Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до Мар'їнського районного суду Донецької області з позовною заявою про укладення єдиного договору найму квартири. У судове засідання позивач та відповідач не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника підприємства. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON], вказує, що мешкає за адресою [ADDRESS]. Дана квартира не приватизована та знаходиться у комунальній власності м. Курахове. До 10.04.2018 року позивач проживала в цій квартирі разом з померлим батьком [PERSON]. Ця квартира 2 квітня 1993 року була отримана її родиною, у складі: [PERSON] - батько, [PERSON] - мати та [PERSON] - донька, в користування від Курахівської міської ради. Після розлучення [PERSON] та [PERSON] в березні 2005 року позивачка разом з матір'ю виїхали з квартири та проживати за іншою адресою. З серпня 2009 року позивачка вказує, що мешкає в даній квартирі. В березні 2012 року, після тривалих непорозумінь з батьком щодо питання сплати за користування комунальними послугами та бажанням позивача приватизувати квартиру, вона звернулась до суду с проханням встановити порядок користування квартирою та укладання окремого договору найму квартири. Відповідно до ст. 104 ЖК Україничлен сім'ї має право потребувати, за згодою інших членів сім'ї, які мешкають сумісно, укладення із ним окремого договору найму, якщо площа може бути виділена у вигляді окремого помешкання. Рішенням Мар'їнського районного суду Донецької області від 20.03.2012 року по справі № 2-533-51-2012 позов [PERSON] до [PERSON], КП «МСЕЗ» про встановлення порядку користування помешканням, укладення окремого договору найму помешкання задоволено. Встановлено порядок користування квартирою [ADDRESS] наступним чином: за [PERSON] закріпити кімнату площею 11,6 кв.м., а за [PERSON] - кімнату 16,5 кв.м., ванну, туалет, кухню, коридор залишити у загальному користуванні. Зобов'язати КП «Міська служба єдиного замовника» м. Курахове укласти із [PERSON] окремий договір найму кімнати площею 11,6 кв.м. у квартирі [ADDRESS]. Зобов'язано КП «Міська служба єдиного замовника» м. Курахове укласти з [PERSON] окремий договір найму кімнати площею 16,5 кв.м., у квартирі [ADDRESS]. Зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON], третя особа: КП «Міська служба єдиного замовника» про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням залишено без задоволення. Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 20.06.2012 рокуапеляйну скаргу [PERSON] відхилено. Рішення Марїнського районного суду Донецької області від 20.03.2012 року залишено без змін. Позивач вказує, що після смерті батька договір найму на окрему кімнату площею 16,5 кв.м в квартирі за адресою [ADDRESS] укладений на його ім'я втратив чинність. Позивачка проживала разом з батькам на момент його смерті та є його донькою і членом його родини у зв'язку з чим має переважне право на об'єднання їх договорів найму в один, як це було до березня 2012 року. Відповідно до ст. 103 ЖК України договір найму жилого приміщення може бути змінено тільки за згодою наймача, членів його сім'ї і наймодавця. Позивач звернулась до відділу з питань архітектури та житлово-комунального господарства Кураховської міської ради та КП «Міська служба єдиного замовника» м. Курахове з проханням об'єднати договори найму в один, однак отримала відмову оскільки встановлення порядку користування квартирою та укладання окремого договору найму було зроблено в судовому порядку та порекомендовано звернутися до суду. Згідно із ст. 6 ЖК УРСР жилі будинки і жилі приміщення призначаються для постійного проживання громадян, а також для використання у встановленому законом порядку як службових жилих приміщень і гуртожитків. Відповідно до ч. 2 ст. 61 ЖК УРСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер. Згідно з ч. 1 ст. 63 ЖК УРСР предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Статтею 1 ЗУ «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» передбачено, що сфера дії цього Закону поширюється на громадян, які не мають власного житла, більше п'яти років на законних підставах зареєстровані за місцем проживання у гуртожитках та фактично проживають у них. Тобто законом передбачено, що під захист підпадають особи, які дотримали певних умов, зокрема - відсутність в особи власного житла; правомірність її проживання в гуртожитку та користування гуртожитком; реєстрація за місцем проживання у гуртожитку більше 5 років на законних підставах; фактичне проживання протягом п'яти років за місцем реєстрації в гуртожитку. Статтею 47 Конституції України встановлено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. На підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення, (ст. 58 ЖК УРСР). Згідно з ч. 1, 2 ст. 106 ЖК УРСР, повнолітній член сім'ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім'ї наймача. У разі відмови наймодавця у визнанні члена сім'ї наймачем за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку. Враховуючи вищевикладене, а також необхідність дотримання принципу правової визначеності в правовідносинах найму житла, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання її наймачем квартири та укладення єдиного договору найму законні та обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved