Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона , починаючи з жовтня 2004 року постійно проживає у житловому будинку загальною площею 52,1 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS]. Також позивач користується прибудинковою земельною ділянкою загальною площею 2882 кв.м, що розташована за вищевказаною адресою. Вказаний житловий будинок з надвірними спорудами та прибудинковою земельною ділянкою був придбаний позивачем у жовтні 2004 року у його власника [PERSON], що підтверджується її особистою розпискою про отримання грошей в сумі 2 500 (дві тисячі п'ятсот) грн., які передала їй рідна мама позивача, [PERSON] в присутності свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON] З того часу позивач разом зі своєю сім'єю постійно проживає у вказаному житловому будинку, ведуть господарство, обробляють земельну ділянку, сплачують комунальні платежі. На момент продажу будинку, у власника [PERSON] були в наявності всі правовстановлюючі документи на житловий будинок і земельну ділянку, які вона особисто передала позивачу для подальшого нотаріального оформлення договору купівлі-продажу. Своєчасно нотаріально оформити купівлю-продаж будинку позивач не змогла через відсутність необхідних для цього коштів. На сьогоднішній день позивач продовжує проживати у вказаному житловому будинку з надвірними спорудами. Вже більше десяти років вона добросовісно, безперервно володіє і відкрито користується даним нерухомим майном та земельною ділянкою, доглядає за будинком та утримує його, постійно робить в ньому поточний та капітальний ремонти, обробляє земельну ділянку, оскільки завжди проживає у селі. Дані обставини підтверджуються довідкою, виданою виконавчим комітетом Володимирської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області № 260 від 17.04.2015 року. Окрім позивача, право на дане нерухоме майно, яке залишилось після смерті [PERSON], має її рідний син [PERSON], але він не претендує на нього, і фактично підтверджує право позивача на це нерухоме майно, що підтверджується його особистою розпискою, що додається до матеріалів даної справи. В судовому засіданні позивач позов підтримала в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, подавши до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, із зазначенням того, що він проти позову позивача не заперечує та повністю згоден з ним, претензій до позивача не має. Свідок [PERSON] підтвердив суду той факт, що він позивача знає давно, а саме, з 2004 року, оскільки вони проживають в одному селі. Свідку також відомо, що [PERSON], який є сином померлої [PERSON], ніяких претензій до позивача не має. Вивчивши матеріали справи, заслухавши позивача, свідка, та дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач починаючи з 2004 року є зареєстрованою та проживає у житловому будинку , який розташований за адресою: [ADDRESS] Даний житловий будинок з надвірними спорудами та прибудинковою земельною ділянкою був придбаний позивачем у жовтні 2004 року у [PERSON], що підтверджується її особистою розпискою про отримання грошей в сумі 2 500 (дві тисячі п'ятсот) грн., які передала їй рідна мама позивача, [PERSON] в присутності свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON] З того часу позивач разом зі своєю сім'єю постійно проживає у вказаному житловому будинку, ведуть господарство, обробляють земельну ділянку, сплачують комунальні платежі. На момент продажу будинку, у [PERSON] були в наявності всі правовстановлюючі документи на житловий будинок і земельну ділянку, які вона особисто передала позивачу для подальшого нотаріального оформлення договору купівлі-продажу. Своєчасно нотаріально оформити купівлю-продаж будинку позивач не змогла через відсутність на той час коштів. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, [INFO] [PERSON] померла. Як вбачається з матеріалів даної справи, розписки та заяви наданої суду відповідачем у справі, останній, не претендує на вищевказаний житловий будинок та земельну ділянку, та ніяких претензій до позивача він не має. На сьогоднішній день позивач продовжує проживати у вказаному житловому будинку з надвірними спорудами. Вже більше десяти років вона добросовісно, безперервно володіє і відкрито користується даним нерухомим майном та земельною ділянкою, доглядає за будинком та утримує його, постійно робить в ньому поточний та капітальний ремонти, обробляє земельну ділянку, оскільки завжди проживає у селі. Дані обставини підтверджуються довідкою, виданою виконавчим комітетом Володимирської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області № 260 від 17.04.2015 року. Судом встановлено, що дійсно позивач добросовісно заволоділа майном, продовжує відкрито володіти ним більш ніж 10 років, тому, в силу ч.1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно (набувальна давність). Згідно із ч.1 ст.5 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Відповідно до пунктів 1, 4, 8 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, який набрав чинності з 01 січня 2004 року, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності; щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Враховуючи, що Цивільний кодекс України набрав чинності з 1 січня 2004 року (п.1 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України), норми ст. 344 Цивільного кодексу України поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року, отже, визнання судом права власності на нерухоме майно може мати місце з 1 січня 2011 року. Частиною 4 статті 344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Згідно зі ст.328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Зазначені обставини та надані належні письмові докази у всій своїй сукупності підтверджують право позивача на визнання за нею права власності за набувальною давністю на зазначене нерухоме майно, прибудинкову земельну ділянку, що відповідає засадам справедливості, розумності і добросовісності, а отже і принципу верховенства права. Визнання за позивачем права власності на даний житловий будинок та на прибудинкову земельну ділянку не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб і суспільні інтереси. Висновки суду знайшли своє підтвердження доказами, що додані до матеріалів даної справи, а саме: копіями розписок [PERSON] та [PERSON]; копією свідоцтва про смерть [PERSON] та копія правовстановлюючих документів на домоволодіння. На підставі викладеного та

Outcome: approved