Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Луганськгаз» про зобов'язання зробити перерахунок боргу за послуги з газопостачання, посилаючись на наступне. Вона проживає з 1989 року у приватному секторі с. Щедрищево м. Сєвєродонецька. Приблизно в цей же період її сім'я облаштувала будинок лічильником з газопостачання (тип С-6), а 06 жовтня 2010 року уклала із відповідачем Договір про надання населенню послуг з газопостачання № 505, за яким виконавець (відповідач) зобов'язувався безперервно надавати споживачеві (позивачу), членам його сім'ї та іншим особам, зареєстрованим у квартирі, приватному будинку, послуги з постачання природного або скрапленого газу від групових резервуарних установок для побутових потреб з гарантованим рівнем надійності, безпеки, якості та величиною тиску, а споживач зобов'язується вчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами (цінами) у строки і на умовах, передбачених цим договором (п. 1 Договору). З того моменту позивач справно виконує свої зобов'язання з оплати спожитого природного газу згідно з показниками лічильника. Оплата проводилася в останній день поточного місяця, шляхом знімання показання лічильника за відповідний період і в наступному місяці проводилася оплата згідно із встановленими тарифами. За весь період правовідносин всі платежі приймалися, а при звірці взаємних розрахунків усі показники збігалися. В квітні 2015 року вступили в силу нові тарифи на газопостачання для населення. 06 травня 2015 року позивач отримала повідомлення № [NUMBER] про утворену заборгованість станом на 30.04.2015 на суму 1701,01 грн. Із наданої їй роздруківки поточних платежів вбачалося, що зазначена заборгованість виникла внаслідок невірного зарахування відповідачем внесених нею платежів. Оплата зараховувалась не за той період, який був зазначений в квитанції, а за наступний місяць, в якому і здійснювалася ця оплата. Таким чином, виставлена їй заборгованість утворилася внаслідок застосування нових значно підвищених у порівнянні з попередніми тарифів за природний газ, спожитий позивачем у попередній період, але внаслідок помилки відповідача віднесений до періоду дії нових тарифів. 07 травня 2015 року позивач звернулася до відповідача із заявою, де повідомила про допущену ним помилку та попросила вжити заходів для усунення її наслідків. Однак в своїй відповіді № 15-15.3-13/567 від 20.05.2015 останній повідомив, що показники були зараховані ним вірно та порекомендував надавати показники спожитого газу з 25 по 1 число місяця, в якому було спожито газ, і здійснювати оплату до 10-го числа місяця, що слідує за звітним. Не погодившись з такою позицією відповідача, вона повторно направила на його адресу заяву, де виклала усі обставини більш детально та попросила перевірити правильність нарахування їй боргу за спожитий газ. У своїй відповіді на зазначене звернення №15-15.3-13/863 від 03.07.2015 року відповідач зазначив, що заборгованість за особистим рахунком виникла внаслідок недотримання позивачем договірних відносин і норм законодавства в сфері газопостачання, а саме правил по наданню населенню послуг з газопостачання, згідно з якими зняття показань газового лічильника має здійснюватися споживачем щомісячно станом на 1 число місяця. Сплата за надані на протязі звітного місяця послуги по газопостачанню вноситься не пізніше 10 числа місяця, що слідує за звітним. В порушення зазначених норм показники за лютий були зафіксовані в платіжному документі від 19.03.2015 в розмірі 11830 грн., що фактично стає показниками за березень. Така ж ситуація і по наступних місяцях. В своїх відповідях відповідач посилався на п. 17 «Правил надання населенню послуг з газопостачання», затверджених Постановою КМУ № 2246 від 09.12.1999, в якому зазначено, що розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання є календарний місяць. Плата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено інший строк. Зняття показань лічильників газу проводиться споживачем щомісяця станом на 1 число місяця, що настає за розрахунковим та зазначаються споживачем у платіжних документах. Газопостачальне та газорозподільне підприємства мають право контролювати правильність зняття показань та оформлення споживачем платіжних документів. Позивач вважає, що в зазначеному нормативно-правовому акті не зазначено, що в разі подання даних по спожитому газу станом на 1 число місяця, що настає за звітнім після 1-го числа, ці дані зараховуються за наступний місяць. Замість цього в п. 17 «Правил надання населенню послуг з газопостачання» зазначено, що споживач зазначає період, за який робить платіж, в платіжному документі. Тобто зазначена норма кореспондує обов'язок газопостачальника при рознесенні обсягів спожитого газу виходити з даних, занесених в платіжному документі до графи «призначення платежу», а не на підставі дати, коли такий платіж було зроблено. Відповідно до п. 22 Договору за наявності лічильника газу розрахунок за надані послуги проводиться за встановленими цінами на підставі фактичних показань лічильника. Прострочення ж платежу за певний період може бути підставою для накладення штрафних санкцій, а не мати наслідком зміну призначення платежу. У зв'язку з цим у своїх уточнених позовних вимогах [PERSON] просить зобов'язати відповідача зробити перерахунок за спожитий нею природний газ шляхом списання виставленого боргу у сумі 3128,56 грн. Позивач в судовому засіданні підтримала позов у повному обсязі з підстав, викладених в уточненій позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову та надав до суду письмове клопотання, в якому зазначив, що згідно п. 17 Договору № 1505, послуги з постачання газу оплачуються до 25 числа поточного місяця. Позивач не здійснювала оплату за попередні місяці споживання, через що змінився порядок внесення відомостей щодо фактичного об'єму спожитого природного газу. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Позивач, зареєстрована з 14.07.2005 в будинку розташованому за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією паспорта громадянина України серії [NUMBER]. На підставі договору № 505 від 06.10.2010 року про надання населенню послуг з газопостачання, позивач є споживачем послуг ПАТ «Луганськгаз». Згідно із копією повідомлення № [NUMBER], 06 травня 2015 року ПАТ «Луганськгаз» повідомило Волошину, яка зареєстрована за адресою [ADDRESS] про те, що станом на 30.04.2015 за нею числиться заборгованість за використаний природний газ в сумі 1701,01 грн. Показники лічильника: 12230. Згідно з п. 17 Постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 1999 № 2246 «Про затвердження Правил надання послуг з газопостачання» просить терміново вжити заходів щодо погашення заборгованості протягом 10 днів після отримання даного повідомлення. 07 травня 2015 року [PERSON] подала начальнику СМУЭГХ заяву, в якій зазначила, що співробітниками його установи були невірно внесені відомості по оплаті по показникам лічильника, оскільки 06.01.2015 показники лічильника по квитанції № 119 від 03.01.2016 були зараховані за січень 2015 року, а не в показники за грудень 2014 року. Однак в зазначеній квитанції період оплати був зазначений за грудень 2014 року. Такі помилки внесення відомостей були допущені і в наступні періоди. Вона знімає показання лічильника в останній день місяця і в квитанції зазначає період, за який сплачує. Листом начальника СМУЭГХ Куница В.А. від 20.05.2015 № 15-153-13/567 [PERSON] було повідомлено, що згідно укладеного договору на постачання газу, Постанови КМУ № 2246 від 09.12.1996 «Про затвердження Правил надання населенню послуг з газопостачання» зняття показань газових лічильників проводиться споживачем щомісяця в останнє число поточного місяця і оплата проводиться до 10 числа наступного за розрахунковим місяцем. Показання зазначені в квитанціях про оплату від 16.02.15, від 19.03.15, від 18.04.15 прийнято до нарахувань в поточних місяцях (показання 11430 м.куб. з квитанції від 16.02.15 прийняті в розрахунок лютого 2015 року, і т.д.). Надалі, щоб уникнути непорозумінь по фіксації показників їх необхідно передавати в управління газового господарства з 25 по 1 число місяця, в якому був спожитий газ. Оплата здійснюється згідно договору до 10 числа місяця, наступного за звітним. На неодноразові заяви позивача, які знаходяться в матеріалах справи, начальник СМУЭГХ Куница В.А. в своїх відповідях посилався на «Правила надання населенню послуг з газопостачання», затверджених Постановою КМУ № 2246 від 09.12.1999, згідно яких зняття показників лічильника газу проводиться споживачем щомісячно станом на 1 число місяця. Пунктом 17 зазначених Правил встановлено, що розрахунковим періодом для розрахунку розміру оплати послуг з газопостачання є календарний місяць. Оплата за надані впродовж розрахункового періоду послуги з газопостачання вносяться не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним. Тобто показники за лютий, які фіксуються в платіжному дорученні від 19.03.2015 в розмірі 11830, фактично становляться показниками за березень місяць. Така ж сама ситуація і по наступних місяцях (при внесенні показань в 20-х числах поточного місяця дані показники є показниками за поточний місяць, а не за попередній). У зв'язку з цим на показники газового лічильника 12255 за адресою позивача заборгованість складає в розмірі 1776,33 грн. Згідно статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Суд зазначає, що відносини між газопостачальним підприємством та фізичними особами - споживачами газу до липня 2016 року регулювалися Правилами надання населенню послуг з газопостачання, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України №2246 від 09 грудня 1999 року(далі - Правила), які втратили чинність згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 13 липня 2016 року № 442. Відповідно до пункту 4 Правил з надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №2246 від 09 грудня 1999 року(надалі - Правила 2246), послуги з газопостачання надаються споживачеві на підставі договору, що укладається між ним та газопостачальним і газорозподільним підприємствами відповідно до типового договору, затвердженого у встановленому порядку. Згідно пункту 17 Правил, розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання є календарний місяць. Плата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено інший строк. Як вбачається з п.п. 16, 17, 22 розділу «Порядок оплати послуг» Договору № 505 від 06.10.2010 про надання населенню послуг з газопостачання, укладеного між сторонами, розрахунковим періодом є календарний місяць. Послуги оплачуються до 25 числа поточного місяця. За наявності лічильника газу розрахунок за надані послуги проводиться за встановленими цінами на підставі фактичних показань лічильника. Згідно з підпунктом 1 пункту 31 вищенаведеного Договору виконавець несе відповідальність згідно із законодавством за порушення вимог Правил газопостачання, а споживач несе відповідальність (пп.1 п. 33 Договору) за несвоєчасне та/або не в повному розмірі внесення плати за надані послуги з газопостачання. З копій квитанцій про оплату позивачем на користь відповідача послуг за спожитий природний газ вбачається, що позивач в період з грудня 2014 року по лютий 2017 року здійснювала оплату послуг за попередній місяць в наступному місяці, тобто наприклад за жовтень 2016 року позивач здійснювала оплату в листопаді 2016 року. При цьому в кожній квитанції позивач чітко вказувала період, за який вона здійснює оплату, та чітко вказувала показання лічильника станом на початок та на кінець періоду, тобто позивач здійснювала оплату на підставі фактичних показань лічильника за календарний місяць згідно із пунктом 22 Договору, укладеного між сторонами, та згідно із пунктом 17 Правил надання населенню послуг з газопостачання. В судовому засіданні представник відповідача визнав, що при оплаті позивачем послуг з газопостачання ПАТ «Луганськгаз» отримує інформацію щодо періоду оплати та фактичних показань лічильника, яка вказана позивачем у квитанції про оплату. Разом з тим, система нарахування платежів автоматично зараховує будь-який платіж у якості платежу за поточний місяць та автоматично донараховує приблизні (орієнтовні) показання лічильника, які за версією автоматичної системи існуватимуть на кінець поточного місяця виходячи з кількості днів, що залишилася у поточному місяці. Внаслідок цього і утворилася заборгованість у позивача. З інформації щодо фінансового стану по рахунку № [NUMBER], який відкритий на ім'я позивача, з вищенаведених пояснень представника відповідача та з копій відповідей ПАТ «Луганськгаз» на адресу позивача від 17.09.2015 року № 15-15.3-13/1254 та від 13.02.2017 року № 15-13-14/215 вбачається, що борг у сумі 3128 грн. 56 коп. був нарахований позивачу в період з грудня 2014 року по січень 2017 року виключно внаслідок невірного зарахування платежів в рахунок поточного місяця, а не в рахунок того місяця, за який згідно із відомостями вказаними у квитанції та згідно із фактичними показаннями лічильника платила позивач. Тобто, позивач в період з грудня 2014 року по січень 2017 року оплачувала послуги з газопостачання згідно із фактичними показаннями лічильника, підстав для нарахування їй заборгованості не було. Той факт, що позивач здійснювала оплату за послуги з газопостачання не у встановлені в договорі строки, міг би бути підставою для розгляду питання про нарахування позивачу штрафних санкцій, проте не міг бути підставою для автоматичного нарахування позивачу додаткових (орієнтовних) показань споживання газу, який позивач фактично не споживала. Таке автоматичне нарахування позивачу додаткових (орієнтовних) показань споживання газу суперечить пункту 22 Договору, згідно із яким за наявності лічильника газу розрахунок за надані послуги проводиться за встановленими цінами на підставі фактичних показань лічильника. Отже, відповідачем було протиправно нараховано борг позивачу за споживання природного газу у сумі 3128 грн. 56 коп. в період з грудня 2014 року по січень 2017 року включно. Згідно підпункту 8 пункту 30 Договору № 505 від 06.10.2010 про надання населенню послуг з газопостачання, укладеного між сторонами, виконавець зобов'язаний самостійно протягом місяця з моменту виявлення факту невідповідності фактичних якісних показників газу нормативним величинам або з моменту перерви у наданні послуг з газопостачання здійснити перерахунок розміру плати споживача за неякісні або ненадані послуги з газопостачання, повідомивши його про це протягом 10 календарних днів. Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (ст. ст. 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема ст. 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд України в своїх постановах від 12 червня 2013 року по справі № 6-32цс13 та від 21 травня 2012 року по справі № 6-20цс11. На думку суду спосіб захисту свого права, який обрано позивачем, відповідає змісту порушеного права та змісту підпункту 8 пункту 30 Договору № 505 від 06.10.2010 про надання населенню послуг з газопостачання, а тому слід задовольнити позовні вимоги та зобов'язати Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Луганськгаз» зробити перерахунок за спожитий [PERSON], яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS], природний газ шляхом списання боргу у сумі 3128 грн. 56 коп., який був нарахований в період з грудня 2014 року по січень 2017 року включно. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі суд враховує, що позивача було звільнено від сплати судового збору на підставі Закону України «Про захист прав споживачів», а отже з відповідача в дохід держави слід стягнути суму судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп. - згідно із тими ставками судового збору, які були чинними станом на час звернення позивача із цим позовом до суду.

Outcome: approved