Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до Лисичанського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей, в якому вказано, що вона, з відповідачем по справі перебувала у шлюбі, зареєстрованому 14 лютого 2009 року, відділом реєстрації актів громадянського стану Лисичанського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 55. Від спільного подружнього життя мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], батьком яких у свідоцтвах про народження вказано відповідача. Інших дітей, непрацездатної дружини, батьків відповідач не має. Стягнень за виконавчими документами з нього не справляється. З відповідачем мешкають окремо, відповідач добровільної допомоги на утримання дітей не надає. Просила суд стягнути з [PERSON], [INFO], на її користь аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 900 гривень, щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дітей. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не сповістила. Представник позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, до суду надав письмову заяву, у якій зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Просив суд розглядати справу без його участі, проти заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не сповістив. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача не заперечував проти розгляду справи за відсутності відповідача. У зв'язку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частині від доходу її матері, батька та (чи) в твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися в якості аліментів на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. З матеріалів справи вбачається, що згідно з рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 16.12.2013 року, шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON], 14 лютого 2009 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 55, було розірвано. Згідно з дублікатом свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданим 27 травня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції Луганської області, [PERSON] народилась [INFO], про що зроблено відповідний актовий запис № 1056. Батьком дитини записаний [PERSON], матір'ю - [PERSON]. Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 30 жовтня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції Луганської області, [PERSON] народився [INFO], про що зроблено відповідний актовий запис № 766. Батьком дитини записаний [PERSON], матір'ю - [PERSON]. Згідно з довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 10 ААВ № 393111 від 10.01.2014 року, [PERSON] інвалід ІІ групи з 27.01.2014 року. Задовольняючи позов частково, суд виходить з того, що відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Враховуючи, що неповнолітні діти відповідача потребують від нього матеріальної допомоги, а також матеріальне становище сторін, згідно з яким відповідач може надавати таку допомогу, але не надає її у добровільному порядку, з урахуванням витрат, які потрібні на утримання самого відповідача, суд вважає, що справедливим буде стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей, [PERSON] та [PERSON] у розмірі 600 гривень щомісячно. Відповідно до підп. 3 п. 5 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати державного мита звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Приймаючи до уваги вимоги ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 243 гривні 60 копійок. У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial