Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до Лисичанського міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій зазначила, що вона з відповідачем у справі перебуває у шлюбі, зареєстрованому 20 серпня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 350. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Подружні стосунки з відповідачем були припинені. На примирення не згодна та переконана, що подальше подружнє життя та збереження шлюбу неможливе. Спору про поділ майна, що є спільною власністю подружжя, не має. Дитина залишається жити з позивачем. Просила розірвати шлюб, зареєстрований 20 серпня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 350 між позивачем та [PERSON] та стягнути судовий збір з відповідача. Позивач [PERSON] до суду не з`явилась, про день, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, надала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, справу просила розглядати за її відсутності. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, надав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнав, просив справу розглядати за його відсутності. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У зв`язку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] , виданим 20 серпня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції Луганської області, [PERSON] та [PERSON] , 20 [INFO] у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області, зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 350. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] . Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 14 березня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області, [PERSON] народився [INFO] , про що зроблено відповідний запис № 188. Батьком записаний [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] . З позовної заяви вбачається, що фактичні взаємовідносини подружжя припинені, сторони мешкають окремо, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, сторони не бажають примиритися. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем Приймаючи до уваги відсутність згоди позивача на примирення, а також визнання позову відповідачем, що не суперечить законодавству і не порушує права та інтереси інших осіб, суд вважає, що причини, що спонукають його наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення. За таких обставин суд вважає, що наявні підстави для задоволення позову про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією № 39 від 10 червня 2019 року про сплату судового збору в сумі 768,40 грн. Приймаючи до уваги вимоги ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved