Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вищевказаним позовом, в якому посилаючись на ст.196 СК України просить стягнути з [PERSON] на свою користь пеню за несвоєчасну сплату аліментів в розмірі 46 003, 00 грн. В обґрунтування позову вказувала, що сторони перебували в любі між собою. Від шлюбу народився син [PERSON] , [INFO] , який після розірвання шлюбу залишився проживати з позивачем та перебуває на її утриманні. Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03 грудня 2003 року з відповідача на її користь було стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1\\4 частини заробітку. 21 квітня 2008 року. Виконавчий лист № 2-17390 перебуває на виконанні міського відділу Державної виконавчої служби. Починаючи з листопада 2005 року по березень 2021 року відповідач або зовсім не сплачував аліменти або сплачував їх частково. Внаслідок невиконання рішення суду за відповідачем утворилася заборгованість по виплаті аліментів в сумі 46 003, 00 грн. Розмір заборгованості по аліментах, визначений державним виконавцем, відповідачем у судовому порядку не оскаржено. За період з 01 листопада 2005 року по 01 березня 2021 року сума пені, яку відповідач зобов`язаний сплатити на користь позивача, складає 46 003, 00 грн. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 18 травня 2021 року, вказану справу передано на розгляд судді Бебешко М.М. Ухвалою суду від 16 червня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи. Судове засідання призначено на 20 серпня 2021 року. 19 серпня 2021 року на адресу суду надійшла заява від позивача [PERSON] про долучення до матеріалів справи копію довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії про встановлення [PERSON] групи інвалідності. Відповідно до розписки, відповідач у справі [PERSON] 20.08.2021 отримав ухвалу про відкриття провадження у справі та позовну заяву з додатками. В судове засідання, призначене на 20 серпня 2021 року сторони не з`явилися. У зв`язку з неявкою сторін, судовий розгляд у даній справі відкладено на 30 вересня 2021 року на 30 вересня 2021 року. 30 вересня 2021 року на адресу суду надійшла заява від позивача [PERSON] , в якій остання просить розглядати справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. У разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечує щодо заочного розгляду справи. 30 вересня 2021 року на адресу суду надійшла заява від відповідача [PERSON] в якій останній просить розглядати справу за його відсутності Позов визнає в повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, через неявку в судове засідання учасників справи, фіксація судового засідання технічними засобами не здійснювалася Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [INFO] народився [PERSON] . В свідоцтві про народження дитини записані в графі батьки: батько - [PERSON] та мати - [PERSON] . [PERSON] , відповідно до довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії від 14 липня 2007 року, є особою з інвалідністю третьої групи. [PERSON] 17 грудня 2003 року розірвала шлюб із [PERSON] 30 жовтня 2015 року [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] ». Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 грудня 2020 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. 23 лютого 2021 року [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] ». 03 грудня 2003 року Білоцерківським міським судом видано виконавчий лист про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1\\4 частини всіх видів доходів, починаючи з 14.11.2003 і до повноліття дитини. Постановою головного державного виконавця Білоцерківського міського відділу Державної виконавчої служби від 06.08.2020 у ВП № 6724948звернуто стягнення на доходи боржника [PERSON] за виконавчим листом № 2-17390, виданого 13.12.2005 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] в розмірі 1\\4 частини всіх доходів боржника. Міським відділом Державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції видано [PERSON] довідку про нарахування аліментів, відповідно до якої заборгованість по аліментах станом на 28.02.2015 становить 26 355, 00 грн. Білоцерківським міським відділом Державної виконавчої служби 12.04.2021 складено довідку-розрахунок по аліментах по виконавчому листу № 2-17390 виданому 03.12.2003 Білоцерківським міським судом Київської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів в розмірі 1\\4 частини від доходу на утримання сина [PERSON] , [INFO] , відповдіно до якої станом на 01.03.2021 заборгованість зі сплати аліментів становить 46 003, 00 грн. Вирішуючи спір між сторонами суд виходить з наступного. Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК України). Згідно з частиною першою статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Статтею 71 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» визначено порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду. Згідно із частиною третьою статті 71 цього Закону визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. У частині восьмій цієї статті зазначено, що спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. Отже, порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений статтею 71 зазначеного Закону, відповідно до частини восьмої якої суд вирішує питання заборгованості лише в разі спору про її розмір. Однак, між сторонами спору щодо розміру заборгованості із сплати аліментів не виникало. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Проте таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Викладене узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18) та від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18). Водночас відповідно до частини першої статті 196 СК України, у редакції, чинній на час пред`явлення позову та вирішення спору, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Враховуючи, що сторони розрахунок заборгованості по аліментах, складений 12 квітня 2021 року державним виконавцем, не оскаржили і не спростували в суді, суд приходить до висновку, що відповідальність платника аліментів за їх прострочення, яка існувала станом на 01.03.2021, обмежується 100 відсотками заборгованості, Кожна сторона, відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України, повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, згідно з вимогами частин першої-третьої статті 89 ЦПК України, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). На підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору на користь держави, тому відповідно до вимог ст. ст. 141, 142 ЦПК України, з урахуванням визнання відповідачем позову до початку розгляду справи, з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 50 відсотків від ціни позову, що з урахуванням 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 908, 00 грн., становить 454, 00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved