Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог орган опіки та піклування виконавчого комітету Ковельської міської Ради та орган опіки та піклування Ковельської районної державної адміністрації про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала повністю з підстав, викладених у позовній заяві, прохає його задовольнити з тих підстав, що відповідач з неповнолітнім сином [PERSON] понад один рік не проживає у належній їй на праві приватної власності квартирі в [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав та пояснила , що вона дійсно була в шлюбі із сином позивачки, який розірвано в судовому порядку і більше року не проживає в [INFO], так як пішла проживати до іншого чоловіка, з яким у них народилась дитина. На дану квартиру вона не претендує, але їй необхідна реєстрація, і тому не знімається з реєстрації. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог служби у справах дітей Ковельської міської Ради [PERSON] вважає, що оскільки відповідач [PERSON] визнала позов, то даний позов є підставним. Суд, заслухавши пояснення сторін, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог орган опіки та піклування виконавчого комітету Ковельської міської Ради та орган опіки та піклування Ковельської районної державної адміністрації про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. З довідки РЖКП № 1 вбачається, що [PERSON] являється наймачем квартири [ADDRESS]. Відповідно до цієї довідки відповідачка [PERSON] та її неповнолітній син [PERSON] також зареєстровані в даній квартирі. З свідоцтва про розірвання шлюбу вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 24.02.2016 року. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні також дала пояснення, що вона з неповнолітнім сином [PERSON] сама залишила квартиру позивачки, так як стала проживати з іншим чоловіком. Згідно листа сільського голови Тойкутської сільської Ради [PERSON] проживає без реєстрації в с. Тойкут, Ковельського району, вул. Шосейна,9б. Таким чином, з пояснень позивача, відповідача даних ними в ході судового розгляду та матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] разом з неповнолітнім сином [PERSON] не проживає в [INFO]. Згідно ст. 61 ч.1 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі , не підлягають доказуванню. Таким чином, суд вважає, що в судовому засіданні не потребує доведенню дата з якої відповідач не проживає в квартирі , так як сторони визнають, що відповідачка [PERSON] не проживає в [INFO] більше одного року. Згідно ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї зі ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. За ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться і судовому порядку. Отже, проаналізувавши зібрані та досліджені в ході судового розгляду докази в їх сукупності, судом встановлено, що позивач по справі є наймачем квартири [ADDRESS], а відповідач [PERSON] та неповнолітній син [PERSON] зареєстровані в цій квартирі на правах бувшого члена сімї наймача, і відповідачка разом з неповнолітнім сином більше року добровільно залишила дану квартиру і перейшла проживати до свого співмешканця та проживає в [INFO]. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов[PERSON] до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог орган опіки та піклування виконавчого комітету Ковельської міської Ради та орган опіки та піклування Ковельської районної державної адміністрації про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням є підставним і підлягає до повного задоволення. Судові витрати по справі [PERSON] по сплаті судового збору в сумі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп. слід стягнути в її користь відповідно до ст.88 ч.1ЦПК України з [PERSON]. На підставі викладеного та

Outcome: approved