Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до Суворовського районного суду м. Одеси із заявою про встановлення факту родинних відносин. В обґрунтування заяви зазначила, що [INFO] померла її тітка [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді квартири [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] , заявник не зверталась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки вважала що спадкоємцем після її смерті є син - [PERSON] . Однак, постановою державного нотаріуса Приморської державної нотаріальної контори у м. Одесі від 27.07.2020 р. [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки не встановлено факту родинних відносин між ним та померлою. Після відмови у видачі свідоцтва [PERSON] нотаріусом було роз`яснено [PERSON] , що її заява про прийняття спадщини може бути прийнята після встановлення в судовому порядку факту її родинних відносин із померлою. На підставі викладеного, заявник просить суд встановити факт родинних відносин, а саме: що [PERSON] є племінницею по лінії батька [PERSON] , яка померла [INFO] . \~ \~ \~ \~Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 17 серпня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд. \~ \~ \~ \~В судове засідання заявник [PERSON] та її представник адвокат Димовчі Тетяна Вікторівна не з`явились, разом з цим, на адресу суду надійшла заява представника заявника про можливість проведення судового засідання за відсутності заявника та її представника, в якій адвокат зазначила, що заяву про встановлення факту родинних відносин підтримує в повному обсязі та просить її задовольнити з підстав, що в ній викладені (а.с.44). Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання також не з`явилась, звернулась до суду із заявою про проведення засідання за її відсутності в якій зазначила, що заяву про встановлення факту підтримує та просить її задовольнити (а.с.46). Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Дослідивши матеріали справи, встановивши факти і відповідні їм правовідносини, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У заяві про встановлення факту родинних відносин із померлою [PERSON] як тітки та племінниці заявник посилається на те, що померла є її тіткою по лінії батька, а також є тіткою заінтересованої особи [PERSON] . Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження [PERSON] народилась [INFO] , її батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] (а.с.14). Згідно довідки Відділу реєстрації актів цивільного стану Головного Управління юстиції в Одеській області від 04.03.2008 року, вбачається що 28.04.1968 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Котовськ Котовського міськрайонного управління юстиції Одеської області Вертюк Віктор Леонтійович та [PERSON] зареєстрували шлюб, актовий запис № 112, після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.15). Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , вона народилась [INFO] , її батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] (а.с.26). Як вбачається із свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] , 12.08.1973 року уклали шлюб, після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.26). Крім того, згідно свідоцтва про одруження [PERSON] 1923 року народження та [PERSON] 1924 року народження одружились [INFO] про що зроблено відповідний запис № 71. Після реєстрації одруження присвоєно прізвища чоловіку та дружині - « [PERSON] » (а.с. 12). Згідно свідоцтва про народження [PERSON] [INFO] , її батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с.10). Згідно свідоцтва про реєстрацію шлюбу [PERSON] 1932 р.н., та [PERSON] 1934 р.н. 07.08.1964 року зареєстрували шлюб, актовий запис № 1054, після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.11). Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] [INFO] , померла [INFO] у віці 84 роки, актовий запис № 13661, свідоцтво про смерть видане Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, серія [NUMBER] (а.с.9). Згідно листа із Державного архіву Одеської області від 27.12.2019 року № В-6632/05 вбачається, що за 1923 рік метричні книги про народження Ананьївського повіту (Херсонської губернії (тепер с. Коси Подільського району (до 2016 року Котовський) Одеської області) на зберігання до Державного архіву Одеської області не передавались. Документи вважаються втраченими у період окупації та воєнних дій 1941-1944 рр., у зв`язку з цим підтвердити народження [PERSON] у 1923 році та надати довідку неможливо (а.с.13). Однак, з огляду на досліджені докази вбачається що [PERSON] [INFO] та [PERSON] 1923 року народження мають однакове прізвище та по батькові, а відтак суд приходить до висновку, що останні є між собою рідними братом та сестрою. Заявник зазначає, що в родинні вважали, що [PERSON] є сином померлої, а відтак племінники не звертались до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті тітки, при цьому заявник зазначає, що здійснила поховання останньої, що підтверджується доказами. Так, згідно постанови державного нотаріуса Приморської державної нотаріальної контори у м. Одесі Ворсулак А.М., від 27.07.2020 року № 1567с/02-31 державним нотаріусом відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що належало [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] оскільки неможливо встановити факт родинних відносин між померлою та заявником. Згідно інформації з Державного реєстру цивільного стану громадян про народження [PERSON] , [INFO] в графі «мати» зазначена [PERSON] (а.с.16). Відповідно до свідоцтва про поховання № [NUMBER] [PERSON] здійснила поховання [PERSON] , реєстраційний номер поховання № 9359, книга № 53, свідоцтво видане 02.01.2019 року (а.с.21). Також, відповідно до договору замовлення на організацію поховання від 02.01.2019 року [PERSON] , здійснила низку послуг пов`язаних з похованням [PERSON] (а.с.22, 23). Крім іншого, заявник зазначає, що їй було відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину за законом, з огляду на неможливість підтвердження родинних відносин з померлою, оскільки відсутні документи на підтвердження лінії родинних відносин. Так, згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 09.10.2020 року вх. № 2782с/02-31, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , як спадкоємиці 5 черги у зв`язку з ненаданням документів на підтвердження факту родинних відносин (а.с.39). Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Положеннями ст. ст. 3, 8, 9 Конституції України визначено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Згідно зі ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно до абзацу другого пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Предметом розгляду заяви є встановлення факту родинних відносин між заявником та тіткою по лінії батька, який необхідний [PERSON] для оформлення особистих, майнових прав, що випливають із цього факту. Таким чином, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що заявниця [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) являється племінницею [PERSON] , яка померла [INFO] . \~ \~ \~ \~З огляду на викладені обставини та норми матеріального права, суд приходить до висновку, що зібрані у справі докази в їх сукупності вказують на можливість задоволення заяви [PERSON] , заінтересована особа: [PERSON] про встановлення факту родинних відносин. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved