Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ім'я [PERSON], визнати недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться в [ADDRESS], укладений 15 грудня 1999 року між [PERSON] та [PERSON] та визнати за нею право на обов'язкову частку - 2/9 частини цього спадкового майна. Свої вимоги мотивує тим, що її матері [PERSON] належав житловий будинок з надвірними спорудами, який знаходиться в [ADDRESS]. При житті мати склала заповіт на ім'я свого сина [PERSON] [INFO] мати померла, а 19.02.1999 року [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом, яка складається з вказаного житлового будинку. 15 грудня 1999 року [PERSON] продав цей житловий будинок своєму батькові [PERSON]. Позивачка вважає, що оскільки на момент смерті матері вона була неповнолітньою ( народилась в [INFO]), то мала право на обов'язкову частку. Але в силу неповноліття не могла реалізувати це право, а батько навмисне не звернувся до державного нотаріуса з метою захисту її інтересів. Тому просить в судовому порядку визнати за нею право на обов'язкову частку, а свідоцтво про право на спадщину від 19.02.1999 року та договір купівлі-продажу спадкового майна визнати недійсними. В судове засідання позивачка не з'явилась, але подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає. Представник відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] ( правонаступники після смерті [PERSON]) - [PERSON] в судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву про визнання позову та про розгляд справи за його відсутності. В судове засідання відповідач [PERSON] ( правонаступник після смерті [PERSON]) не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про день розгляду справи ( том 2 а.с. 62), про причину неявки суд не повідомив, але будучи допитаним в порядку окремого доручення суду Поворінським районним судом Воронежської області , РФ ( том 2 а.с.58-59), позов [PERSON] не визнав. В судове засідання відповідачка [PERSON] не з'явилась, хоча належним чином була повідомлена про день розгляду справи ( том 2 а.с.73), про причину неявки суд не повідомила, але в своїй заяві ( том 1 а.с.131) зазначила, що позивачка втратила право на звернення до суду з цим позовом. Суд вважає, що неявка відповідачів в судове засідання не є перешкодою для розгляду справи на підставі документів, що містяться в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] народилась [INFO], а її батьками були [PERSON] та [PERSON] ( том 1 а.с.7, 44). На підставі договору купівлі-продажу від 26.10.1977 року ( том 1 а.с.45-46) та довідки Троїцької сільської ради ( том 1 а.с.50) [PERSON] належав житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в [ADDRESS]. 23.01.1984 року вона склала заповіт на ім'я свого сина [PERSON]( том 1 а.с.43). [INFO] [PERSON] померла ( том 1 а.с.8), відкрилась спадщина на вказане домоволодіння. На момент смерті матері позивачці виповнилось 14 років. Згідно положень ст.. 535 ЦК України ( в редакції 1963 року) неповнолітні діти спадкодавця успадковують незалежно від змісту заповіту не менше 2/3 частки, які належали б кожному з них при спадкуванні за законом. Відповідно вимог ст.. 60 КпШС України захист прав та інтересів неповнолітніх дітей лежить на їх батьках, які діють без особливих на те повноважень. Ці вимоги закону щодо захисту спадкових прав неповнолітньої доньки її батько [PERSON] не виконав і до державного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини в її інтересах не звернувся. 19.02.1999 року [PERSON] Біляївською державною нотаріальною конторою було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], на майно, яке складається з житлового будинку та надвірних споруд, що знаходиться в [ADDRESS] ( том 1 а.с.51). 24.05.1999 року рішенням Біляївського районного суду Одеської області по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] за кожним з них було визнано право власності на ? частину вказаного житлового будинку ( том 1 а.с.20). Але вони рішення суду не виконали і своє право власності на вказані частки в домоволодінні у встановленому порядку не зареєстрували ( том 1 а.с.5). Навпаки, 15.12.1999 року вони уклали договір купівлі-продажу, за яким [PERSON] як власник всього житлового будинку продав, а [PERSON] купив житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований в [ADDRESS] ( том1 а.с.21). [INFO] [PERSON] помер, а [INFO] помер [PERSON]. Згідно положень ст.. 48 ЦК України ( в редакції 1963 року) недійсною є угода, що суперечить вимогам закону. Таким чином, суд приходить до висновку, що при видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за заповітом 19.02.1999 року, були порушені права позивачки, яка на момент відкриття спадщини після смерті матері була неповнолітньою і мала право на обов'язкову частку, а тому свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ім'я [PERSON] і договір купівлі-продажу житлового будинку, який укладався ним з [PERSON] необхідно визнати недійсними. З урахуванням того, що після смерті [PERSON], в разі відсутності заповіту, спадкоємцями за законом являлись її чоловік [PERSON], син [PERSON] та донька [PERSON], то частка позивачки складає 2/9 ( 2/3 від 1/3). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки законні, обґрунтовані, а тому вони підлягають задоволенню. Заперечення відповідачки [PERSON], викладені в заяві від 3.01.2013 року ( том 1 а.с.131) суд до уваги не приймає, оскільки ухвалою апеляційного суду Одеської області від 7.11.2012 року ухвала Біляївського районного суду від 20.11.2006 року про закриття провадження по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] за аналогічними вимогами, була скасована і справу направлено до суду для продовження розгляду.

Outcome: approved