Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати втратившими право користування житловим приміщенням будинком №5 по вул.О.Гончара м.Сарни Рівненської області відповідача - [PERSON] та її неповнолітню дитину : [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала повністю, пояснила, що між відповідачем та чоловіком останньої (який є сином позивача по справі) склались неприязні стосунки, в звязку з чим [PERSON] в добровільному порядку майже шість років тому добровільно із неповнолітньою дитиною змінила місце проживання, а тому позивач просить визнати відповідача та її неповнолітню дитину такою, що втратила право користування будинком № 5 по вул.О.Гончара м.Сарни Рівненської області. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, була повідомлена про час слухання справи відповідно до закону, про причини неявки суд не повідомила, а тому суд відповідно до ст.224 ЦПК України проводить заочний розгляд справи. Представник третьої особи на стороні відповідача заперечив проти заявлених позивачем вимог, пославшись на те, що у позові заявлено вимогу про зняття з реєстрації неповнолітньої дитини, однак, позовні вимоги в цій частині суперечать вимогам законодавства, оскільки неповнолітня дитина зареєстрована по місцю реєстрації свого батька, а тому підстав для визнання її такою, що втратила право користування житлом не вбачається. Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов до наступного. Із позовної заяви та пояснень представника позивача встановлено, що відповідач була зареєстрована та проживала у [INFO], оскільки перебувала у шлюбі із сином позивача [PERSON] Копія технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, надана позивачем, доводить, що по вул.О.Гончара,5 м.Сарни Сарненського району Рівненської області дійсно розташований житловий будинок із господарськими будівлями. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Довідки № 9473 від 23 травня 2016 року, видана КП «Житлосервіс» доводить, що по вул.ОГончара (Будьоного),5 м.Сарни Рівненської області дійсно зареєстровані, окрім інших, [PERSON] та [PERSON], [INFO]. Із копії рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 19 листопада 2015 року встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Свідок [PERSON] в суді підтвердив, що є сусідом позивача. Зі слів свідка встановлено, що [PERSON] із дочкою [PERSON] не проживають за вказаною у позові адресою орієнтовно з 2010 року. Таким чином, наведені вище докази доводять факт не проживання відповідача із неповнолітньою дитиною по вул.О.Гончара,5 м.Сарни Сарненського району Рівненської області більше року. Однак, із наданої позивачем копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 25 лютого 1982 року, встановлено, що власником будинковолодіння по вул. Будьоного (на даний час вул.О.Гончара),5 м.Сарни Сарненського району Рівненської області, є [PERSON]. В обґрунтування заявлених позивачем вимог представник позивача посилалась на ті обставини, що позивач є власником будинку № 5 оскільки є дружиною померлого [PERSON] та прийняла після нього спадщину, в звязку з чим може заявляти позовні вимоги як власник цього житла. Дійсно, на підтвердження вказаних обставин позивачем надано Витяг про реєстрацію у Спадковому реєстрі від 8 жовтня 2013 року, відповідно до якого Сарненською районною державною нотаріальною конторою відкрито спадкову справу після смерті [PERSON]. Однак, доказів того, що на момент подання позову до суду позивач [PERSON] набула право власності на зазначене будинковолодіння і є власником вказаного майна, відповідно до вимог ст.60 ЦПК України, надано не було. Крім цього, відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, а тому вирішуючи питання належності вказаного будинковолодіння [PERSON] на праві власності в порядку спадкування після смерті чоловіка, суд вийде за межі заявлених позовних вимог, що суперечить чинному цивільному процесуальному законодавству. З огляду на наведене, враховуючи, що позов про визнання особи втратившою право користування житлом може бути подано виключно власником житла, суд вважає, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими, оскільки доказів належності [PERSON] на праві власності будинку № 5 по вул.О.Гончара м.Сарни надано не було, а тому вимоги не підлягають до задоволення в повному обсязі. На підставі наведеного, ст.ст. 395, 405 ЦК України,

Outcome: dismissed