Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі, який зареєстрований 21.10.2007 року відділом РАЦСу Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 1858. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Покликається на те, що впродовж останніх кількох років подружнє життя між ними поступово погіршувалось, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Вказує, що з листопада 2015 року у них почали виникати непорозуміння та суперечки. Відповідач почав зловживати спиртними напоями, вчиняти сварки, завдавати їй тілесних ушкоджень у присутності малолітнього сина. На даний час вони проживають окремо, шлюбних відносин не підтримують, не ведуть спільного господарства. Шлюб існує формально. Крім того, відповідач не бере участі у вихованні неповнолітнього дитини та не надає матеріальної допомоги на її утримання. В зв'язку з чим, просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі по 1300 грн. щомісячно і до досягнення ним повноліття. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у заяві та просили їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечував щодо його задоволення. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши представлені письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 21.10.2007 року відділом РАЦСу Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 1858, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. ). Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно вимог ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні з пояснень сторін та досліджених письмових доказів, суд встановив, що сторони протягом тривалого часу подружніх відносин не підтримують. Шлюб існує формально. Примиритись не бажають. При таких обставинах подальше спільне проживання і збереження сім'ї неможливе, а тому суд вважає за правильне та доцільне шлюб між ними розірвати. Крім цього, із свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28.08.2009 року вбачається, що відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При цьому, суд у відповідності до ст. 182 СК України, враховує матеріальне становище позивача та відповідача, який є працездатним, відсутність інших утриманців та стан здоров'я дитини. Зважаючи, що відповідач свій обов'язок по утриманню дитини належним чином не виконує, неповнолітня дитина проживає з матір'ю та перебуває на її утриманні, то суд приходить до висновку, що на користь позивача слід стягувати аліменти в розмірі по 1300 грн. щомісячно. Отже, дослідивши та оцінивши представлені докази в їх сукупності і зважаючи на визначений законодавством мінімальних прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, суд вважає, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу неповнолітньому сину у визначеному судом розмірі і до досягнення ним повноліття. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 551,20 грн. по задоволеній вимозі по стягненню аліментів та на користь позивача 551,20 грн. сплаченого по іншій вимозі.

Outcome: approved