Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до Автозаводського районного суду м. Кременчука із дійсним позовом. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що вона та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS]. Кожному з них належить по 1/2 частині квартири. Разом з нею також проживають її сини [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу у неї з відповідачем виник спір з приводу порядку користування квартирою №4 в буд.26 по кварталу 278 в м.Кременчуці. 14.12.2012 Автозаводським районним судом м.Кременчука було прийнято рішення, яким встановлено порядок користування спірною квартирою. В результаті встановленого порядку їй разом із сином [PERSON], [INFO] в користування виділено приміщень площею 25,45 кв.м., що на 12,2 кв.м. менше, ніж їм належить на ідеальну частку ? частини квартири. На даний час встановлений порядок користування квартирою не відповідає даним технічної документації на квартиру та грубо порушує її права, як співвласника квартири. Посилаючись на вказані обставини, [PERSON] просила суд встановити порядок користування квартирою №4 в буд.26 по кварталу 278 в м.Кременчуці Полтавської області, відповідно до варіанту №1 у висновку експертного будівельно-технічного дослідження №74-16 від 06 вересня 2016. В судове засідання сторони не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Від позивача та її представника надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач про причини своєї неявки суд не повідомляв та заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи не надсилав. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України суд дійшов до висновку про можливість ухвалення по справі заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази, приходить до таких висновків. Згідно ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності квартиру користуються нею для особистого проживання і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 316, ч.1,2 ст.317 ЦК України право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. За ч.ч. 1,2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до вимог ст.355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. В п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності», №20 від 22 грудня 1995 року (з наступними змінами та доповненнями), квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 30.06.2005, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області [PERSON], копією витягу з Державного реєстру правочинів №1169554 від 30.06.2005, копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №7892507 від 27.07.2005, копією рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 14.12.2012 по справі №1601/7857/2012 за позовом [PERSON] до [PERSON]І, «Житлово-будівельного кооперативу «86/144/»» про виділ частки з майна, що є у спільній частковій власності, усунення перешкод в користуванні житлом, встановлення порядку користування житлом та розділ особових рахунків. Рішенням Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 14.12.2012 по справі №1601/7857/2012 за позовом [PERSON] до [PERSON]І, «Житлово-будівельного кооперативу «86/144/»» про виділ частки з майна, що є у спільній частковій власності, усунення перешкод в користуванні житлом, встановлення порядку користування житлом та розділ особових рахунків був встановлений порядок користування квартирою 4 в буд.26 по кварталу 278 в м.Кременчуці відповідно до якого [PERSON] та її сину, [PERSON], [INFO] виділено в користування житлову кімнату « 6» площею 16,7 м2; [PERSON] в користування виділено житлову кімнату « 5» площею 16,8 м2, веранду з підвалом «І» площею 24,3 м2; підсобні приміщення - коридор « 1» площею 7,0 м2, ванну кімнату « 2» площею 2,6 м2, вбиральню « 3» площею 0,9 м2, кухню « 4» площею 7,0 м2 - залишено в спільному користуванні. Разом із тим, вказаний порядок користування квартирою, встановлений рішенням суду, не відповідає фактичному плануванню квартири на даний час, оскільки у квартирі [ADDRESS] було проведено перепланування, що підтверджується копією технічного паспорту на квартиру [ADDRESS], виготовленого станом на 14.09.2017, яке призвело до зміни площі кімнат спірної квартири. Згідно листа служби у справах дітей Автозаводської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Полтавської області від 18.08.2016 №06-10/1161 - 26.07.2016 спеціалістами служби у справах дітей Автозаводської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Полтавської області та Кременчуцького міського центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді було встановлено, що відповідач, [PERSON], встановив металеві грати на вікна кімнати, яка виділена в користування [PERSON] та її сину, [PERSON] та в якій вони проживають разом із малолітнім сином [PERSON] - [PERSON], [INFO], що перешкоджає доступу до балкону та спричинило погіршення умов проживання дітей. Враховуючи те, що існуючий порядок користування квартирою 4 в буд.26 по кварталу 278 в м.Кременчуці порушує права дітей, а також не враховує проведених змін в плануванні квартири, суд вважає, що порушені права [PERSON] підлягають судовому захисту шляхом встановлення порядку користування квартирою 4 в буд.26 по кварталу 278 в м.Кременчуці з врахуванням проведених змін в її плануванні. Висновком експертного будівельно-технічного дослідження №74-16 від 06 вересня 2016 року, визначено один варіант встановлення порядку користування приміщенням квартири, а саме: частину коридору «1» площею 9,8 кв.м, ванну кімнату «2», вбиральню «3» та кухню «4» загальною площею 20,3 кв.м, які в додатку №1 до висновку експертного будівельно-технічного дослідження №74-16 від 06 вересня 2016 позначені червоним кольором залишити в спільному користуванні співвласників; виділити в користування [PERSON] кімнату «5» площею 11,5 кв.м, частину коридору «1» площею 2,5 кв.м, ? частину веранди «І» площею 6,15 кв.м, ? частину погреба площею 6 кв.м, які в додатку №1 до висновку експертного будівельно-технічного дослідження №74-16 від 06 вересня 2016 позначені зеленим кольором та 9,85 кв.м в приміщеннях спільного користування; виділити [PERSON] в користування кімнату «6», площею 16,7 кв.м, ? частину веранди «І» площею 6,15 кв.м, ? частину погреба площею 6 кв.м, які в додатку №1 до висновку експертного будівельно-технічного дослідження №74-16 від 06 вересня 2016 позначені синім кольором та 9,85 кв.м в приміщеннях спільного користування. На думку суду, визначений в експертному будівельно-технічному дослідженні порядок користування квартирою 4 в буд.26 по кварталу 278 в м.Кременчуці, не порушує права співвласників квартири, оскільки максимально наближений до їх ідеальних часток квартири. Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню судові витрати, повязані з оплатою судового збору в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved