Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання доньки [PERSON], 26.01.2018 року народженця у розмірі 1/4 частини з всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до повноліття дитини, а також кошти на своє утримання у розмірі 1/6 частини від доходів відповідача до досягнення донькою трирічного віку. В обґрунтування позовної заяви зазначила, що 11.03.2017 року між нею та відповідачем був укладений шлюб від якого вони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачем та знаходяться на її утриманні. Як зазначає позивач, 09.09.2017 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано. На теперішній час позивач не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення останньою трирічного віку та отримує соціальну допомогу, розмір якої значно нижчий за прожитковий мінімум, а тому просить стягнути з відповідача кошти на своє утримання у розмірі 1/6 частини його доходів до досягнення дитиною трьох років. За твердженнями позивача стягнень з відповідача за виконавчими документами не проводиться, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. \~ Відповідно до частини 4 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07.08.2018 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач в судове засідання не зявилась, в матеріалах справи міститься її заява за змістом якої остання просить розглядати справу без її участі, позов задовольнити, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі, відзиву або будь-яких заяв до суду не подавав, а тому на підставі статей 280 282 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи без участі відповідача за письмовою згодою позивача. За таких обставин судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. У відповідності до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Суд наголошує на тій обставині, що обов'язок батьків утримувати свою неповнолітню дитину належить до конституційних обов'язків і передбачений частиною 2 статті 51 Конституції України, відповідно до якої батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до статей\~180,\~182 Сімейного кодексу України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а\~ мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з частиною 3\~статті 181\~Сімейного кодексу\~України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до частини 1 статті 183 Сімейного кодексу України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності до частини 1\~статті 182 Сімейного кодексу України\~ при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частин 2 та 4 статті 84 Сімейного кодексу України дружина,\~з якою\~проживає дитина,\~має право\~на утримання\~від чоловіка\~-\~батька дитини\~до досягнення\~дитиною трьох\~років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено факт перебування сторін у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого 11.03.2017 року Вознесенівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (а.с.5) та копією свідоцтва про розірвання шлюбу виданого 09.09.2017 року Шевченківським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (а.с.6). Від шлюбу сторони мають спільну дитину дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 13.02.2018 року Шевченківським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, серія І-ЖС № 358358, актовий запис № 158 від 13.02.2018 року (а.с.4). За твердженням позивача, що не спростовано відповідачем, дитина мешкає з позивачем та знаходиться на її матеріальному утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач просить суд стягнути на її користь на утримання малолітньої доньки аліменти в розмірі 1/4 частини з всіх видів\~заробітку (доходу)відповідача, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, щомісяця та кошти урозмірі 1/6 частини з\~всіх видів\~заробітку (доходу)\~відповідача\~ на\~своє утримання\~щомісячнодо досягнення дитиною трьох років. Судом встановлено, що відповідач є працездатним за віком та станом здоровя, на користь інших осіб він аліментів не сплачує. Доказів на спростування цих висновків суду не надано. При визначенні розміру аліментів з відповідача на утримання малолітньої доньки та коштів на утримання дружини, яка на даний час не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги, суд враховує стан здоров'я\~та матеріальне\~становище дитини\~та відповідача,відтак,\~суд вважає\~за необхідне\~стягнути з\~відповідача на\~користь позивача\~аліменти на\~утримання їх\~ малолітньої\~дитини у\~розмірі 1/4\~частини з\~всіх видів\~заробітку (доходу)\~відповідача,\~але не\~менше ніж\~50\~%\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку\~щомісяця до\~досягнення дитиною\~повноліття та\~кошти урозмірі 1/6 частини з всіх видів заробітку (доходу) відповідача\~на утримання\~дружини щомісячно до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], трьох років. Згідно з частиною 1 статті 191 Сімейного кодексу України, частиною 1 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до штампу вхідної кореспонденції позов \~[PERSON] до\~[PERSON] про\~стягнення аліментів\~на утримання\~дитини та\~коштів на\~утримання дружинипред'явлено 20.07.2018 року (а.с.1). Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання малолітньої дитини та коштів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, починаючи з дня звернення, а саме з 20.07.2018 року. За приписами\~статті 141 Цивільного процесуального кодексу України\~з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved