Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просила: шлюб, зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чутівського районного управління юстиції Полтавської області 10.11.2012 р., (актовий запис №20) між нею та відповідачем, розірвати. В обґрунтування позову позивач посилалася на те, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Шлюб був зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чутівського районного управління юстиції Полтавської області 10.11.2012 р., (актовий запис №20). З відповідачем вони проживають окремо з листопада 2016 року. Спільне життя з відповідачем не склалося. Їх сімя розпалася через часті сварки та непорозуміння. Позивач зазначає, що між нею та відповідачем втрачено почуття взаєморозуміння та любові. Дітей в шлюбі немає. Спільного майна подружжя не має, спільне господарство не ведеться. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу та примирення неможливе. Просила шлюб розірвати. Також позивач зазначає, що спілкування з відповідачем було повністю припинено з листопада 2016 року. Його місцезнаходження та проживання їй невідомо. На підставі викладеного, у відповідності до приписів ч. 9 ст. 74 ЦПК України, просила викликати відповідача в судове засідання через оголошення в пресі. Згідно ч. 9 ст. 74 ЦПК України, відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення в пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. 15.08.2017 р. Чутівським районним судом Полтавської області було винесено ухвалу про виклик відповідача [PERSON] в судове засідання на 11 год. 21.09.2017 р. через засоби масової інформації газету «Урядовий кур'єр». В газеті «Урядовий кур'єр», датованої 01.09.2017 р., № 162, було опубліковано виклик відповідача [PERSON] в зазначене судове засідання. Позивач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи належним чином була повідомлена. Представник позивача [PERSON] через канцелярію суду подав заяву, в якій просив справу розглянути без його участі та без особистої участі позивача [PERSON], позов підтримав та просив його задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи належним чином був повідомлений. З огляду на неявку в судове засідання відповідача, який належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, а також відсутність заперечень позивача на проведення заочного розгляду справи, суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Фіксація судового розгляду справи технічними засобами не проводилась, згідно ч. 2\~ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. 10.11.2012 р. між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чутівського районного управління юстиції Полтавської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 20, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КЕ № 157414, виданим повторно 22.06.2017 р. (а.с. 6). Як встановлено судом, сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, подружніх відносин не підтримують. Відповідно до ст.ст. 110-112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.\~\~ Відповідно до ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно зі ст. 24 СК України\~\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Суд зазначає, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим. Спір щодо поділу майна відсутній. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved