Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з [PERSON] , зареєстрованого 26.02.2005 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №112. На обґрунтування позову позивач зазначила, що шлюб носить формальний характер, спільне господарство, побут та бюджет не ведуться. Подальше збереження сім`ї є неможливим. Другою вимогою зазначила стягнення аліментів, оскільки, від шлюбу мають спільну доньку - [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу). Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 16.02.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Позивач в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомив, заяв та клопотань до суду не подав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26.02.2005 року, який зареєстровано Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №112, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 26.02.2005 року (а.с.9). Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04.05.2016 року, виданого Ленінським районним у місті Кіровограді відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №152(а.с.4). Сторони припинили подружні стосунки, спільного господарства не ведуть. Позивач не бажає надалі перебувати у цьому шлюбі, її намір розірвати шлюб з відповідачем є остаточним. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. За таких обставин суд вважає, що їх шлюб розпався, існує лише формально, а тому його слід розірвати. Відповідно до статті 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до частини другої статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них та інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Позивач в позові зазначає, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно із ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Врахувавши обставини, передбачені ст. 182 СК України, приймаючи до уваги матеріальне становище сторін, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд задовольняє позов частково та стягує з відповідача на користь позивача на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку до досягнення [PERSON] повноліття. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений нею судовий збір в розмірі 908 грн. Враховуючи, що позивачка звільнена від сплати судового збору при подачі заяви про стягнення аліментів, суд стягує з відповідачана користь держави судовий збір в розмірі 908 грн. На підставі ст.ст. 110, 112, 113, 180, 181, 185, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved