Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулась до суду з даним позовом посилаючись на те, що 23 вересня 1995 року вона уклала шлюб з [PERSON] , який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Куликівського районного управління юстиції Чернігівської області. 04 березня 2019 року шлюб між ними було розірвано. Угоди про поділ спільного майна при розірванні шлюбу вони не досягли. \~ \~ \~ \~За час шлюбу вони придбали квартиру в [ADDRESS] , яка була зареєстрована на відповідача згідно з договором купівлі - продажу квартири від 07.04.2004 року. З часу придбання квартири і дотепер вона постійно проживає у даній квартирі, зробила у ній капітальний ремонт, придбала меблі, сантехніку, а також сплачує комунальні послуги. Нормою ч. 3 ст. 368 ЦК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Посилаючись на ст. ст. 60, 69, 70, 71 СК України, просить суд в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за нею, [PERSON] , право власності на 1/2 частину квартири за адресою: [ADDRESS] , а іншу 1/2 частину зазначеної квартири залишити у власності [PERSON] . В судове засідання сторони не з`явились, надавши письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивачка свої позовні вимоги підтримала, відповідач визнав позов у повному обсязі. Позовна заява надійшла до суду 31 жовтня 2019 року. Головуючий суддя своєю ухвалою від 19 листопада 2019 року прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у даній справі, судове засідання призначене на 12 грудня 2019 року. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази у справі суд дійшов виноску про наявність достатніх підстав для задоволення позову. Згідно з рішенням Куликівського районного суду від 04.03.2019 року [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 23.09.1995 року по 04 квітня 2019 року (а.с. 6-8). 07 квітня 2004 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу квартири, яка знаходиться в [ADDRESS] , продаж вчинено за 15 000 гривень. Договір посвідчений державним нотаріусом Куликівської районної держаної нотаріальної контори, номер у реєстрі 757 (а.с. 16). Державна реєстрація права власності за [PERSON] здійснена 08.04.2004, що підтверджено витягом з Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с. 9). Таким чином, спірна квартира дійсно була придбана позивачем та відповідачем у період шлюбу, її придбання за спільні кошти подружжя відповідачем не заперечується. Статтею\~60\~Сімейного кодексу України передбачено, що\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).\~Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.\~ При цьому не має значення за ким зареєстровано таке майно, оскільки спільна сумісна власність розповсюджується на майно і у тому випадку, коли право власності на нього\~ зареєстровано лише за одним з подружжя. Відповідно до п. 23\~Постанови\~пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», \~вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання.\~Спільною сумісною\~ власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч.3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. При поділі майна подружжя, яке належить їм на праві спільної сумісної власності вважається, що частки майна чоловіка та дружини є рівними, якщо інше не визначене шлюбним договором або домовленістю між ними, що передбачено ч.1 ст. 70 СК України. Оскільки жоден з подружжя не вчинив дій, спрямованих на поділ майна в натурі, або на отримання грошової компенсації вартості своєї частики у спільному майні, питання про можливість поділу квартири в натурі перед судом не ставилось, суд вважає за можливе визнати ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у спільній частковій власності [PERSON] та [PERSON] . Таким чином, квартира [ADDRESS] , придбана 07 квітня 2004 року на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу на ім`я відповідача, дійсно є спільною сумісною власністю колишнього подружжя [PERSON] та [PERSON] та підлягає поділу між ними в рівних частках без виділення в натурі. На підставі викладеного,

Outcome: approved