Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до ДП Житлосервіс» ДП ДАК «Хліб України» «Одеський КХП», треті особи: ДП ДАК «Хліб України» «Одеський КХП», [PERSON], у якій з урахуванням уточнень просить визнати за нею право власності на нежитлове приміщення підвалу площею 225,7 кв.м, що розташоване за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог [PERSON] посилається на те, що їй належить на праві власності квартира [ADDRESS]. Для запобігання подальшому руйнуванню житлового будинку, співвласницею якого вона являється, масштабної реконструкції потребує нежитлове приміщення підвалу будівлі під літ. А1 будинку [ADDRESS]. Вказаний підвал є допоміжним приміщенням, оскільки в ньому розміщенні будинкові комунікації, які забезпечують експлуатацію будинку, він використовується для обслуговування мешканців будинку. У зв'язку із цим вона звернулась до ДП «Житлосервіс» ДП ДАК Хліб України» «Одеський КХП» та [PERSON] з приводу здійсння спільних дій щодо реконструкції приміщення підвалу з метою запобігання руйнації будинку. Проте, [PERSON] надав їй з приводу цього письмову відповідь, якою повідомив, що в нього відсутня можливість прийняти участь у такій реконструкції та він не заперечує проти проведення реконструкції мною, у зв'язку із чим він відмовляється від спільної сумісної власності на дане приміщення підвалу. ДП «Житлосервіс» ДП ДАК Хліб України» «Одеський КХП» в свою чергу її звернення взагалі проігнорувало, чим фактично відмовилось від тягаря утримання даного майна, та, як наслідок, - від самого майна. За таких обставин, позивачка вважає, що нею було набуто право власності на спірне майно. ДП Житлосервіс» ДП ДАК «Хліб України» «Одеський КХП» звернулось до суду із зустрічною позовною заявою до [PERSON], у якому просить визнати за ним право власності на нежитлове приміщення підвалу площею 225,7 кв.м, що розташоване за адресою: [ADDRESS] та право власності на нежитлове приміщення першого, другого та третього поверхів площею 855,5 кв.м, що розташоване за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог за зустрічним позовом ДП Житлосервіс» ДП ДАК «Хліб України» «Одеський КХП» посилається на те, що дані нежитлові приміщення належать йому на праві власності, оскільки вони були у 2002 році внесені до статутного фонду підприємства. Особи, які беруть участь у справі та їх представники у судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи сповіщені належним чином, звернулись до суду із заявами про розгляд справи за їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі необхідно постановити із задоволенням первісного позову [PERSON] та частковим задоволенням зустрічного позову ДП Житлосервіс» ДП ДАК «Хліб України» «Одеський КХП» з огляду на наступне. Судом встановлено, що Постановою Кабінету Міністрів України № 1000 від 22.08.1996р. «Про створення акціонерної компанії «Хліб України» було створено ДАК «Хліб України», яка є правонаступником прав та обов'язків Головного управління по хлібопродуктах та Головного управління комбікормової промисловості Міністерства сільського господарства та продовольства України. Згідно додатку № 1 до зазначеної постанови, яким був визначений перелік підприємств, які підлягали перетворенню у відкриті акціонерні товариства, 100% акцій яких залишаються у загальнодержавній власності і передаються до статутного фонду ДАК «Хліб України», до цього переліку увійшли Одеський комбінат хлібопродуктів з усім своїм майном. У червні 2001р. на засіданні правління ДАК «Хліб України» було прийнято рішення про надання дозволу на створення Дочірнього підприємства «Житлосервіс» дочірнього підприємства ДАК «Хліб України» «Одеський КХП». Відповідно до Акту прийому-передачі цілісного майнового комплексу від ДП ДАК «Хліб України» «Одеський комбінат хлібопродуктів» (комбінат) до ДП «Житлосервіс» ДП ДАК «Хліб України» «Одеський комбінат хлібопродуктів» (підприємство), станом на 01.02.2002р. комбінат передав, а підприємство прийняло основні фонди як внесок до статутного фонду, для формування цілісного майнового комплексу, зокрема, житловий будинок по вул. Жуковського, 15 у м. Одесі. Зазначений Акт складений на підставі Наказу директора ДП ДАК «Хліб України» «Одеський комбінат хлібопродуктів» № 115 від 17.09.2001р., на виконання рішення правління ДАК «Хліб України». Крім того, 01.10.2001р. був складений Акт № 08 приймання-передачі відомчого житлового фонду, а саме: житлового будинку по вул. Жуковського, 15 . Згідно Статуту ДП «Житлосервіс», в редакції 2004р., засновником підприємства є ДП ДАК «Хліб України» «Одеський комбінат хлібопродуктів». Підприємство створено з метою забезпечення збереження житлового фонду, належного його використання і подальшого його благоустрою, сприяння високому рівню обслуговування громадян, забезпечення непреривної роботи інженерного устаткування жилих будинків і приміщень. Відповідно до розділу 4 Статуту підприємство є створеним на базі майна засновника, майно підприємства становлять основні фонди та оборотні кошти, інші цінності , вартість яких відображається в самостійному балансі підприємства. Статутний фонд формується шляхом внесення засновником майна на суму 6706805 грн. 33 коп., зокрема, житлового будинку по вул. Жуковського, 15. [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 23 квітня 2003 року, посвідченого Стукаленко Л.С., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі під № 1976, належить на праві власності квартира [ADDRESS]. Право власності на підставі даного договору зареєстровано Одеським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості 4 липня 2003 року у кн. 479пр на стор. 92 під № 613. Крім того, [PERSON] на підставі договору дарування від 11 липня 2003 року, посвідченого Іллічовою Н.А., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі під № 9457, належать на праві власності 210/1000 квартири [ADDRESS]. Право власності на підставі даного договору зареєстровано Одеським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості 15 жовтня 2003 року у кн. 479пр на стор. 93 під № 613. Будинок [ADDRESS] перебуває у аварійному стані. Так, у 1997 році була проведена стяжка будинку металевими підпорами. Проте, на теперішній час стан будинку погіршується, що виражається у тому, що на будинку з'являються нові тріщини, відбувається обвалення стель на верхніх поверхах, перекошення дверних та віконних отворів. Будинок обліковується на балансі ДП «Житлосервіс» ДП ДАК Хліб України» «Одеський КХП». Жодні ремонтні роботи у будинку не проводяться. Для запобігання подальшому руйнуванню житлового будинку, співвласницею якого я являюсь, масштабної реконструкції потребує нежитлове приміщення підвалу будівлі під літ. А1 будинку [ADDRESS]. Позивачка за первісним позовом звернулась до ДП «Житлосервіс» ДП ДАК Хліб України» «Одеський КХП» та [PERSON] з приводу здійсння спільних дій щодо реконструкції приміщення підвалу з метою запобігання руйнації будинку. Проте, [PERSON] надав їй з приводу цього письмову відповідь, якою повідомив, що в нього відсутня можливість прийняти участь у такій реконструкції та він не заперечує проти проведення реконструкції мною, у зв'язку із чим він відмовляється від спільної сумісної власності на дане приміщення підвалу. ДП «Житлосервіс» ДП ДАК Хліб України» «Одеський КХП» в свою чергу її звернення взагалі проігнорувало Дані обставини підтверджуються сторонами по справі, з огляду на що в силу ст. 61 ЦПК України вважаться встановленими. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 115 ЦК України, абз. 2 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про господарські товариства», господарське товариство є власником майна, переданого йому учасниками товариства у власність як вклад до статутного (складеного) капіталу. При цьому Цивільний кодекс УРСР 1963 р., який був чинним станом на 01.02.2002р., не пов'язував виникнення права власності на нерухоме майно від факту його державної реєстрації. Момент виникнення права власності за ЦК УРСР 1963 р. пов'язувався відповідно до ст. 128 цього кодексу із моментом передання такого майна. За таких обставин, суд першої інстанції дійшов до висновку, що право власності на приміщення будинку [ADDRESS] виникло у ДП «Житлосервіс» ДП ДАК «Хліб України» «Одеський комбінат хлібопродуктів» виникло 01.02.2002р. із переданням цих приміщень до статутного фонду підприємства. Суд також приймає до уваги той факт, що згідно Статуту ДАК «Хліб України», затвердженого Постановою КМУ від 14.03.01 №240 (зі змінами, внесеними Постановою КМУ від 02.07.07р. №887), ДАК «Хліб України» є відкритим акціонерним товариством, органи управління якого створені згідно Закону України «Про господарські товариства». Зазначеними органами управління приймаються рішення щодо майна ДАК «Хліб України» та його дочірніх підприємств згідно розподілу повноважень, визначених у статутах ДАК «Хліб України» та відповідних дочірніх підприємств. Тобто, розпорядження майном ДП «Одеський КХП» не належить до повноважень Фонду державного майна України та його регіональних відділень. Дана обставина підтверджується листом регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській області вих. № 11-14-04566 від 15 серпня 2008 року. Крім того, ДП «Житлосервіс» ДП ДАК «Хліб України» «Одеський КХП» є окремою юридичною особою, з огляду на що майно ДП «Житлосервіс» ДП ДАК «Хліб України» «Одеський КХП» є єдиною особою, повноважною на розпорядження майном будинку [ADDRESS]. З таких обставин, суд доходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ДП Житлосервіс» ДП ДАК «Хліб України» «Одеський КХП» за зустрічним позовом у частині, що стосується нежитлового приміщення першого, другого та третього поверхів площею 855,5 кв.м, що розташоване за адресою: [ADDRESS]. При цьому, згідно ст. 1 Закону України про «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - це приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку (сходові клітини, вестибюлі, перехідні шлюзи, позаквартирні коридори, колясочні, кладові, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші технічні приміщення). Допоміжні приміщення, відповідно до ч. 2 ст. 10 Закону «Про приватизацію державного житлового фонду» стають об'єктами права спільної власності співвласників багатоквартирного будинку, тобто їх спільним майном одночасно з приватизацією громадянами квартир, що засвідчується єдиним документом - свідоцтвом про право власності на квартиру. Відповідно до п. 1 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України № 14-рп/2011 від 9 листопада 2011 року, в аспекті конституційного звернення положення пункту 2 статті 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19 червня 1992 року № 2482-XII зі змінами необхідно розуміти так, що власники квартир дво- або багатоквартирних житлових будинків та житлових приміщень у гуртожитку, незалежно від підстав набуття права власності на такі квартири, житлові приміщення, є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою. Отже допоміжне для будинку № 15 по вул. Жуковського в м. Одесі підвальне приміщення загальною площею 225,7 кв. м були спільною власністю власників всіх приміщень зазначеного будинку. Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України, власність зобов'язує. Згідно ст. 322 ЦК України, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 346 ЦК України, право власності припиняється у разі, зокрема, відмови власника від права власності. Згідно ч. 1 ст. 347 ЦК України, особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. При цьому у відповідності до ч.ч. 2, 3 цієї статті, у разі відмови від права власності на майно, права на яке не підлягають державній реєстрації, право власності на нього припиняється з моменту вчинення дії, яка свідчить про таку відмову. У разі відмови від права власності на майно, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на нього припиняється з моменту внесення за заявою власника відповідного запису до державного реєстру. Одночасно з цим, відповідно до п. 1.1 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України № 4-рп/2004 від 2 березня 2004 року, Підтвердження права власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення додаткових дій. Таким чином, право спільної сумісної власності на допоміжні приміщення не потребує державної реєстрації. За таких обставин, припиняється воно внаслідок відмови з моменту вчинення дії, яка свідчить про таку відмову. Крім того, у відповідності до абз. 3 п. 96 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 868 від 17 жовтня 2013 року, під час проведення державної реєстрації припинення права власності на об'єкт нерухомого майна у зв'язку з його знищенням або у зв'язку з відмовою від права власності за відсутності державної реєстрації права власності на такий об'єкт у Державному реєстрі прав державний реєстратор відкриває розділ зазначеного Реєстру, переносить до нього відомості про таке право власності, наявні відомості з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек та/або Державного реєстру обтяжень рухомого майна, після чого на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію припинення права власності вносить запис про припинення такого права власності та інших речових прав чи обтяжень, перенесених до відкритого розділу Державного реєстру прав. У зв'язку із тим, що право власності на спірне майно не було зареєстроване у жодному з наведених реєстрів, державна реєстрація припинення цього права власності на теперішній час є неможливою. У даному випадку воля [PERSON] на відмову від права спільної сумісної власності на спірні приміщення виражена прямо та у письмовій формі, а воля ДП «Житлосервіс» ДП ДАК Хліб України» «Одеський КХП» на таку відмову - внаслідок вчинення відповідних дій, а саме відмови від виконання обов'язку співвласника щодо утримання майна. За таких обставин, у зв'язку із відмовою інших співвласників від права спільної сумісної власності на спірні приміщення, позивачка за первісним позовом залишилась єдиним власником спірного приміщення підвалу площею 225,7 кв.м. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи те, що сторони не визнають права власності одне одного на спірне майно, суд доходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог за первісним позовом та обґрунтованість позовних вимог за зустрічним позовом, що не стосуються спірного підвалу.

Outcome: partial