Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 12 січня 1996 року Студенокською сільською радою Ізюмського району Харківської області, актовий запис № 02. Від подружніх стосунків мають повнолітніх дітей. Посилається на те, що сім'я розпалась більше року, через подружню зраду відповідача. Відповідач має іншу сім'ю в якій вже народилась дитина. Примирення вважає неможливим. Просить шлюб розірвати, залишивши їй шлюбне прізвище [PERSON] та стягнути з відповідача витрати пов'язані зі сплатою судового збору. В судове засідання позивач та її представник - адвокат Стрельцова Т.О. не з»явились, надали заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з»явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав, просив шлюб розірвати. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що 12 січня 1996 року Студенокською сільською радою Ізюмського району Харківської області, зареєстровано шлюб між сторонами у справі, актовий запис № 02. (а.с.9) Сторони спільно не проживають більше року, припинили подружні відносини, ведення спільного господарства, позивач бажає розірвання шлюбу. У відповідності до статті 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги припинення сімейних стосунків та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Позивач вказує суду, що сумісне подружнє життя не склалося, причиною стала подружня зрада відповідача, в якого є інша сім'я та народилась дитина. Сім»я розпалась остаточно і існує тільки формально. Примирення вважає неможливим. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення. З урахуванням інтересів позивача суд задовольняє позовну заяву. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивач побажала залишити шлюбне прізвище [PERSON]. Відповідно до частини 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Однією з умов здійснення такої компенсації є документальне підтвердження того, що сторона, на користь якої ухвалено рішення, дійсно понесла ці судові витрати. Судовий збір в сумі 551,20 грн. суд стягує з відповідача на рахунок позивача.

Outcome: approved