Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до Лисичанського міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на час навчання. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач є її батьком. Вона із мамою мешкає окремо і вона перебуває на утриманні матері. Навчається в Східноукраїнському національному університеті ім. В.Даля на І курсі денної форми з 01.09.2016 р. по 31.01.2017 р. і щомісячно отримує стипендію. Мати постійної роботи не має, підробляє випадковими заробітками і надає їй грошову допомогу. Але цих грошей недостатньо, оскільки додаткових витрат потребує проїзд на автобусі з Лисичанська до місця навчання. Відповідач отримує щомісячно пенсію в розмірі 2100,00 грн., але у добровільному порядку відмовляє надавати їх грошову допомогу. Інших дітей відповідач не має. Стягнень за виконавчими листами з нього не справляється, стан здоровя нормальний. Тому просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти у розмірі 800,00 грн. щомісячно до завершення навчання та понесенні судові витрати. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала до суду письмову заяву в якій просила справу розглянути в її відсутність. Позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день, час та місце слухання справи був повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечувала проти розгляду справи за відсутності відповідача. У звязку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частині від доходу її матері, батька та (чи) в твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися в якості аліментів на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня предявлення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні донька, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. З матеріалів справи вбачається, що згідно з свідоцтвом про народження серії 1-ЕД № 092729, виданого 06.08.1998 року Лисичанським відділом реєстрації актів громадянського стану 10 липня 1998 року народилась [PERSON], батьком якої записаний [PERSON], а матірю [PERSON], про що зроблено відповідний запис № 504. Згідно з довідкою № 343 від 01.09.2016 року, виданої Східноукраїнським національним університетом ім. В.Даля [PERSON] про те, що вона дійсно є студентом групи СОУМ -16д Факультету гуманітарних наук, психології та педагогіки Східноукраїнського національного університету ім. В.Даля і навчається на 1-му курсі за денною формою навчання за спеціальністю 014 «Середня освіта. Українська мова», фінансування навчання здійснюється за бюджетом стипендію одержує довідка чинна 01.09.2016р. по 31.01.2017р. Згідно з довідкою, виданою Головою вуличного комітету, [PERSON], яка мешкає за адресою: м. Лисичанськ, вул.. Хімічна, 7, дійсно проживає за адресою реєстрації із донькою [PERSON], [INFO], і перебуває на її утриманні. За таких обставин, враховуючи, що донька відповідача навчається та у звязку з цим потребує матеріальної допомоги, а відповідач може надавати таку допомогу, але не надає її у добровільному порядку, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, доводи, викладені позивачем на підтвердження своїх вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, у звязку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до підп. 3 п. 5 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжним дорученням № 0.0.618294036.1 від 16.09.2016 року про сплату судового збору в сумі 551,20 грн. Приймаючи до уваги вимоги ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 551 гривень 20 копійок. У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved