Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду в інтересах неповнолітнього [PERSON] із позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа Генічеська районна державна адміністрація в особі Служби у справах дітей, в якому просить позбавити відповідачів батьківських прав відносно [PERSON], призначити позивача його опікуном, з огляду на те, що вона є його рідною бабусею, яка постійно здійснює догляд та піклується про нього, а також має всі необхідні для цього умови. Також просить стягнути з відповідачів на її користь аліменти на утримання дитини. Позовні вимоги мотивує тим, що вона являється бабусею малолітнього [PERSON], який проживає із нею і перебуває на повному її піклуванні та догляді. Вказує, що відповідачі у справі є батьками дитини та були зареєстровані у житловому будинку позивача, проте проживали окремо. Через деякий час батьки дитини розійшлися та перестали займатися вихованням сина, який з 2016 року проживає разом із бабусею. Батьки жодної матеріальної допомоги не надають, участі у вихованні не приймають, не цікавляться його життям та нехтують батьківськими обов'язками. В судовому засіданні позивач [PERSON] відмовилась від позовної вимоги про стягнення з відповідачів аліментів на утримання дитини. В решті, позовні вимоги про позбавлення батьківських прав та встановлення опіки над малолітнімпідтримала, просить задовольнити, з огляду на обставини, викладені у позові. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні був відсутнім. Ним надано заяву, в якій просить розгляд справи провести за його відсутністю. Проти позбавлення його батьківських прав не заперечує, позовні вимоги визнає. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні була відсутньою. Нею надано заяву, в якій просить розгляд справи провести за її відсутністю. Проти позбавлення її батьківських прав не заперечує, позовні вимоги визнає. Представник служби у справах дітей Генічеської райдержадміністрації Коваленко І.І. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, пояснив що відповідачі ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків стосовно свого неповнолітнього сина, що виявляється в тому, що [PERSON] та [PERSON] взагалі не приймають жодної участі у вихованні та матеріальному забезпеченні дитини. Вказує, що дані обставини встановлені висновком райдержадміністрації, яким вважають можливим позбавити батьківських прав відповідачів та призначити опікуном [PERSON] його бабусю [PERSON] Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Згідно копії свідоцтвапро народження серії [NUMBER] від 10 січня 2006 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Генічеського районного управління юстиції у Херсонській області, акт. запис № 01, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], який народився [INFO] року. З характеристики, виданої директором Генічеської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 1 та класним керівником [PERSON] вбачається, що батьки дитини не приділяють уваги вихованню дитини, не з'являються на батьківські зборі та не підтримують зв'язок зі школою. Разом з тим, дитина потребує турботи та виховання, додаткових занять та уваги до навчання. Згідно висновку Генічеської державної адміністрації Херсонської області від 05 лютого 2019 року [PERSON] та [PERSON]доцільно позбавити батьківських прав відносно неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], оскільки батьки не приймають жодної участі у житті дитини, її матеріальному забезпеченні та вихованні. Зі змісту висновку вбачається, що в ході бесіди із дитиною, хлопець підтвердив, що мати та батько взагалі не допомагають йому та не цікавляться його життям. Також рекомендовано призначити опікуном над малолітнім онуком, бабусю [PERSON] Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона чи він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Таким чином, судом встановлено, що відповідачі злісно ухиляються від виконання своїх обов'язків щодо виховання сина, не заперечують проти позбавлення їх батьківських прав, що свідчить про небажання налагодити стосунки та приймати участь у житті дитини, тому суд приходить до висновку про необхідність позбавити відповідачів батьківських прав відносно до їх неповнолітнього сина. Вирішуючи питання про встановлення опіки над дитиною, суд виходить з наступного. Судом встановлено, що позивач - [PERSON] є власником домоволодіння по [ADDRESS] що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно, серії [NUMBER], виданого 07 квітня 2009 року. На даний час дитина проживає разом з бабусею в вищевказаному будинку, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Генічеської міської ради. Позивач не має медичних протипоказань для призначення її опікуном, що підтверджується висновком про стан її здоров'я, виданого Генічеською ЦРЛ 30 жовтня 2018 року. Разом з тим, [PERSON] також здоровий, що підтверджується довідкою, виданою Генічеським центром первинної медико-санітарної допомоги Генічеської районної ради 09 жовтня 2018 року. Так, згідно довідки МВС України департаменту інформаційних технологій серії ІАА № 079772, виданої для встановлення опіки, [PERSON] до кримінальної відповідальності не притягувалась, не знятої чи не погашеної судимості не має. [PERSON] знаходиться на обліку в Управлінні ПФУ Головного управління ПФУ в Херсонській області і отримує пенсію за віком, що вбачається із довідки, виданої 09 жовтня 2019 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області. Згідно ст. 55 ЦК України опіка встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових та майнових прав та інтересів, зокрема осіб, які за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов'язки. Згідно ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Відповідно до ч.3 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Частинами 3 та 4 ст. 63 ЦК України встановлено, що опікуном може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Опікун призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна. Згідно з ст. 243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених ЦК України. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 244 СК України опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. Враховуючи вищевикладене, те, що позивач є бабусею малолітнього [PERSON], яка займається його вихованням та турбується про нього, а також той факт, що судом не встановлено підстав, з яких [PERSON] не може бути опікуном, суд прийшов до висновку про призначення [PERSON], [INFO] опікуном над неповнолітньою дитиною [PERSON], [INFO]. Судові витрати відносяться за рахунок відповідачів відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved