Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до Київського районного суду м. Харкова з вимогою позбавити [PERSON], 1978 року народження, батьківський прав відносно малолітньої дочки [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 29.08.2008 року по 17.03 2014 року вона перебували у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який розірвано рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 17.03.2014 року. Вказаним рішенням суду встановлено факт припинення шлюбних відносин з відповідачем з серпня 2009 року. Після розірвання шлюбу донька проживає з позивачем, яка самостійно займається духовним та фізичним вихованням своєї дитини, повністю перебуває на її утриманні. З серпня 2009 року по теперішній час відповідач не підтримує жодних стосунків з позивачем та донькою, не бере участь у її вихованні та розвитку, не піклується про стан її здоров'я, її фізичний та духовний розвиток, матеріально не підтримує її. За тривалий час відповідач жодного разу не проявив бажання поспілкуватися з донькою, при цьому перешкод у спілкуванні ніхто не здійснює. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити на підставах, викладених в позовній заяві, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про місце і час розгляду справи був повідомлений належним чином, в тому числі шляхом оголошення про виклик до суду через газету «Урядовий кур'єр» № 163 (5537) від 05.09.2015 року, тому враховуючи, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд відповідно до ч. 1 ст.224 ЦПК України вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення. В судове засідання представник Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради не з'явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, представник третьої особи за довіреністю надав до суду заяву про розгляд без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що позивач з відповідачем перебували у шлюбі з 29.08.2008 року, який було зареєстровано Київським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, за актовим записом № 450, який було розірвано рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 17.03.2014 року (арк. справи 9). Під час шлюбу [INFO] року у сторін по справі народилась донька - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER], про що в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис № 78, вказано батько дитини - [PERSON], мати дитини - [PERSON] (арк. справи 6). Відповідно до ч. статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей , поважати гідність дитини, готувати п до самостійного життя та праці. Відповідно до статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров»я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Зі змісту довідки № 304 від 23.12.2014 року вбачається, що [PERSON], [INFO], дійсно відвідує дошкільний заклад № 198 з 01.08.2012 року, вихованням доньки займаються мама та бабуся, батько дитини в дошкільний заклад не приходить, участі у вихованні дитини не приймає. Згідно відповіді головного лікаря КУОЗ «Харківська міська дитяча поліклініка № 13» вбачається, що малолітня дитина [PERSON], [INFO], спостерігається в КУОЗ «Харківська міська дитяча поліклініка № 13» з 13.02.2012 року. Згідно доповідної записки дільничного педіатра, прийоми у лікаря-педіатра дитина відвідує у супроводі матері, при викликах вдома малолітня знаходиться у присутності мами. Зі змісту довідки від 14.05.2015 року ФО-П [PERSON] вбачається, що [PERSON], [INFO] відвідує заняття з англійської мови та малюванню в центрі «Світ відкриттів», оплату здійснює мати [PERSON], на заняття приходить в присутності матері, бабусі та дідусі, батька дитини [PERSON] не бачила. Згідно відповіді Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради від 19.05.2015 року № 664/0/202-15 вбачається, що [PERSON] в період з жовтня 2012 року не звертався до Управління із заявою щодо встановлення його порядку участі у вихованні малолітньої дочки, [PERSON], [INFO]. Згідно відповіді № 09-07-886 від 18.05.2015 року Поштамт-центру поштового зв'язку № 1 Харківської дирекції УДППЗ «Укрпошта» вбачається, що відділення поштового зв'язку м. Харків на ім'я [PERSON] за адресою: 61195, [ADDRESS], за період з листопада 2014 року по квітень 2015 року грошові перекази від [PERSON] в оплаті не значаться. Згідно Акту обстеження умов проживання [PERSON], затвердженого заступником начальника Управління служб - начальника служби у справах дітей Київського району Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради від 26.08.2015 року вбачається, що житлово-побутові умови проживання дитини задовільні, для дитини створено належні умови для проживання та розвитку. Згідно висновку Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради № 457 від 26.08.2015 року вбачається, що на підставі статей 19, 164 Сімейного кодексу України та рекомендацією Комісії, в інтересах дитини, Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дочки, [PERSON], [INFO]. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що відповідач дійсно ухиляється від виконання своїх обов'язків як батька, не піклується про фізичний і духовний розвиток доньки, не допомагає в навчанні, не забезпечує необхідне харчування, медичний догляд, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання. Відповідач тривалий час не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі та взагалі не виявляє інтересу до її внутрішнього світу та не створює будь-яких умов для отримання нею освіти. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вищенаведені фактори у сукупності можна розцінювати як ухилення батька від виховання дитини через свідоме нехтування своїми обов'язками, у зв'язку з чим суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, мотивованими та таким, що знайшли своє підтвердження під час судового розгляду. Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, в зв'язку з чим суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 243,60 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved