Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON], по якій просить стягнути з відповідача на свою користь неустойку за прострочення сплати аліментів у сумі 103 723 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач не сплачує аліменти, через це утворилась заборгованість. Оскільки відповідач після попередження державного виконавця про заборгованість не вживає заходів по погашенню заборгованості, вона вимушена в судовому порядку стягнути з відповідача неустойку за прострочення сплати аліментів. Просить стягнути 103 723 грн. неустойки за період з червня 2011 року по липень 2014 року, за виключенням періоду з 20.12.2012 року по 20.02.2013 року. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просила задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала у повному обсязі. Суд, в межах наданих доказів, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22.11.2010 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в сумі 800 грн., але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.04.2010 року, щомісячно, і продовжуючи до повноліття [PERSON], [INFO] /а.с.6/. 29.03.2011 року Кіровським районним судом м. Кіровограда було видано виконавчий лист по справі /а.с. 107/. Постановою державного виконавця Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ Смельняк Д.М. від 08.04.2011 року відкрито виконавче провадження з виконання вказаного виконавчого листа /а.с. 105/. Відповідно до довідки Кіровського відділу Державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції [PERSON] станом на 01.08.2014 р. має заборгованість по аліментам в сумі 16 583 грн. 26 коп. /а.с.4/. 27.06.2013 року [PERSON] направлялось попередження, зобов»язано його з»явитись до Кіровського відділу ДВС Кіровоградського МУЮ, попереджено, що у разі невиконання вимог державного виконавця на нього буде накладено штраф, а також направлено подання правоохоронним органам для притягнення його згідно законом (а.с. 5). Згідно довідки від 26.08.2014 року, [PERSON] працює в Кіровоградській дирекції УДППЗ «Укрпошта» з 7 червня 2014 року на посаді оператора поштового зв»язку та її заробіток з червня 2014 року по липень 2014 року складає 2282, 86 грн. /а.с. 10/. Факт наявності заборгованості представник відповідача не оспорювала, відповідач про звільнення від заборгованості у передбаченому законом порядку не звертався. Свої заперечення проти позову обґрунтовувала наявністю у відповідача дружини [PERSON] /а.с. 39/, народженням дитини [PERSON], [INFO] /а.с. 40/, сплатою аліментів на другу дружину та дитину згідно рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 18 грудня 2012 року /а.с. 42/, відсутністю роботи, орендою квартири, оплатою жилого-комунальних послуг, стягненням з нього кредитної заборгованості за рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 16 січня 2015 року /а.с. 68-71/. Крім того, [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], треті особи [PERSON], Відділ Державної виконавчої служби про зменшення розміру аліментів. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 01 грудня 2014 року було відкрито провадження /а.с. 87/. Вимога позивача щодо стягнення неустойки (пені) у зв»язку з несплатою аліментів в розмірі 103 723 грн. підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Суд погоджується з розрахунком позивача розміру пені, обрахованої позивачем за правилами ст. 196 СК України за період з червня 2011 року по 20.12.2012 року та з 20.02.2013 року по 26.08.2014 року, окрім розрахунку пені за грудень 2011 року, яка складає 4850 грн. Всього сума нарахованої пені - 100 813 грн. За період з 20.12.2012 року по 20.02.2013 року неустойка стягнута рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 травня 2013 року з [PERSON] на користь [PERSON] в сумі 1 500 грн. /а.с. 7-9/. Згідно постанови державного виконавця Кіровського відділу ДВС Тем»янською Т.В. від 09.10.2013 року закінчено виконавче провадження з виконання виконавчого листа №404/1706/13-ц, виданого Кіровським районним судом 17.06.2013 року про стягнення з [PERSON] неустойки за прострочення аліментів в сумі 1 500 грн. у зв»язку з фактичним повним виконанням /а.с. 41/. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за заявою осіб, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тобто кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частинами 1 та 2 ст. 212 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Відповідно до ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми прострочених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Оскільки згідно з положеннями Сімейного кодексу України аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісяця, неустойка нараховується на щомісячну заборгованість від суми несплачених аліментів за кожен день за весь час прострочення по день добровільного погашення боргу або на момент стягнення. Пленум Верховного Суду України в п.22 постанови № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснив, що передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Оскільки [PERSON] є працездатним, відповідно до ст. 180 СК України зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, заборгованість не погашається ним до цього часу, обставини, на які посилався, заперечуючи проти позову, і якими суд обґрунтовував рішення в цій частині, не можна визнати достатніми для висновку про наявність правових підстав для звільнення його як платника аліментів від передбаченої ст. 196 СК відповідальності. За вказаного, суд вважає можливим відповідно до ч. 2 ст. 196 СК України зменшити суму пені до 3000 грн. Згідно ст.88 ЦПК України, в дохід держави підлягає до стягнення з відповідача судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial