Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадковий будинок. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що після смерті її та відповідача батьків залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку № 17 по вул. Ст.Вайди в с. В.Копаня. Оформити спадщину в нотаріальному порядку не має можливості, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу на будинок, не дивлячись на те, що вона у передбачений законом строк подала заяву на прийняття спадщини. Позивач в судове засідання не з»явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує. Відповідач також в судове засідання не зявилася, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти позову не заперечує. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 19.01.2008 року померла [PERSON], а пізніше 02.03.2009 року [PERSON], які були батьками позивача та відповідача (а.с.4,5,6,7). За померлим [PERSON] рахується житловий будинок з надвірними спорудами № 17 по вул.. Степана Вайди в с. Велика Копаня, який будовано у 1989 році, на підставі дозволу районного архітектора на проведення будівельних робіт, рішення виконкому Великокопанської ради народних депутатів № 54 від 15.09.1988 року, записів по господарської книги № 6, особового рахунку № 323, на який відсутні правовстановлюючі документи (а.с.9,10,11,12-15). Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги, яким прийнято спадщину, однак відсутність правовстановлюючого документу на житловий будинок унеможливлює отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину після померлого (а.с.3,8). У відповідності до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як визначено ч.1 ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними, а у відповідності до ч.2 ст.1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (ст. 1269). За ст. 60 СК України вважається, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності… Частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах (ч.1 ст. 1226 ЦК України). Як роз'яснив Вищий спеціалiзований суд України з розгляду цивiльних i кримiнальних справ в інформаційному листі від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», при вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. За ст.2 ЗУ Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. При цьому відповідно до ч.4 ст.3 Закону - права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов, якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Згідно із правилами, встановленими п.4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженими Наказом Мінюсту від 22.02.2012 року N 296/5, для видачі свідоцтва про право на спадщину, у складі якої є нерухоме майно, необхідно подати правовстановлюючий документ та [PERSON] із Державного реєстру речових прав. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Проаналізувавши встановлені обставини суд прийшов до висновку, що невизнане право позивача, підлягає судовому захисту обраним способом, передбаченим законом. Отже, розглянувши цивільну справу за позовом у межах заявлених вимог та на підставі поданих доказів суд прийшов до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved