Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до Сєвєродонецького міського суду з заявою про встановлення факту смерті особи в певний час, мотивуючи вимоги тим, що 23.06.2017 року помер батько заявника [PERSON], 05.12.1937р.н., який на час смерті мешкав на тимчасово окупованій території у м. Луганську Луганської області. Звернувшись до Сєвєродонецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Луганській області із заявою про державну реєстрацію смерті [PERSON], заявнику було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті, з причини того, що медичні документи оформлені медичними закладами, які розташовані на непідконтрольній українській владі території, а тому викликають сумнів їх легітимність. Тому, [PERSON] з метою реєстрації смерті [PERSON] звернулась до суду із заявою і просить суд встановити факт смерті [PERSON], [INFO], громадянина України, уродженця [INFO], РФ, який помер у м. Луганську Луганської області, Україна 23.06.2017 року у віці 79 років. Заявник [PERSON] у судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала. Представник заінтересованої особи у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У звязку з неявкою у судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Статтею 317 ЦПК України, встановлено особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. З матеріалів справи слідує, що відповідно до копії паспорту громадянина України серії ЕК № 757791, виданого Стахановським МВУМВС України в Луганській області від 03.03.1998р., [PERSON] народився 05.12.1937р. у д. Балики Советського району Кіровської області. Згідно копії довідки про причину смерті до форми №106/о №96, [PERSON] помер у віці 79 років у м. Луганську. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії І-ВВ №035226, виданого 24.06.2017р. Відділом запису актів громадянського стану Стахановського міського управління юстиції Міністерства юстиції ЛНР, [PERSON], [INFO], помер 23.06.2017р. у м. Луганську Луганської області. Відповідно до листа відмови Сєвєродонецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 31.03.2018р. №2354/17.10-138, вказаний відділ повідомив заявника про те, що рішення суду про встановлення факту смерті є єдиною підставою для державної реєстрації смерті особи на підставі медичних документів, оформлених медичними закладами на території непідконтрольній українській владі. Суд враховує, що м. Луганськ Луганської області станом на час розгляду цієї справи знаходиться на тимчасово окупованій території України і у відповідності до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р, входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Вказана обставина позбавляє заявника можливості зареєструвати факт смерті [PERSON] у встановленому Законом порядку. Крім того, Європейський суд з прав людини зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованих територіях, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. До того ж суд бере до уваги, що встановлення факту смерті особи в певний час має ключове значення для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника, а тому як виняток, документи, видані органами та установами (зокрема лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, беруться судом до уваги та оцінюються судом у сукупності та взаємозвязку під час розгляду справи у порядку ст.317 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що [PERSON], 05.12.1937р.н., помер 23.06.2017р. у м. Луганську Луганської області, Україна, у віці 79 років. Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що обставини, викладені заявником в обґрунтування своїх вимог є достовірними, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, у звязку із чим заява [PERSON] про встановлення факту смерті [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved