Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого Демидівською сільською радою Тростянецького району Вінницької області 30.06.2002 року (а/з 4). Від шлюбу сторони мають трьох спільних дітей: доньку [PERSON] [INFO], доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що сімейне життя з відповідачем не склалось у зв'язку з постійними сварками, які зруйнували сім'ю. Позивач з відповідачем спільно не проживають. Сім'ю відновити неможливо. Просила розірвати шлюб та стягнути на її користь понесені судові витрати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Проти винесення судом заочного рішення не заперечила (а.с.25). Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності позивача відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України, враховуючи, що остання скористалась своїми процесуальними правами. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, хоча про час, день та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про вручення судових повісток (а.с.20,24). Причини неявки суд не повідомлено, клопотання про відкладення розгляду справи не надано, позов не оспорено. Суд вважає можливим, відповідно до ст.ст. 76, 169, 224 ЦПК України, розглянути справу та ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що позивач не заперечила щодо такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30.06.2002 року, який зареєстрований Демидівською сільською радою Тростянецького району Вінницької області, а/з №4 (а.с.5). Від шлюбу сторони мають трьох спільних дітей: доньку [PERSON] [INFO], доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Сторонами досягнуто згоди щодо проживання дітей. Сторони не підтримують шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. Встановленим фактичним обставинам відповідають правовідносини, що регулюються Сімейним кодексом України. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній (ч.ч. 1,3 ст.55 СК України). Відповідно до ст. 112 СК України для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда інші обставини життя подружжя. Згідно ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд прийшов до висновку, що шлюб подружжя сторін слід припинити його розірванням, оскільки фактичні взаємини сторін та причини розірвання свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу є неможливим та суперечать інтересам позивача, яка не бажає продовжувати подружні стосунки з відповідачем. Згідно ч.2 ст. 114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати, що підтверджується відповідними фінансовими документами, пов'язані з оплатою правової допомоги адвокатом в сумі 500,00 грн. (а.с.9) та судового збору в розмірі 487,20 грн. (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved