Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до Ленінського районного суду м.Дніпропетровська з позовом до [PERSON], [PERSON] яка діє в інтересах неповнолітнього [PERSON], треті особи: Друга дніпропетровська державна нотаріальна контора, орган опіки та піклування Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову, згідно уточнень, зазначила, що у вересні 2001 року її мати-[PERSON] вирішила продати свою власну квартиру за адресою: [ADDRESS]. За отримані від продажу кошти вона мала намір придбати дві однокімнатні квартири в м.Дніпропетровську. 07 вересня 2001 року, оглянувши квартиру [ADDRESS], віддала [PERSON] завдаток в сумі 4 082 грн., що еквівалентно 756 доларів США, що підтверджується розпискою. При підписанні даної розписки були присутні свідки [PERSON] та [PERSON] На період продажу,спірна квартира не була приватизована, тому укласти нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу було неможливо. Після підписання розписки, між [PERSON] та [PERSON], була досягнута домовленість, згідно якої мати взяла на себе зобов*язання приватизувати квартиру, а також всі витрати, пов*язані з приватизацією зазначеної квартири. 25.09.2001 року [PERSON] дала доручення, посвідчене приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим номер 6113 на її ім.*я-[PERSON]. Згідно доручення [PERSON] уповноважила її бути представником при приватизації житла та розпорядження ним в подальшому. Про існування нотаріально посвідченої довіреності дізналась тільки після смерті матері-[PERSON]. Дану довіреність разом з усіма документами знайшла в квартирі [ADDRESS] , де з 2001 року по день смерті проживала мати. Згідно розписок 25.09.2001 року мати [PERSON] передала [PERSON] другу частину оговореної суми за квартиру. Згідно розписки, яку підписала [PERSON], вона отримала 5 972 грн., що еквівалентно 1 206 доларів США. 07.10.2001 року мати та [PERSON] уклали домашню угоду, якою [PERSON] передала, а [PERSON] купила квартиру за обумовлену суму, що дорівнює 1 956 доларів США, що еквівалентно 10 562 грн. При цьому мати передала [PERSON] залишок суми за придбану квартиру у сумі 150 доларів США, що еквівалентно 810 грн. Отримавши документи, ключі мати відразу зайнялась ремонтом в квартирі і через декілька місяців переїхала жити. На момент продажу квартири, [PERSON] разом із своїм сином в ній не проживали. Квартира знаходилась в дуже паганому стані, були зняті батареї обігріву, обрізані труби, квартира не була придатна для проживання. [PERSON] померла [INFO]. Після її смерті спадкоємцями вважаються: її син [PERSON] та її мати [PERSON]. Ніхто із зазначених осіб не звернувся до матері з проханням виїхати з квартири в якій вона проживала з листопада 2001 року, сплачувала комунальні платежі, встановлювала лічильники на воду, газ, у зв*язку з тим, що вона є приватною власністю [PERSON] [INFO] померла мати [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина, що складається з зазначеної квартири, придбаної матір*ю по домашній угоді. Спадкоємцем першої чергі за законом є вона- дочка померлої. Звернувшись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері, повідомили, що прийняти таку заяву можливо тільки тоді, коли квартира, придбана по домашній угоді, буде зареєстрована на ім*я матері. На підставі викладеного просить визнати дійсною домашню угоду купівлі-продажу квартири за адресою: [ADDRESS], укладену 07 жовтня 2001 року між продавцем [PERSON] та покупцем [PERSON], встановити факт належності матері [PERSON], яка померла [INFO] квартири за адресою: [ADDRESS] та визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на квартиру за адресою: [ADDRESS] після смерті матері-[PERSON]., померлої [INFO]. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, в судових дебатах участі не приймала. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON], яка діє в інтересах неповнолітнього [PERSON], позовні вимоги не визнала та просила відмовити. Представник відповідача [PERSON]-[PERSON] позовні вимоги не визнав та просив відмовити. В судовому засіданні представник третьої особи: органу опіки та піклування Ленінської районн у м.Дніпропетровську ради Лошкарьова В.Ю. позовні вимоги не визнала та просила відмовити. Третя особа: Друга дніпропетровська державна нотаріальна контора-письмово просили розглядати справу у відсутності їхнього представника. Третя особа: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON]-письмово просила розглядати справу у її відсутності. Суд, вислухавши пояснення учасників судового процесу, свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні позивачка [PERSON] є донькою [PERSON], померлої [INFO]. Дана обставина встановлена рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 07.12.2010 року за позовом [PERSON] до виконкому Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради, третя особа-Друга дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання додаткового терміну для подачі заяви про прийняття спадщини. Відповідно до спадкової справи, яка відкрита після смерті [PERSON] Другою дніпропетровською державною нотаріальною конторою, [PERSON] з заявою про прийняття спадщини після смерті матері звернулась 02.02.2011 року, тобто після спливу 6-ти місячного строку передбаченого ч.1. ст.1269 ЦК України. Зазначеним рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 07.12.2010 року позовні вимоги [PERSON] було задоволено та визначено додатковий тримісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини за законом після смерті матері [PERSON], померлої [INFO]. Відповідно до спадкової справи, свідоцтво про право на спадщину або постанова про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], в матеріалах спадкової справи відсутні. Відповідно до заяви про прийняття спадщини від 02.02.2011 року, [PERSON] зазначає, що на день смерті матері залишилось спадкове майно, яке складається з: квартири [ADDRESS]. Вищезгадане майно вона приймає та просить видати свідоцтво про право на спадщину. Із наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що 07.09.2001 року [PERSON] було підписано розписку, відповідно до якої вона отримала від [PERSON] завдаток у розмірі 4 082 грн. за квартиру яку вона продає за адресою: [ADDRESS]. Дана розписка була написана в присутності свідків [PERSON] та [PERSON], які були допитані в судовому засіданні в якості свідків та які підтвердили дані обставини/а.с.18/. Відповідно до розписки від 24.09.2001 року /а.с.19/ [PERSON] отримала завдаток від [PERSON] у розмірі 5 972 грн, що еквівалентно 1 106 доларів США за квартиру яку вона продає за адресою: [ADDRESS]. Цього ж дня, 24.09.2001 року, [PERSON] передала [PERSON] додатково завдаток у розмірі 1 106 доларів США, відповідно до розписки /а.с.17/ у присутності свідків [PERSON] та [PERSON] 25.09.2001 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] було посвідчено доручення яким [PERSON], яка діє за себе та як законний представник неповнолітнього [PERSON] уповноважила [PERSON] бути представником в бюро приватизації житла з питання приватизації квартири [ADDRESS], в МБТІ м.Дніпропетровська з питання реєстрації та одержання довідки-характеристики для продажу належної їм квартири, а також продати за ціну і на умовах за її розсудом належну їм квартиру [ADDRESS] /а.с.20/. Доручення видано строком на три роки і дійсне до 25.09.2004 року. 01.10.2001 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено домашню угоду купівлі-продажу квартири [ADDRESS] в присутності свідків: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Відповідно до договору, [PERSON] зобов*язалась знятися з реєстраційного обліку за адресою зазначеної квартири та оформити усі документи на квартиру нотаріально. Як встановлено, станом на 01.10.2001 року , квартира [ADDRESS] приватизованою не була, тобто на праві власності продавцю [PERSON] та її малолітньому сину не належала у зв*язку з чим і не могла бути об*єктом купівлі-продажу. Свідоцтво про право власності на житло видано 02.10.2001 року ОАО ДМЗ ім..Петровського відповідно до якого квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] /а.с.5/. В матеріалах справи /а.с.15/ мається витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно КП «ДМБТІ» від 15.09.2004 року, відповідно до якого заявниками є: [PERSON] та [PERSON] Витяг отримано для продажу квартири [ADDRESS] в цілому. Рішенням виконавчого комітету Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради за №517 від 27.04.2007 року було надано дозвіл [PERSON] на продаж частини квартири [ADDRESS], яка належить малолітньому [PERSON], [INFO] /а.с.16/. [INFO] [PERSON] померла /а.с.125 зв./. Відповідно до спадкової справи, відкритої Другою дніпропетровською державною нотаріальною конторою /а.с.124-141/ після смерті [PERSON] ніхто із спадкоємців з заявами про прийняття спадщини не звертався. Звернулись лише із відповідними заявами АКІБ «УкрСиббанк» та ПАТ КБ «Приватбанк». Відповідно до ч.4 ст.1268 ЦК України /в редакції 2004 року/ неповнолітній син [PERSON]-[PERSON] вважається таким, що прийняв спадщину після смерті матері. Відповідно до довідки КЖЄП «Центральний» від 28.04.2014 року /а.с.66/ [PERSON] проживала в квартирі [ADDRESS] без реєстрації з 2001 по 2009 рік. Дана обставина також підтверджується характеристикою, виданою КЖЄП «Центральний» №152 від 07.05.2014 року /а.с.64/ та актом від 28.04.2014 року /а.с.65/. За час проживання в спірній квартирі [PERSON] проводила оплату комунальних платежів /а.с.26-28,69-105/. Тобто, в судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 01.10.2001 року уклали домашню угоду купівлі-продажу зазначеної квартири. [PERSON] надала нотаріально посвідчене доручення на ім*я позивачки з відповідними повноваженнями та звільнила квартиру. [PERSON] вселилась в спірну квартиру та постійно в ній проживала з 2001 року по 2009 рік. Нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу квартири так і не був укладений, не зважаючи на наявність довіреності. Відповідно до ст..227 ЦК України /в редакції 1963 року/ договір купівлі-продажу житлового будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне за собою недійсність договору. Згідно ч.1 ст.47 ЦК України/в редакції 1963 року/ нотаріальне посвідчення угоди обов*язкове лише у випадках, передбачених законом. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими ч.2 ст.48 ЦК України. Якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, яка повинна бути нотаріально посвідчена, а інша сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд може за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати її дійсною-ч.2 ст.47 ЦК України /в редакції 1963 року/. Але, в даному випадку, з боку позивача [PERSON] не надано жодного доказу в підтвердження того, що [PERSON] ухилялась від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу квартири. У зв*язку із зазначеним не підлягають задоволенню позовні вимоги позивача в частині визнання дійсною домашньої угоди купівлі-продажу квартири. Також з зазначених підстав не підлягають задоволенню і позовні вимоги в частині встановлення факту належності [PERSON] квартири [ADDRESS]. Відповідно до ст..1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов*язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Оскільки на час смерті [PERSON] спірна квартира не належала померлій на праві власності, то не може бути і предметом спадкування, у зв*язку з чим не підлягають також задоволенню позовні вимоги в частині визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за зконом. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають в повному обсязі.

Outcome: dismissed