Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до Сєвєродонецького міського суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що вона з 30.09.2005 перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] . Від шлюбу вони мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . На даний час позивач з відповідачем мешкають окремо. Дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання їхньої дитини не надає, у зв`язку з чим вона звернулась до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала повністю, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву, з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. З матеріалів справи встановлено, що згідно із свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 30.09.2005 Відділом реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції, [PERSON] та [PERSON] 30.09.2005 зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 664. Прізвище чоловіка після реєстрації шлюбу [PERSON] , прізвище дружини - [PERSON] . Згідно із свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 30.05.2006 Відділом реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області, [INFO] народилась [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис № 406. Батьком дитини записаний [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . Відповідно до наданих матеріалів справи інших неповнолітніх дітей на утриманні відповідач не має. Отже, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу захисту позивачем свого права на отримання від другого із подружжя коштів на утримання неповнолітньої дитини. Вказані правовідносини регулюються нормами Сімейного кодексу України. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися в якості аліментів на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову. Враховуючи визнання відповідачем позову, та те, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини, яка проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, що він у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання своєї дитини не надає, суд доходить висновку, що позов заявлено обґрунтовано, доводи, викладені позивачем на підтвердження своїх вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, у зв`язку з чим позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у цій справі, суд враховує, що позивач звільнений від сплати судового збору, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 768 грн. 40 коп. Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved