Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом в якому просить розірвати шлюб укладений між нею та [PERSON] , зареєстрований 24 квітня 2018 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області. В обґрунтування вимог позивач зазначила, що сімейне життя не склалось через різні погляди на життя, різні характери, шлюбно-сімейні відносини відсутні, сім`я розпалась остаточно і відновленню не підлягає. Примирення та збереження сім`ї не можливо і не є доцільним. Дітей від шлюбу не мають. Від шлюбу мають малолітнього сина [INFO] . Позивач в судове засідання не з`явилась, надала заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності. Проти розірвання шлюбу не заперечує, крім того просив суд вирішити питання про його спілкування з дитиною. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 24 квітня 2018 року [PERSON] уклав шлюб із [PERSON] , зареєстрований Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, про що свідчить свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] ». Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Частиною 1 ст. 110 Сімейного кодексу України встановлено, що право на пред`явлення позову про розірвання шлюбу має один із подружжя. При цьому, статтею 111 Сімейного кодексу України визначено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, яка визначає підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що спільне сімейне життя подружжя не склалось через різні погляди на життя, різні характери, шлюбно-сімейні відносини припинені, сім`я розпалась остаточно і відновленню не підлягає, спільного господарства подружжя не веде, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти цього, доказів щодо необхідності збереження шлюбу у судовому засіданні не надано та судом не встановлено. За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, є недоцільним. Суд роз`яснює відповідачу, що у разі виникнення спору щодо спілкування з дитиною, він не позбавлений права звернутись до суду з відповідним позовом. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу (ч. 2 ст. 114 СК України). Питання щодо розподілу судових витрат вирішується відповідно до положень ст.ст. 141, 142 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved