Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

[PERSON] звернулась в суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позов мотивовано тим, що 12.06.2014р. сторони зареєстрували шлюб. Від спільного проживання у них є дочка [PERSON], [INFO]. З листопада 2016року сторони проживають окремо. Припинення сімейних стосунків викликано неможливістю спільного спілкування, вирішення сімейних питань, непорозуміння, конфлікти, часті сварки, відповідач створював стресові ситуації, що і призвело до того, що сім'я фактично розпалася. [PERSON] участі у вихованні дочки не бере, коштів на її утримання не надає, хоча є фізично здоровою людиною працездатного віку, має постійну роботу з достатнім рівнем доходу. Інших утриманців відповідач не має, житлом забезпечений, тому може і зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дочки. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина, в розмірі 1000 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судовому засідання позивач позовні вимоги підтримала, аргументуючи їх мотивами, викладеними в позові, просила позов задовольнити, не заперечувала щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин. Враховуючи думку позивача, вимоги ст. ст. 169 ,224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача постановивши по справі заочне рішення. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову, з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12.06.2014року (а.с.4). Згідно свідоцтва про народження батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON], актовий запис №4519 (а.с.5). Відповідно до копії особового рахунку № [NUMBER] виданої 13.04.2017року [PERSON] зареєстрована разом із матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.6). Частиною 1 статті 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, і відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В частині 3 статті 181 СК України зазначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку. Зважаючи на положення ст.ст. 141,180-182 СК України, зокрема про солідарний обов'язок батьків на утримання неповнолітньої дитини та те, що відповідач інших утриманців не має, добровільно не надає матеріальної допомоги дитині, суд вважає, що з відповідача слід стягувати на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.04.2017року та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 367 ЦПК України, рішення суду щодо стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Зважаючи на те, що позивач була звільнена від сплати судового збору, дані витрати, згідно ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави. Відповідно до ст. 84 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати на правову допомогу в розмірі 500,00грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved