Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, в якому вказала, що за рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 22 червня 2010 року [PERSON] зобовязаний сплачувати на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до його повноліття. Оскільки, на даний час син потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів для забезпечення одягом, продуктами харчування, витратами на лікування, позивач просила збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача та визначити їх в розмірі 1/3 частини його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву, в якій просила справу слухати у її відсутності, заявлений позов підтримала в частині стягнення аліментів в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позов визнав в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, у звязку з визнанням позову відповідачем, суд позов задовольняє та ухвалює рішення, оскільки для цього є всі законні підстави. Судом встановлено, що згідно рішення Черняхівського районного суду Житомирської області від 22 червня 2010 року по справі №2-403/2010 з [PERSON] присуджено стягнення аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07 червня 2010 року і до повноліття дитини.(а.с.8). Статтями 180, 181 Сімейного Кодексу України закріплено обовязок батьків утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття та способи виконання цього обовязку. Відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вирішуючи питання про наявність підстав для збільшення розміру аліментів, суд приходить до висновку, що з моменту винесення судом 22.06.2010 року рішення про стягнення аліментів з відповідача, матеріальний стан позивача змінився, збільшилися витрати на утримання дитини одягом, продуктами харчування, у разі хвороби лікуванням. Суд враховує також те, що стягнуті аліменти, визначені судом, менші мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 СК України, тому задовольняє заявлений позов враховуючи заяву позивача подану в судове засідання. Крім того, відповідач заявлений позов визнав в розмірі 50 % прожиткового мінімуму ля дитини відповідного віку. У відповідності із п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 704,80 грн. На підставі наведеного,

Outcome: partial