Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до Добропільського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання нарахувати та виплатити страхові виплати в порядку спадкування. В обґрунтування позову зазначила, що [INFO] померла її бабуся, [PERSON] . В листопаді 2020 року позивачка звернулась до приватного нотаріуса Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Панченка А.В. для оформлення права на спадщину за законом. 23 листопада 2020 року нотаріусом направлено запит до Добропільського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області щодо заборгованості по страховим виплатам потерпілій [PERSON] 15 грудня 2020 року нотаріусом отримано лист від фонду соціального страхування в якому вказано, що виплати потерпілій [PERSON] припинені з 01.06.2016 року у зв`язку із закінченням терміну дії довідки внутрішньо переміщеної особи (далі-ВПО). Термін дії довідки ВПО [PERSON] за життя не продовжила з поважних причин, оскільки мешкала в м. Макіївка Донецької області на території непідконтрольній уряду України. В травні 2016 року [PERSON] зламала ногу та тривалий час не мала можливості самостійно пересуватися, пізніше захворіла гострою формою атеросклерозу та серцево-судинними розладами, а потім, померла. Зазначені обставини позбавили [PERSON] можливості оформити нову довідку ВПО та звернутися до Добропільського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області для отримання страхових виплат, права на отримання яких за життя її ніхто не позбавляв. Позивач, як спадкоємець за законом, вважає дії відповідача щодо відмови у виплаті її бабусі щомісячних страхових виплат за період з 01.06.2016 року по [INFO] року (дата смерті бабусі) неправомірними та такими, що суперечать діючому законодавству, тому просить суд визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати щомісячних страхових виплат її бабусі - спадкодавцю [PERSON] за період з 01.06.2016 року по [INFO] року та зобов`язати Добропільське відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області нарахувати та виплатити спадкоємиці [PERSON] , [PERSON] , страхові виплати за період з 01.06.2016 року по [INFO] року. Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 20 квітня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 27 травня 2021 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, наполягає на задоволенні позову. Представник відповідача, Добропільського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, Бабійчук Т.В. у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог з підстав викладених у відзиві. Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. З листа Добропільського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області № 22.01-14/032-1434 від 03.12.2020 року встановлено, що [PERSON] перебувала на обліку у відділенні як внутрішньо переміщена особа з відділення Червоногвардійського району м. Макіївки та отримувала щомісячні страхові виплати з 01.11.2014 року по 31.05.2016 року. Заборгованість раніше нарахованих, але не виплачених щомісячних страхових виплат, виплачена [PERSON] в серпні 2015 року за період з 01 червня 2014 року по 31 жовтня 2014 року. Виплати потерпілій [PERSON] припинені з 01.06.2016 року у зв`язку із закінченням терміну дії довідки ВПО. Заборгованість перед потерпілою [PERSON] по Добропільському відділенню відсутня (а.с.11). [INFO] [PERSON] померла, що вбачається з копії свідоцтва про смерть (а.с.15). Позивач є онукою померлої [PERSON] (а.с.45-47). Спадкоємцем після смерті [PERSON] є її онука [PERSON] , яка у встановлений законом строк прийняла спадщину, що встановлено з копії спадкової справи №119/2020 (а.с.34-61). Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України), крім прав і обов`язків що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 ЦК України (стаття 1219 ЦК України). Проте, існують такі спадкові права, які можуть переходити у порядку спадкування, але їхній перехід може бути обмежений на підставі прямої вказівки закону. Так, відповідно до статті 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя (виплати нараховані, але не отримані спадкодавцем), передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Системний аналіз положень статей 1219 та 1227 ЦК України при застосуванні до встановлених у цій справі обставин дає підстави для висновку, що потрібно розрізняти право на відшкодування у зв`язку з трудовим каліцтвом, як об`єкт цивільних прав, яке (право) нерозривно пов`язане із особою і яке, відповідно не входить до складу спадщини та припиняється зі смертю особи, яка мала таке право, та право на суми відшкодування у зв`язку з трудовим каліцтвом, нараховані за життя спадкодавцю, тобто належали йому, але не отримані ним за життя, які передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини (стаття 1227 ЦК України). Отже, право на відшкодування у зв`язку з трудовим каліцтвом не входить до складу спадщини. Право на нараховані за життя суми відшкодування у зв`язку з трудовим каліцтвом, але не отримані спадкодавцем входять до складу спадщини за умови, що на час відкриття спадщини відсутні члені сім`ї спадкодавця. При вирішенні спорів про право на спадщину на належні спадкодавцю за життя суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, визначальним є те, чи були такі виплати нараховані спадкодавцеві за життя, оскільки лише за умови, що такі суми були нараховані за життя, проте не отримані спадкодавцем, вони можуть увійти до складу спадщини. Суд погоджується з доводами позивача про те, що ненадання за життя спадкодавцем переоформленої довідки про взяття його на облік як особи, яка переміщена з тимчасово окупованої території України або району проведення АТО, не є підставою для не нарахування чи невиплати страхових виплат. Наведене узгоджується із правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 243/3505/16-ц (провадження № 14-271цс18). Проте, припинення нарахування Фондом страхових виплат потерпілому [PERSON] здійснено з 01 червня 2016 року, тобто за життя [PERSON] , але вона у встановленому законом порядку не оскаржила дії відповідача, тобто за життя не виявила інтересу та волі на те, щоб відновити нарахування щомісячної грошової суми у разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку, а отже, указані суми їй за життя не нараховувались, а тому вони не можуть входити до складу спадщини після її смерті. Отже, страхові виплати не увійшли до складу спадщини, право на яку має позивач , у зв`язку з тим, що відповідно до вимог цивільного законодавства до складу спадкового майна входить лише призначена сума страхового відшкодування, а право на її призначення та виплату, згідно із статтею 1219 ЦК України, до складу спадщини не входить. Подібний за змістом висновок висловлено Верховним Судом у постановах від 26 лютого 2020 року у справі № 243/2404/19-ц (провадження № 61-20134св19), від 14 квітня 2020 року у справі № 431/6232/16-ц (провадження № 61-17311св19), від 09 грудня 2020 року у справі № 243/9613/19-ц (провадження № 61-7355св20). [PERSON] померла [INFO] , тобто майже через три роки від дати прийняття Фондом рішення про припинення виплати щомісячної грошової суми у разі часткової чи повної втрати професійної працездатності, а отже, [PERSON] як спадкоємець не має права на те, що за життя спадкодавця йому не нараховано, і спадкодавець дій відповідача щодо не нарахування спірних страхових виплат не оскаржував. Оскільки право на призначення та виплату щомісячної страхової суми у випадку трудового каліцтва згідно із статтею 1219 ЦК України до складу спадщини не входить, тому вимоги спадкоємця [PERSON] про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання нарахувати страхові виплати є безпідставними. Узагальнюючи викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed