Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до Лисичанського міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заяви зазначила, що вона з відповідачем у справі перебуває у шлюбі, зареєстрованому 21.12.2002 року Новодружеською міською радою. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки з відповідачем були припинені з 01 липня 2018 року через несумісність характерів. На примирення не згодна. Спору про поділ майна, що є спільною власністю подружжя не має. Дитина залишається жити з позивачем. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 21.12.2002 року Новодружеською міською радою міста Лисичанська, Луганської області, Україна, актовий запис № 45. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про день, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, надала суду письмову заяву, у якій позов підтримала, просила справу розглядати за її відсутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судові засідання не зявився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за адресою місця реєстрації та місця проживання у встановленому законом порядку. Клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки [PERSON] був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не зявився в судові засідання без повідомлення причин та не подав відзиву, а [PERSON] не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справ, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про одруження серії 1-ЕД №120355 виданого Новодружеською міською радою, [PERSON] та [PERSON], 21.12.2002 року у Новодружеській міській раді міста Лисичанська Луганської області, Україна одружились, про що зроблено запис за № 45. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON]. Згідно з свідоцтвом про народження серії 1-ЕД № 236302, виданого 09 липня 2003 року, Новодружеською міською радою, [PERSON] народився 24.06.2003 року, про що зроблено відповідний запис за № 30. Батьком дитини записано [PERSON], матірю - [PERSON]. З позовної заяви вбачається, що фактичні взаємовідносини подружжя припинені, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, сторони не бажають примиритися і строк для примирення їм не потрібен. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сімю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на предявлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернулась до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає, що причини, що спонукають її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. За таких обставин суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved