Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , ПП «Вагран», приватного нотаріуса Писаковської А.Г. третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову Міська рада м. Кропивницький про визнання договору купівлі-продажу недійсним. В обґрунтування вимог посилається на те, що 12.11.1991 на підставі ордеру № 315, виданого трестом «Кіровоградбуд» отримала кімнату [ADDRESS] . В подальшому ПП «Вагран» став власником зазначеного гуртожитку. Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 25.07.2017 свідоцтво про право власності ПП «Вагран» на зазначений будинок скасоване. Випадково дізналась що зазначена квартира, без її відома продана відповідачем ПП «Вагран» відповідачу [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 23.02.2015 посвідченого приватним нотаріусом Писаковською А.Г. [PERSON] , вважає, що даним правочином порушено її конституційне право на житло, а договір не спрямований на реальне настання правових наслідків, тому просить, після уточнення позовних вимог визнати договір купівлі-продажу недійсним. Відповідачі не скористались своїм правом подати відзив. Третя особа\~міська рада\~міста Кропивницького\~подала пояснення\~щодо позову,\~в якому\~позовні вимоги\~підтримала,\~мотивуючи наступним. На момент розгляду справи гуртожиток по [ADDRESS] Університетському, [ADDRESS] не є власністю територіальної громади міста Кіровограда. 23.06.2004 розглянувши звернення ПП Вагран виконавчим комітетом Кіровоградської міської ради прийнято рішення № 899 яким вирішено: - надати статус будинку для малих сімей гуртожитку по [ADDRESS] ; - відділу житла надати ордери на житлові приміщення громадянам, які мешкають у вказаному будинку. Враховуючи зміну статусу вказаного будинку (з гуртожитку на будинок для малих сімей) 14.10.2004 виконавчий комітет Кіровоградської міської ради прийняв рішення за № 1546, яким вирішив: - погасити на приватне підприємство «Вагран» договір купівлі-продажу від 29.11.2002 на цілу будівлю гуртожитку по [ADDRESS] ; - оформити право власності на цілий будинок по [ADDRESS] за приватним підприємством «Вагран»; - управлінню містобудування, архітектури, екології та земельних відносин направити дане рішення до ОКП «Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» для підготовки, за зверненням замовника, документів та свідоцтва про право власності на цілий будинок по [ADDRESS] приватному підприємству «Вагран». На підставі вказаних рішень виконавчого комітету Кіровоградської міської ради 20.10.2004 ПП «Вагран» видано свідоцтво про право власності на майно за № 651 та здійснено реєстрацію його права власності на цілий будинок по [ADDRESS] . 24.02.2015, враховуючи систематичні, численні колективні заяви мешканців будинку по [ADDRESS] щодо незаконних дій ПП «Вагран», а також викладені обставини Кіровоградською міською радою прийнято рішення № 3956, яким вирішено: - скасувати п. 1 рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської ради від 23.06.2004 № 899 Про надання статусу будинку для малих сімей гуртожитку по [ADDRESS] ; - скасувати рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської ради від 14.10.2004 № 1546 Про погашення та зміну правовстановлюючого документа на цілу будівлю гуртожитку по [ADDRESS] . Рішення Кіровоградської міської ради № 3956 ПП Вагран оскаржило у суді, рішенням Ленінського районного суду міста Кіровограда від 30.11.2015 у задоволенні позову відмовлено. Рішення суду залишено в силі ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22.03.2016. Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 25.07.2017 скасоване свідоцтво про право власності ПП «Вагран» на будинок по [ADDRESS] від 20.10.2004 № 651, видане виконавчим комітетом Кіровоградської міської ради. В судовому засіданні позивач та її представник адвокат Урсаленко К.О. вимоги підтримали, мотивуючи підставами, викладеними у позові. Представник міської ради вимоги підтримав, мотивуючи підставами, викладеними у поясненнях. В судове засідання відповідачі не з`явились, про час та місце розгляду справи неодноразово повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Заслухавши учасників справи, дослідивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.11.1991 позивач на підставі ордеру № 315, виданого трестом «Кіровоградбуд» отримала кімнату [ADDRESS] , де проживає та зареєстрована по теперішній час. На час вселення вказане приміщення мало статус гуртожитку, який належав ВАТ «Кіровоградбуд». Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 15.09.2011, яке залишено без змін постановою Вищого господарського суду України від 13.03.2012, у справі за позовом ВАТ «Кіровоградбуд» до ПП «Вагран», третя особа\~ДП «Житлово-експлуатаційна контора» ВАТ «Кіровоградбуд» про визнання права власності та витребування майна - спірного гуртожитку, яким у задоволенні позову відмовлено, встановлено, що\~\~ВАТ «Кіровоградбуд» створено на підставі наказу Фонду державного майна України № 43-АТ від 28.06.1994 шляхом перетворення в процесі приватизації державного будівельно-монтажного тресту «Кіровоградбуд» і є власником переданого засновником у власність майна перетвореного державного будівельно-монтажного тресту «Кіровоградбуд». Державний будівельно-монтажний трест «Кіровоградбуд» є правонаступником будівельного комбінату «Кіровоградтяжбуд», який був замовником будівництва гуртожитку у 1979 році. Відповідно до наказу № 15 від 19.02.1997 ВАТ «Кіровоградбуд» передало у власність на той час гуртожиток по проспекту Університетському, 21 дочірньому підприємству «Житлово-експлуатаційна контора» ВАТ «Кіровоградбуд» для формування його статутного фонду. Дочірнє підприємство «Житлово-експлуатаційна контора» є юридичною особою, засновник якої ВАТ «Кіровоградбуд». 11.06.1997 ДП «Житлово-експлуатаційна контора» ВАТ «Кіровоградбуд» продало даний гуртожиток, ТОВ «Славія». Згідно договору купівлі-продажу від 29.11.2002 ТОВ «Славія» продало спірний гуртожиток ПП «Вагран». Рішенням Кіровоградської міської ради від 23.06.2004 № 899 за зверненням ПП «Вагран» змінено статус гуртожитку по [ADDRESS] на будинок для малих сімей. У зв`язку із зміною статусу будівлі, виконавчим комітетом Кіровоградської міської ради від 14.10.2004 № 1546 прийнято рішення: погасити на приватне підприємство «Вагран» договір купівлі-продажу від 29.11.2002 на цілу будівлю гуртожитку по [ADDRESS] ; оформити право власності на цей цілий будинок за приватним підприємством «Вагран»; управлінню містобудування, архітектури, екології та земельних відносин направити відповідне рішення до ОКП «Кіровоградське об`єднане бюро технічної інвентаризації» для підготовки і видачі свідоцтва про право власності». Рішенням Кіровоградського міськвиконкому від 14 .10.2004 за №1546 взамін договору купівлі-продажу від 29.11.2002 ПП «Вагран» 20.10. 2004 за № 651 видано свідоцтво про право власності на цілий будинок по [ADDRESS] . Право власності ПП «Вагран» на будинок по [ADDRESS] зареєстровано в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 01.11.2004. 24.02.2015 Кіровоградською міською радою, прийнято рішення № 3956, яким скасовано п. 1 рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської ради від 23.06.2004 № 899 «Про надання статусу будинку для малих сімей гуртожитку по [ADDRESS] ;\~скасовано рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської ради від 14.10.2004 року № 1546 «Про погашення та заміну правовстановлювального документа на цілу будівлю гуртожитку по [ADDRESS] ». Постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 30.11.2015, яка набрала законної сили, у справі за адміністративним позовом ПП «Вагран, до Кіровоградської міської ради про визнання незаконним та скасування вказаного рішення Кіровоградської міської ради № 3956 від 24.02.2015 в задоволенні позову відмовлено. Зазначені обставини встановлені рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 25.07.2017, яким скасоване свідоцтво про право власності ПП «Вагран» на будинок по [ADDRESS] від 20.10.2004 № 651, видане виконавчим комітетом Кіровоградської міської ради. 23.02.2015\~між ПП\~«Вагран» та\~ [PERSON] \~укладений договір\~купівлі -\~продажу кімнати\~ [ADDRESS] ,\~посвідчений приватним\~нотаріусом Писаковською\~А.Г. Позивачці, яка зареєстрована та фактично проживала у зазначеній кімнаті, не було відомо про укладення такого договору. З листа Головного територіального управління юстиції Кіровоградській області вбачається, що за результатами проведення перевірки роботи приватних нотаріусів виявлено те, що приватним нотаріусом Писаковською А.Г. посвідчено договори купівлі-продажу квартир у гуртожитку по [ADDRESS] , в тому числі і договір купівлі-продажу квартири позивача, які відповідно до технічних паспортів виділено з житлового будинку у натурі, однак, свідоцтва про право власності, які підтверджують юридичний факт виникнення права власності на квартири, приватному нотаріусу не надавались. Таким чином, приватний нотаріус при відсутності правовстановлюючого документа на квартиру як об`єкт права власності, безпідставно посвідчив договори відчуження. Наказом МЮУ від 22.04.2016 № 1199/5 анульовано свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю [PERSON] . Зазначений наказ в подальшому оскаржений приватним нотаріусом у судовому порядку. Згідно ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до вимог ст.\~15\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За правилами ст.\~16\~ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог ст.\~55\~Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно з частинами другою та третьою статті 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Загальним правовим наслідком недійсності правочину (стаття 216 ЦК України) є реституція, яка застосовується як належний спосіб захисту цивільного права та інтересу за наявності відносин, які виникли в зв`язку з вчиненням особами правочину та внаслідок визнання його недійсним. \~При цьому правом оспорювати правочин і вимагати проведення реституції ЦК України наділяє не лише сторону (сторони) правочину, але й інших, третіх осіб, що не є сторонами правочину, визначаючи статус таких осіб як «заінтересовані особи» (статті 215, 216 ЦК України). \~З огляду на зазначені приписи, правила статей 15, 16 ЦК України, а також статей 1, 2-4, 14, 215 ЦПК України кожна особа має