Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-07 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до Вікнянської сільської ради, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Позовні вимоги позивачка мотивувала тим, що жителька с. Вікно [PERSON] при житті, 20.10.1986, вчинила заповіт, за яким заповіла їй все своє майно; заповіт посвідчений секретарем виконкому Вікнянської сільської ради. [PERSON] померла [INFO] . Внаслідок її смерті відкрилась спадщина. До складу спадщини входить земельний пай та житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . За вказаним домогосподарством числиться земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,25 га. З метою реалізації своїх спадкових прав позивачка звернулася до Городенківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом. Витягом зі Спадкового реєстру № 12407606 від 10.01.2008 стверджено, що державним нотаріусом заведена спадкова справа № 1144 і їй видано свідоцтво про право на спадщину на земельний пай. 15.05.2019 державний нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , оскільки відсутні правовстановлюючі документи, які підтверджують право власності спадкодавця на спадковий житловий будинок, хоча відповідно до п. 4.15 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів. Згідно ст..ст. 1268,1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину та незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно технічного паспорта будівництво житлового будинку здійснено в 1922 р., його вартість становить 69144 грн. Сторони, їх представники, - в судове засідання не з`явилися. В поданій до суду заяві позивачка зазначила, що просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Вікнянська сільська рада подала заяву про розгляд справи в відсутності її представника, позов визнає. Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності позивача. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, дійшов наступного. За заповітом, посвідченим 20 жовтня 1986 р. секретарем виконкому Вікнянської сільської ради, зареєстрованим під № 31, [PERSON] , жителька с. Вікно Городенківського району, все належне їй майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, - заповіла внучці [PERSON] . Копією Витягу № 12407557 зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), виданого 10.01.2008 Городенківською районною державною нотаріальною конторою стверджено, що заповіт [PERSON] , вчинений 20 жовтня 1986 р., зареєстрований у спадковому реєстрі за № 42207213. Спадкоємець [PERSON] при одруженні змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 08.12.2005. Про те, що мати [PERSON] - [PERSON] є дочкою [PERSON] свідчать копії свідоцтв про народження: серії [NUMBER] , виданого 26.05.1981, серії [NUMBER] , виданого 13.12.1962 та копія свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого 21.02.1994. [PERSON] померла [INFO] у віці 87 років в м. Коломия, актовий запис за № 408 від 18.07.2007 в Книзі реєстрації смертей, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 18.07.2007 відділом реєстрації актів цивільного стану м. Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Ч.1 ст.1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1273 ЦК спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, визначено ч.2 ст.1220 ЦК України. Із копії спадкової справи № 1144/2008, наданої суду Городенківською районною державною нотаріальною конторою вбачається, що спадкоємець за заповітом позивачка [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , так як вона 29.12.2007 подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини за заповітом. Копією Витягу № 12407606 про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданого 10.01.2008 Городенківською районною державною нотаріальною конторою підтверджується, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи № 43758924 (номер у нотаріуса 1144), спадкодавець - [PERSON] , дата смерті: [INFO] . Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. 17 грудня 2008 р. [PERSON] державним нотаріусом видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстроване в реєстрі за № 1144 на право на земельну частку пай в КСП «птахофабрика Городенківська» в с. Вікно, що належало померлій [PERSON] . До складу спадщини [PERSON] входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Постановою державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори № 714/02-31 від 15 травня 2019 р. позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті спадкодавця [PERSON] , померлої [INFO] , на житловий будинок по [ADDRESS] з посиланням на те, що спадкоємець не надала документ, який посвідчував би право власності спадкодавця на вищезгаданий житловий будинок, оскільки право власності за життя не було зареєстроване. Випискою з інвентаризаційних матеріалів ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» № 8943 від 09.04.2019 стверджується, що згідно архівних даних ОКП «Коломийське МБТІ» право власності на житловий будинок та господарські будівлі по [ADDRESS] станом на 31.12.2012 не зареєстровано. Довідкою № 986 від 03.06.2019 Вікнянської сільської ради стверджено, що житловий будинок по [ADDRESS] відносився до суспільної групи - колгоспний двір, станом на 15.04.1991 в цьому житловому будинку проживала голова домогосподарства [PERSON] . Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. До часу набрання чинності Цивільним кодексом України (2003) та Законом України від 01.07.2004 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» виникнення права власності на збудоване нерухоме майно не залежало від державної реєстрації такого права. Згідно п. 3.1. Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 24.06.2011 № 91, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 житлових будинків, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації права власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. З копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями і спорудами [ADDRESS] , виготовленого 05.05.2019 встановлено, що житловий будинок та господарські будівлі збудовані в 1922 р., їх ринкова вартість 69144 грн. Про те, що зазначений житловий будинок з надвірними спорудами знаходиться на земельній ділянці орієнтовною площею 0,08 га, стверджується довідкою № 987, виданою 16.05.2019 виконавчим комітетом Вікнянської сільської ради. Про реєстрацію будинку по [ADDRESS] у виконкомі місцевої ради свідчить довідка Вікнянської сільської ради № 986 від 03.06.2019. Відповідно до ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, - визначено ст. 392 ЦПК України. Через відсутність правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності спадкодавця на спадковий житловий будинок, позивачка не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на нерухоме майно. Статтею 328 Цивільного кодексу України визначено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачкою права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] судом не встановлено, позов визнається відповідачем - Вікнянською сільською радою, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог. На підставі ст.ст. 5, 182, 316, 317, 325, 328, 1216, 1217, 1220-1223, 1233, 1268-1270, 1296-1297 ЦК України,

Outcome: approved