Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-04 00:00:00

[PERSON] звернулась в Шевченківський районний суд м. Чернівці з позовом до [PERSON] про визначення часток співвласників земельної ділянки розміром 0,63 га, кадастровий номер 7310136300:20:003:1539, за адресою [ADDRESS] , що належить на праві спільної сумісної власності. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що після смерті сестри, [PERSON] , яка померла [INFO] , будучи спадкоємцем другої черги за законом прийняла спадщину, подавши заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса. Інші спадкоємці другої черги та спадкоємці першої черги за законом відсутні. Вказує, що звернулась до приватного нотаріусу з заявою про видачу на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно. Зазначає, що до складу спадкового майна також входить частина земельної ділянкирозміром 0,63 га, кадастровий номер 7310136300:20:003:1539, що розташована за адресою [ADDRESS] . Посилається на те, що постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 31.10.2019 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки під [ADDRESS] , оскільки неможливо встановити частку померлої [PERSON] у майні, яке є спільною сумісною власністю. Вказує, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 27.03.2014 р. зазначена земельна ділянка належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] . Зазначає, що оскільки один із співвласників земельної ділянки помер, то в позасудовому порядку відсутня можливість визначити частки співвласників, що є перешкодою для оформлення спадкових прав. Просить визнати, що частки співвласників [PERSON] та [PERSON] , померлої [INFO] , є рівними та складають по 1/2 ідеальної частки вказаної земельної ділянки. Ухвалою суду від 10 грудня 2019 року у даній справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 16 січня 2020 року витребувано у приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Давньої Олени Іванівни копію спадкової справи після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою суду від 14 лютого 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, позов визнає повністю. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до вимог ч. 3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У відповідності до вимог ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову з підстав, передбачених ст.206 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області 17 січня 2019 року, серії [NUMBER] (а.с.43). Встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 27.03.2014 року земельна ділянка площею 0,63 га, кадастровий номер 7310136300:20:003:1539, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована за адресою [ADDRESS] , належить на праві спільної сумісної власності померлій [PERSON] та відповідачу [PERSON] (а.с.58). Статті 1216, 1217 ЦК України, визначають, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст.ст. 1258, 1261, 1262 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Як вбачається з матеріалів спадкової справи за життя [PERSON] склала заповіт на ім`я [PERSON] (а.с.48). Відповідно до наявної в матеріалах спадкової справи заяви від 30.09.2019 року [PERSON] у встановленому законом порядку від прийняття спадщини, що залишилась після смерті спадкодавця та була їй заповідана відмовилась (а.с.66). Тому після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за законом. Згідно матеріалів спадкової справи перша черга спадкоємців за законом після смерті [PERSON] відсутня. Спадкоємцями другої черги за законом є позивач та [PERSON] , які являються рідними сестрами померлої. Встановлено, що [PERSON] від прийняття спадщини, яка залишилася після смерті її сестри - [PERSON] , відмовилась, що підтверджується наявною в матеріалах спадкової справи заявою від 30.09.2019 року (а.с.63). Відповідно ч.1 ст.1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців. Позивач [PERSON] у встановленому законом порядку прийняла спадщину, що підтверджується поданою нею до нотаріальної контори заявою про прийняття спадщини від 10.06.2019 року (а.с.40). Згідно витягу про реєстрації у спадковому реєстрі № 56473117 від 10.06.2019 до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис, тип реєстрації: реєстрація спадкової справи № 64305948, спадкодавець: [PERSON] (а.с.47) Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. На виконання вимоги даної статті позивач звернулася до приватного нотаріуса із відповідною заявою від 31.10.2019 року (а.с.71). Проте як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 31.10.2019 року №125/02-31 їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки під номером [ADDRESS] , у зв`язку з неможливістю встановити частку померлої [PERSON] у майні, яке є спільною сумісною власністю (а.с.89). Відповідно до ч.1 ст.355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Згідно ч.1 ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. У відповідності до вимог ч.ч.1,2 ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що частки [PERSON] та померлої [PERSON] у праві спільної сумісної власності є рівними, та складають по 1/2 ідеальній частці земельної ділянки площею 0,63 га, кадастровий номер 7310136300:20:003:1539, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої за адресою [ADDRESS] , а визначення часток співвласників вказаної земельної ділянки є необхідним позивачу для реалізації її спадкових прав. За вищенаведених обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та їх слід задовольнити.

Outcome: approved