право на захист, у тому числі судовий, свого цивільного права, а також цивільного інтересу, що загалом може розумітися як передумова для виникнення або обов`язковий елемент конкретного суб`єктивного права, як можливість задовольнити свої вимоги за допомогою суб`єктивного права та виражатися в тому, що особа має обґрунтовану юридичну заінтересованість щодо наявності/відсутності цивільних прав або майна в інших осіб. \~Таким чином, оспорювати правочин може також особа (заінтересована особа), яка не була стороною правочину, на час розгляду справи судом не має права власності чи речового права на предмет правочину та/або не претендує на те, щоб майно в натурі було передано їй у володіння. Вимоги заінтересованої особи, яка в судовому порядку домагається визнання правочину недійсним (частина третя статті 215 ЦК України), спрямовані на приведення сторін недійсного правочину до того стану, який саме вони, сторони, мали до вчинення правочину. Власний інтерес заінтересованої особи полягає в тому, щоб предмет правочину перебував у власності конкретної особи чи щоб сторона (сторони) правочину перебувала у певному правовому становищі, оскільки від цього залежить подальша можливість законної реалізації заінтересованою особою її прав. Відповідно до ст. ст. 16, 203, 215 ЦК для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; наявність підстав для оспорення правочину; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Таке розуміння визнання правочину недійсним як способу захисту є усталеним у судовій практиці. Підставою недійсності правочину є недотримання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, установлених ч.ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна зі сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність з підстав, установлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ст.215 ЦК). Згідно з вимогами ст. 215 ЦК нікчемним є той правочин, недійсність якого прямо передбачена законом, тобто коли є правова норма, яка безпосередньо визначає недійсність правочину без дотримання її вимог, а оспорюваним є той правочин, недійсність якого прямо не встановлена законом, але який у разі, якщо одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, може бути судом визнаний недійсним\\ Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до частини третьої статті 215 ЦК України одна із сторін договору або інша заінтересована особа вправі заперечити його дійсність, якщо недійсність правочину прямо не встановлена. Аналіз змісту частини третьої статті 215 ЦК України свідчить про те, що договір може бути визнаний недійсним за позовом особи, яка не була його учасником, за обов`язкової умови встановлення судом факту порушення цим договором прав та охоронюваних законом інтересів позивача. Саме по собі порушення сторонами договору при його укладенні окремих вимог закону не може бути підставою для визнання його недійсним, якщо судом не буде встановлено, що укладеним договором порушено право чи законний інтерес позивача і воно може бути відновлене шляхом визнання договору недійсним. При вирішенні позову про визнання недійсним оспорюваного правочину підлягають застосуванню загальні приписи статей 3, 15, 16 ЦК України, які передбачають право кожної особи на судовий захист саме порушеного цивільного права. За результатами розгляду такого спору вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину й має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, передбачених законом, але й визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушене, в чому полягає його порушення, оскільки залежно від цього визначається необхідний спосіб захисту порушеного права, якщо таке порушення відбулось. В судовому засіданні доведено, що право позивача порушено відповідачами ПП «Вагран» та [PERSON] та підлягає відновленню, у спосіб обраний позивачем, який відповідає вимогам закону. Відповідач є обов`язковим учасником цивільного процесу стороною, згідно ЦПК України. Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня особиста і безпосередня заінтересованість; саме сторони є суб`єктами правовідношення, з приводу якого виник спір. Крім того, відповідач є тією особою, на яку вказує позивач як на порушника свого права. Нотаріус є публічною особою, якій державою надано повноваження щодо посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення, та вчинення інших нотаріальних дій з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчиняючи нотаріальні дії, нотаріус діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб учасника нотаріальної дії. Нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин між цими особами, а отже, не може порушувати цивільні права, які є змістом цих відносин. Відсутня і процесуальна заінтересованість нотаріуса в предметі спору та реалізації прийнятого рішення. Таким чином, нотаріус не є відповідачем у спорах, що виникають із цивільних відносин, пов`язаних з нотаріальною дією. Тому вимоги до приватного нотаріуса задоволенню не підлягають. З відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судові витрати по 320 грн з кожного. На підставі ст. 215 ЦК України,

Outcome: partial