Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до Кредитної Спілки «Злагода» про повернення депозитного внеску. Позов мотивовано тим, що між позивачкою та Кредитною Спілкою «Злагода» було укладено 11 договорів про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок на різні терміни, різні відсоткові ставки та у різні періоди. Так 22.06.2015 року між позивачкою та кредитною спілкою був підписаний акт звірки розрахунку за депозитами в кількості восьми, відповідно до якого основна сума та відсотки згідно договорів становить 346\~416, 62 грн. Також в цей день була підписана заява щодо виведення позивачки з членів Кредитної спілки, після перерахування коштів на її рахунок, відповідно до зафіксованої суми в акті звірки розрахунку за депозитом. 25.06.2015 року був підписаний ще один акт звірки розрахунку за депозитом на суму 62\~277, 00 грн. 22.09.2015 року позивачка написала заяву лист з вимогою повернення коштів однак кошти так і не повернуті. Просила суд стягнути з Кредитної спілки «Злагода» 408\~693, 62 грн. за актами звірки розрахунку з депозитами від 22.06.2015 року та 25.06.2015 року, 57060,35 грн. - упущеної вигоди, 10000грн. моральної шкоди. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилась, однак надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі за обставин викладених в позові. Представник відповідача в судове засідання не зявився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином поштовим повідомленням, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин на підставі ст. 224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення за відсутності представника відповідача на підставі наявних в справі доказів, оскільки позивач не заперечував проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за заявою осіб, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тобто кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Між сторонами виникли правовідносини в сфері договірних зобовязань, а саме з договору про депозитний вклад, що регулюються відповідними нормами Цивільного Кодексу України. При розгляді справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що між позивачкою та Кредитною Спілкою «Злагода» було укладено 11 договорів про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок на різні терміни, різні відсоткові ставки та у різні періоди (а.с.18-58). Відповідно до акту - звірки розрахунку за депозитами від 22.06.2015 року основна сума та сума відсотків за восьма договорами становить 346 416,62 грн., а саме: 1)№ 6744д від 30.10.2013 року 15000 грн. основна сума, 640грн. відсотки; 2)№6793д від 18.11.2013 року 55000 грн. основна сума,2347,95грн. відсотки; 3)№ 6914д від 21.12.2013 року 10000грн. основна сума, 612, 32 грн. відсотки; 4)№ 7337д 1 від 17.04.2014 року 92659,13 грн. основна сума, 3820, 02 грн. відсотки; 5)№7539д від 10.06.2014 року 16500 грн. основна сума, 723, 30 грн. відсотки; 6)№ 7965д від 22.09.2014 року 76000грн основна сума, 4007, 67грн відсотки, додатковий капітал 19000грн.; 7)№ 8068д від 10.10.2014 року18000 грн. основна сума, 789,04 грн. відсотки; 8)№ 8249д від 20.11.2014 року 30000грн. основна сума,1316, 83 грн. відсотки (а.с.5). Відповідно до акту - звірки розрахунку за депозитами від 25.06.2015 року основна сума та сума відсотків за трьома договорами становить 62277 грн., а саме:1) №7178д від 11.03.2014 року 40000грн. основна сума, 1512, 77 грн. відсотки; 2)№7221д від 22.03.2014 року 8000грн. основна сума; 382,12грн відсотки; 3)№ 7338д 1 від 17.04.2014 року 8000грн основна сума, 382, 11грн. відсотки (а.с.6). Судом встановлено, що позивачка виконала умови договорів банківського вкладу та внесла на депозитний рахунок спілки кошти, після закінчення строку вкладу, позивачка звернулась до спілки з вимогою виплатити кошти та відсотки за договором про вклад. На день розгляду справи, відповідач не виконав вимоги позивача щодо повернення депозитних коштів та нарахованих відсотків за депозитом. У зв'язку з порушенням відповідачем зобов'язань за договором, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем складає 408\~693, 62 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. У відповідності до ст. 23 Закону України «Про кредитні спілки» вклади (внески)членів кредитної спілки на депозитні рахунки належать членам кредитної спілки на правах приватної власності. Кожен член кредитної спілки має право отримати належні йому вказані кошти в порядку і в термін, які встановлені у відповідності з ч. 7 ст. 10 даного Закону. Повернення вкладів проводиться за взаємною згодою сторін або не пізніше строку, передбаченого відповідним договором, статутом кредитної спілки. Вимога позивачки про стягнення упущеної вигоди в сумі 57060,35 грн. не підлягає до задоволення з наступних підстав. Згiдно з ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є, зокрема, доходи, якi особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Таким чином, при пред'явленні вимоги про вiдшкодування неодержаних доходiв (упущеної вигоди) покладає на позивача обов'язок довести, що цi доходи (вигода) не є абстрактними, а дiйсно були б ним отриманi в разi належного виконання відповідачем своїх обов'язкiв. У виглядi упущеної вигоди вiдшкодовуються тi доходи, якi могли б бути реально отриманi при належному виконаннi зобов'язань за договором. Однак, дослідивши представлені позивачем докази в обґрунтування своїх доводів, суд приходить до висновку, що належних та допустимих доказів на підтвердження того, що позивач реально отримала дохід у визначеній сумі у випадку належного виконання відповідачем своїх зобовязань суду не надано. Також позивачем не надано доказів в обґрунтування позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди, тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. На підставі ст.ст. 525, 526, 610, 612, 1058, 1060, 1061 ЦК України та

Outcome: partial