідні витрати щодо утримання своєї дитини у відповідності до ст. 183 Сімейного кодексу України. При цьому для задоволення вимоги про стягнення аліментів подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить матері незалежно від цієї обставини. Частиною 1 ст. 126 СК України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Суд вважає, що відповідач повинен нести витрати щодо утримання лише сина [PERSON], оскільки згідно свідоцтва про народження дитини від 06 серпня 2012р. він записаний батьком вказаної дитини. При цьому доказів того, що в момент реєстрації себе батьком дитини відповідач не знав, що не є її батьком, або рішення суду про виключення запису про батька зі свідоцтва про народження [PERSON] суду надано не було. Вирішуючи спосіб виконання відповідачем обов'язку утримувати дитину та визначаючи розмір аліментів, суд враховує, що відповідач є працездатною особою, працює, ним не надано доказів наявності у нього непрацездатної дружини, батьків, а також, інших обставин, що мають істотне значення для визначення розміру аліментів, у зв'язку з чим, суд приходить до переконання, що відповідач може надавати матеріальну допомогу у розмірі 1/5 частини від всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а тому суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 10 серпня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Що стосується утримання дитини [PERSON], то судом встановлено, та підтверджено сторонами, що запис про батька цієї дитини вчинено зі слів матері, у зв'язку з чим остання отримує допомогу від держави як мати-одиначка. Відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. За таких обставин, суд приходить до висновку, що у відповідача не виникло батьківського обов'язку щодо утримання цієї дитини, а тому у задоволенні позову в цій частині слід відмовити. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 243 грн. 60 коп., оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: partial