Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду в своїх інтересах і в інтересах неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в якому зазначила, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем [PERSON] з 29.12.1990 р. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON]. 01.03.2013 р. між відповідачами : [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, згідно якого [PERSON] позичив [PERSON] грошові кошти в сумі 54 000 доларів США. Також було укладено договір поруки від 01.03.2013 р., за яким третя особа по справі [PERSON] в якості поручителя поручився перед [PERSON] за виконання [PERSON] свого обов»язку. Розмір забезпечення за договором позики склала сума 1 000,00 грн. Згідно з рішенням Жовтневого райсуду м. Запоріжжя від 06.12.2013 р., з [PERSON] стягнуто заборгованість за договором позики та за порушення зобов»язання за цим договором на користь [PERSON] у сумі 533 770,00 грн. [PERSON] звернувся до виконавчої служби з виконавчим листом з метою виконання рішення суду. 14.03.2014 р. державним виконавцем відкрито виконавче провадження. 14.03.2014 р. державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Під час провадження виконавчих дій був накладений арешт на майно подружжя : житловий будинок по [ADDRESS], в якому зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON] Про наявність боргових зобов»язань у чоловіка позивачка дізналась лише під час провадження виконавчих дій. відповідач отримання позики з дружиною не узгоджував, наслідки якої порушують права та законні інтереси дружини та неповнолітньої дитини. На підставі статей 215,236,316,321,355,368 369 ЦК України, статей 60,61,63,65 СК України позивачка просить суд визнати недійсним договір позики від 01.03.2013 р., укладений між [PERSON] і [PERSON]. У судовому засіданні представник позивачки позов підтримала. Представник відповідача проти позову заперечує, вважає його вимоги незаконними, надала письмові заперечення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з»явився, хоча належним чином був сповіщений про судове засідання, про що свідчить поштове повідомлення, причину неявки суду не повідомив, з заявами, які б перешкоджали розгляду справи до суду не звернувся, заперечень на позов не надав. Третя особа [PERSON] у своїй заяві просить суд розглядати справу у його відсутності, проти позову заперечує. Служба у справах дітей Камянсько-Дніпровської районної адміністрації Запорізької області просить суд розглядати справу у відсутності представника, з позовом погоджується. Представник відділу Державної виконавчої служби Камянсько-Дніпровського районного управління юстиції Запорізької області у судове засідання не з»явився, хоча належним чином був сповіщений про судове засідання, про що свідчить поштове повідомлення, причину неявки суду не повідомив. Представник позивача [PERSON] і представник відповідача [PERSON] не заперечують розглядати справу у відсутності належно повідомлених сторін по справі. Заслухавши пояснення представників позивача і відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав: судом встановлено, що позивачка [PERSON] перебуває у шлюбі з відповідачем [PERSON] з 29.12.1990 р. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] 01.03.2013 р. між відповідачами : [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, згідно якого [PERSON] позичив [PERSON] грошові кошти в сумі 54 000 доларів США. Також було укладено договір поруки від 01.03.2013 р., за яким третя особа по справі [PERSON] в якості поручителя поручився перед [PERSON] за виконання [PERSON] свого обов»язку. Розмір забезпечення за договором позики склала сума 1 000,00 грн. Згідно з рішенням Жовтневого райсуду м. Запоріжжя від 06.12.2013 р., з [PERSON] стягнуто заборгованість за договором позики та за порушення зобов»язання за цим договором на користь [PERSON] у сумі 533 770,00 грн. [PERSON] звернувся до виконавчої служби з виконавчим листом з метою виконання рішення суду. 14.03.2014 р. державним виконавцем відкрито виконавче провадження. 14.03.2014 р. державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Під час провадження виконавчих дій був накладений арешт на майно подружжя : житловий будинок по [ADDRESS], в якому зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON] За положеннями ст. 65 Сімейного кодексу України (далі -СК України) при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Зазначені норми кореспондуються з положеннями ст. 369 ЦК України, відповідно до якої розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. У разі вчинення одним із співвласників правочину щодо розпорядження спільним майном вважається, що він вчинений за згодою всіх співвласників. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена. Таким чином, вчиняючи правочини, що передбачають наслідком розпорядження майном, яке перебуває у спільній сумісній власності, вважається, що один співвласник (чоловік) діє як від свого імені, так і від імені другого співвласника (дружини), тобто останній також є стороною договору. За таких обставин співвласник, якого в договорі представляє інший співвласник, має право порушувати питання про визнання договору недійсним. Позивачка [PERSON] просить суд визнати договір позики від 01.03.2013 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] на суму 54 000,00 доларів США недійсним, оскільки згоди на укладання цього договору, як дружина [PERSON] вона не надавала. За змістом ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодерження в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, і, зокрема, коли зміст правочину суперечить ЦК України, іншим актам цивільного законодавства. Отже, підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог щодо відповідності змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства саме на момент вчинення правочину. Стаття 65 СК України до цих правовідносин, згідно з якою згода подружжя вимагається в разі розпорядження майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, не поширюється. Договір позики є правочином щодо отримання у власність грошових коштів, а не правочином щодо розпорядження сумісним майном і на який поширюються норми ст. 65 СК України та ст. 369 ЦК України. Згідно ст..154 ЦПК України, якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову. З цих підстав суд відновляє виконавче провадження.

Outcome: dismissed