Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» про стягнення грошових коштів за договором банківського рахунку. Свій позов мотивує тим, 01 серпня 2007 року між ним та відповідачем було укладено безстроковий договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб у порядку, встановленому банком, шляхом подання Анкети-заяви про відкриття рахунків на оформлення тарифного плану пакету «Ласкаво просимо». Вказує, що згідно вказаного договору позивачу було відкрито рахунки в гривні: поточний (картковий ) рахунок [NUMBER] та поточний (накопичувальний) рахунок [NUMBER]. Зазначає, що у серпні 2013 року звернувся до відповідача з заявою про негайне повернення суми, що знаходиться на його рахунку (поточному) [NUMBER] в сумі 180200,35 гривень. Всупереч умовам договору відповідач відмовляється видати [PERSON] кошти в сумі 180200, 35 грн., мотивуючи це тим що 14 жовтня 2008 року позивач отримав вказані кошти в касі банку. Також вказує, що даних коштів він не отримував, банк незаконно відмовляється повернути йому суму коштів, що знаходились на рахунку банку. На підставі викладеного, просить суд стягнути з відповідача на його користь кошти в сумі 180200, 35 гривень та стягнути в дохід держави судовий збір. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав, викладених у ньому та просив його задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та заперечував щодо їх задоволення, вказував, що вказані кошти [PERSON] було повернуто ще 14 жовтня 2008 року через касу банку. Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Судом встановлено, що 01 серпня 2007 року між [PERSON] та відповідачем було укладено безстроковий договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб у порядку, встановленому банком, шляхом подання Анкети-заяви про відкриття рахунків на оформлення тарифного плану пакету «Ласкаво просимо». Згідно вказаного договору позивачу було відкрито рахунки в гривні: поточний (картковий ) рахунок [NUMBER] та поточний (накопичувальний) рахунок [NUMBER]. Відповідно до ч.3 ст. 1068 ЦК України, банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. Як пояснив в судовому засіданні представник позивача в серпні 2013 року [PERSON] звернувся до відповідача з заявою про зняття коштів в сумі 180200, 35 гривень, які знаходились на його рахунку № [NUMBER]. Відповідно до листа директора відділення ПАТ «КБ «Надра» Луцьке РУ № 05-01/1518 від 13 вересня 2013 року, 10 жовтня 2008 року на поточний рахунок № [NUMBER] було перераховано кошти в сумі 180195, 60 грн., 14 жовтня 2008 року кошти в сумі 180000 грн. були отримані [PERSON] готівкою в касі відділення № 0299, за обслуговування тарифного пакету щомісячно сплачувалась комісія в розмірі 39.90 грн., станом на 30 серпня 2013 року за [PERSON] рахується борг в сумі 233,11 грн. На підтвердження вказаних обставин, представником відповідача надано суду заяву [PERSON] від 13 жовтня 2008 року про видачу готівки з карткового рахунку № [NUMBER] в сумі 180000 грн. та заяву на видачу готівки № 1 від 14 жовтня 2008 року про отримання [PERSON] коштів в сумі 1800000 гривень. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона покладається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Як на підставу своїх вимог про стягнення з ПАТ КБ «Надра» в його користь належних йому коштів в сумі 1800200 гривень вказував, що дані кошти він особисто в касі банку не отримував. Відповідно до висновку експерта Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру УМВС України у Волинській області № 726, складеного судовим експертом О.М.\~Проциком 22 грудня 2014 року, підпис розміщений в графі «Підпис» Заяви на видачу готівки з карткового рахунку від 13 жовтня 2008 року - виконаний не [PERSON], а іншою особою; підпис розміщений в графі «Зазначену суму одержав» Заяви про видачу готівки від 14 жовтня 2008 року виконаний не [PERSON], а іншою особою. Статтею 1073 ЦК України передбачено, що у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частино 1 статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відмова відповідача у видачі належних [PERSON] коштів обмежує його право користування, володіння та розпорядження своєю власністю, що є порушенням ст. 41 Конституції України. Таким чином, оскільки встановлено, що [PERSON] належні йому кошти в сумі 180200 гривень, які перебували на поточному рахунку № [NUMBER] у ПАТ КБ «Надра» не отримував, суд приходить до висновку що вимога позивача про стягнення в його користь з відповідача вказаних коштів підлягає до задоволення. Покликання позивача на застосування строків позовної давності не заслуговує на увагу суду. Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частиною 1 статті 261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Представником відповідача не подано суду належних та допустимих доказів про те, що [PERSON] було відомо про порушення його прав за межами строку позовної давності.

Outcome: approved