Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що сторони з 2006 року по 2009 року проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу. Від даних стосунків позивач та відповідач мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], який наразі проживає з [PERSON] та перебуває на її утриманні. Відповідач сина визнав, проте матеріальну допомогу на його утримання в добровільному порядку не надає, у зв'язку з чим позивач звернулася до суду з відповідним позовом в якому просила суд стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання малолітнього сина, у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення сином повноліття. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задоволити. Відповідач в судовому засідання позовні вимоги визнав і не заперечував проти їх задоволення. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Вивчивши наявні матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження від 29.01.2007 року, Серії [NUMBER], [PERSON] є батьком малолітнього [PERSON], [INFO]. З довідки про склад сімї, яка видана Червонослобідською сільською радою Черкаського району Черкаської області від 21.11.2017 року № 5179 вбачається, що малолітній [PERSON] проживає разом з позивачем. Відповідач дану обставину визнав, а тому вона не підлягає доказуванню в порядку ст.. 82 ЦПК України. Відповідно до ст.180 СК України батько також зобов'язаний утримувати сина до досягнення ним повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів, які позивач просить стягнути з відповідача на утримання малолітнього сина, відповідає вимогам ч.2 ст.182 СК України щодо мінімального розміру аліментів. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. (ч. 1 ст. 183 СК України). Згідно ч. 1 ст. 191 СК України - аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Так як позивач наполягає на задоволенні своїх позовних вимог, і дана вимога є обґрунтованою та доведеною, а відповідач визнав позов, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову (ч. 1 ст. 142 ЦПК України). В порядку п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, допустити рішення в частині стягнення аліментів - до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved