Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визначення місця проживання дитини, зменшивши який, просить визначити місце проживання малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], разом з нею. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що з відповідачем по справі перебувала у зареєстрованому шлюбі з 27.12.2002 року до 14 травня 2013 року. Від шлюбу у них народились діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 14.05.2013 року, розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], питання щодо визначення місця проживання дітей не вирішувалося. Після розірвання шлюбу дочки залишились проживати з позивачкою. Також позивачка в своїй заяві зазначила, що любить свої доньок і має змогу забезпечити їх всім необхідним, вона постійно слідкує за станом здоров'я дітей, їх розвитком, виховує та піклується про них, у неї з доньками психологічний контакт та прив'язаність один до одного. Крім того позивачка в своїй заві зазначила, що не має наміру перешкоджати відповідачу в здійсненні його прав та обов'язків щодо їх дітей. На підставі викладеного позивачка звернулась до суду з наведеним позовом до суду. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву в якій зменшені позовні вимоги, підтримала та просила задовольнити, а також просила розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій зменшені позовні вимоги визнав. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що позивачка та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу у них народилися двоє дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджується копію свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Третім відділом реєстрації актів громадянського стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси, запис №67 та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Третім Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 134. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 14.05.2013 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований в книзі реєстрації шлюбів 27 грудня 2002 Третім Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №508. Згідно до вказаного рішення від шлюбу є неповнолітні діти: донька - [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO]. Також судом встановлено, що після розірвання шлюбу малолітні доньки: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], залишились проживати разом з позивачкою. З довідки директора ТОВ «Багатопрофільний санаторій «Сартус» від 13.11.2013 року за вих.№41 вбачається, що [PERSON] працює в ТОВ «Багатофункціональний санаторій «Сартус» на посаді лікаря гінеколога з 01.10.2013 року, наказ №11 к від 01.10.2013 року по теперішній час. Характеризується позитивно. Відповідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно зі ст. 160 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Статтею 161 СК України передбачено, що при вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я, та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно до ст. 14 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Під час вчинення дій, пов'язаних з розлученням дитини з одним або батьками, а також інших дій, що стосується дитини, в порядку, встановленому законом, судом заслуховується думка та побажання дитини. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. На думку суду позивачкою надано достатньо доказів, відповідно до яких місце проживання малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], необхідно визначити з матір'ю [PERSON]. Крім того суд приймає до уваги згоду відповідача щодо визначення місця проживання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] з матір'ю - [PERSON]. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved