Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що з 15.01.2010 року до 12.11.2015 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі. 24.03.2016 року позивачка та відповідач уклали договір дарування кімнати, згідно якого відповідач передав безоплатно у власність, а позивачка прийняла у власність кімнату у гуртожитку, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Заводська, 5, буд. 231а«А», кімната 3. В даному договорі відповідач зобовязався до 01.09.2016 року забезпечити зняття з реєстрації всіх осіб, що зареєстровані у даній кімнаті, чого не виконав. Позивачка неодноразово зверталась до відповідача з проханням зняття його з реєстрації, на що отримала відмову. Оскільки на теперішній час реєстрація відповідача існує формально, та тільки створює зайві турботи щодо сплати комунальних послуг у більшому ніж потрібно розмірі, позивачка вимушена звернутися з наступним позовом до суду. Позивачка в судове засідання не зявилась, про час та місце судового засідання повідомлена належним чином, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила розглянути справу за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення у відсутності відповідача при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Згідно ст.169 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що позивачка та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 15.01.2010 року до 12.11.2015 року. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 12 листопада 2015 року позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено. Шлюб, зареєстрований 15.01.2010 року Другим Малиновським відділом РАЦС Одеського міського управління юстиції, актовий запис №6 (свідоцтво про укладення шлюбу серії І-ЖД №120155), між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Прізвища сторін після розірвання шлюбу залишено без змін. Стягнуто з відповідача витрати при оформленні реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС у сумі 17 гривень. 24 березня 2016 року [PERSON], далі дарувальник, з однієї сторони, та [PERSON], далі Обдарований, з другої сторони, уклали цей договір про наступне: [PERSON] передав обдаровуваному безоплатно у власність, а обдаровуваний, [PERSON], прийняла у власність кімнату у гуртожитку, що знаходиться за адресою: місто Одеса, вулиця Заводська, 5, будинок 231а«А», кімната 3, що підтверджується договором дарування кімнати від 24.03.2016 року посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Одеської області та зареєстровано в реєстрі за №768. На підтвердження свого права власності на спірну квартиру, позивачка надала до суду Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №56076004 сформовану 28.03.2016 року з якої вбачається, що [PERSON] на праві приватної власності належить кімната за адресою: місто Одеса, вулиця Заводська, 5, будинок 231а «А», кімната 3. Відповідно до ч. 4 ст. 334 ЦК України встановлено права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. З довідки (виписки з домової книги про склад сімї та реєстрацію) №91 від 19.01.2017 року виданої начальником Дільниці №7 КП «ЖКС «Черьомушки» вбачається, що [PERSON] постійно проживає та зареєстрована в [INFO] по вулиці 5-та Заводська, будинок №231а«А», кімната 3. Особовий рахунок відкритий на [PERSON]. На даній площі зареєстровані: [PERSON], [INFO] колишній чоловік, з 07.08.2014 року. З заяви сусідів завіреної начальником Дільниці №7 КП «ЖКС «Черьомушки» вбачається, що сусіди, які мешкають за адресою вул. 5-та Заводська, 231а«А» підтверджують, що [PERSON], який зареєстрований за адресою вул. 5-та Заводська, 231а«А», кім. 3, не мешкає з серпня 2015 року по теперішній час. Комунальні послуги не сплачує. Як вбачається з відповіді Одеської дирекції Поштамп Центр поштового звязку № 1 № 08-04-545-ЮК від 22.03.2017 року на імя [PERSON] за адресою: 65033, місто Одеса, вулиця 5-а Заводська, 231-а, кімната 3, за період з 01.02.2016 року по 17.03.2017 року в находжені та видачі значиться наступна кореспонденція: рекомендований лист №6504511830192 із Одеси-45, до ВПЗ №33 м. Одеси, надійшов 04.02.17 р., був повернутий на зворотну адресу за закінченням терміну зберігання, 09.03.2017р.; рекомендований лист №6504511828767 із Одеси-45, до ВПЗ №33 м. Одеси, надійшов 07.02.17 р., був повернутий на зворотну адресу за закінченням терміну зберігання, 09.03.2017р.; рекомендований лист №6504511960118 із Одеси-45, до ВПЗ №33 м. Одеси, надійшов 16.03.17 р., на теперішній час знаходиться в наявності. Відповідно до змісту ст.16 ЦК України кожна особа має право, звернутися до суду за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про припинення дії, яка порушує це право. Згідно зі ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі ст. 317, 319 ЦК України власнику належать права володіння, користування і розпорядження своїм майном; власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У ч. 1 ст. 321 ЦК України зазначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Згідно ч.ч.1-2 ст.386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів\~\~права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право,\~\~ або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно до ч.2 ст. 64 ЖК України, до членів сім'ї наймача (власника) належать дружина наймача (власника) їх діти та батьки. Членами сім'ї наймача (власника) можуть бути визнані інші особи, якщо вони постійно проживають разом з наймачем (власником) і ведуть з ним спільне господарство. Статтею 3 СК України також закріплено, що сім'ю складають спільно мешкаючи особи, які пов'язані спільним побутом, які мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік. Таким чином, з досліджених вище в мотивувальній частині рішення документів випливає, що можливо визнати [PERSON] таким, що втратив право користування кімнатою №3 в будинку №231а«А» по вулиці 5-та Заводська в місті Одесі, у звязку з відсутністю в жилому приміщенні понад один рік без поважних причин. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Outcome: approved