Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за договором позики в сумі 18000 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 09.10.2013 року [PERSON] позичила у неї 18000 грн. Гроші відповідачу давала в борг на невизначений термін, оскільки вони були в дружніх відносинах та усно домовилися, що гроші будуть повертатися на першу вимогу. Про позику грошей відповідач писала розписку. На забезпечення виконання договору позики відповідач передала їй оригінал договору дарування власного житлового будинку по вул. Чкалова, № 16-А в м. Звенигородка, будівельний та технічний паспорт на будинок. Позивач неодноразово зверталася до відповідача з проханням повернути борг, але до цього часу гроші не повернуті, що змусило звернутись до суду. Також просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в сумі 300 грн. та судовий збір в сумі 487,20 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити, не заперечувала проти винесення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] не з»явилась, в установленому законом порядку була повідомлена про день, час та місце розгляду справи, про що в матеріалах справи є підтвердження. Тричі на судове засідання не з»являлась про причину неявки суд не повідомляла, клопотань про розгляд справи у її відсутність до суду не надходило. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши надані нею докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно розписки від 09.10.2013 року [PERSON] позичила у [PERSON] 18000 грн. в присутності свідків. [PERSON] звернулась до [PERSON] з письмовою вимогою про повернення коштів за договорами позики в сумі 18000 грн., однак відповіді не отримала та звернулась з позовом до суду. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Стаття 1047 ЦК України передбачає, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з вимогами ст. 530 ЦПК України якщо строк виконання обовязку визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові № 6-63 цс 13 від 18.09.2013 року, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Враховуючи те, що між сторонами було укладено договори позики на суму, що перевищує десять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, які згідно ст. 1047 ЦК України мають укладатися в письмовій формі, та оригінал розписки на час звернення до суду знаходяться у позивача, суд приходить до висновку, що відповідач не повернув грошові кошти та сума боргу за цією розпискою підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсязі. При цьому суд враховує, що розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджує його укладення, умови договору та засвідчує отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Таким чином, суд приходить до висновку, що з [PERSON] на користь [PERSON] необхідно стягнути суму боргу за договором позики від 09.10.2013 року в сумі в сумі 18000 грн. На підставі ст. 88 ЦК України з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] необхідно стягнути судовий збір в сумі 487,20 грн. та 300 грн. за надання правової допомоги. На підставі ст.ст. 530, 625, 1046, 1047, 1049, 1051 ЦК України та

Outcome: approved