Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання недійсним договору. До початку судового розгляду по суті, [PERSON] подав зустрічний позов який був прийнятий судом, до [PERSON] про визнання автомобіля особистою приватною власністю. Ухвалою суду від 30.10.2015р. позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання недійсним договору , в зв»язку із неявкою її та представника до суду залишено без розгляду. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов [PERSON] до [PERSON] про визнання автомобіля особистою приватною власністю підтримала з викладених у ньому підстав, та просить суд визнати автомобіль «Toyota Prius», Хетчбек-Р, кузов JTDRN36U901033448, сірого кольору 2009 року випуску, власністю [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що перебуваючи в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] він придбав автомобіль за кошти, які не були спільною власністю подружжя, а за кошти, які отримав як спадщину на грошові вклади в «Ощадбанку Росії»в м. Москві, та за кошти які отримав від продажу квартири в м. Москва після смерті своїх батьків. [PERSON] та її представник в судове засідання не з»явилась в третій раз, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином, однак не повідомила суд про причини своєї неявки. Тому, суд враховуючи позицію представника позивача, вважає можливим розгляд справи у відсутність [PERSON]. Заслухавши представника позивача та дослідивши надані письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] підлягає до задоволення повністю. Судом встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 10 червня 2009 року . Рішенням Рівненського міського суду від 14 листопада 2014 року укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. В період перебування в зареєстрованому шлюбі, [PERSON] 04.03.2013 року придбав а/м «Toyota Prius» в [PERSON] та був ввезений на територію Росії де було здійснено розмитнення а/м, про що стверджує митний приходний ордер. Вказаний спірний а/м був зареєстрований в органах ДАІ м. Москва, за адресою постійного проживання позивача в м.Москва. Ввезення на територію України спірного автомобіля в м. Рівне, підтверджується митною декларацією від 7 березня 2014 року та в послідуючому автомобіль був зареєстрований на ім»я позивача. Суд погоджується із доводами представника позивача, що позивач придбав а/м за кошти, які не були спільною власністю подружжя [PERSON]. Зокрема, із наданих письмових доказів слідує, що позивач в м. Москва отримав спадщину після смерті свого батька [PERSON] на грошові вклади по трьох рахунках в відділенні Московського банку «Ощадбанку Росії», які складали 500000 російських рублів. Також позивач успадкував квартиру в м. Москві після смерті своїх батьків, яку продав, що також стверджується договором купівлі продажу від 15.01.2013 року. Отримав за продану квартиру 4\~500\~000 (чотири мільйони п»ятсот тисяч рублів, що складали станом на лютий березень 2013 року еквівалент 147058 доларів США (один долар США складав -30,6381 руб.) Згідно ч.3 ст.57 Сімейного Кодексу України майно, що є особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які не належать їй, йому особисто. Отже, наведені докази вказують та об»активно свідчать, що спірний а/м куплений [PERSON] в період зареєстрованого шлюбу за кошти, що не являються спільною власністю подружжя а є особистою приватною власністю, набутою позивачем за кошти, які він отримав у в порядку спадкування після смерті свого батька. Сплачений позивачем судовий збір в сумі 720 грн. суд відносить за його рахунок. На підставі викладеного,

Outcome: approved