Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей. Свій позов обґрунтовує тим, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25.12.2010 року, який зареєстрований Кам'янобрідським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції, про що було зроблено відповідний актовий запис № 501. Вказує, що протягом останніх років подружнє життя між ними поступово погіршувалось, що в призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з них мають різні погляди на життя, шлю та сім'ю. Разом не проживають. Шлюб існує формально. В шлюбі народився син [PERSON],[INFO], який проживає з нею та перебуває на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає. Покликаючись на викладені обставини, шлюб, укладений з відповідачем, просила розірвати та стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. на дитину щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. До початку розгляду справи позивач надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач в судове засідання не з'явився будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що шлюб між сторонами укладений 25.12.2010 року, який зареєстрований Кам'янобрідським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції, про що було зроблено відповідний актовий запис № 501, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 25.12.2010 року (а.с.8). Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. В судовому засіданні встановлено, що сімейне життя між сторонами не склалося, позивач та відповідач подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюб існує формально. На основі наведеного та виходячи із вимог ст.112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб між ними слід розірвати. В шлюбі народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.6). Дитина перебуває на утриманні позивача, відповідач коштів на утримання дитини добровільно не надає. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд враховує матеріальне становище сторін, відсутність у відповідача інших утриманців, а також те, що відповідач, будучи здоровою, працездатною особою, спроможний сплачувати аліменти на утримання малолітньої дитини. Крім того, суд бере до уваги, що згідно ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» у 2015 році встановлений прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 1032 грн., з 1 грудня - 1167 грн. Вказаний прожитковий мінімум повинні забезпечити обоє батьків. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився та не подав письмових заперечень щодо викладених у позовній заяві доводів, тим самим не спростував жодну із викладених у ній обставин. Оскільки обов'язок по утриманню дітей покладається на кожного з батьків, тому суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та стягнути з відповідача в користь позивача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, суд приходить до висновку також, що на підставі ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути 243,60 грн. судового збору. Згідно ч.1 ст.367 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112, 180, 181, 182, 184 СК України,

Outcome: approved