Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до Рівненського міського суду із цивільним позовом [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що від спільного проживання в шлюбі із відповідачем має сина [PERSON], [INFO]. Ще до народження дитини, за пропозицією відповідача вони фактично припинили шлюбні відносини. З січня 2013 року вони живуть окремо. Після народження дитини відповідач тільки один раз надав їй матеріальну допомогу у зв'язку з хворобою сина. Після чого і на даний час відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини і на її утримання не надає. Дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Вона не працює у зв'язку з народженням дитини. В судовому засіданні позивач зменшила позовні вимоги та просила стягувати із відповідача щомісячно на утримання дитини аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно починаючи з дня подачі позову до досягнення дитиною повноліття та на її утримання аліментів в розмірі 600 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та пояснив, що не заперечує щодо стягнення аліментів на утримання сина в розмірі 500 грн. , однак заперечує щодо стягнення аліментів на утримання позивачки, оскільки не має можливості, отримує мінливу заробітну плату , інших доходів. Заслухавши пояснення учасників процесу, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 22 травня 2013 року народився [PERSON], матір'ю якого є [PERSON], а батьком - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 1347. Вказане сторонами не оспорюється, а тому відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Відповідно до ст. 180 СК України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, при чому цей обов'язок є рівним як для матері, так і для батька. Згідно ст. 182 СК України - при визначенні розміру аліментів суд враховує, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 Кодексу. Як слідує з ст. 184 СК України - якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 84 СК України - дружина, з якою проживає дитина , має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Суд вважає, що право на аліменти у дружини-матері може виникнути лише у разі достатнього матеріального забеспечення чоловіка. Судом встановлено, що відповідач отримує невелику заробітну плату, що підтверджується довідкою № 54 від 03. 04.2014 року , інших додаткових доходів немає, він винаймає квартиру, де сплачує орендну плату, а тому суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання позивачки до досягнення дитиною трьох річного віку не підлягають до задоволення. Оцінюючи в сукупності докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення і необхідно стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина в розмірі 500 грн., в задоволенні інших вимог відмовити. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, підлягає стягнення з відповідача на користь держави судовий бір в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial