Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до Лисичанського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька та супроводження батька, третя особа Орган опіки та піклування Лисичанської міської ради, в якому вказано, що вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, але шлюб було розірвано 01.11.2016 року - рішенням Лисичанського міського суду Луганської області. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Син проживає разом із позивачем окремо від батька, перебуває на утримані позивача. Після розірвання шлюбу відповідач з сином не спілкується і не бачиться, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, станом здоров'я, не цікавиться його внутрішнім світом, не приймає участі у вихованні дитини, не надає допомоги на його утримання. У цей час позивач знайшла роботу та мешкає в м. Балашиха Московської області, для виїзду дитини до РФ необхідно отримати дозвіл батька, але отримати його не має можливості, оскільки на зв'язок із ними відповідач не йде, засоби його зв'язку їй не відомі. Просила суд надати дозвіл на виїзди з України до Російської Федерації і повернення до України малолітнього сина [PERSON], [INFO], у супроводі його матері [PERSON] без згоди батька дитини [PERSON] починаючи з 01.05.2017 року і до 01.05.2018 року та дозволити [PERSON] без згоди батька [PERSON] оформити проїзні документи для тимчасового виїзду малолітнього [PERSON], [INFO] за межі України. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, надала суду письмову заяву в якій просила розглядати справу за її відсутності, позов підтримала, проти заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Представник третьої особи - Орган опіки та піклування Лисичанської міської ради, в судове засідання не з'явилась, до суду подала письмову заяву, у якій зазначила, що позов підтримує. Просила справу розглядати без участі їх представника. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивача не заперечувала проти розгляду справи за відсутності відповідача. У зв'язку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлені законом. Громадянин України не може бути позбавлений права в будь-який час повернутися в Україну. Відповідно до ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 313 ЦК України, фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Відповідно до Постанови КМУ «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» від 27 січня 1995 року № 57, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску та без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Відповідно до Постанови КМУ «Про затвердження Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення» від 31 березня 1995 року № 231, оформлення паспорта / проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Для дітей віком від 14 до 18 років у заяві зазначається відсутність обставин, що обмежують згідно із законодавством право їх виїзду за кордон. В судовому засіданні було встановлено, що згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 27.09.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Алчевського міського управління юстиції у Луганській області, [INFO] року народився [PERSON], батьком якого записаний [PERSON], а матір'ю [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис № 757. Згідно з рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 01.11.2016 року у справі №2/415/2068/16 розірвано шлюбу між [PERSON] та [PERSON]. З огляду на викладене діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду дитини, яка досягла шістнадцятирічного віку за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Таким чином, оскільки у позивачки є складнощі в отриманні згоди відповідача на виїзд дитини за кордон, враховуючи інтереси дитини, яка має конституційне право на вільно залишити територію України, а відсутність письмової згоди батька позбавляє її цих прав, суд вважає, що виїзд малолітнього [PERSON] до 01.05.2018 року. За таких обставин, суд вважає позов [PERSON] до [PERSON] про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька та супроводження батька, третя особа - Орган опіки та піклування Лисичанської міської ради підлягає задоволенню.

Outcome: approved