Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського Володимира Анатолійовича від 24 вересня 2018 року №14195 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості у розмірі 1213606,86 гривень, при цьому позивачка посилається на те, що вчинення виконавчого напису здійснено з порушенням чинного законодавства, а саме з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, провадження щодо виконання зазначеного виконавчого напису є неправомірним, [PERSON] не отримувала жодних повідомлень, вимог від іпотекодавця, нотаріусом не було перевірено безспірність заборгованості боржника перед стягувачем, а тому позивачка вимушена звернутись до суду з даним позовом. Представник позивача адвокат Грішина В.О. до судового засідання не з`явилась, повідомлялась, про причини неявки не сповістила. Надала до суду клопотання про зупинення провадження по справі на час карантину, та просила розгляд справи проводити у її відсутність. Ухвалою суду\~від 05.11.2020\~року узадоволенні клопотання представника [PERSON] адвоката Грішиної В.О. про зупинення провадження по справі за позовом [PERSON] \~до \~АТ\~«Альфа-Банк»,\~\~приватного нотаріуса\~ \~Київського\~міського\~нотаріального округу\~Чуловського\~ В.А.,\~3-я\~особа:\~\~приватний виконавець\~виконавчого\~округу\~Одеської області\~Щербаков\~Ю.С.\~про\~визнання виконавчого\~напису\~нотаріуса\~таким,\~що\~не\~підлягає виконаннювідмовлено. [PERSON] до судового засідання не з`явилась, повідомлялась належним чином, відповідно до поштового повідомлення адресат відсутній за вказаною адресою. Відповідач - представник АТ «Альфа-Банк»,\~який є правонаступником ПАТ «Укрсоцбанк» - адвокат Байрамов О.В. до судового засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просив розглянути справу у його відсутність та просив у задоволенні позову відмовити.\~ Відповідач - приватний нотаріус\~Київського міського\~нотаріального округу \~Чуловський В.А. до судового засідання не з`явився, повідомлявся, надав до суду лист в якому зазначив, що спори щодо оскарження вчинення нотаріусами виконавчих написів мають розглядатись судами за позовами боржників до стягувічів, а не нотаріусів, а тому вимоги [PERSON] до нотаріуса є безпідставними. Просив справу розглянути у його відсутність. 3-я особа: приватний виконавець\~виконавчого округу\~Одеської області\~Щербаков Ю.С. до судового засідання не з`явився, повідомлявся, про причини неявки суд не сповістив. Справа знаходилась у проваджені Київського районного суду м. Одеси з 11.12.2018 року, що значно перевищує граничний термін розгляду цивільних справ, передбачених ст.210 ЦПК України. Одночасно з тим, судом приймається до уваги, що на протязі всього часу знаходження справи на розгляді у суді від [PERSON] \~та її\~представника адвоката\~ Грішиної\~В.О.заяв про залишення позову без розгляду, відмов від позову не надходило, що свідчить про бажання позивача отримати рішення по суті виниклого спору. Однак, [PERSON] \~та її\~представник адвокат\~ Грішина\~В.О.у судові засідання 27.04.2020 року, 16.06.2020 року, 08.09.2020 року, 28.10.2020 року, 06.11.2020 року не з`явились, адвокатом \~ [PERSON] надавались заяви про відкладання розгляду справи з посиланням на стан здоров`я, відпустку, при цьому підтверджень поважності неявки до заяв не надавалось, а тому суд вважає, що позивач навмисно затягує вирішення справи по суті, тим самим зловживає своїми правами і чергове відкладення розгляду справи, провадження по якій триває понад розумних строків, буде порушувати права сторін, на своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, що є основоположними завданнями цивільного судочинства, і передбачено у ст. 1 ЦПК України, а тому суд вважає за можливе вирішити спір без участі позивача на підставі наявних у справі доказів та наданих пояснень представником позивача у судових засіданнях 30.08.2019 року та 30.012020 року. Виивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, відповідно до виконавчого напису №14195 від 24 вересня 2018 року, вичненого приватним нотаріусом\~Київського міського\~нотаріального округу \~Чуловським В.А., запропоновано звернути стягнення на квартиру [ADDRESS] (предмет іпотеки). Власником предмета іпотеки є [PERSON] . Зазначене нерухоме майно на підставі договору іпотеки, посвідченого 25.09.2008 рооку було передано в іпотеку в забезпечення зобов`язань за договором кредиту №2008/694-Ф03.14/159 від 25 вересня 2008 року, кредитором за яким є ПАТ «Укрсоцбанк». Строк платежу за кредитним договором настав. Боржником по кредитному договору є [PERSON] , загальна сума заборгованості 1213606,86 гривень. На підставі даного виконавчого напису №14195 від 24 вересня 2018 року, приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Щербаковим Ю.С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження під №57512502. Так, згідно зі\~статтею 87 Закону України «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат»\~визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї\~статті Закону\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить аналогічні правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов договору застави здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172\~(далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в\~Законі України «Про нотаріат»\~та Порядку вчинення нотаріальних дій. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей\~15,\~16,\~18 ЦК України, статей\~50,\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2018 року за наслідками розгляду цивільної справи № 756/7916/15-ц. Відповідно до ч.3\~ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доводи позивача про те, що вона не отримувала жодних повідомлень, вимог від іпотекодавця, судом не приймаються до уваги, оскільки на підтвердження вказаних обставни позивачем не надано належних та допустимих даказів, крім того вказані обставини спростовуються копіями документів, які були надіслани приватним нотаріусом В.А.Чуловським на ухвалу суду по витребування дказів. З наданих суду позивачем копії постанови про відкриття виконавчого провадження, копіїї виконавчого напису також не вбачається що у позивача відсутній борг перед банком, або невідповідність суми боргу. В матеріалах справи відсутні докази повного або часткового погашення боргу на підставі яких, суд мав би можливість дослідити, перевірити та встановити факт відсутності спору, менший розмір, чи спростувати його. А також встановити порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, а саме: факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту та інше. Більше того, протягом судового розгляду представник позивача не надала суду вищезазначені докази та не скористалась своїм правом витребування доказів передбаченим\~ст. 84 ЦПК України, у разі неможливістю самостійного надати такі докази. Оскільки цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, суд не вправі самостійно ініціювати питання про витребовування докази. Відповідно до ч.4\~ст.12 ЦПК України\~кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Отже, оскільки позивачем не надано суду належних та допустимих доказів в обґрунтування свого позову, суд позбавлений можливості встановити факт підтвердження(або спростування) безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису нотаріусом, порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, зокрема правильності нарахування процентів за користування кредитом, розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є необґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed