Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-06 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина, який продовжує навчання, вказуючи на те, що в них з відповідачем є спільна дитина: [PERSON], [INFO], який навчається у Львівському національному університеті ветеринарної медицини та біотехнологій імені [PERSON] на факультеті ветеринарної медицини на договірній основі, відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на його навчання, просила стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісячно до закінчення сином навчання. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги змінила та просила стягнути аліменти з відповідача в сумі 350 грн. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги в сумі 350 грн. визнав та не заперечував проти їх задоволення. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із слідуючих підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується даними копії свідоцтва про народження І-ЖД № 096439, виданого Миколаївською сільською радою народних депутатів 28 липня 1997 року Ширяївського району Одеської області. Згідно даних довідки № 277 від 30 квітня 2015 року Львівського національного університету ветеринарної медицини та біотехнологій імені [PERSON], [PERSON] є студентом І курсу факультету ветеринарної медицини та навчається за контрактом, термін закінчення навчання серпень 2018 року. Та обставина, що син відповідно має право на утримання та потребує матеріальної допомоги підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 1385 від 19 серпня 2014 року про сплату за навчання за 1 курс 3\~500 грн. та квитанція про сплату за гуртожиток 21 серпня 2014 року 880 грн. Частиною 1 ст. 199 Сімейного кодексу України, встановлено, що якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Частиною 2 вказаної статті встановлено, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до даних пенсійного посвідчення Пенсійного фонду України серії ААЄ № 105546 виданого 14 лютого 2011 року [PERSON] перебуває на обліку в Управлінні пенсійного фонду та отримує пенсію по інвалідності І група загального захворювання. Вказана обставина підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серії 10 ААА № 934904 виданої 01 лютого 2012 року Малиновською міжрайонною медико-соціальною експертною комісією Одеської області. Судом встановлено, що відповідач отримуючи пенсію має можливість надавати аліменти на навчання повнолітнього сина, визнав суму аліментів в розмірі 350 грн., тому у відповідності з нормами Сімейного кодексу України настає право для примусового стягнення аліментів. Згідно ч. 1 ст. 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дітей у твердій грошовій сумі, з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, матеріального стану платника аліментів, тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Враховуючи, що відповідач є інвалідом І групи, відповідно до вимог п. 9 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне звільнити відповідача від сплати судового збору та витрати в сумі 243 грн. 60 коп. покласти за рахунок держави. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на рахунок позивача необхідно стягнути 350 грн. понесених витрат за надання правової допомоги. На підставі ст.ст. 182, 199, 200 СК України,

Outcome: approved