Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати незаконними дії КП «Харківські теплові мережі» щодо припинення надання послуг з централізованого постачання гарячої води та заборонити припинення надання вказаних послуг; захистити її права як споживача житлово-комунальних послуг та зобов'язати відповідача виконувати свої обов'язки по постачанню послуг з централізованого постачання гарячої води відповідно до закону. В обґрунтування заявлених вимог посилалась на те, що вона мешкає в місті Харкові та відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» є особою, що отримує житлово-комунальні послуги, тобто є споживачем житлово-комунальних послуг. З об'яв на під'їздах позивачеві стало відомо, що в листопаді зі сторони КП «Харківські теплові мережі» буде припинено надання послуг з централізованого постачання гарячої води. Позивач зазначає, що КП «Харківські теплові мережі» є найбільшим у місті Харкові постачальником послуг централізованого постачання гарячої води членам територіальної громади міста Харкова, яким є і [PERSON], тому населення всього міста в умовах опалювального періоду залишиться без гарячої води, тобто в усіх житлових приміщеннях будуть порушені санітарні норми проживання. Позивач вважає протиправним рішення відповідача про припинення надання послуг з централізованого постачання гарячої води на невизначений термін, оскільки воно порушує права та інтереси усіх споживачів комунальних послуг міста Харкова. До суду надійшла заява позивача [PERSON] про розгляд справи за її відсутності. Також в даній заяві позивач [PERSON] просила задовольнити її позовні вимоги, ухвалити у справі рішення та наголошувала, що її права як споживача порушуються, оскільки послуги з гарячого водопостачання до будинку, в якому вона мешкає із родиною, не надаються. Представник відповідача КП «Харківські теплові мережі» Бухан Н.Ю. у судовому засіданні визнала заявлені позовні вимоги та пояснила, що підприємство вимушено зменшити обсяги постачання гарячої води у зв'язку із економією природного газу, оскільки Постановою КМУ від 09.07.2014 за № 296 «Деякі питання забезпечення населення, підприємств, установ та організацій природним газом до кінця опалювального сезону 2014/2015 року» визначено обсяг природного газу, розмір якого значно менший порівняно із опалювальним сезоном 2013/2014 року. При цьому зауважила, що на теперішній час природний газ надходить до підприємства, але в менший кількості, їм запропоновано ввести режим економії природного газу, однак на який період цього газу вистачить, не відомо. Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, вивчивши матеріали справи, давши добутому правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS], є споживачем послуг, що надаються КП «Харківські теплові мережі». Наприкінці жовтня 2014 року [PERSON] звернула увагу на об'яви, які були розклеєні на під'їздах будинків її району, в яких вказано, що Постановою КМУ від 09.07.2014 за № 296 зменшено обсяг природного газу для тепло генеруючих та теплопостачальних організацій, а тому для стабільного надання послуг з централізованого опалення та забезпечення в житлових приміщеннях температури повітря, яка відповідає встановлених нормативам, КП «Харківські теплові мережі» вимушено припинити надання послуг з централізованого постачання гарячої води в листопаді 2014 року на невизначений термін. Позивач [PERSON] вважає такі дії відповідача незаконними, неправомірними та такими, що порушують її права споживача, оскільки вона має право на отримання послуг належної якості, особливо за умови їх вчасної оплати. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних або юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частиною 1 ст. 214 ЦПК України встановлено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Статті 10, 60 Цивільно-процесуального кодексу України передбачають, що сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказом можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Позивач [PERSON] стверджує, що КП «Харківські теплові мережі» припинило подачу централізованого постачання гарячої води до її будинку в порушення Закону України «Про житлово-комунальні послуги». На підтвердження своєї позиції [PERSON] посилається на відповідь КП «Харківські теплові мережі» від 18.11.2014, графік обмежень і відключень споживачів теплової енергії при аварійних ситуаціях, а також витяг з оперативного журналу чергового диспетчера КП «Харківські теплові мережі». Суд не може прийняти до уваги вказані докази [PERSON], оскільки вони свідчать лише про аварійне відключення будинку [ADDRESS] від централізованого постачання гарячої води, що передбачено ст.. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Інших належним та допустимих доказів відключення споживача [PERSON] від мережі централізованого постачання гарячої води суду не надано. Враховуючи викладене, суд вважає, що заявлені [PERSON] вимоги не обґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають. Відповідно до положень ч. 4 ст. 88 ЦПК України у разі залишення без задоволення позову позивача, звільненого від оплати судових витрат, судові витрати компенсуються за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed