Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом в якому просить скасувати арешт з квартири, яка розташована на адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначила, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину їй належить 73/100 частин квартири [ADDRESS] . У 2021 році їй стало відомо, що на квартиру накладений арешт державною виконавчою службою. Звернувшись до відділу виконавчої служби вона з`ясувала, що у відділі не перебувають відкриті або закінчені виконавчі провадження відносно [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] . Відносно неї також відсутні відомості про виконавчі провадження. У той час, коли був накладений арешт відповідачкою [PERSON] до неї був пред`явлений позов до Комінтернівського районного суду м. Харкова про стягнення 5770 грн., які вона виплатила ще у 2001 році. Для зняття арешту вона вимушена звернутись до суду з відповідним позовом. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16.08.2021 року відкрито провадження у справі. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, надала заяву в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] надала заяву, якої позовні вимоги визнала в повному обсязі. Просила розглядати справу за її відсутності. Треті особи [PERSON] та [PERSON] надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, проти позовних вимог не заперечували. Третя особа Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України в судове засідання не з`явився, за невідомих суду причин. Про день та час розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч.2 ст. 30 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини. Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. Статтею 391 ЦК України передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна об`єкта нерухомого майна за № 268961056 від 04.08.2021 року, підтверджено, знаходження кв. [ADDRESS] під арештом. 73/100 частин квартири [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі свідоцтва по право на спадщину за заповітом, виданому Сьомою Харківською державною нотаріальною конторою 03.07.1996 року. Вказане свідоцтво зареєстроване у КП «ХМ БТІ» 26.01.2009 року. З листа Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 28 квітня 2021 р. № 46025, вбачається, що за даними ЄДРВП та АСВП станом на 28 квітня 2021 року відсутні виконавчі провадження стосовно [PERSON] . Відповідно до п. 9.9. Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 № 2274/5, строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих за зберігання, становить 3 роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 рік. Перевіркою інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру власності на нерухоме майно встановлено, що за об`єктом: [ADDRESS] наявний запис про арешт 5619144 з вказівкою підстави (постанова б/н, 31.07.2001 Відділ державної виконавчої служби) власником якого є [PERSON] . Підстави для зняття арешту визначені ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» відсутні. Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-26цс13 від 15 травня 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7ЦПК України є обов`язковою для суду. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Згідно із ч. 2 ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Відповідно до ч.ч. 1,2,3 ст.60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяжень) накладеного на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого вона позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved