Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] організації «Житлово-будівельний кооператив № 44», просила : - стягнути з відповідача на свою користь 557 грн. 85 коп. заборгованості по заробітній платі; - 5000 грн. моральної шкоди; - середньомісячний заробіток за час затримки розрахунку при звільненні; - компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки в розмірі 5248 грн. 80 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що з 03.02.2009 року перебувала у трудових відносинах з [PERSON] організацією «Житлово-будівельний кооператив № 44». 20.02.2015 року її було звільнено. Проте на даний час відповідачем не виплачена заробітна плата за лютий 2015 у розмірі 557 грн. 85 коп. Вважає, що з відповідача крім заборгованості по заробітні платі підлягає стягненню сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні розраховуючи з дня звільнення 20.02.2015 року та кошти за невикористані дні щорічної відпустки в розмірі 5248 грн. 80 коп. Також, позивачем зазначено, що в зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати йому спричинена моральна шкода в розмірі 5000 грн. Від представника позивача в останнє судове засідання надана заява про розгляд справи за його відсутності, вказав, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідача [PERSON] організації «Житлово-будівельний кооператив № 44» в судове засідання не з»явився, повідомлявся судом про час та місце розгляду справи належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд вважає можливим ухвалення заочного рішення по справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним частково задовольнити вимоги, з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач з 03.02.2009 року по 20.02.2015 року працювала посаді голови правління [PERSON] організації «Житлово-будівельний кооператив № 44» (а.с.7). Відповідно до ст. 47 Кодексу законів про працю України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. У разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов'язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи. Згідно статті 116 Кодексу законів про працю України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Обовязок доказування по справам даної категорії покладається на відповідача. Відповідач проігнорував отриману 24.06.2015року ухвалу про витребування доказів, в звязку з чим була постановлена окрема ухвала. У відповідності до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 «Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати», нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. За неспростовними відповідачем твердженнями позивача станом на 07.04.2015 року [PERSON] організація «Житлово-будівельний кооператив № 44» перед позивачем має заборгованість по заробітній платі в сумі 557 грн. 85 коп. за 15 робочих днів у лютому 2015 року. За таких обставин в цій частині позов підлягає задоволенню в повному обсязі в межах позовних вимог, оскільки позивач в розрахунку помилився у визначенні середньоденної заробітної плати, яка має становити 38,08грн. (Кількість робочих днів у грудні 2014р. 23, у січні 2015р. 19 (799,28 + 800 = 1 599,28 грн./42 дні), а не як ним визначено 37,19грн. (37,19*15=557,85грн.). Щодо стягнення компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки в розмірі 5248 грн. 80 коп. за період з 03.02.2009 року по 20.02.2015 року. Відповідно до ч. 1 ст. 75 КЗпП України та ч. 1 ст. 6 Закону України «Про відпустки», щорічна основна відпустка надається працівникам тривалістю не менш як 24 календарних дні за (відпрацьований робочий1 рік. Згідно з ч. 2 ст. 21 Закону України «Про відпустки», порядок обчислення заробітної плати працівникам за час щорічної відпустки та компенсації за невикористані відпустки встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.п. «а», «л» п. 1 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 08.02.1995 №100, цей Порядок обчислення середньої заробітної плати застосовується у випадках виплати працівникам компенсації за невикористані відпустки; інших випадках, коли згідно з чинним законодавством виплати провадяться виходячи із середньої заробітної плати. Згідно з п. 2 зазначеного Порядку, обчислення середньої заробітної плати для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. Відповідно до п. 5 Порядку, нарахування: виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Відповідно до п. 7 Порядку, нарахування виплат компенсації за невикористані відпустки, тривалість яких розраховується в календарних днях провадиться шляхом ділення сумарного заробітку за останні перед наданням відпустки 12 місяців або за менший фактично відпрацьований період па відповідну кількість календарних днів року чи меншого відпрацьованого періоду (за винятком святкових і неробочих днів, встановлених законодавством). Одержаний результат перемножується на число календарних днів відпустки. Відтак отримуємо, кількість робочих днів за період з лютого 2014 по січень 2015 становить 249 днів, а середньоденний заробіток складає 40,4 грн. (951,56 + 951,56 + 951,79 + 801,74 + 798,17 + 800,22 + 802,6 + 802,22 + 800,7 + 799,85 + 799,28 + 800 = 10 059,69 грн./249 днів). За наведеного позов в цій частині підлягає задоволенню частково на суму 4848 грн. за період в межах позовних вимог. В силу статті 117 Кодексу законів про працю України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Постановою Пленуму Верховного суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» пунктом 20 передбачено, що установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Таким чином, суд стягує\~\~з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 4462 грн. 80 коп. (з 20.02.2015 року по 18.08.2015 р. становить 120 робочих днів * 37,19 грн. - в межах позовних вимог). Відповідно до ч. 1 ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Судом встановлено, що права позивача на своєчасне отримання заробітної плати порушені, і це призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків, необхідності докладання додаткових зусиль для організації свого життя. Тому суд, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, визначає розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 800 грн. Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», позивачі за подання позовів про стягнення заробітної плати від сплати судового збору звільняються. Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволення чи відхилення частини вимог. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: partial