Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до Хотівлянської сільської ради Городнянського району Чернігівської області та просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з побутовими та господарськими спорудами по [ADDRESS] зазначені в технічному паспорті на житловий будинок під літерами : А-1 житловий будинок, а-1 веранда, Б-1 сарай, № 1 ворота з хвірткою, В-1 пригребиця, в-погріб, Г-1 сарай, Д-1 сарай, № 2 огорожа. Ухвалою судді від 29 травня 2017 року відкрито провадження у зазначеній справі. У судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені нею позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. Підтвердила обставини, викладені в позовній заяві в обгрунтування заявлених позовних вимог. Представник відповідача - сільський голова Хотівлянської сільської ради Городнянського району Чернігівської області [PERSON] у судовому засіданні пред'явлений позов [PERSON] визнав та не заперечував з приводу його задоволення. Пояснив, що [PERSON] постійно проживала в [ADDRESS], там і померла. Спірне домоволодіння за даними записів в погосподарських книгах мало статус колгоспного двору. Станом на 15.04.1991 року у вказаному будинку проживала лише одна [PERSON], вона була головою домогосподарства і саме їй належало ціле домоволодіння. [PERSON] станом на 15.04.1991 рік вже не проживав за вказаною адресою. Правильною є остання довідка виконкому Хотівлянської сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 19.09.2017 року за вих № 195. Суперечності у попередніх довідках сільської ради виникли через те, що в погосподарські книги сільської ради своєчасно не було внесено відповідні зміни. Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду справи третя особа повідомлялась належним чином. Голова Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області [PERSON] надала до суду письмову заяву від 06.06.2017 року за вих. № 02-16/528 з проханням розглянути справу за позовом [PERSON] без участі їх представника за наявними в матеріалах справи документами, проти позовних вимог [PERSON] третя особа не заперечує ( а.с. 33 ). Треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явились, про дату, час та місце судового розгляду справи треті особи повідомлялись належним чином. 18.08.2017 року та 22.08.2017 року останні надали до суду письмові заяви з проханням розглянути справу без їх участі, позовні вимоги своєї сестри [PERSON] визнають та претензій з приводу визнання за нею права власності на домоволодіння в порядку спадкування за законом не мають ( а.с. 83-86, 90-91 ) Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Городнянська районна державна нотаріальна контора Чернігівської області, про дату, час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином, представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про причини неявки представника суд не повідомлено, від третьої особи до суду не надійшло повідомлення про згоду на участь у справі. Неявка в судове засідання третьої особи від якої не надійшло повідомлення про згоду на участь у справі відповідно до положень ст.ст. 36, 169 ЦПК України не є перешкодою для розгляду справи ( а.с. 42 ). Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. Відповідно до вимог частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Позов обґрунтовується тим, що [INFO] року померла мати позивача [PERSON], яка проживала за адресою : [ADDRESS] На час смерті матері позивач проживала разом з нею. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за законом. До складу спадщини увійшло домоволодіння [ADDRESS] яке належало спадкодавцю, первинна реєстрація на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній. Але у зв'язку з тим, що право власності на спадковий житловий будинок не зареєстровано та правовстановлюючий документ відсутній, позивач не може оформити право власності на спадкове майно в нотаріальному порядку. Враховуючи вищевикладене, [PERSON] змушена звернутись до суду з відповідним позовом. Суд, заслухавши позивача, представника відповідача, дослідивши усі наявні матеріали справи, встановивши наявність обставин, якими обґрунтовуються вимоги, визначившись щодо правовідносин, зумовлених встановленими фактами, а також щодо правових норм, якими врегульовані ці правовідносини, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] року у с. Хотівля Городнянського району Чернігівської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] ( а.с. 11 ). Згідно посвідки про народження серії [NUMBER] [PERSON] народилась [INFO] року, її батьками значаться : [PERSON], [PERSON] ( а.