Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання, яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу щомісячно, починаючи стягувати з дня звернення до суду з цим позовом і до закінчення терміну навчання - до 31 грудня 2019 року але не більш ніж до досягнення нею 23 річного віку. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач є їй батьком. Батьки спільно не проживають і не ведуть спільного господарства. Вона проживала з матір`ю та знаходилась на її утриманні. На підставі рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 04 листопада 2015 року у справі № 320/7319/15-ц відповідачу були призначені аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 25 серпня 2015 року та до закінчення нею навчання, тобто до 30 червня 2018 року. У 2018 році, вона поступила на п`ятий курс Національно-наукового інституту імені А.С. Макаренко на денну форму навчання. У зв`язку з навчанням вона потребує матеріальної допомоги не лише від матері, а й від батька, оскільки потрібні кошти на проживання у гуртожитку, на придбання навчальної літератури, канцелярського приладдя, забезпечення її предметами першої необхідності: одягом, взуттям, та іншого. Посилається на те, що відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на її утримання до закінчення нею навчання. Надавати таку матеріальну допомогу він має змогу, бо працює та має дохід. Вказані вище обставини стали підставою для звернення її до суду. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, … з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 30 листопада 2018 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін, відповідачу надано строк для подання відзиву на позовну заяву та роз`яснено, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Позивач у судове засідання не з`явилась, до суду надала заяву з проханням розглядати справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримує на їх задоволенні наполягає. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив та своїм правом подати відзив на позов, у встановлений судом строк, не скористався. Заяв про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило. З урахуванням викладеного, суд визнає неявку відповідача неповажною та вважає можливим розглянути справу за його відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясування обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому у цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 76 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових та електронних доказів, висновків експертів та показаннями свідків. Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Батьком [PERSON] , [INFO] є [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] . /а.с.5/ З копії виконавчого листа № 320/7319/15-ц від 04 листопада 2015 року вбачається, що з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , яка продовжує навчання до 30 червня 2018 року, але не більше ніж досягнення нею 23 річного віку /а.с.6/. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як вбачається з довідки з місця навчання № 23542 від 05 вересня 2018 року, [PERSON] є студентом 4(5) курсу Навчально-наукового інституту педагогіки і психології Сумського державного педагогічного університету імені А.С. Макаренка, денного відділення. Термін навчання з 01 вересня 2018 року по 31 грудня 2019 року /а.с.7/. Відповідно до копії довідки Навчально-наукового інституту педагогіки і психології Сумського державного педагогічного університету імені А.С. Макаренка від 29 жовтня 2018 року, [PERSON] , [INFO] , проживає і зареєстрована з 03 вересня 2014 року і по теперішній час за адресою: [ADDRESS] ./а.с.11/. Відповідач не надає у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання позивача, яка продовжує навчання. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Підстави для звільнення відповідача від обов`язку утримувати дітей, передбачені ст. 188 СК України, відсутні. З огляду на зазначене та на підставі проаналізуваних доказів, які містяться у матеріалах справи у їх сукупності та кожний окрем, з урахуванням того, що відповідач не надав до суду докази на підтвердження факту надання ним матеріальної допомоги на утримання доньки на період навчання, а також не подав відзив на позов з відповідними доказами, що в свою чергу позбавляє суд можливості перевірити протилежне, суд дійшов висновку, що у відповідача є можливість надавати допомогу повнолітньому донці, яка продовжує навчання, оскільки на утриманні у нього інших осіб немає, відповідач є здоровим, працездатним та його заробіток дозволяє утримувати себе та свою повнолітню дитину. Розмір аліментів суд визначає з урахуванням, що батьки спільно зобов`язанні утримувати повнолітню доньку, яка продовжує навчатися та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Таким чином, враховуючи вищенаведені обставини, розумним, справедливим та співмірним розміром аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки на період її навчання, суд вважає - 1/4 частина від всіх видів заробітку щомісяця, починаючи стягувати від дня подання позову, тобто з 02 листопада 2018 року і до закінчення нею навчання, тобто до 31 грудня 2019 року, але не більше ніж до досягнення нею 23 років. Крім того, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду та позовні вимоги позивача задоволено в повному обсязі, тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 768 гривень 40 копійок. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved