Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона є донькою [PERSON], колишнього мешканця [ADDRESS]. [INFO] її батько помер. ЇЇ мати [PERSON] померла раніше - [INFO]. Після смерті батька залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку [ADDRESS]. Позивач спадщину прийняла, оскільки у передбачений законом строк подала до нотаріуса відповідну заяву. Крім цього, з дня народження проживає у спадковому будинку. Оформити спадщину у нотаріальному порядку не має можливості, оскільки спадкодавець за життя не виготовив правовстановлюючий документ на спадковий будинок. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності (а.с.32). Відповідач також в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву в якій просить суд розглянути справу у його відсутності, із позовними вимогами погоджується (а.с.33). Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. [INFO] в с. Велика Копаня Виноградівського району помер [PERSON], рідний батько сторін по справі (а.с.6,7,8,9,11,13). Заповіту за життя не складав, що ствреджується копією спадкової справи (а.с.42-54). На день смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Встановлено, що за життя померлий [PERSON] набув право власності на житловий будинок, зведений на відведеній для цієї мети земельній ділянці, будівництво якого завершене до 1991 року (а.с.19). Після завершення будівництва житловий будинок було зареєстровано за [PERSON] у Погосподарській книзі села Велика Копаня Виноградівського району. А саме, за даними запису в Погосподарській книзі № 14 дворогосподарство в [ADDRESS] (об'єкт 841 погосподарського обліку) рахується за [PERSON] (а.с.12). Позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом та є таким, що постійно проживав разом зі спадкодавцем аж до дня його смерті (а.с.13,23). За ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Про відмову від спадщини спадкоємець може заявити протягом строку, встановленого для її прийняття. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Проаналізувавши встановлені обставини суд прийшов до висновку, що умови для отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину за законом у нотаріальному порядку відсутні. Відтак, невизнане право позивача, набуте ним шляхом переходу права власності в порядку спадкування, підлягає судовому захисту обраним ним способом, передбаченим законом. Отже, розглянувши цивільну справу у межах заявлених вимог та на підставі поданих доказів суд прийшов до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved