Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що 05 травня 2012 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від спільного проживання мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею. В позові зазначає, що в даний час вони разом не проживають, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає. У зв'язку з наведеним, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги змінила, про що подала письмову заяву, просила стягнути з відповідача на її користь щомісячно аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], щомісячно у твердій грошовій сумі у розмірі 520 грн. 00 коп., починаючи з дня подання заяви до суду. Відповідач в судовому засіданні змінені позовні вимоги визнав повністю, не заперечував проти стягнення з нього на користь позивачки щомісячно аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 520 грн. 00 коп.. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження серії І-ОЛ №133075, виданого 29 серпня 2012 року Добрянською сільською радою Вільшанського району Кіровоградської області (а.с.5). Згідно з довідкою про склад сімї за №976, виданою 26 серпня 2016 року Добрянською сільською радою Вільшанського району Кіровоградської області, син [PERSON] проживає разом з позивачкою в с. Добрянка Вільшанського району Кіровоградської області по вул. Набережна, 11 (а.с.6). В судовому засіданні встановлено, що відповідач по справі добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Згідно зі ст. 141 СК України, мати,\~ батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.\~Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікованої Україною 27.02.1991 року), Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з вимогами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що син, який потребує матеріальної допомоги, проживає з матір'ю, а тому відповідач зобов'язаний утримувати його до досягнення повноліття. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує, що відповідач є працездатною особою, інших неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, офіційно не працює, будь-які дані про те, що відповідач отримує інші матеріальні статки у матеріалах справи відсутні. А тому, враховуючи визнання відповідачем його обовязку щодо утримання дитини, суд\~ дійшов висновку, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання сина в розмірі 520 грн. 00 коп. щомісячно. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України\~ суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно\~ з ч.1\~ ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.\~ \~\~ \~ \~ \~ Відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України Про судовий збір, від сплати судового збору звільняються позивачі -\~ у справах про стягнення аліментів. Згідно з ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому з відповідача мають бути стягнуті 551 грн. 20 коп. судового збору на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved