Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідачі є батьками: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Рішенням Виноградівського районного суду від 16.07.2015 року відповідачів відносно дітей позбавлено батьківських прав, а дітей передано та залишено на виховання позивачу. Розпорядженням голови Виноградівської РДА № 230 від 25.08.2015 року позивач призначено опікуном на малолітніми дітьми. Відповідачі ухиляються від утримання дітей. У зв'язку з чим просить стягувати з відповідачів аліменти на утримання дітей в сумі по 1000 гривень з кожного на кожну дитину щомісячно. Позивач та її представник в судове засідання не з»явились, представник позивача подав заяву про розгляд справи у його та позивача відсутності. Відповідачі не з'явилися в судове засідання, належним чином повідомлений про розгляд справи. Справа розглянути в порядку ст. ст. 224, 225 ЦПК України з ухваленням заочного рішення. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, а передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [PERSON] є батьками: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO] (а.с.11-13). Рішенням Виноградівського районного суду від 16.07.2015 року відповідачів відносно дітей позбавлено батьківських прав, а дітей передано та залишено на виховання позивачу (а.с.4-5). Цим рішенням встановлено, зокрема, те, що відповідачі ухиляються від утримання дітей. Розпорядженням голови Виноградівської РДА № 230 від 25.08.2015 року позивача призначено опікуном на малолітніми дітьми (а.с.9-10). Згідно з п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу . Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст. 184 СК). При вирішення спору суд враховує засади рівності батьків, осіб, які їх замінюють в утриманні дітей, які передбачені Сімейним кодексом України. Визначаючи розмір аліментів на утримання дітей про стягнення з відповідачів на кожну дитину в загальному 2000 гривень щомісячно, позивач не підтвердила жодними доказами обґрунтованість такого розміру аліментів, у зв'язку з чим з позов підлягає до часткового задоволення з визначенням аліментів у розмірі 700 гривень щомісячно на дитину з кожного з відповідачів, з урахуванням стану здоров'я дітей, задовільного стану здоров'я відповідачів, їх мінливого заробітку, відсутність інших осіб, які б перебували на їх утриманні. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7,8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідачі є молодими працездатними особами і спроможні платити аліменти на утримання дітей у вище вказаному розмірі. Визначений судом розмір аліментів не є значним, та відповідає загальним засадам сімейних відносин - справедливості, розумності, моральності. За встановлених обставин позов підлягає до часткового задоволення. Судові витрат від оплати яких позивач звільнена на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів на користь держави.

Outcome: partial