Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з даною заявою, з огляду на наступне. Заявник, [INFO] , є співвласницею квартири за адресою: [ADDRESS] , де і зареєстрована. В даній квартирі проживає донька заявника - [PERSON] , яка є теж співвласником даної квартири. [PERSON] також проживала в цій квартирі до того часу, як моя донька почала вчиняти щодо мене домашнє насильство. [PERSON] не працює, веде розгульний та аморальний спосіб життя, вживає алкоголь та що саме головне вчиняє що до заявника домашнє насильство. Домашнє насильство проявляється в образах, погрозах, зокрема вбивством, нанесення побоїв, постійно влаштовує сварки та п`яні витівки, які дуже часто перетинають межу. У зв`язку з тим, що [PERSON] постійно принижували, ображали та застосовували силу, заявник не змогла там знаходитися, тому на сьогоднішній день проживаю в кімнаті кризового реагування Київського міського Центру гендерної рівності, запобіганню та протидії насильства, що підтверджується договором №23 від 26.10.2020р. Я неодноразово зверталася до правоохоронних органів та інших служб, щоб допомогли мені вирішити це питання. Фіксація даних вчинків зі сторони моєї доньки підтверджується наступними документами: талон-повідомлення єдиного обліку №77863, направлення особи, яка постраждала від домашнього насильства №24 від 26.10.2020р., терміновий заборонний припис серія АА №008801 від 26.10.2020р., повідомлення/інформація про сім`ю/особу, яка перебуває у складних життєвих обставинах. Тому, вважаю, що якщо не прийняти відповідні міри, та не зупинити таку поведінку [PERSON] , це все може дуже погано закінчитися. За таких обставин [PERSON] просить суд видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] , [INFO] , що зареєстрована та мешкає за адресою: [ADDRESS] , на строк 6 (шість) місяців з заборонами щодо: заборонити [PERSON] , [INFO] перебування в місці проживання (перебування) [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; усунути [PERSON] перешкоди у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, а саме квартира за адресою: [ADDRESS] ; заборонити [PERSON] , [INFO] наближатися на 50 м до місця проживання (перебування) [PERSON] , а саме до наступної адреси: [ADDRESS] ; заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати [PERSON] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому [PERSON] , а також переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборонити [PERSON] вести листування, телефонні переговори з [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримали вимоги, просила задовольнити. Представник [PERSON] також підтримав заяву. Зазначив, що чоловік заявника вчиняє домашнє насильство, а тому мають бути застосовані тимчасові обмеження прав заінтересованої особи. Заінтересована особа [PERSON] направила в адресу суду звернення де зазначила наступне. Вона не бажає витрачати свій час на спори зі старою, яка маніпулює поліцією та органами юстиції для задоволення своїх потреб. Спільне проживання з [PERSON] не є можливим у зв`язку із довготривалим конфліктом та відсутністю поразуміння. [PERSON] є матір`ю двох дітей, в той час, як [PERSON] має можливість проживати у подруги дитинства. Вимагає позов [PERSON] відхилити. Намагання маніпуляцій поліцією та юстицією з її боку - припинити. Вислухавши доводи і пояснення учасників процесу, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку про можливість задоволення заяви, з огляду наступного. Встановлено, що [PERSON] , [INFO] є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Заявник та заінтересована особа є співвласниками квартири [ADDRESS] . Також [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за даною адресою, зазначена квартира є місцем проживання заінтересованої особи і заявника. Так, [PERSON] зазначає, що [PERSON] вчиняє відносно неї домашнє насильство. В свою чергу, [PERSON] вказує неможливість проживати разом. Порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису визначений главою 13 розділу ІV «Окреме провадження» ЦПК України. Відповідно до ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Відповідно до правил ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» Частиною другою статті 3 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству», визначено перелік осіб на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання серед яких - колишнє подружжя, батьків (мати, батько) і дитину (дітей). Предметом доказування є вчинення по відношенню до заявника домашнього насильства, що є необхідною умовою для можливості застосування судом до заінтересованої особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству. Відповідно до п. п. 3, 7, 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. За приписами ч. ч. 2, 3 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Наявність чи відсутність ризиків в поєднанні з доведеним фактом вчинення особою домашнього насильства є основною і фактично єдиною підставою для застосування чи не застосування обмежувального припису. «Оцінка ризиків» та «наявність ризиків» - є основними обставинами, які повинні бути встановленні судом для ухвалення законного та обґрунтованого рішення в справах про видачу обмежувального припису. Так, судом встановлено, що учасники справи є матір`ю і донькою. З наданих в судовому засіданні заявником та її представником пояснень вбачається наявність конфлікту між [PERSON] та [PERSON] . Дана обставина не спростовується заінтересованою особою. Так, надані заявником докази дають підстави суду зробити висновок, що [PERSON] вчиняється по відношенню до [PERSON] домашнє насильство. На підтвердження зазначених фактів, до заяви долучено: копію талону -повідомлення єдиного обліку №77863; копію направлення особи, яка постраждала від домашнього насильства №24 від 26.10.2020р.; копію термінового заборонного припису серія [NUMBER] від 26.10.2020р.; копію повідомлення/інформація про сім`ю/особу, яка перебуває у складних життєвих обставинах. Копія договору №23 від 26.10.2020р. про тимчасове перебування особи. Також, як було встановлено, на день розгляду справи, [PERSON] фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . З іншого боку, під час розгляду справи не було встановлено обставин, які б підтверджували твердження заінтересованої особи щодо маніпуляцій [PERSON] . Разом з тим, з огляду на те, що і заявник і заінтересована особа є співвласниками квартири [ADDRESS] , є зареєстрованими за даною адресою, суд приходить до висновку про задоволення заяви в частині, а саме в частині не чинити [PERSON] перешкоди у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, а саме квартира за адресою: [ADDRESS] ; заборони особисто і через третіх осіб розшукувати [PERSON] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому [PERSON] , а також переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборони [PERSON] вести листування, телефонні переговори з [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. В задоволенні же іншої частини заяви на даний момент слід відмовити. припис видається на строк від одного до шести місяців. Статтею 350-6 ЦПК України передбачено, що, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців. Враховуючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд, приходить до висновку, що наявні обґрунтовані ризики вчинення [PERSON] домашнього насильства психологічного та фізичного характеру щодо заявниці, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність видачі обмежувального припису відносно останнього. В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно із ч. 4 ст.350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання. На підставі викладеного та

Outcome: partial