Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, відповідно до останньої редакції якого просить суд: визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] року [PERSON] на 1/8 частку земельної ділянки площею 0,0551 га, кадастровий номер [NUMBER], розташованої за адресою: [ADDRESS], цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, яка належала спадкодавцю [PERSON] на праві спільної власності (інші співвласники: [PERSON], [PERSON], [PERSON]) згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Київською міською радою 11 серпня 1999 року на підставі рішення Київської міської ради від 07 липня 1998 року за № 65, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 88-2-00297 від 11 серпня 1999 року. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що вона є спадкоємицею першої черги за своєю матір'ю - [PERSON], яка померла [INFO] року, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть. Окрім позивача, спадкоємцем першої черги є її рідний брат - відповідач [PERSON], інших спадкоємців першої черги немає. За життя спадкодавиця [PERSON] заповіту не складала, тому спадкування за нею відбувається за законом. Після смерті спадкодавиці [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить наступне майно: - 1/5 частини житлового будинку з відповідною частиною будівель і споруд, що знаходиться у [ADDRESS], яка належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом; - частина земельної ділянки площею 0,0551 га, кадастровий номер [NUMBER], яка розташована за адресою: [ADDRESS], цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, яка належала [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Київською міською радою 11 серпня 1999 року на підставі рішення Київської міської ради від 07 липня 1998 року за № 65. Згідно вказаного вище Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Київською міською радою 11 серпня 1999 року на підставі рішення Київської міської ради від 07 липня 1998 року за № 65, співвласниками даної земельної ділянки окрім спадкодавиці [PERSON] є позивач [PERSON], відповідач [PERSON], та його донька [PERSON] Вказаним Державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER] не був визначений розмір часток співвласників у праві власності на досліджувану земельну ділянку, тобто станом на даний момент вона перебуває в спільній сумісній власності усіх співвласників. З метою прийняття спадщини та належного оформлення своїх спадкових прав в строк визначений чинним законодавством позивач [PERSON] з відповідачем [PERSON] звернулись до Першої київської державної нотаріальної контори із відповідними заявами про прийняття спадщини. 19 вересня 2013 року державним нотаріусом Першої київської державної нотаріальної контори на підставі наших з відповідачем заяв було відкрито спадкову справу № 1117/2013. 18 грудня 2014 року державним нотаріусом Першої київської державної нотаріальної контори Праведник Н.О. позивачу [PERSON] та відповідачу [PERSON] було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом у відповідності до якого були оформлені їх спадкові права на належну померлій [PERSON] 1/5 частину житлового будинку з відповідною частиною будівель і споруд, що знаходиться у [ADDRESS], а саме по 1/10 частині вказаного будинку кожному. Стосовно оформлення спадкових прав на належну спадкодавиці [PERSON] частину земельної ділянки площею 0,0551 га, кадастровий номер [NUMBER], яка розташована за адресою: [ADDRESS], цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель 10 грудня 2014 року державним нотаріусом Першої київської державної нотаріальної контори Праведник Н.О. була винесена Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, яка була вмотивована тим, що у Державному акті на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Київською міською радою 11 серпня 1999 року на підставі рішення Київської міської ради від 07 липня 1998 року за № 65 на вищевказану земельну ділянку не визначені частки співвласників, що згідно зі ст. 68 ЗУ «Про нотаріат» не дає можливості визначити спадкову масу. З огляду на наведене позивач [PERSON] не має можливості оформити своє право на спадкове майно після смерті своєї матері в позасудовому порядку. Відповідачем по справі, [PERSON] було подано зустрічний позов в якому просить суд: визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] року [PERSON], на 1/8 частку земельної ділянки яка закріплена Державним актом на право власності на землю на підставі Державного акту серії [NUMBER], виданого Київською міською радою 11 серпня 1999 року на підставі рішення Київської міської ради від 07 липня 1998 року за № 65. Земельна ділянка передана у приватну власність загальною площею 0,0551 гектара в межах згідно з планом що розташована в [ADDRESS], кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER]. Землю передано для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель у спільну приватну власність з громадянкою [PERSON], громадянином [PERSON], та громадянкою [PERSON]. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 88-2-0097 від 11 серпня 1999 року. Вимоги свого зустрічного позову [PERSON] обгрунтовує тим, що він також, разом із позивачем за первісним позовом [PERSON] є спадкоємцем першої черги за своєю матір'ю - [PERSON], яка померла [INFO] року. За тих самих обставин, що викладені в первісному позові [PERSON], зокрема за умови того, що позивач за зустрічним позовом [PERSON] також не має можливості оформити свої спадкові права на належну спадкодавиці [PERSON] частину земельної ділянки площею 0,0551 га, кадастровий номер [NUMBER], яка розташована за адресою: [ADDRESS], цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, оскільки 17 грудня 2014 року державним нотаріусом Першої київської державної нотаріальної контори Праведник Н.О. була винесена Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, яка була вмотивована тим, що у Державному акті на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Київською міською радою 11 серпня 1999 року на підставі рішення Київської міської ради від 07 липня 1998 року за № 65 на вищевказану земельну ділянку не визначені частки співвласників, що згідно зі ст. 68 ЗУ «Про нотаріат» не дає можливості визначити спадкову масу. В судовому засіданні відповідач (позивач за зустрічним позовом) [PERSON] визнав позовні вимоги останньої редакції позову [PERSON] до нього про визнання права власності на спадкове майно, про що подав суду власноручно підписану заяву. У свою чергу позивач (відповідач за зустрічним позовом) [PERSON] також визнала позовні вимоги зустрічного позову, про що подала суду власноручно підписану заяву. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються первісний та зустрічний позови, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив. [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть. За життя [PERSON] заповіту не складала, тому спадкування за нею відбувається за законом. Спадкоємцями першої черги за померлою [PERSON] є донька - [PERSON] та син - [PERSON], інших спадкоємців першої черги немає, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 1117/2013. Після смерті спадкодавиці [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить наступне майно: - 1/5 частини житлового будинку з відповідною частиною будівель і споруд, що знаходиться у [ADDRESS], яка належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом; - частина земельної ділянки площею 0,0551 га, кадастровий номер [NUMBER], яка розташована за адресою: [ADDRESS], цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, яка належала [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Київською міською радою 11 серпня 1999 року на підставі рішення Київської міської ради від 07 липня 1998 року за № 65. Згідно вказаного вище Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Київською міською радою 11 серпня 1999 року на підставі рішення Київської міської ради від 07 липня 1998 року за № 65, співвласниками даної земельної ділянки окрім спадкодавиці [PERSON] є [PERSON], [PERSON], [PERSON] Вказаним Державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER] не був визначений розмір часток співвласників у праві власності на досліджувану земельну ділянку, тобто станом на даний момент вона перебуває в спільній сумісній власності усіх співвласників. З метою прийняття спадщини та належного оформлення своїх спадкових прав в строк визначений чинним законодавством, спадкоємці першої черги [PERSON] та [PERSON] звернулись до Першої київської державної нотаріальної контори із відповідними заявами про прийняття спадщини. 19 вересня 2013 року державним нотаріусом Першої київської державної нотаріальної контори на підставі заяв позивача та відповідача було відкрито спадкову справу № 1117/2013. 18 грудня 2014 року державним нотаріусом Першої київської державної нотаріальної контори Праведник Н.О. спадкоємцям першої черги [PERSON] та [PERSON] було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом у відповідності до якого були оформлені їх спадкові права на належну спадкодавиці [PERSON] 1/5 частину житлового будинку з відповідною частиною будівель і споруд, що знаходиться у [ADDRESS], а саме по 1/10 частині вказаного будинку кожному. Стосовно оформлення спадкових прав на належну спадкодавиці [PERSON] частину земельної ділянки площею 0,0551 га, кадастровий номер [NUMBER], яка розташована за адресою: [ADDRESS], цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель 10 грудня 2014 року державним нотаріусом Першої київської державної нотаріальної контори Праведник Н.О. були винесені: -10 грудня 2014 року Постанова про відмову [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії, яка була вмотивована тим, що у Державному акті на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Київською міською радою 11 серпня 1999 року на підставі рішення Київської міської ради від 07 липня 1998 року за № 65 на вищевказану земельну ділянку не визначені частки співвласників, що згідно зі ст. 68 ЗУ «Про нотаріат» не дає можливості визначити спадкову масу; -17 грудня 2014 року Постанова про відмову [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії, яка була вмотивована тим, що у Державному акті на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Київською міською радою 11 серпня 1999 року на підставі рішення Київської міської ради від 07 липня 1998 року за № 65 на вищевказану земельну ділянку не визначені частки співвласників, що згідно зі ст. 68 ЗУ «Про нотаріат» не дає можливості визначити спадкову масу. З огляду на наведені постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій сторони по справі мають обґрунтовані труднощі в позасудовому оформленні своїх спадкових прав. Згідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною першою статті 368 ЦК України визначено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Таким чином, земельна ділянка площею 0,0551 га, кадастровий номер [NUMBER], яка розташована за адресою: [ADDRESS], цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Київською міською радою 11 серпня 1999 року на підставі рішення Київської міської ради від 07 липня 1998 року за № 65 перебуває у спільній сумісній власності чотирьох осіб: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. За змістом частини другої статті 370 ЦК України вбачається, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Положеннями статті 89 ЗК України передбачено, що володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. З огляду на наведені приписи матеріального права розмір частки спадкодавця - [PERSON], яка померла [INFO] року, у праві спільної власності на земельну ділянку площею 0,0551 га, кадастровий номер [NUMBER], яка розташована за адресою: [ADDRESS], цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, складає ? частку. Відповідно до частини першої статті 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Частиною першою статті 1267 ЦК України врегульовано, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Таким чином, виходячи з того, що спадкодавиці [PERSON] на момент її смерті належала ? частка у праві власності на земельну ділянку площею 0,0551 га, кадастровий номер [NUMBER], яка розташована за адресою: [ADDRESS], цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, то у відповідності до наведених норм матеріального права сторони по справі, як спадкоємці першої черги, які прийняли спадщину за законом, мають право на спадкування кожен по 1/8 частці у праві власності на вказану земельну ділянку. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 23 Постанови № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Окрім того, згідно положень статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За таких обставин, суд приходить до висновку, що первісний позов [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, та зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved