Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати спадкове майно за заповітом за спадкоємцем [PERSON] після померлої [PERSON] за відсутності правовстановлюючих документів на 1/2 частину будинку, веранди, ганку, сараїв, літньої кухні, льоху, вбиральні, гаражу, огорожі, брами, колодязю та земельної ділянки під город, автомобіля Москвич ІЖ номер [NUMBER], дата випуску 1989 року, реєстраційний № [NUMBER], що належали за життя [PERSON] Свої вимоги позивач мотивує тим, що 18 березня 2006 року [PERSON] склала заповіт на ім'я [PERSON] [INFO] [PERSON] померла. 29 березня 2010 року позивач звернулась до приватного нотаріуса Звенигородського районного округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру спадкових прав. Нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину в зязку з відсутністю правовстановлюючих документів на ім'я спадкодавця. Рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 23.12.2011 року позов [PERSON] до [PERSON] про визнання належності 1/2 частини майна померлій [PERSON] у спільному майні подружжя було задоволено. Рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 01.08.2012 року це рішення Звенигородського районного суду було скасоване та у позові відмовлено в зв'язку з тим, що [PERSON] не реалізувала свого права на спадкування і спадщину після смерті [PERSON] не прийняла. Крім того, позивач зверталась до суду із вимогами про встановлення спадкового майна за заповітом, що належало за життя спадкодавцю, однак їй було відмовлено в зв'язку з відсутністю письмової відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії. Оскільки на момент смерті спадкодавця [PERSON] шлюб між нею та відповідачем [PERSON] не було розірвано, і майно, яке оформлене на відповідача, фактично набуте у шлюбі, то частки співвласників [PERSON] та [PERSON] у праві спільної сумісної власності є рівними. В заповіті немає переліку майна спадкодавця і за життя не було виділено його частку, а тому позивач, як спадкоємець, змушена звернутись до суду. До початку розгляду справи по суті [PERSON] подала заяву про уточнення позовних вимог та просила визначити частку померлої [PERSON] в спільній сумісній власності подружжя, оскільки все спільне майно, набуте в шлюбі, зареєстроване на ім'я відповідача. В судовому засіданні позивач [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні. Пояснив, що дійсно з 1971 року до моменту смерті спадкодавця [PERSON] перебував з нею у шлюбі. За час шлюбу вони побудували житловий будинок та купили автомобіль Москвич, який він продав вже після смерті дружини. Разом з тим вважає, що майно, яке позивач просить визнати спадковим, належить йому відповідно до правовстановлюючих документів. Померла [PERSON] була введена в оману [PERSON] та склала заповіт на неї, думаючи, що вона її родичка. Коли він дізнався про обман, то звертався до суду із позовом про визнання заповіту недійсним, однак в подальшому відмовився від такого позову. Вказав на те, що позивачу вже було відмовлено неодноразово в задоволенні аналогічних позовних вимог та вона не має права на спадщину. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 14.11.1971 року в Стецівській сільській раді Звенигородського району Черкаської області, актовий запис № 34 (а.с.21). Під час шлюбу вони побудували будинок за адресою: [ADDRESS] та придбали автомобіль Москвич М21251 випуску 1989 року, кузов № [NUMBER], номерний знак [NUMBER]. Вказані обставини визнаються відповідачем та підтверджуються технічним паспортом на житловий будинок садибного типу (а.с. 25-29), технічним паспортом на автомобіль (а.с. 31-33), згідно яких це майно зареєстроване на ім'я відповідача [PERSON] Згідно свідоцтва про смерть від 01.10.2009 року, виданого Стецівською сільською радою Звенигородського району Черкаської області, актовий запис № 36, вбачається, що [PERSON] померла [INFO] (а.с.24). Шлюб між [PERSON] та відповідачем [PERSON] до дня її смерті розірвано не було, що не заперечується відповідачем. Відповідно до заповіту від 18.03.2006 року, посвідченого секретарем Стецівської сільської ради Звенигородського району Черкаської області [PERSON] заповіла все своє майно і взагалі все, що на день смерті буде їй належати, [PERSON] (а.с.23). Вказаний заповіт не змінений і не відмінений, не визнаний судом недійсним, а тому є чинним на час розгляду справи. З витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № витягу 23282377 від 29.03.2010 року вбачається, що [PERSON] вчасно звернулася до нотаріуса із заявою про сприйняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с.30). 22.01.2013 року приватний нотаріус [PERSON] повідомила [PERSON] про те, що вона як спадкоємець, має право звернутися до суду із заявою про визначення частки померлої [PERSON] в спільному майні подружжя, яке зареєстроване на ім'я чоловіка померлої - [PERSON] (а.с.18). Згідно постанови нотаріуса від 05.10.2013 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на нерухоме майно, оскільки на ім'я спадкодавця відсутній правовстановлюючий документ (а.с.19). Таким чином, позивач [PERSON], яка є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] і вчасно звернулась із заявою про прийняття спадщини, не може оформити спадкові права через відсутність правовстановлюючих документів на ім'я спадкодавця. Згідно ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Аналогічні норми містить і Цивільний кодекс України. Так, відповідно ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Згідно ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. В судовому засіданні встановлено, що житловий будинок з надвірними спорудами по [ADDRESS], що складається з житлового будинку А, веранди а, ганку а1, сараю Б, літньої кухні б, льоху б1, вбиральні б2, гаража В., огорожі №1, брами №2, колодязя №3, та автомобіль Москвич 21251, випуску 1989 року, кузов № [NUMBER], номерний знак [NUMBER], були набуті подружжям [PERSON] (спадкодавець) та [PERSON] (відповідач) під час шлюбу та є їх спільною сумісною власністю. Їхні частки в спільному сумісному майні є рівними, однак за життя не виділялись. Відповідно до ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у справі спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Таким чином, спадкодавець [PERSON] мала право заповідати свою частку до виділення її в натурі, а спадкоємець [PERSON] має право звернутись до суду із позовом про визначення частки померлої в спільному сумісному майні подружжя для отримання свідоцтва про право на спадщину та такий позов підлягає до задоволення. Посилання відповідача на те, що позивачу було неодноразово відмовлено в задоволенні аналогічних позовів суд не приймає до уваги, оскільки згідно рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 23.12.2011 року позов [PERSON] до [PERSON] про визначення належності ? частини майна за померлою у спільному майні подружжя задоволено та визнано, що померлій [PERSON] належало ? частина майна, яке входило до складу спільного сумісного майна подружжя. Рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 01.08.2012 року це рішення було скасовано та в задоволенні позовних вимог відмовлено в зв'язку з тим, що [PERSON] не прийняла спадщину після смерті [PERSON] (а.с. 11), однак судом встановлено, що позивач вчасно звернулась до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Також, рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 03.12.2012 року, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду від 29.04.2013 року, позов [PERSON] до [PERSON] про встановлення спадкового майна за заповітом, що належало за життя спадкодавцю відмовлено в зв'язку з відсутністю підтверджуючих документів, що нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину (а.с.15). Разом з тим, позивач надала суду постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, яка підтверджує право позивача на звернення до суду із таким позовом. Крім того, предметом даного позову є визначення частки померлого спадкодавця у праві спільної сумісної власності, що не було предметом розгляду в суді під час попередніх звернень [PERSON] з позовами до [PERSON] Враховуючи викладене, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає до задоволення повністю. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] необхідно стягнути понесені нею судові витрати по оплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі ст.ст. 60, 70 СК України, ст. ст. 357, 368, 1233, 1236, 1241, 1261, 1268, 1270 ЦК України та

Outcome: approved