Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-31 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до Городнянської міської ради Чернігівської області та просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з побутовими та господарськими спорудами по [ADDRESS], зазначені у технічному паспорті на житловий будинок під літерами : «А-1» - житловий будинок, загальною площею 58,3 кв.м., в т.ч. житловою площею 25,4 кв.м., «а-1» - пригребиця, погріб з люком, «Б-1» - сарай, «б-1» - сарай, «В-1» - сарай, «Г-1» - сарай, «г-1» - сарай, 1. ворота з хвірткою, 2. огорожа, після смерті її батька [PERSON], який помер [INFO]. Ухвалою судді від 06 березня 2018 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, про дату, час та місце судового розгляду справи остання повідомлялась належним чином, 12.03.2018 року надала до суду письмову заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити ( а.с.43 ). Згідно положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Представник відповідача - Городнянської міської ради Чернігівської області в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином. Міський голова Городнянської міської ради Чернігівської області Богдан А.І. надав до суду письмову заяву від 12.03.2018 року за вих. № 03-22/185 з проханням розглянути справу без участі представника міської ради, проти позову [PERSON] не заперечують ( а.с. 44 ). Треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Городнянська районна державна адміністрація Чернігівської області та Городнянська районна державна нотаріальна контора Чернігівської області, про дату, час та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином, представники третіх осіб в судове засідання не з'явилися, про причини неявки представників суд не повідомлено, від третіх осіб до суду не надійшло письмових пояснень щодо позову. Неявка в судове засідання представників третіх осіб відповідно до положень ст. 223 ЦПК України не є перешкодою для розгляду справи ( а.с. 65-66 ). Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. Відповідно до вимог частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до положень частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Позов обґрунтовується тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON], який фактично прийняв спадщину своєї дружини - матері позивача [PERSON], яка померла [INFO]. Після смерті батька позивача відкрилась спадщина за законом на все належне йому майно, в тому числі на житловий будинок з побутовими та господарськими спорудами по [ADDRESS]. 17 листопада 2017 року позивачем була подана заява до Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області про прийняття спадщини. Позивач є єдиним спадкоємцем за законом першої черги. У січні 2018 року позивач звернулась до нотаріуса з приводу оформлення спадщини. Під час огляду представлених документів було встановлено, що відповідно до інформаційної довідки Городнянського БТІ спадковий будинок було побудовано в 1965 році, процент готовності житла 100 %, право власності на будинок не зареєстровано. Згідно довідки Хрипівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області станом на 15 квітня 1991 року суспільна група до якої відноситься житловий будинок - «колгоспний двір». Члени колгоспного двору [PERSON] та [PERSON] не втратили право на частку в його майні. Відсутність правовстановлюючого документа на будинок є перепоною для оформлення позивачем спадкових прав на цей будинок у нотаріуса. Викладене спонукало позивача звернутись до суду з даним позовом. Суд, дослідивши усі наявні матеріали справи, встановивши наявність обставин, якими обґрунтовуються вимоги, визначившись щодо правовідносин, зумовлених встановленими фактами, а також щодо правових норм, якими врегульовані ці правовідносини, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Дослідженням свідоцтва про смерть серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] померла [INFO] у віці 79 років у селі Хрипівка, Городнянського району, Чернігівської області ( а.с. 10 ). Після її смерті відкрилась спадщина за законом на все належне їй майно. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народилась [INFO] в с. Хрипівка, Городнянського району, Чернігівської області та її батьками значаться : [PERSON], [PERSON] ( а.с. 8 ). Отже, позивач є спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON]. Після смерті [PERSON] - її дочка [PERSON], як спадкоємець за законом, 27.07.2012 року звернулась до приватного нотаріуса Городнянського районного нотаріального округу Сови В.Ф. з відповідною заявою про прийняття спадщини померлої. 27.02.2012 року була заведена спадкова справа № 69/2012 до майна [PERSON], яка померла [INFO]. Крім позивача, спадкоємцем за законом першої черги є чоловік спадкодавця [PERSON], якій відмовився від своєї частки у спадщині на користь позивача шляхом подачі нотаріусу відповідної заяви. Спадкоємцю [PERSON] вже були видані свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку та на грошові вклади ( а.с. 76-85 ). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] у віці 80 років у с. Хрипівка, Городнянського району, Чернігівської області ( а.с. 9 ). Після його смерті відкрилась спадщина за законом на все належне йому майно. Після смерті [PERSON] - його дочка [PERSON], як спадкоємець за законом, 17.11.2017 року звернулась до Городнянської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області з відповідною заявою про прийняття спадщини померлого. 17.11.2017 року була заведена спадкова справа № 143/2017 до майна [PERSON], який помер [INFO]. Інших спадкоємців, передбачених законом, спадкоємців за заповітом та пережившого подружжя спадкодавець не має ( а.с. 47-53 ). У 1965 році на відведеній колгоспом під забудову земельній ділянці було побудовано будинок [ADDRESS]. Дослідженням довідок Хрипівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 01.02.2018 року за вих. № 193 та від 19.04.2018 року за вих. № 446, встановлено, що згідно запису в погосподарській книзі № 3 за 1986-1990 роки, особовий рахунок [NUMBER] по [ADDRESS], станом на 01.07.1990 року постійно були зареєстровані та проживали: [PERSON] - голова колгоспного двору та [PERSON], яким належало по 1/2 частині вказаного домоволодіння. Станом на 15.04.1991 року члени колгоспного двору: [PERSON] та [PERSON] не втратили права на частку в його майні ( а.с. 14, 69 ). Ці дані підтверджуються копією погосподарської книги по Хрипівській сільській раді Городнянського району Чернігівської області ( а.с. 15, 70 ). Статтею 120 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) було передбачено, що колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Крім того, колгоспному дворові належать передані в його власність членами двору їх трудові доходи від участі в громадському господарстві колгоспу або інше передане ними у власність двору майно, а також предмети домашнього вжитку і особистого користування, придбані на спільні кошти. За положеннями ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 6 Постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року N 20, до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність» застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме : а ) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; б ) розмір частки члена двору визначається виходячи із рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. З інформаційної довідки, виготовленої Городнянським РГ БТІ від 07.11.2017 року № 1265, встановлено, що станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] не зареєстровано, будинок побудований в 1965 році, процент готовності житла 100%. Самочинного будівництва та перепланувань не виявлено ( а.с. 16 ). Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна відомості у вказаних реєстрах по будинку [ADDRESS] відсутні ( а.с. 61, 72 ). Суд бере до уваги особливість забудови спірного будинку, який було збудовано в 1965 році в системі колгоспного двору. Зокрема, ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року N 1952-IV передбачає, що права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов : якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини, станом до прийняття 15.04.1991 року Закону України «Про власність», члени колгоспного двору [PERSON] та [PERSON] мали право кожний на 1/2 частину спірного будинку. Підстав вважати домоволодіння, що є предметом позову, самочинно збудованим майном суд не вбачає. Наказ Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 24.04.2015 року № 79, передбачає, що документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 року індивідуальних ( присадибних ) житлових будинків, господарських будівель і споруд є технічний паспорт. З виготовленого експертом Городнянським РГ БТІ технічного паспорта на житловий будинок за адресою : [ADDRESS], встановлено, що відповідно до технічної характеристики будівель та споруд зазначено : «А-1» - житловий будинок, загальною площею 58,3 кв.м., в т.ч. житловою площею 25,4 кв.м., «а-1» пригребиця, погріб з люком, «Б-1» - сарай, «б-1» - сарай, «В-1» - сарай, «Г-1» - сарай, «г-1» - сарай, 1 - ворота з хвірткою, 2 - огорожа ( а.с. 17-18 ). Ці дані підтверджуються матеріалами інвентаризаційної справи № 264, наданої Городнянським РГ БТІ. Враховуючи, що за життя спадкодавці [PERSON] та [PERSON] не зареєструвала своє право власності на належні частки нерухомого майна, це унеможливлює реалізацію позивачем своїх спадкових прав через нотаріальну контору.Підсумовуючи викладене, суд дійшов об'єктивного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Враховуючи наведене,

Outcome: approved