Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою про видачу обмежувального припису відносно [PERSON] , [INFO] , в якій просила суд видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] , [INFO] , що мешкає за адресою: [ADDRESS] , на строк до шести місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме: заборонити [PERSON] наближатись до місця проживання [PERSON] за адресою [ADDRESS] ; заборонити [PERSON] наближатись до місця роботи [PERSON] - ветеринарної клініки « [INFO] » за адресою: [ADDRESS] ; заборонити [PERSON] вести листування, телефонні переговори з [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Заявлені вимоги [PERSON] обґрунтовувала тим, що з 05.10.2018 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який в подальшому рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 13.07.2020 року було розірвано. Під час спільного проживання [PERSON] постійно підіймав на заявницю руку, завдавав їй тілесних ушкоджень, що і стало підставою для розірвання шлюбу. Після того, як шлюб між сторонами було розірвано, [PERSON] неодноразово приходив за адресою проживання [PERSON] , а також за її місцем роботи, декілька разів телефонував, погрожуючи фізичною розправою. Таким чином, [PERSON] є особою, яка зазнала домашнього насильства. За такого, щоб забезпечити дієвий та ефективний спосіб захисту від повторного вчинення домашнього насильства, [PERSON] звернулась до суду з вказаною заявою. В судовому засіданні заявник [PERSON] обставини викладені в заяві підтримувала, наполягала на її задоволенні. Заінтересована особа - [PERSON] в судовому засіданні з обставинами, викладеними в заяві погодився, суду пояснював, що дійсно мали місце події, викладені в заяві, однак виключно через те, що заявник чинить йому перешкоди в спілкуванні з дитиною. Заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Судом встановлено, що з 05.10.2018 року [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 13.07.2020 року шлюб між сторонами було розірвано. 19.07.2021 року [PERSON] звернулась до чергової частини ВП №1 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області з заявою про вчинення кримінального правопорушення, зі змісту якої вбачається, що 18.07.2021 року приблизно о 15:10 год. її колишній чоловік [PERSON] , [INFO] , перебуваючи у приміщенні ветеринарної клініки « [INFO] » за адресою: [ADDRESS] наніс [PERSON] тілесні ушкодження в область голови та шиї. Дану заяву було прийнято та зареєстровано ЄО за №17853 від 19.07.2021 року, що підтверджується рапортом від 19.07.2021 року та протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 19.07.2021 року. 19.07.2021 року слідчим ВП №1 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області до Єдиного реєстру досудового розслідувань було внесено відомості про кримінальне правопорушення за №12021153020000573, викладені в заяві [PERSON] , що підтверджується витягом з ЄРДР від 20.07.2021 року. 20.07.2021 року дізнавачем ВП №1 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області Власовим М.М., у зв`язку з необхідністю визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, спричинених [PERSON] , було винесено постанову про призначення судово-медичної експертизи. Відповідно до висновку експерта №750 від 20.07.2021 року у [PERSON] , [INFO] , мають місце тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин голови. Дане тілесне пошкодження могло утворитись від однієї ударних дій тупим твердим предметом від удару головою о металевий шкаф, з давністю утворення біля 2-3х діб до часу огляду. По ступеню тяжкості дане тілесне пошкодження відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень. Діагноз «струс головного мозку» при оцінці ступеню тяжкості тілесних пошкоджень до уваги не приймався, так як не підтверджений об`єктивними клінічними даними, згідно п.4.13.4 «Правил встановлення ступеню тяжкості тілесних пошкоджень». Локалізація тілесних пошкоджень доступна для їх спричинення власною рукою. Як зазначила заявниця, вона вважає себе особою, яка зазнала домашнього насильства, оскільки [PERSON] здійснює домашнє насильство протягом тривалого часу та неодноразово, погрожує їй фізичною розправою. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана: особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Згідно ч.2 ст. 350-6 ЦПК України у разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» або Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків», на строк від одного до шести місяців. Відповідно до п.2 ч.2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають у процесі запобігання та протидії домашньому насильству. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: колишнє подружжя. Статтею 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: обмежувальний припис стосовно кривдника. Обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Згідно ч.ч.2, 3, 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Так, в судовому засіданні встановлена висока вірогідність продовження вчинення [PERSON] домашнього насильства по відношенню до [PERSON] , настання тяжких та особливо тяжких наслідків його вчинення, такі ризики є реальними, що є підставою для видачі обмежувального припису щодо [PERSON] відповідно до ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» у вигляді заборони наближатись до місця проживання заявника, заборони наближатись до місця роботи заявника та заборони вести з заявником листування, телефонні розмови або контактувати з нею через інші засоби зв`язку, із визначенням строку обмежувального припису, з урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин - три місяці. Підстави для визначення строку обмежувального припису в шість місяців в судовому засіданні не встановлені. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави. Відповідно до ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Outcome: partial