Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з КП «Тролейбусне депо № 2» на її користь матеріальну шкоду в розмірі витрачених на лікування грошових коштів в розмірі 9247,86 грн., моральну шкоду в розмірі 20000,00 грн., витрати на правову допомогу в сумі 2000,00 грн., відшкодувати судові витрати. В обґрунтування заявлених вимог посилалась на те, що 13.10.2014 на тролейбусній зупинці «вул. Кірова» в м. Харкові при виході неї з тролейбуса водій раптово зачинив двері, притиснувши її ліву ноги, тролейбус почав рухатись, вона впала, втратила свідомість та отримала тілесні ушкодження. Лише через 50 м водій зупинився, відкрив двері, чим звільнив її ногу. На місце пригоди приїхали працівники швидкої медичної допомоги, які забрали її до лікарні та після первинного огляду виписали з рекомендацією про амбулаторне лікування у хірурга за місцем мешкання. Однак другого дня стан здоровя позивачки значно погіршився, вона була вимушена проходити тривале лікування у різних медичних закладах, витрачала кошти на придбання ліків. Позивач вважає, що водієм тролейбусу, який є працівником КП «Тролейбусне депо № 2», грубо порушені норми діючого законодавства щодо перевезення пасажирів, а тому вона має право на отримання компенсації завданої їй шкоди. При цьому протиправні дії з боку працівника відповідача завдала їй фізичних та моральних страждань, через тілесні ушкодження вона до теперішнього часу вимушена постійно лікуватися, що призвело до втрати життєво необхідних стосунків, вона втратила душевний спокій, постійно перебуває у роздратованому стані, не має засобів для забезпечення належного рівня життя своїм рідним. Для придбання ліків позивач була вимушена отримати споживчий кредит у банківській установі, неодноразово позичала грошові кошти у своїх знайомих, а тому вважає заявлений нею розмір моральної шкоди обґрунтованим та справедливим. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] [PERSON] підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі, просив позов задовольнити. Представник відповідача КП «Тролейбусне депо № 2» - [PERSON] у судовому засіданні заперечувала проти заявлених позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що до теперішнього часу не можливо встановити особу водія, який можу бути причетний до події, що сталась із позивачем. На підприємстві було проведено службове розслідування, відібрані пояснення усіх водій та кондукторів, які здійснювали перевезення пасажирів на вказаній позивачем ділянці маршруту 13.10.2014, однак факту спричинення тілесних ушкоджень позивачці не було встановлено. Крім того посилалась на те, що наявні в матеріалах справи докази свідчать про відсутність будь-яких доказів на підтвердження слів позивача щодо факту спричинення тілесних ушкоджень з вини водія КП «Тролейбусне депо № 2», а також спричинення моральної шкоди та обґрунтування заявленого розміру, а тому просила відмовити в задоволенні вимог в повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, допитавши свідка [PERSON], вивчивши матеріали справи, повно і всебічно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, доходить наступного. 13.10.2014 [PERSON] була доставлена каретою швидкої медичної допомоги до КЗОЗ «Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім.. проф.. [PERSON]» до кабінету травмапункту приймального відділення з діагнозом забій, садна правого стегна, за даними обстеження нейрохірургом черепно-мозкової травми не виявлено, за даними огляду хірургом даних торакоабдомінальної травми не виявлено; алкотест 2,67 %; підстав для проходження стаціонарного лікування із даним діагнозом не було. За даними КЗОЗ «Центр екстреної медичної допомоги та медичних катастроф» 13.10.2014 о 20-24 год. За адресою: м. Харків, пр.. Гагаріна, тролейбусна зупинка «Кірова», до [PERSON] виїжджала бригада екстреної медичної допомоги № 305 на чолі з лікарем [PERSON] Допитана у судовому засіданні в якості свідка лікар [PERSON] повідомила, що по приїзді на місце події вона побачила жінку, яка повідомила, що її протяг тролейбус, при цьому сильно сварилась і від неї тхнуло алкоголем, саму пригоду вона не бачила, у жінки була рана на стегні, однак після такої травми не було потрібно додаткового лікування. 20.10.2014 КЗОЗ Харківське обласне бюро судово-медичної експертизи надано висновок фахівця, відповідно до якого у [PERSON] у звязку із отриманою травмою, яка сталась з її слів 13.10.2014, мали місце садна на обличчі, в області правого та лівого ліктьових суглобів, велике садно в області правого стегна, по ступіню тяжкості легкі тілесні ушкодження За фактом звернення [PERSON] до КЗОЗ «Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім.. проф.. [PERSON]» Червонозаводським РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області було проведено перевірку, за результатами якої встановити свідків та очевидців, які б могли обєктивно пояснити обставини отримання тілесних ушкоджень [PERSON] 13.10.2014 не надалось можливим, про що складено висновок від 06.12.2014. Представником відповідача суду надано результати службового розслідування за фактом спричинення тілесних ушкоджень позивачу, пояснення водіїв та кондукторів, які у вказаний позивачем час перебували на маршрутів, однак ці докази суд оцінює критично. В той же час з повідомлення КП «Тролейбусне депо № 2» на адресу Червонозаводського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області було надано інформацію про те, що на тролейбусах відповідної марки конструктивно виключена можливість руху з незачиненою до кінця однією або всіма дверима салону, рух тролейбуса блокується в разі, коли на панелі приладів у кабіні водія горить контрольна лампа. Позивачем надані суду численні виписки з історій хвороб на підтвердження лікування з 21 жовтня 2014 року, при цьому відсутні будь-які підстави вважати, що хвороби, від яких страждала позивачка, спричинені саме внаслідок пригоди, яка сталась із нею 13.10.2014 при виході з тролейбуса. Багато х хвороб, вказаних у медичних довідках, мають хронічний характер, розвиваються повільно і розвиваються за умови відсутності належного лікування. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статті 10, 60 Цивільно-процесуального кодексу України передбачають, що сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказом можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] необґрунтовані належними та допустимими доказати, а тому задоволенню не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed