Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить визнати недійсним договір дарування житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS], укладений 15.08.2011 року між нею та [PERSON] В підтвердження позову вказала, що їй на праві приватної власності належав житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS]. У липні 2008 року вона уклала з ПАТ «УкрСиббанк» договір про надання споживчого кредиту № 11367588000 та договір застави транспортного засобу. В зв'язку погіршенням матеріального стану утворилась значна заборгованість, В зв'язку з чим ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до суду з відповідним позовом про стягнення заборгованості по кредитному договору. 10 квітня 2013 року Балаклійским районним судом Харківської області винесено рішення про стягнення з неї 32183 доларів США заборгованості по кредиту, 50540 гривень 75 копійок пені, а також 3349 гривень 53 копійки судових витрат. Після винесення зазначеного рішення представники банку попередили, що в рахунок погашення боргу за кредитом вони накладуть арешт на будинок. В результаті чого вона вирішила здійснити відчуження належного їй будинку своєму синові [PERSON], який запевнив її, що після погашення боргу за кредитом договір дарування буде розірвано. 16.08.2011 року між нею та її сином [PERSON] було укладено договір дарування будинку за адресою: [ADDRESS], посвідчений приватним нотаріусом Дергачівського нотаріального округу [PERSON] Правочин по даруванню синові будинку було здійснено добровільно, без наявності насильства, обману чи помилки. На теперішній час вона постійно мешкає у зазначеному будинку зі своїми двома малолітніми дітьми, повністю оплачує комунальні платежі. ЇЇ син [PERSON] тривалий час у цьому будинку не мешкає, розірвати договір дарування у добровільному порядку категорично відмовляється. В судовому засіданні [PERSON] вимоги своєї позовної заяви підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував та пояснив, що за договором дарування укладеного 15.08.2011 року між ним та [PERSON] йому дійсно належить житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS]. В зазначеному будинку проживає його мати [PERSON] з малолітніми дітьми. Перешкод в користуванні житловим приміщенням він їм не чинить. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог, так як іншого житла, крім житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] він не має. Також вказав, що при укладенні договору були дотримані всі передбачені законом вимоги. Суд, заслухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню. Відповідно до договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Дергачівського нотаріального округу Харківської області 15.08.2011 року р.№2657, [PERSON] подарувала [PERSON] будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS]. Згідно з вимогами ст. 717 ЦК України, за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдарованому) безоплатно майно (дарунок) у власність. Ст. 203 ЦК України зазначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. З положень ст. 215 ЦК України вбачається, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ст. 203 ЦК України. Відповідно до вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.ст. 215, 216 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Пред'являючи позов про визнання договору дарування недійсним [PERSON] посилається на недійсність та нікчемність правочину, так як договір дарування вчинявся на певний строк, а відповідач [PERSON] на даний час відмовляється розірвати договір дарування. Обгрунтовуючи необхідність укладення договору дарування [PERSON] посилається також на те, що договір укладався нею тільки з умовою уникнути арешту будинку у зв'язку з рішенням суду про стягнення з неї коштів на користь ПАТ «Укрсиббанк». Між тим, як вбачається з договору дарування він був укладений 15 серпня 2011 року, а рішення суду про стягнення з позивачки суми боргу на користь Банку ухвалено 10 квітня 2013 року, тобто, майже через 2 роки після укладення договору дарування. Будь-яких інших підстав недійсності договору дарування [PERSON] не зазначено. За таких обставинах, суд приходить до висновку, що доводи позивача не є обґрунтованими, у зв'язку з чим знаходить позов таким, що не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed