Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищезгаданим позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач посилалась на те, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на належну йому земельну частку (пай), площею 6,28 га в умовних кадастрових гектарах без контурного визначення меж цієї частки в натурі на місцевості, із земель, що перебували в колективній власності Колективного сільськогосподарського підприємства «Великобілинське», яка розташована на території села Велика Білина (колишньої) Великобілинської сільської ради, відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , виданого на підставі розпорядження Самбірської районної державної адміністрації від 23.04.1996 року; земельні ділянки, загальною площею 0,6519 га, призначенням для ведення індивідуального підсобного господарства, які розташовані на території с. Велика Білина Великобілинської сільської ради, які належали спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданого - 15.07.1996 р. на підставі рішення Великобілинської сільської ради від 17.03.1995 року; житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] в управління та володіння спадковим майном вступила його дружина [PERSON] , яка з урахуванням ст.549 ЦК УРСР вважається такою, що прийняла спадщину. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина на: житловий будинок (в цілому, Ѕ якого успадкована після смерті чоловіка), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , придбаного подружжям [PERSON] та який належав їй згідно договору купівлі-продажу від 26.03.1975р. і свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.11.1997року; належну їй земельну частку (пай), площею 6,28 га в умовних кадастрових гектарах без контурного визначення меж цієї частки в натурі на місцевості, з земель, що перебували в колективній власності Колективного сільськогосподарського підприємства «Великобілинське», що розташована на території села Велика Білина (колишньої) Великобілинської сільської ради, відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , виданого 26.04.1996р. на підставі розпорядження Самбірської районної державної адміністрації від 23.04,1996р.; а також на успадковані після смерті чоловіка: земельну частку (пай), площею 6,28 та в умовних кадастрових гектарах без контурного визначення меж: цієї частки в натурі на місцевості, з земель, що перебували в колективній власності Колективного сільськогосподарського підприємства «Великобілинське», яка розташована на території села Велика Білина (колишньої) Великобілинської сільської ради, відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , виданого на підставі розпорядження Самбірської районної державної адміністрації від 23.04.1996р.; земельні ділянки, загальною площею 0,6519га, призначенням для ведення індивідуального підсобного господарства, які розташовані на території с. Велика Білина Великобілинської сільської ради, які належали спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданого 15.07.1996р. на підставі рішення Великобілинської сільської ради від 17.03.1995р. У лютому 2019 року, працівниками Новокалинівської міської ради позивачку було повідомлено про те, що агрофірмою проводиться заключення договорів на оренду земель, які перебувають на території колишньої Великобілинської сільської ради, а оскільки батько та мачуха позивачки мали право на чималу середню земельну частку (пай), то вимагається присутність позивачки, як можливого спадкоємця. Отримавши в Новокалинівській міській раді Самбірського району Львівської області інформацію про те, що земельні частки (паї), які належали (батьку позивачки) [PERSON] та (її мачусі) [PERSON] на нікого не оформлені (ніким не успадковані), позивачка звернулась до Самбірської державної нотаріальної контори, де її повідомлено, що вона є одним зі спадкоємців за заповітом після смерті [PERSON] , а також нею пропущено строк на подання заяви про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину. Також нотаріусом повідомлено, що з приводу прийняття спадщини після смерті [PERSON] , ніхто не звертався і рекомендовано звернутися до суду з приводу визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Крім цього повідомлено, що за життя [PERSON] склала заповіт від 17.02.2000 року, відповідно до якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те на що за законом матиме право заповіла [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . На думку позивачки, додатковий строк для подання заяви на прийняття спадщини, судом має бути їй визначений, так як його пропущення відбулося з поважних причин. Причиною пропуску встановленого законом строку є те, що їй не було відомо про наявність заповіту, та ще й в її користь, оскільки спадкодавцем про складення заповіту ніколи не згадувалось. Спадкодавець за життя не виражала свою волю в її користь. Із врахуванням наведеного та поданих документів, просить суд поданий нею позов задовольнити та визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] у віці 87 років, тривалістю 3 місяці. У підготовче засідання позивачка [PERSON] не з`явилась, її представник [PERSON] подав до суду заяву, в якій позов підтримав повністю, покликаючись на обставини викладені в ньому, просив слухати справу у їхню відсутність та задовольнити позов. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] у підготовче засідання не з`явились, але подали до суду заяви, в яких позов визнали повністю, не заперечували проти його задоволення, просили слухати справу у їхній відсутності. З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви, виходячи із такого. Згідно зі ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. [INFO] у с. Велика Білина Самбірського району Львівської області помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] (а.с.3). [INFO] у с. Велика Білина Самбірського району Львівської області померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] (а.с.6). Як вбачається із свідоцтва про одруження від 01.10.1967 року, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 01.10.1967 року. (а.с. 13). Із довідок виданих виконкомом Новокалинівської міської ради Самбірського району Львівської області від 10.04.2019 року відомо, що [PERSON] та [PERSON] і [PERSON] одна і та сама особа. [PERSON] дійсно була дружиною [PERSON] . ( а.с. 15). Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. Отже, [INFO] внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Із заповіту посвідченого приватним нотаріусом Самбірського районного нотаріального округу Звежинською О.М. від 17.02.2000 року відомо, що [PERSON] на випадок своєї смерті зробила розпорядження, згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті, і на що вона за законом матиме право, заповідає [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в рівних частках кожному. ( а.с. 12). Статтею 1233 ЦК України передбачено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно статті 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Із повідомлення виданого Самбірською державною нотаріальною конторою від 08.04.2019 року відомо, що причиною відмови нотаріуса в оформленні спадщини, є пропуск [PERSON] шестимісячного терміну для прийняття спадщини після смерті [PERSON] ( а.с. 14). Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 23.08.2017 року справа № 6-1320цс 17 та в ухвалу ВССУ від 01.02.2017 року справа № 306/27/15-ц, не знання спадкоємцем про існування заповіту спадкодавця в його користь є поважною причиною пропуску строку на вступ в спадщину. Іншими спадкоємцями за заповітам, які б могли претендувати на спадщину є: [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини не подала, але пропустила цей строк з поважних причин, що визнали відповідачі. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Отже,визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відтак, встановивши вищезазначене, суд задовольняє позовні вимоги.

Outcome: approved