Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до Лисичанського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що з відповідачем у справі вона перебуває у шлюбі зареєстрованому 27 січня 2007 року Лисичанським відділом реєстрації актів цивільного стану, а/з № 32. Раніше і вона, і відповідач у шлюбі перебували. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO], батьком якої у свідоцтві про народження вказано відповідача. Подружні стосунки з відповідачем були припинені з 01.01.2014 року, через те, що відповідач не приймає участі у житті родини. На примирення не згодна та переконана, що подальше шлюбне життя та збереження шлюбу не можливі. Спору про поділ майна, що є їх спільною власністю не має. З питань, щодо утримання та виховання дитини спору не має. Неповнолітня дитина залишається жити з нею. На підставі викладеного, просила суд розірвати шлюб зареєстрований 27 січня 2007 року Лисичанським відділом реєстрації актів цивільного стану, актовий запис № 32 між нею та [PERSON]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, до суду надала письмову заяву, у якій просила справу розглядати за її відсутності, позов підтримала, строк для примирення їй не потрібні, проти заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечував проти розгляду справи за відсутності відповідача. У зв'язку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про шлюбу серії [NUMBER], виданого 27 січня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції, [PERSON] та [PERSON] 27 січня 2007 року зареєстрували шлюбу, про що зроблено відповідний актовий запис № 32. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON]. Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 01 серпня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області, [PERSON] народився [INFO] року, про що зроблено відповідний актовий запис № 651. Батьком дитини записаний [PERSON], матір'ю [PERSON]. З позовної заяви вбачається, що фактичні взаємовідносини подружжя припинені, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, сторони не бажають примиритися і строк для примирення їм не потрібен. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає, що причини, що спонукають його наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. За таких обставин суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved