Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до Марїнського районного суду Донецької області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГСЕРВІС-2013» про розірвання договору оренди землі. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 03 січня 2014 року між нею та ТОВ «ТОРГСЕРВІС-2013» був укладений договір оренди земельної ділянки № 22В, відповідно до умов якого в користування ТОВ «ТОРГСЕРВІС-2013» була передана земельна ділянка загальною площею 10,300 га. ТОВ «ТОРГСЕРВІС-2013» в односторонньому порядку відмовилось від виконання взятих на себе зобовязань, оскільки недотримується сівозміни та ротації сільськогосподарських культур та не використовує на теперішній час земельну ділянку за цільовим призначенням, що призвело до погіршення її стану, виснаження ґрунту, шляхом забруднення бурянами та карантинними рослинами. Також, з 2014 року і по теперішній час ТОВ «ТОРГСЕРВІС-2013» не сплачує орендну плату. З підстав невиконання відповідачем обовязків, передбачених договором, позивач просить суд розірвати договір оренди земельної ділянки. У судове засідання позивач не зявилась, про день, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. У судове засідання представник відповідача не зявився, про час, дату та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У звязку з наведеним, суд, на підставі ч. 4 ст.\~223, ст.\~280 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 03 січня 2018 року між [PERSON] та ТОВ «ТОРГСЕРВІС-2013» був укладений договір оренди земельної ділянки № 22В, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухому майно 04.07.2014 року за номером 6229080, відповідно до умов якого в користування ТОВ «ТОРГСЕРВІС-2013» була передана земельна ділянка загальною площею 10,300 га, Державний акт на право власності на земельну ділянку ЯГ №726683, виданий 11.09.2007 року кадастровий номер 1423387400:08:000:0085. Відповідно до п. 1.1. договору оренди земельної ділянки № 22В, орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Як вбачається з п. 5.2. вищезазначеного договору оренди земельної ділянки, цільове призначення земельної ділянки ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно п. 10.4 вищезазначеного договору оренди земельної ділянки орендар зобовязаний користуватися землею за цільовим призначенням. Суд дійшов висновку, що з боку ТОВ «ТОРГСЕРВІС-2013» відбулося порушення виконання обовязків, встановлених договором оренди земельної ділянки, а саме не виконання п.п. 1.1, 5.2, 10.4 Договору, відповідно до яких відповідач зобов'язаний використовувати орендовану земельну ділянку за призначенням. ТОВ «ТОРГСЕРВІС-2013» в односторонньому порядку відмовилось від належного виконання взятих на себе зобовязань, оскільки недотримується сівозміни та ротації сільськогосподарських культур під час використання землі та не використовує на теперішній час земельну ділянку за цільовим призначенням, що призвело до погіршення її стану, виснаження ґрунту, шляхом забруднення бурянами та карантинними рослинами. Крім того, відповідач з 2014 року систематично не виконує взяте на себе, згідно п.п. 4.3. та 10.4. договору, зобовязання зі сплати орендної плати орендодавцеві за користування земельною ділянкою, яка повинна вноситись щорічно до 31 грудня\~кожного року\~дії договору\~оренди земельної\~ділянки №22В. Відповідно до п.1. ч.2 ст.\~11\~ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори. У розумінні ст.509\~ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно зі ст.526\~ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525\~ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Статтею 32\~ЗУ «Про\~оренду землі» встановлено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом\~України та іншими законами України. Згідно положень ст.\~24\~ЗУ «Про\~оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати, дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, додержання державних стандартів, норм і правил та використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди. У відповідності до пунктів «а», «в», «ґ» частини 1 статті 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобовязані своєчасно сплачувати орендну плату, забезпечувати використання землі за цільовим призначенням, підвищувати родючість ґрунтів та зберігати інші корисні властивості землі. За приписами ст.\~30\~ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, предявляються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, розглянувши справу в межах заявлених вимог та наданих доказів, які оцінені судом в їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість, правомірність та законність позовних вимог [PERSON], у зв'язку з чим позовна заява [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГСЕРВІС-2013» про розірвання договору оренди землі підлягає задоволенню в повному обсязі. Положеннями ч. 1 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом підпункту 1 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі одного відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відтак, з відповідача ТОВ «ТОРГСЕРВІС-2013» підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 (вісімдесят) копійок На підставі викладеного,

Outcome: approved