Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON], в якому просить суд: поділити в рівних частках автомобіль, торгової марки «SKODА», модель «OCTAVIA», реєстраційний номер [NUMBER], 2004 року випуску, ринковою вартістю 92400 (девяносто дві тисячі чотириста) гривень 00 копійок, який належить їй і [PERSON] на праві спільної сумісної власності; зобовязати відповідача сплатити їй грошову компенсацію в сумі 46200 (сорок шість тисяч двісті) гривень 00 копійок за автомобіль, торгової марки «SKODА», модель «OCTAVIA», реєстраційний номер [NUMBER], 2004 року випуску, ринковою вартістю 92400 (девяносто дві тисячі чотириста) грн. 00 коп. В обґрунтування заявлених вимог позивачка зазначила, що вказаний автомобіль був придбаний в 2011 році у період шлюбу, укладеного нею із [PERSON], і відповідно до ч.1 ст.60 СК України є спільною сумісною власністю подружжя. Згідно з доводами [PERSON], слідуючи ч.1 ст.70 СК України, частки майна дружини і чоловіка у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, є рівними. За таких обставин, з врахуванням неподільності зазначеного майна без втрати його цільового призначення і неможливості виділу у натурі частки із спільного майна, покликаючись на ч.4 ст.71 СК України і ч.2 ст.364 ЦК України, позивачка вважає за можливе здійснити поділ вказаного автомобіля між нею і відповідачем шляхом присудження їй грошової компенсації вартості 1/2 (одної другої) частки автомобіля, торгової марки «SKODА», модель «OCTAVIA», реєстраційний номер [NUMBER], 2004 року випуску, в сумі 46200 (сорок шість тисяч двісті) грн. 00 коп., з покладенням зобовязання щодо її сплати на [PERSON] В судовому засіданні [PERSON] повністю підтримала вказані позовні вимоги, заявлені до [PERSON], та просила суд їх задоволити. Позивачка зазначила суду, що автомобіль, марки «SKODА», модель «OCTAVIA», реєстраційний номер [NUMBER], 2004 року випуску, ринковою вартістю 92400 (девяносто дві тисячі чотириста) грн. 00 коп., є обєктом права спільної сумісної власності її і відповідача, як подружжя, оскільки придбаний в період перебування їх у шлюбі. З пояснень, наданих [PERSON], слідує, що на теперішній час спір щодо поділу вказаного автомобіля в добровільному порядку сторонами не вирішений. [PERSON] повністю визнав зазначені позовні вимоги [PERSON] про поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. В судовому засіданні відповідач висловив свою згоду на сплату позивачці грошової компенсації в сумі 46200 (сорок шість тисяч двісті) грн. 00 коп. вартості 1/2 (одної другої) частки автомобіля, торгової марки «SKODА», модель «OCTAVIA», реєстраційний номер [NUMBER], 2004 року випуску, ринковою вартістю 92400 (девяносто дві тисячі чотириста) грн. 00 коп. При цьому [PERSON] підтвердив факт придбання вказаного автомобіля, марки «SKODА», модель «OCTAVIA», реєстраційний номер [NUMBER], 2004 року випуску, у період його перебування у шлюбі із позивачкою. Визнання відповідачем [PERSON] позову [PERSON] про поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, в даному випадку не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, тому відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України підлягає прийняттю. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази справи, суд надав їм оцінку та прийшов до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що 03 березня 2008 року [PERSON] і [PERSON] уклали між собою шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-ГЮ №036453, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області 03 березня 2008 року, про що 03 березня 2008 року зроблено відповідний актовий запис за №41. В період даного шлюбу сторін у 2011 році був придбаний автомобіль, марки «SKODА», модель «OCTAVIA», реєстраційний номер [NUMBER], 2004 року випуску. Так, із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САЕ 929745, виданого ВРЕР ДАІ м.Кузнецовськ УДАІ УМВС України в Рівненській області 09 серпня 2011 року, слідує, що автомобіль, марки «SKODА», модель «OCTAVIA», реєстраційний номер [NUMBER], 2004 року випуску, 09 серпня 2011 року зареєстрований на [PERSON] Сторонами у судовому засіданні визнано, що автомобіль, марки «SKODА», модель «OCTAVIA», реєстраційний номер [NUMBER], 2004 року випуску, має ринкову вартість 92400 (девяносто дві тисячі чотириста) грн. 00 коп., належить їм на праві спільної сумісної власності подружжя і на теперішній час перебуває у фактичному володінні і користуванні відповідача. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Частиною 4 ст.174 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З врахуванням викладеної позиції сторін, в даному випадку судом не виявлено жодних даних, які б свідчили, що визнання [PERSON] позову [PERSON] про поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Статтею 69 СК України передбачено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Договір про поділ житлового будинку, квартири, іншого нерухомого майна, а також про виділ нерухомого майна дружині, чоловікові зі складу усього майна подружжя має бути нотаріально посвідчений. У відповідності з ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Частиною 1 ст.72 СК України передбачено, що позовна давність не застосовується до вимог про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, якщо шлюб між ними не розірвано. Відповідно до ч.2 ст.183 ЦК України неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. Згідно з ч.3 ст.370 ЦК України виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу. Частиною 2 ст.364 ЦК України визначено, що якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. При вирішенні даного спору з пояснень сторін та письмових доказів справи судом встановлено, що автомобіль, марки «SKODА», модель «OCTAVIA», реєстраційний номер [NUMBER], 2004 року випуску, ринковою вартістю 92400 (девяносто дві тисячі чотириста) грн. 00 коп., є обєктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] і [PERSON] Частки цього майна сторін є рівними, так як інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Зазначений автомобіль є неподільним майном, оскільки виділ з нього у натурі 1/2 (одної другої) частки є неможливим без втрати його цільового призначення. Договір про поділ вказаного майна між сторонами не укладено, проте в судовому засіданні між ними досягнута згода щодо присудження неподільного майна - автомобіля, марки «SKODА», модель «OCTAVIA», реєстраційний номер [NUMBER], 2004 року випуску, ринковою вартістю 92400 (девяносто дві тисячі чотириста) грн. 00 коп., [PERSON], у володінні і користуванні якого перебуває вказаний автомобіль, а [PERSON] грошової компенсації вартості її 1/2 (одної другої) частки зазначеного автомобіля в сумі 46200 (сорок шість тисяч двісті) грн. 00 коп. Судом зясовано, що при такому поділі майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] і [PERSON], максимально враховані права та інтереси обох сторін. Отже, за таких обставин, позов [PERSON] до [PERSON] про поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, необхідно задоволити. З врахуванням наведеного, на підставі ст.ст.57, 60, ч.ч.1, 2 ст.61, ст.69, ч.1 ст.70, ч.ч.1, 2 ст.71, ч.1 ст.72 СК України, ч.2 ст.183, ч.2 ст.364 ЦК України,

Outcome: approved