Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання договору довічного утримання, вказавши, що 17.02.2005 року між нею та відповідачкою було укладено договір довічного утримання за умовами якого вона передала у власність відповідачці квартиру [ADDRESS], а відповідачка зобов'язалась довічно повністю утримувати її, забезпечувати її харчуванням, одягом, доглядом, необхідною допомогою та зберігаючи в її безкоштовному довічному користуванні повністю зазначену квартирою. Відповідачка не виконує своїх обов'язків за вказаним договором та в порушення умов договору з квітня 2010 року до часу звернення до суду не утримує позивачку, не забезпечує її харчуванням, одягом, доглядом та необхідною допомогою. У зв'язку з тим, що відповідачка не виконує свої обов'язки передбачені договором та відмовляється від добровільного розірвання договору, позивачка звернулась д суду з даним позовом та просить суд розірвати договір довічного утримання укладений між нею та відповідачкою. Відповідачка [PERSON], в свою чергу, звернулась до суду з зустрічним позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю. В зустрічному позові позивачка посилається на те, що не зважаючи на виконання нею належним чином всіх вимог договору довічного утримання [PERSON] з моменту подачі позову до суду встановила їй перешкоди в користуванні квартирою [ADDRESS], не пускає її до квартири. Посилаючись на те, що вона є власницею спірної квартири, просить суд усунути їй перешкоди в користуванні власністю, а саме квартирою [ADDRESS] зобов'язавши [PERSON] дати вільний доступ до вказаної квартири та не чинити будь-яких перешкод в користуванні зазначеною квартирою. Ухвалою суду від 20.03.2014 р. зустрічний позов був прийнятий судом та вимоги за ним були об'єднані в одне провадження з первісним позовом. В судовому засіданні позивачка за первісним позовом (відповідачка за зустрічним позовом), підтримала свої вимоги, підтвердила обставини зазначені в її позові та просила його задовольнити в повному обсязі. З позовними вимогами викладеними в зустрічній позовній заяві не погодилась, зазначила, що відповідачка за первісним позовом (позивачка за зустрічним позовом) не виконує належним чином свої обов'язки, визначені в договорі довічного утримання, а саме не здійснювала належний догляд за нею, не забезпечує харчами, одягом та всім належним їй для життя. Ці обставини також підтвердили представники позивачки за первісним позовом, які суду пояснили, що вони давно її знають та відвідують. При цьому зазначили, що остання живе в жахливих умовах, в неї відключено газопостачання та електроенергетика, відключено постачання води у квартиру. Вона потребує сторонньої допомоги та догляду. [PERSON] не виконує своїх обов'язків за договором про довічне утримання, не надає ніякої допомоги [PERSON] та не відвідує її. Представник відповідача за первісним позовом просила задовольнити зустрічний позов в повному обсязі, первісний позов не визнала та вважала його необґрунтованим, мотивуючи тим, що її довірителька належним чином виконувала свої обов'язки за вказаним договором довічного утримання, але [PERSON] чинить їй перешкоди у користуванні власністю не пускаючи її до квартири. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що вимоги за первісним позовом слід задовольнити, а в задоволенні зустрічного позову слід відмовити з наступних підстав. Згідно з ч.1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановленних ст. 61 цього кодексу. Судом встановлено, що 17.02.2005 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір довічного утримання, який був посвідчений нотаріусом П'ятої Запорізької державної нотаріальної контори Чирвою Л.А. Відповідно до п. 1 вказаного договору [PERSON] передала у власність [PERSON] квартиру [ADDRESS], житловою площею - 28, 1 кв. м. та загальною площею - 50,05 кв.м. Відповідно до п. 4 договору набувач ([PERSON].) зобов'язалась довічно повністю утримувати відчужувача ([PERSON]), забезпечувати її харчуванням, одягом, доглядом, необхідною допомогою та зберігаючи в її безкоштовному довічному користуванні повністю зазначену квартирою. Згідно п. 5 договору вартість матеріального забезпечення (харчування, одягу, догляду та необхідної допомоги) визначена сторонами у розмірі 200 грн. на місяць. Також відповідно до п. 8 договору довічного утримання договір може бути розірваний за згодою сторін, а у випадку невиконання його умов та відмови від добровільно розірвання однією з сторін - в судовому порядку. Під час розгляду справи підтвердився той факт, що[PERSON] не виконує належним чином свої зобов'язання за вказаним договором довічного утримання: не забезпечує [PERSON] належним доглядом, одягом, продуктами харчуванням, всім необхідним для її нормального життя, протягом останніх 3 років взагалі не відвідувала її. На даний час в спірній квартирі відключено електро-, газо- та водопостачання, що спричинило жахливі умови проживання [PERSON] Ці обставини підтверджуються наявністю заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг, про що позивачка отримала повідомлення від комунальних підприємств. В свою чергу ці обставини також підтвердили представники [PERSON], які є її знайомими та постійно її відвідують. Представник [PERSON] в судовому засіданні посилалась на те, що [PERSON] чинить відповідачці перешкоди у користуванні спірною квартирою, але належних доказів підтвердження цього суду не надала. Доказів звернення [PERSON] до будь-яких органів з відповідними заявами не надано. Зустрічний позов було подано після того, як [PERSON] звернулася до суду з вимогою про розірвання договору довічного утримання. Представником [PERSON] в судовому засіданні були надані квитанції про сплату комунальних послуг, але суд ставиться до таких доказів критично, оскільки на даний період наявна заборгованість за житлово-комунальні послуги, що підтверджується попередженнями, які надходять на адресу позивачки про сплату боргу за комунальні послуги. Крім того, в теперішній час квартира позивачки відключена від водопостачання та електропостачання за несплату комунальних послуг, що свідчить про наявність заборгованості. Надані суду копії розписок про отримання [PERSON] грошових коштів від [PERSON], на думку суду, не можуть сприйматися як належні докази, оскільки сама [PERSON] пояснила, що ніяких грошей вона від відповідачки не отримувала. Оригіналів розписок суду надано не було. Інших доказів того, що відповідачка належним чином доглядає позивачку не надано. П. 1 ч. 1 ст. 755 ЦК України передбачено, що договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду: на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини; Частиною 1 ст. 756 ЦК України встановлено, що у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. У цьому разі витрати, зроблені набувачем на утримання та (або) догляд відчужувача, не підлягають поверненню. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що [PERSON] не належним чином виконувала свої обов'язки за вказаним договором довічного утримання, тому вбачає підстави для задоволення первісного позову, та відмови в задоволенні зустрічного позову.

Outcome: approved