с. 8 ). [PERSON] та [PERSON] одружились 25 липня 1966 року, про що Хотівлянською сільською радою Городнянського району Чернігівської області зроблено відповідний актовий запис № 11, після одруження прізвища подружжя : [PERSON], [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] ( а.с. 10). Отже, позивач є спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON]. Після смерті [PERSON] - її дочка [PERSON], як спадкоємець за законом, 04.07.2011 року звернулась до Городнянської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області з відповідною заявою про прийняття спадщини померлої 04.01.2011 року [PERSON]. 04.07.2011 року була заведена спадкова справа № 149/2011 до майна [PERSON]. Інші спадкоємці за законом першої черги, а саме діти спадкодавця : [PERSON], [PERSON] та [PERSON] до нотаріальної контори про прийняття спадщини померлої матері у встановлений законом строк не зверталися. Відомості про видачу спадкоємцю [PERSON] свідоцтв про право на спадщину у спадковій справі відсутні ( а.с. 50-59 ). Дослідженням довідки виконкому Хотівлянської сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 19.09.2017 року № 195 встановлено, що згідно запису в погосподарській книзі по с. Хотівля за 1991-1995 роки, особовий рахунок [NUMBER], в житловому будинку за адресою : [ADDRESS] постійно була зареєстрована та проживала [PERSON], якій належав цілий будинок з побутовими та господарськими спорудами. Дане домоволодіння мало статус колгоспного двору. Станом на 15.04.1991 року члени колгоспного двору, а саме [PERSON] не втратила право на частку в його майні. Відповідно до земельно-кадастрової книги колгоспу ім. Попудренка, с. Хотівля Городнянського району Чернігівської області було виділено в 1940 році земельну ділянку площею 0,25 га під будівництво будинку та господарських споруд по [ADDRESS] ( а.с. 115 ). Статтею 120 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) було передбачено, що колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Крім того, колгоспному дворові належать передані в його власність членами двору їх трудові доходи від участі в громадському господарстві колгоспу або інше передане ними у власність двору майно, а також предмети домашнього вжитку і особистого користування, придбані на спільні кошти. За положеннями ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 6 Постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року N 20, до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність» застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме : а ) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; б ) розмір частки члена двору визначається виходячи із рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. З інформаційних довідок, виготовлених Городнянським РГ БТІ від 12.05.2017 року № 609 та від 06.07.2017 року № 867, встановлено, що право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] станом на 31.12.2012 року не зареєстровано, будинок побудований в 1947 році, самочинного будівництва, перепланування та переобладнання не виявлено ( а.с. 17, 48 ). Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна відомості у вказаних реєстрах по будинку [ADDRESS] відсутні ( а.с. 43 ). Суд бере до уваги особливість забудови спірного будинку, який було збудовано в 1947 році в системі колгоспного двору. Зокрема, ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року N 1952-IV передбачає, що права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов : якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини, станом до прийняття 15.04.1991 року Закону України «Про власність», член колгоспного двору [PERSON] мала право на спірний будинок в цілому. Підстав вважати домоволодіння, що є предметом позову, самочинно збудованим майном суд не вбачає. Наказ Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 24.04.2015 року № 79, передбачає, що документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 року індивідуальних ( присадибних ) житлових будинків, господарських будівель і споруд є технічний паспорт. З виготовленого Городнянським РГ БТІ технічного паспорта на житловий будинок за адресою : [ADDRESS] встановлено, що відповідно до технічної характеристики будівель та споруд зазначено : А-1 житловий будинок з а-1 верандою загальною площею 60,8 кв.м., в тому числі житловою площею 27,5 кв.м., Б-1 сарай, В-1 пригребиця, в погріб, Г-1 сарай, Д-1 сарай, № 1 ворота з хвірткою, № 2 огорожа ( а.с. 20-22 ). Враховуючи, що за життя спадкодавець [PERSON] не зареєструвала своє право власності на нерухоме майно, це унеможливлює реалізацію позивачем своїх спадкових прав через нотаріальну контору. Підсумовуючи викладене, суд дійшов об'єктивного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON]. Враховуючи наведене,

Outcome: approved