Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-31 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої позовні вимоги позивачка обгрунтовує тим, що з відповідачем перебуває у фактичних шлюбних відносинах 2005 року, під час яких у сторін 18.05.2007 року народилася дочка [PERSON]. Позивачка вказує,\~що власними силами намагається матеріально забезпечити, доглядати, виховувати неповнолітню дитину, а також виконує інші обовязки для утримання їх дочки. Відповідач не утримує свою дитину та не виконує батьківських обовязків. Позивач не працює, а тому сама не взмозі утримувати її, оскільки рівень матеріального забезпечення постійно зростає. Як зазначила позивачка у позовній заяві, відповідач працює в м. Ковелв Воєнізована охорона «Стрілецьк» відокремленого підрозділу «Перший загін воєнізованої охорони» Державного територіально галузевого обєднання «Львівська залізниця» та має значні доходи. Окрім цього, вказує, що відповідач немає на утриманні інших неповнолітніх дітей, непрацездатних осіб, він не обмежений будь-якими іншими зобовязаннями, вік і стан здоровя дозволяє йому працювати повною мірою та утримувати свою неповнолітню дитину. Між позивачкою та відповідачем не досягнуто згоди з приводу утримання та виховання дитини, а тому позивачка звернулась до суду та просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] в розмірі ј частки від усіх його доходів щомісячно з моменту звернення до суду з цим позовом і до досягнення дитини повноліття. Ухвалою судді від 01.02.2019 року було прийнято позовну заяву до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження і відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 01.03.2019 року. Одночасно, відповідачу було надано строк для подачі відзиву на позовну заяву. Ухвалою суду від 01.03.2019 року судове засідання було відкладено на 01.04.2019 року. Відзиву на позовну заяву відповідачем до суду не подано. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, подала до суду письмову заяву в якій просить справу розглядати у її відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю з підстав викладених у позовній заяві та просить їх задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подав. У відповідності\~до ч.2\~ст.247\~ЦПК України,\~фіксування судового\~процесу за\~допомогою звукозаписувального\~технічного засобу\~не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому, за змістом ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обовязки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини. Як убачається з матеріалів справи, а саме з тексту позовної заяви сторон перебувають у фактичних шлюбних відносинах, і у них народилось дитина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії 1-ЕГ №051742 від 08.06.2007 року), що підтверджує той факт, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини, а позивачка - матірю. Згідно копії\~будинкової книги\~відповідач з\~15.04.2011\~року має\~місце проживання\~за адресою\~[INFO],\~така ж\~як і\~у позивачки. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом установлено, що розмір прожиткового мінімуму для дітей збільшився відповідно до ЗУ «Про Державний бюджет України на 2019 рік» та для дітей віком від 6 до 18 років він складає з 01.01.2019 року - 2027 гривень. Аналізуючи зазначені норми закону, суд виходить з того, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоровя та розвитку дитини, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, забезпечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує мінімальні потреби дитини. Як установлено судом відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини не надає, не виконує батьківських обов'язків. Доказів, які б спростовували дані обставини сторона відповідача суду не надав. Таким чином, при визначенні розміру аліментів суд, враховуючи матеріальне становище відповідача, а також те, що останній працює, враховуючи величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством, а також\~із урахуванням\~середньостатистичних доходів\~громадян по\~Волинській області\~та Україні та положення ст.180 СК України про те, що обовязок утримувати дітей є рівною мірою обовязком як матері так і батька, приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, та вважає, що з відповідача слід стягувати на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дочки\~в розмірі\~ј частини\~усіх видів\~заробітку (доходу)\~щомісячно,\~але не\~менше ніж\~50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку,\~ до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня звернення до суду із даною вимогою. Визначений розмір аліментів на переконання суду, є об'єктивним та справедливим з врахуванням наведених вище обставин. На підставі вимог п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Судові витрати у справі згідно ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача [PERSON] в дохід держави.

Outcome: approved