Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до Луцькогго міськрайонного суду Волинської області з позовною заявою до Реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, [PERSON] про зобов'язання вчинити певні дії. Свій позов мотивує тим, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29.04.2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Волинської області від 24.07.2013 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.10.2013 року було задоволено позовну заяву [PERSON] до [PERSON] та визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 27.12.2002 року [PERSON] після смерті [PERSON] на 2/3 частин квартири [ADDRESS]. На сьогоднішній вона є єдиним живим співвласником вищевказаної квартири. [PERSON] помер [INFO]. [PERSON] померла [INFO]. Саме після смерті своєї бабусі [PERSON] [PERSON] оформила майнові права на, ніби-то належні покійній, 2/3 частини квартири [ADDRESS], отримала свідоцтво про право на спадщину за законом та в подальшому зареєструвала його у КП Волинське обласне Бюро технічної інвентаризації. Після отримання рішень судів про визнання недійсним вказаного свідоцтва, вона звернулась до КП Волинське обласне БТІ з метою скасування його державної реєстрації, однак там повідомили, що оскільки, у зв'язку з запровадженням на сьогоднішній день Державного реєстру прав на нерухоме майно відповідно єдиним органом, який уповноважений вносити будь-які зміни, в тому числі скасування державної реєстрації права власності на квартиру є державний реєстратор, а саме Реєстраційна служба Луцького міського управління юстиції, їй слід звернутись саме до цієї установи. Коли вона звернулась до Реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції там повідомили, що оскільки первинним реєстратором вказаного свідоцтва було КП Волинське обласне бюро технічної інвентаризації, то відповідно саме ця установа зобов'язана подавати заяву про скасування реєстрації. Отже, не зважаючи на набрання рішенням суду про визнання недійсним вказаного свідоцтва законної сили, державна реєстрація цього свідоцтва є чинною та не скасованою, а тому юридично [PERSON] продовжує залишатись співвласником житла. Вважає таку відмову відповідача незаконною та такою, що порушує її права як власника даного помешкання. Просить суд зобов'язати Реєстраційну службу Луцького міського управління юстиції вилучити з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно та їх обтяжень запис про державну реєстрацію права власності на 2/3 частини квартири в [ADDRESS] за [PERSON] (згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом від 27 грудня 2002 року ВАС № 233283, посвідчений державним нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори). В судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник позивача [PERSON] позов підтримав з підстав у ньому наведених, просив позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання подав заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, Представник третьої особи [PERSON] позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В силу вимог ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Судом встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29.04.2013 року (а.с. 7-12), залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Волинської області від 24.07.2013 року (а.с. 13-16) та ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.10.2013 року (а.с. 17-19), було задоволено позовну заяву [PERSON] до [PERSON] та визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 27.12.2002 року [PERSON] після смерті [PERSON] на 2/3 частин квартири [ADDRESS]. [PERSON] помер [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про його смерть (а.с. 5). [PERSON] померла [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про її смерть (а.с. 6). Приписами ст. 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до ст. 2 «Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 22.06.2011 №703 Державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно проводять орган державної реєстрації прав та нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно. Отже, суд приходить до висновку оскільки документ, на підставі якого була проведена державна реєстрація права власності [PERSON] на 2/3 частини квартири [ADDRESS] визнано недійсним за рішення суду, яке набрало законної сили, вважаю, що і державна реєстрація майнових прав вказаної особи, яка була проведена згідно з цим свідоцтвом має бути скасована. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З матеріалів справи (а.с. 20) вбачається, що позивач [PERSON] є інвалідом другої групи, що підтверджено довідкою серії МСЕ № 038246.

Outcome: approved