Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання договорів купівлі-продажу та визнання права власності на житловий будинок із земельною ділянкою, треті особи, які не заявляють самостійних вимог ПАТ КБ «Надра», приватний нотаріус [PERSON]. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та суду пояснила, що 14.02.2008 року нею було укладено договори купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] площею 114,2 кв. м за 420465,00 грн. та земельної ділянки площею 730 кв. м по [ADDRESS] за 46428,00 грн. з відповідачем [PERSON]. За умовами даного договору відповідач зобов'язався здійснити повний розрахунок протягом трьох банківських днів. Відповідно до домовленості сторонами, що зазначена в договорах факт розрахунку повинен підтверджуватися заявою (розпискою) позивача, посвідченою нотаріально. Відповідні заяви про повний розрахунок з нею з боку відповідача були підготовлені, підписані нею та посвідчені нотаріально. Після укладання договору, [PERSON] повідомив їй, що для повного розрахунку за будинок та земельну ділянку він має намір взяти кредит в банку. Взявши договори, відповідач пішов до банку, де взяв грошові кошти в кредит за цільовим призначенням - для придбання зазначених об'єктів нерухомості та оформив договір іпотеки. Отриману суму кредиту відповідач не використав за цільовим призначенням та до теперішнього часу не сплатив їй обумовлену зазначеними договорами купівлі-продажу суму. Таким чином відповідачем не виконано зобов'язання по нотаріально посвідченим договорам купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки від 14.02.2008 року щодо сплати обумовленої суми грошових коштів за придбану нерухомість. Просила суд розірвати договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS], договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 730 кв. м. розташованої по [ADDRESS], скасувати державну реєстрацію за відповідачем права власності на вказаний будинок, скасувати державну реєстрацію договору купівлі-продажу вказаної земельної ділянки та визнати за нею право власності на вказані об'єкти нерухомості. Представник позивача заявлений позов підтримав та просив його задовольнити, розірвавши договори купівлі продажу об'єктів нерухомості з мотивів невиконання відповідачем умов договорів щодо розрахунку. Представник третьої особи ПАТ КБ «Надра»суду пояснив, що 14.02.2008 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договори купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] площею 114,2 кв. м за 420465,00 грн. та земельної ділянки площею 730 кв. м по [ADDRESS] за 46428,00 грн. 14.02.2008 року між ПАТ КБ «Надра»та [PERSON] було укладено кредитний договір № 804/6/02/2008/840к/2912 на суму 132340,00 доларів США, який мав цільове призначення, а саме придбання у власність нерухомого майна (житлового будинку та земельної ділянки), що розташоване за адресою: [ADDRESS]. 14.02.2008 року між ПАТ КБ «Надра»та [PERSON] в якості забезпечення зобов'язань за вказаним кредитним договором, було укладено договір іпотеки № 804/6/02/2008/840к/2912, де предметом виступив житловий будинок та земельна ділянка, що знаходиться за вищевказаною адресою. В задоволенні позовних вимог просив відмовити. Третя особа - приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] просила у своїй заяві справу розглядати без її участі, при розгляді справи покладається на рішення суду. Допитана в судовому засіданні як свідок [PERSON] пояснила, що після укладання договорів купівлі-продажу, які вона підписала разом з заявами про розрахунок за будинок та земельну ділянку, [PERSON] сказав їй, що допоможе оформити договір іпотеки та пообіцяв придбати їй автобус для пасажирських перевезень. Взявши договори, відповідач пішов до банку та оформив договір іпотеки. Проте після вчинення даної дії, він зник, на телефонні дзвінки не відповідав. Через певний час, в рахунок погашення частини боргу, [PERSON] надав їй автобус. У 2010 році власник автобусу відкликав свою довіреність, а тому автобус необхідно було повернути. Вчиненими діями відповідач ввів її в оману та до теперішнього часу не виконав зобов'язань щодо сплати грошових коштів за договорами купівлі-продажу об'єктів нерухомості. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ст.224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи, проти чого позивач та його представник, треті особи не заперечували. Заслухавши пояснення позивача та його представника, третіх осіб, свідка, суд приходить до наступних висновків. Згідно ст. 15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних сімейних, трудових відносин. За правилами ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Судом встановлено, що 14.02.2008 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договори купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] площею 114,2 кв. м за 420465,00 грн. та земельної ділянки площею 730 кв. м по [ADDRESS] за 46428,00 грн. Відповідно до п. 3 Договору купівлі-продажу житлового будинку та п. 2.1 Договору купівлі-продажу земельної ділянки факт повного розрахунку за цими Договорами підтверджується особистою заявою продавця (позивача), справжність якого засвідчується нотаріально, що є невід'ємною частиною Договорів. На виконання умов договору 14.02.2008 року [PERSON] звернулись до нотаріуса із заявами, в яких зазначено, що відповідач в повному обсязі розрахувався із позивачем за придбані житловий будинок та земельну ділянку, розрахунок здійснювався готівкою, при цьому [PERSON] отримано 420465,00 грн. в рахунок вартості житлового будинку та 46428,00 грн. в рахунок вартості земельної ділянки, будь-яких матеріальних претензій, які б стосувались розрахунків за продані житловий будинок та земельну ділянку [PERSON] до [PERSON] не має. Нотаріус [PERSON] засвідчила справжність підпису та дієздатність особи [PERSON], заяви зареєстровані в реєстрі за №№ 219 та 220. За договором купівлі-продажу, відповідно до ст. 655 ЦК України, продавець передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність покупця, а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього обумовлену договором грошову суму. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Суд критично ставиться до посилання позивача в позовній заяві та той факт, що наявність в неї оригіналів заяв про повний розрахунок підтверджує невиконання відповідачем зобов'язань за договорами купівлі-продажу щодо повного розрахунку, оскільки договори купівлі-продажу підлягають державній реєстрації; в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] договір купівлі-продажу житлового будинку зареєстрував в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 14.02.2008 року та провів державну реєстрацію договору купівлі-продажу земельної ділянки. Відповідно до ч. 1 ст. 210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. В контексті ч. 1 ст. ст. 210 ЦК України суд вважає, що між сторонами відбулося повне виконання умов договору щодо передачі у власність об'єктів нерухомості відповідачу та повного розрахунку з його боку за дані об'єкти. Посилання позивача на те, що договори купівлі-продажу були укладені під впливом обману з боку відповідача не знайшли свого підтвердження, оскільки це було предметом розгляду цивільної справи № 2121/1509/2012 в Цюрупинському районному суді Херсонської області, рішення по якій скасовано 18.04.2013 року апеляційним судом Херсонської області з ухваленням нового рішення, яким у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON], треті особи: ПАТ КБ «Надра», приватний нотаріус [PERSON], про визнання договорів купівлі-продажу недійсними - відмовлено. Спираючись на викладене, в судовому засіданні не знайшов підтвердження факт істотного порушення договору другою стороною - [PERSON], так як його повний розрахунок за придбані об'єкти нерухомості перед позивачем підтверджується нотаріально посвідченими заявами [PERSON] Крім того, договори купівлі-продажу були укладені 14.02.2008 року, а позивач звернувся до суду з позовом про їх розірвання 08.07.2013 року, тобто після спливу строку, передбаченого ст. 257 ЦК України. Таким чином, на підставі наведеного, суд приходить до висновку, що позивачем не надано достатньо належних та допустимих доказів щодо невиконання відповідачем умов договорів, а відтак в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Outcome: dismissed