Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій вказала, що рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 02.03.2016 року відповідач зобов`язаний сплачувати на її користь аліменти на утримання дитини: сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі розмірі по 350 грн. щомісячно, починаючи з 25.11.2015 року і до повноліття дитини, та аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 1378 грн. щомісячно з урахуванням індексації розміру аліментів відповідно до закону, починаючи з 25.11.2015 року і до досягнення сином [PERSON] трьох років. Виконавчий лист за даним рішенням перебуває на виконанні у Корольовському відділі державної виконавчої служби м.Житомира. Відповідач рішення суду в повному обсязі не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 11 553,30 грн. на утримання дитини та 41 340,00 грн. на її утримання. Таким чином, відповідач відповідно до розрахунку неустойки (пені) заборгованості по аліментах має заборгованість по сплаті аліментів на утримання дитини у розмірі 4 162,08 грн. та аліментів на її утримання у розмірі 12 507,36 грн., а тому просила стягнути з відповідача на її користь неустойку за прострочення сплати аліментів на утримання дитини за період з листопада 2015 року по 31 липня 2018 року у розмірі 4 162,08 грн. та за період з листопада 2015 року по квітень 2018 року у розмірі 12 507,36 грн., а всього 16 669, 44 грн. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, від її представника надійшла заява про розгляд справи у її відсутності та відсутності позивача, заявлений позов підтримала просила його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча був належно повідомлений про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, від нього не надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, тому суд розглядає справу на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач проти такого розгляду справи не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд позов задовольняє, виходячи з наступного: В судовому засіданні встановлено, що сторони мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] .. За рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 02.03.2016 року з [PERSON] , відповідача по справі, стягуються на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини: сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі розмірі по 350 грн. щомісячно, починаючи з 25.11.2015 року і до повноліття дитини, та аліменти на утримання позивача у твердій грошовій сумі в розмірі 1378 грн. щомісячно з урахуванням індексації розміру аліментів відповідно до закону, починаючи з 25.11.2015 року і до досягнення сином [PERSON] трьох років. Виконавчий лист за вищезазначеним рішенням перебуває на виконанні у Корольовському відділі державної виконавчої служби м.Житомира. У зв`язку з неналежним виконням рішення суду відповідач має заборгованість зі сплати аліментів , а саме: по сплаті аліментів на утримання дитини у розмірі 11 553,30 грн. та по сплаті аліментів на утримання позивача в розмірі 41 340,00 грн. У відповідності до розрахунку неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів загальна сума неустойки (пені) складає 16 669,44 грн., а саме: за період з листопада 2015 року по 31 липня 2018 року по сплаті аліментів на утримання дитини у розмірі 4 162,08 грн. та аліментів на утримання позивача за період з листопада 2015 року по квітень 2018 року у розмірі 12 507,36 грн. (а.с.3). Вказані обставини відповідачем не спростовано. Згідно із ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом. У відповідності до ст.196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосуванням судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Пеня за прострочення сплати аліментів починає нараховуватись з наступного місяця за місяцем, у якому виникла заборгованість. З огляду на викладене, враховуючи те, що [PERSON] має заборгованість по сплаті аліментів, ухиляється від їх сплати без поважних на те причин, розрахунок неустойки за прострочення сплати аліментів, наданий позивачем здійснений з дотриманням правил, встановлених п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 р., допустимих та належних доказів, які спростовували б вищенаведене відповідачем не надано, суд приходить до висновку про наявність підстав для відповідальності відповідача за прострочення сплати аліментів та, відповідно, задоволення позовних вимог позивача, та стягує з відповідача на користь позивача неустойку, яка утворилась за прострочення сплати аліментів у сумі 16 669,44 грн. Крім того, у відповідності із ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір в сумі 840,80 грн. в дохід держави. На підставі наведеного,

Outcome: approved