Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до виконавчого комітету Вінницької міської ради про зобовязання укласти договір найму жилого приміщення. Позов мотивовано тим, що на підставі рішення адміністрації та профспілкового комітету [PERSON] та 3-м членам його сімї - [PERSON], [PERSON] та [PERSON], було видано ордер на квартиру № 49 в будинку № 48по вул. 600-річчя м. Вінниця. Мій батько [PERSON] помер 11 грудня 1991 року, місце смерті м. Вінниця. Оскільки у матері позивача був поганий стан здоров'я та скрутне матеріальне становище, позивач завжди матеріально та морально її підтримувала та останніх 5 років фактично проживала в даній квартирі разом із [PERSON] та братом [PERSON] 03 січня 2016 року у віці 66 років померла мати позивача - [PERSON], про що в книзі реєстрації смертей зроблений відповідний актовий запис №46 та видано свідоцтвом про смерть серії І-АМ № 330392 від 05.01.2016 р. 02 березня 2016 року у віці 39 років помер брат позивача - [PERSON]. Спірна квартира знаходиться на балансі КП ЖЕК №7. На вказану кімнату був відкритий особовий рахунок на імя на матері [PERSON] Квартира не була приватизована, тому працівники КГІ ЖЕК №7 відмовились надати позивачу копії особового рахунку, ордеру та довідки Ф№-3. Починаючи з 2010 року і по даний час позивачем сплачуються всі платежі за надання послуги з утримання будинку, споруд і прибудинкової території, холодної води та водовідведенню, вивозу та захороненню ТВП, електроенергії. За рахунок позивача та її силами зроблено поточний ремонт даної квартири та її облаштування. Оскільки на сьогоднішній день позивач фактично проживаю в даній квартирі, позивач звернулася в ЖЕК з проханням укласти договір найму жилого приміщення, але їй було відмовлено. Просить визнати за нею право користування квартирою №49 в будинку №48 по вул. 600- річчя м. Вінниця та зобовязати ВК ВМР укласти з [PERSON] договір найму житлового приміщення, а саме квартирою №49 в будинку №48 по вул. 600- річчя м. Вінниця. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги за обставин викладених в ньому, просила позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні при винесені рішення покладався на розсуд суду. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, показання свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження [PERSON] є рідною донькою [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Згідно ордера на жиле приміщення №2393 [PERSON] надано право на зайняття жилого приміщення по вул. 600- річчя, 48/49 для його проживання та членів його сімї в складі чотирьох чоловік: [PERSON], [PERSON] [PERSON] (а.с.28). Відповідно до копії особового рахунку №001372, наданої МКП «ЖЕК №7» №05-21/1150 від 14.04.2016 року з квартири [ADDRESS] вибули 13.01.2016 року [PERSON] та 15.03.2016 року [PERSON] (а.с.30). Згідно зі ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. За статтею 61 ЖК України, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер. Відповідно ч. 1ст. 63 ЖК України предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 64 ЖК України до членів сім'ї наймача належать Дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство, у осіб, які вселилися до наймача, виникають усі права й обовязки за договором найму жилого приміщення, якщо особи постійно проживали разом із наймачем і вели з ним спільне господарство та були визнані членами сім'ї наймача. Крім того, особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням (ч. 2 ст. 65 ЖК України). Виходячи з положень Конституції України про гарантування громадянам свободи пересування і вільного вибору місця проживання, сама по собі наявність чи відсутність прописки не може бути підставою як для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка вселилася до наймача, так і для відмови в цьому. Згідно з роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду України, даними у п.9 постанови від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім'ї наймача, чи приписані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім'ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. ІІри цьому, як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 15 постанови від 01 листопада 1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому. Враховуючи викладене та, те що в судовому засіданні знайшло підтвердження того, що позивач постійно проживає в даній квартирі з 2010 року по теперішній час і сплачує за користування житлом та комунальні послуги, суд приходить до висновку про визнання за [PERSON] право користування квартирою №49 в будинку №48 по вул. 600-річчя м. Вінниця та зобовязати виконавчий комітет Вінницької міської ради укласти з [PERSON] договір найму житлового приміщення, а саме квартири [ADDRESS]. За клопотанням представника позивача судові витрати залишити за позивачем. На підставі викладеного згідно ст. ст. 61, 63, 64, 65 ЖК України, Пленуму Верховного Суду України, даними у п.9 постанови від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України»,

Outcome: approved