Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій просила розірвати шлюб з [PERSON], зареєстрований 31 жовтня 1998 року у відділі ЗАЦС міськвиконкому м. Запоріжжя, актовий запис №1195, та стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісяця, починаючи з 01 вересня 2014 року і до повноліття дитини. В судове засідання позивач та відповідач надали заяви про задоволення позову в повному обсязі, та розгляд справи за їх відсутності, у зв'язку з чим, відповідно до положень ч.2 ст. 197 ЦПК України, розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. 31 жовтня 1998 року сторони уклали шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану міської ради м. Запоріжжя (актовий запис №1195), що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (а.с.5). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (актовий запис №701), [INFO] у вказаному шлюбі народилась [PERSON] (а.с.4). Як вказує позивач у позові, і що визнано відповідачем, сім'я остаточно розпалась. Сторони з листопада 2013 року фактично припинили шлюбні відносини, проживають окремо і не ведуть спільне господарство. Бажання до примирення у сторін відсутнє. Відновити шлюб неможливо, оскільки між сторонами відсутня любов, взаємна довіра і повага. На теперішній час малолітня [PERSON] проживає з матір'ю (а.с.11) та знаходиться на її утриманні. Факт подальшого, після розірвання шлюбу, проживання дитини з матір'ю, сторонами визнано. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття та згідно зі ст. 181 СК України одним із способів виконання батьками свого обов'язку щодо утримання дитини є стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), які присуджуються в частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менше 30% прожиткового мінімумом для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Як вказує частина 3 ст. 183 СК України якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи вищенаведене, те, що відповідач визнав позовні вимоги в повному обсязі, а також, що відповідач має постійний доход і зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, та створювати для неї необхідні умови для розвитку і забезпечення організації її життя, враховуючи передбачені законом обставини, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог. При цьому, позов не може бути задоволено в повному обсязі - щодо стягнення аліментів з 01 вересня 2014 року. Позовну заяву [PERSON] подала до канцелярії суду 23 вересня 2014 року, і відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, саме з цієї дати повинні стягуватись аліменти. Питання про стягнення аліментів за минулий час, в порядку ч.2 ст. 191 СК України у позові заявлено не було, у зв'язку з чим, відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України судом не вирішується. Крім того, питання про стягнення з відповідача понесених [PERSON] судових витрат за вимогами немайнового характеру у позові не заявлено, і тому судом не розглядається. Судові витрати за вимогами майнового характеру, відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial