Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до Вишгородського районного суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, вказавши, що з 04.11.2005 року між нею та відповідачем був зареєстрований Виконкомом Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області шлюб, актовий запис № 35. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Однак, сімейне життя у них з відповідачем не склалося і рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 03.11.2014 року шлюб між ними був розірваний. Зазначила, що з часу припинення шлюбу, донька проживає разом із нею, відповідач в добровільному порядку надавав матеріальну допомогу на утримання доньки у розмірі 1000, 00 гривень нерегулярно, час від часу. Проте даних коштів не вистачає. Наданий час, донька навчається у школі, відвідує багато гуртків, бере у репетитора додаткові уроки з іноземних мов, а на це потрібні кошти, які вона самостійно забезпечити немає можливості. Позивач звернулася до відповідача з проханням збільшити розмір надання матеріальної допомоги на утримання доньки, проте їй було відмовлено. Оскільки між нею та відповідачем не може бути досягнуто домовленості щодо порядку та способу виконання відповідачем обов'язку з утримання своєї неповнолітньої доньки звернулася до суду та просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 2500, 00 гривень щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не з'явилась, про місце, день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі. Відповідач у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву в якій зазначив, що він жодним чином не ухиляється від обов'язку утримувати дитину, а навпаки намагається приймати активну участь не тільки в її утриманні, а й вихованні та у піклуванні. Після розірвання шлюбу в добровільному порядку надавав кошти на утримання доньки, проте вже після подання позивачем позовної заяви до суду, остання в добровільному порядку кошти не приймає. Зазначив, що даний позов являється не засобом забезпечення добробуту їхньої доньки, а лише способом позивача, із мотивів дрібної помсти, принизити його в очах дитини. Він офіційно працевлаштований в Інституті геофізики ім. С.І. Субботіна НАН України на посаді водія, а тому вважає недоречним визначення та стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі, а тому позов просив задовольнити частково, стягнувши з нього аліменти на утримання доньки у розмірі ? частини від всіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, просив суд врахувати, що він надає матеріальну допомогу матері, яка є пенсіонеркою та вітчиму, який також є пенсіонером учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Розглядати справу просив за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 04.11.2005 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований Виконкоком Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області, актовий запис № 35 (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, згідно якого батьками дитини зазначено - [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 03.11.2014 року, яке набрало законної сили, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с. 6). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярній, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З довідки від 03.12.2018 року № 43 виданої начальником відділу кадрів Національної академії інституту геофізики ім. С.І. Субботіна [PERSON], вбачається, що [PERSON] дійсно працює в інституті геофізики ім. С.І. Субботіна НАН України на посаді водія автотранспортних засобів. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Згідно зі статтями 76, 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як передбачено частиною 4 статті 81 ЦПК України, рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналізуючи викладене, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, враховуючи те, що відповідач офіційно працевлаштований, має на утриманні батьків, які є пенсіонерами, суд вважає, що з нього підлягають стягненню аліменти на користь позивача на утримання доньки у розмірі ? частини з усіх видів заробітку, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви та до досягнення дитиною повноліття. Також з відповідача, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, на користь держави підлягають стягненню судові витрати у розмірі 704, 80 гривень. Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: partial