Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до Новоайдарського районного суду з даним позовом до [PERSON] міської ради про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 04.01.2016 року помер її брат [PERSON]. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, а саме: 1/2 частка квартири, що розташована за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, м. Щастя, вул. Каштанова (колишня назва - Леніна)[ADDRESS], яка належала померлому на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Луганськ від 31 січня 2008 року № 2-7372/2007. Заповіту [PERSON] не залишив, тому спадкування належного йому майна має відбуватися за законом. Спадкоємцем другої черги за законом є позивач, як сестра спадкодавця. Інші спадкоємці відсутні. Позивач звернулась до нотаріуса з метою оформлення своїх прав на спадщину брата, але своєю постановою від 15.06.2016р., нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину, посилаючись на те, що право власності на спадкову квартиру не було зареєстровано. Позивач не має можливості розпоряджатися спадковим майном, у звязку з чим вимушена звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності на спадкове майно, за захистом своїх прав. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву, у якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] міської ради [PERSON], у судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки вони обґрунтовані і підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами. Судом встановлено факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що 04.01.2016 року помер брат позивачки [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 9). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, а саме: 1/2 частка квартири, що розташована за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, м. Щастя, вул. Каштанова (колишня назва - Леніна)[ADDRESS], яка належала померлому на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Луганськ від 31 січня 2008 року № 2-7372/2007 (а.с. 11-12) та підтверджується копією технічного паспорта (а.с. 13-14). Заповіту [PERSON] не залишив, тому спадкування належного йому майна має відбуватися за законом. Спадкоємцем другої черги за законом є позивач, як сестра спадкодавця. Інші спадкоємці відсутні. Факт того, що [PERSON] [INFO], є рідною сестрою [PERSON], який помер 04.01.2016 року, підтверджується копією свідоцтва про народження позивачки серії І-ДВ № 497713 (а.с. 8), копією свідоцтва про народження померлого [PERSON] серії І-ЕД № 570496 (а.с. 10), копією свідоцтва про укладення шлюбу серії ІV-ЕТ № 312691, що підтверджує факт зміни прізвища позивачки з «Базлова» на «Белебнева» (а.с. 7). Позивач звернулась до нотаріуса з метою оформлення своїх прав на спадщину брата, але своєю постановою від 15.06.2016р., нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину, посилаючись на те, що право власності на спадкову квартиру не було зареєстровано (а.с. 17). Позивач не має можливості розпоряджатися спадковим майном, у звязку з чим вимушена звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності на спадкове майно, за захистом своїх прав. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку може застосовуватись, як спосіб захисту, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, відповідно до Постанови Пленуму ВСУ Про судову практику у справах про спадкування. Стаття 16 ЦК України також передбачає такий спосіб захисту права особи, як визнання права. Таким чином, судовим розглядом встановлено, що факти, викладені позивачем в позовній заяві в обґрунтування позовних вимог, підтверджені письмовими доказами, сумніву у їх достовірності суд не має, визнання права власності на спадкове майно не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб, у зв'язку з чим, позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання за [PERSON] права власності на спадкове майно в судовому порядку. Представник відповідача проти задоволення позовних вимог не заперечував. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. На підставі ст. ст. 16, 328, 392, 1220, 1221, 1262, 1268, 1296 ЦК України,

Outcome: approved