Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою якій вказала, що являється рідною бабусею [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які є рідними дітьми її сина [PERSON] , який перебуває в шлюбі з [PERSON] . Онуки постійно проживають з позивачем та перебувають на її утриманні, відповідачі жодних з вищевказаних дій не проводять та не мають наміру проявляти до дітей батьківської турботи, не цікавляться дітьми та добровільно визнають факт, що дітям буде краще з бабусею. Тому позивач просить суд позбавити відповідачів [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , внаслідок ухилення їх від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню. [PERSON] в судове засідання не з`явилась, проте подала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, будучи належним чином повідомлені про час та дату судового розгляду, подали до суду заяви в яких позовні вимоги визнали в повному обсязі, н6е заперечують проти позбавлення їх батьківських прав відносно дітей. Представник органу опіки та піклування Іллінецької РДА у Вінницькій області Буждиган І. П., в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву в якій висновок органу опіки та піклування підтримує у повному обсязі. Суд, розглянувши позовну заяву, заслухавши пояснення сторін, дослідивши представлені докази приходить до слідуючого висновку. Між сторонами виникли правовідносини, які ґрунтуються на вимогах ст. ст. 19, 150, 151-154, 164 - 166, 171 СК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства». Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Судом установлено, що згідно свідоцтв про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] (а.с. 10) та [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] (а.с. 11), відповідачі по справі є батьками дітей. Відповідно висновку Іллінецької районної державної адміністрації №01.01-23/2366 від 30 грудня 2020 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно ст.164 СК України, батько і мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Статей 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини; на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини; батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п. 2 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно положень ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», факт ухилення батька (матері) від виховання та утримання дітей може бути підтверджений письмовими доказами (актами, листами тощо), а також показаннями свідків. Відповідно до п. 16 зазначеної постанови, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що має місце факт ухилення відповідачами [PERSON] та [PERSON] від виконання батьківських обов`язків, останні не беруть участі у вихованні та утриманні дітей, не піклуються про їх фізичний, духовний і моральний розвиток, проживають окремо від них, виявляють байдужість до власних дітей та взагалі самоусунулись і не спілкуються з дітьми, тому суд приходить до висновку про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав відносно дітей, оскільки це не суперечить інтересам дітей. Суд відмічає, що в даному випадку суд не застосовує ч. 3 ст. 166 СК України, якою передбачено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину, оскільки аліменти на утримання дітей не стягувались. При цьому, суд роз`яснює, що відповідно до вимог ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Також суд зазначає, що згідно вимог ст.169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Під час розгляду справи суд враховує, що згідно вимог ст. 148 Сімейного кодексу України, у разі зміни прізвища обома батьками змінюється прізвище дитини, яка не досягла семи років. У разі зміни прізвища обома батьками прізвище дитини, яка досягла семи років, змінюється за ії згодою. У разі зміни прізвища одного з батьків прізвище дитини може бути змінене за згодою обох батьків та за згодою дитини, яка досягла семи років. У разі заперечення одним із батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обов`язків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини. Відповідно до п.п. 2.13.1 п. 2.13 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 96/5 від 12 січня 2011 року, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Суд, враховуючи той факт, що батьки дітей зовсім не приймають ніякої участі у житті дітей, не цікавляться їх розвитком, зростанням, зовсім не бачиться з дитиною та не виконує своїх батьківських обов`язків, приходить до висновку, про необхідність позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь держави слід стягнути 840,80 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved