Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до Придніпровського районного суду м.Черкаси з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Мотивуючи свою заяву наступним: 29 вересня 2010 року нею, [PERSON], відповідачу [PERSON] в якості позики було передано 8 000 (вісім тисяч ) гривень. У відповідності до досягнутої домовленості відповідач зобов'язався повернути їй зазначені грошові кошти до 01.01.2011 року. З платежами помісячно. Факт передачі грошових коштів у сумі 8000 гривень відповідачу та його обов'язок повернути їх до 01.01.2011 року підтверджується розпискою відповідача, в якій значено, що [PERSON], паспорт серія НС 321501 виданий Уманським МВ УМВС України в Черкаській області 03.09.1997 року, отримав від неї у якості позики 8000 гривень та зобов'язується повернути їх до 01.01.2011 року. З платежами помісячно Таким чином, між нею та відповідачем [PERSON] 29.09.2010 року був укладений договір позики. В порушення договірних зобов'язань, відповідач суму позики не повернув. Її неодноразові нагадування про необхідність повернения грошей результату не дали, а тому вона змушена звернутись з позовом до суду. В подальшому подала уточнюючу позовну заяву відповідно до якої просила стягнути з відповідача, [PERSON], на її користь 11038 грн. 88 коп., тому числі сума основної заборгованості - 8000 грн. 00 коп., три проценти річних - 758 грн. 79 коп., сума збитків з урахуванням офіційного індексу інфляції - 409 грн. 80 коп., проценти від суми позики - 1870 грн. 29 коп., а також витрати за юридичні послуги в сумі - 3840 грн. 00 коп., та витрати по оплаті судового збору в сумі 229 грн. 40 коп. Позивачка в судовому засіданні уточнюючий позов підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що ніяких коштів від позивача він не отримував, розписку не писав, підпис в розписці різниця з підписами в інших документах. Також зазначив, що позивачка перебувала з ним в трудових відносинах і пояснила, що у неї була заборгованість з заробітної плати, а тому він ніяк не міг позичати в неї кошти. Просив звернути увагу, що відсутністі інші докази позики, та на підставі викладеного відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення по наступних підставах. У ст.3 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що загальними засадами цивільного законодавства є: 1) неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; 2) неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; 3) свобода договору; 4) свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; 5) судовий захист цивільного права та інтересу; 6) справедливість, добросовісність та розумність. Згідно зі ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу. Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що 29 вересня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики. Згідно даного Договору, Відповідач отримав грошові кошти в сумі 8000 (вісім тисяч) гривень із зобов'язанням повернути таку ж суму коштів у тій же валюті (а саме в гривні), у строк до 01.01.2011 року. Суд вважає доведеним факт позики відповідачем [PERSON] коштів в сумі 8000 грн. від позивача [PERSON], доказів не достовірності підпису в розпискі [PERSON] суду не надано. Відповідно до ст.146 ЦПК України «У разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.». Суд зазначає, що за клопотанням відповідача 28.02.2014 року була призначена судово-почеркознавча експертиза, але в зв»язку з несплатою [PERSON] за її проведення цивільна справа повернулась до суду без виконання експертизи, а тому відповідно до ст.146 ЦПК України, факт позики коштів підтверджується: копією розписки від 29.09.2010 року. Оскільки факт позики [PERSON] у [PERSON], знайшов своє повне підтвердження, кошти в даний час не повернуті, позов підлягає до часткового задоволення. Суд вважає, що підлягає до задоволення також вимога, щодо стягнення процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України з такого розрахунку: · з 03.01.2011 року по 23.03.2012 року - 8000 х 7,75% / 365 днів х 445 днів = 755 грн. 89 коп. · з 23.03.2012 року по 10.06.2013 року - 8000 х 7,5 % / 365 днів х 444 днів - 729 грн. 86 коп. · з 10.06.2013 року по 13.08.2013 року - 8000 х 7 % / 365 днів х 64 днів = 98 грн. 19 коп. · з 13.08.2013 року по 17.02.2014 року - 8000 х 6,5 % /365 днів х 201 днів = 286 грн. 35 коп. Отже, станом на 17.02.2014 року підлягають до стягнення проценти в розмірі 1870 грн. 29 коп. Відповідно до ст.257 ЦК України «Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.» Суд вважає, що підлягає до часткового задоволення вимога про стягнення з відповідача на користь позивача три проценти річних та збитки з урахуванням індексу інфляції в межах строку позовної давності з наступного розрахунку: · Три відсотки річних за період з 03.01.2011 року по 01.01.2014 рік, 8000 грн. х 3%/365 х 1094 = 719 грн 34 коп. · збитки з урахуванням індексу інфляції: за 2011 -104.6, за 2012 - 99.8, за 2013 - 100, 5 (8000 х 1.046 х 0.998 х 1.005) - 8000 = 393 грн. 02 коп. Тобто, всього підлягає до стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] борг за договором позики в сумі 8000 грн., 3% річних в сумі 719 грн. 34 коп, суму збитків з урахуванням офіційного індексу інфляції в сумі 393 грн. 02 коп, проценти від суми позики в сумі 1870 грн. 29 коп., всього 10982 грн. 65 коп. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Ст.525 ЦК України «одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом». Ст. 526 ЦК України «зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.» Ст.530 ЦК України «якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).» Ст.1046 ЦК України «За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.» . Ст.1047 ЦК України «Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках,коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.» Ст.1048 ЦК України «Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.» Ст.1049 ЦК України «Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.» Ст.625 ЦК України «Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.» Щодо стягнення з відповідача на користь позивача понесені судові витрати, а саме за надання позивачу правової допомоги в сумі 3840 грн., то у відповідності до Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», передбачено стягнення компенсації лише в разі участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, а тому дана вимога не підлягає до задоволення. Крім цього, у відповідності до ст.88 ЦПК України, необхідно стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] Анатолїіни сплачений судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 228 грн. 23 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial