Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до Вишгородського районного суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, вказавши, що перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Від шлюбу у них народився син - [PERSON] , [INFO] . Однак, сімейне життя у них з відповідачем не склалося і рішенням Печерського районного суду м. Києва від 19.08.2011 року шлюб між ними були розірвано. Дитина проживає з позивачем і перебуває на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги, не бере участі у їх вихованні та утриманні, чим ставить її в скрутне становище. Відповідач є дієздатним, на утриманні інших неповнолітніх дітей не має. Так як, відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання сина, звернулася до суду та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви та до її повноліття. Допустити негайне виконання рішення суду. Судові витрати в дохід держави стягнути з відповідача. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з викладених у позовній заяві підстав. Відповідач у судовому засіданні не заперечував щодо заявлених позовних вимог, вказав, що матеріальну допомогу сину надавав. Крім того, зазначив, що на даний час офіційно не працевлаштований про що надав суду довідку про доходи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 12 жовтня 2005 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 644 (а.с. 14). Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, згідно якого батьками дитини зазначено - [PERSON] та [PERSON] (а.с. 12). Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 19.08.2011 року, яке набрало законної сили, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ч. 1, 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Відповідач у судовому засіданні, зазначив, що не заперечує проти позовних вимог. У зв`язку із тим, що відповідач є дієздатним, на утриманні інших неповнолітніх дітей не має, добровільно матеріальну допомогу не надає, у судовому засіданні погодився з розміром аліментів, суд вважає, що з нього можуть бути стягнути аліменти на користь позивача на утримання сина у розмірі ј частини з усіх видів заробітку, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви та до досягнення дитиною повноліття. Також з відповідача, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, на користь держави підлягають стягненню судові витрати у розмірі 768, 40 гривень. Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved