Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до Автозаводського районного суду м. Кременчука із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Свої вимоги мотивувала тим, що у свідоцтві про право власності на житло від 21.04.1993 року, виданого управлянням житлово-комунального господарства адміністрації міської Ради народних депутатів, на підставі розпорядження №2427, існують розбіжності у написанні її прізвища, а саме: вказано « [PERSON] », а в паспорті вказано « [PERSON] ». Зазначені розбіжності унеможливлюють встановлення факту належності заявнику правовстановлюючого документу. Заявник [PERSON] до суду надала заяву про слухання справи без її участі, заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підтримала у повному обсязі, просила задовольнити. Заінтересована особа Департамент житлово-комунального господарства Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, до суду не з`явились, про час, день та місце слухання розгляду справи були повідомленні належним чином, надали заяву про слухання справи без їх участі. Заінтересована особи КП «Квартирне управління» Кременчуцької міської ради, до суду не з`явились, про час, день та місце слухання розгляду справи були повідомленні належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи та докази у їх сукупності та взаємозв`язку, приходить до наступного. Судом встановлено, що у заявника [PERSON] є паспорт громадянина України, у якому написання її прізвища значиться як « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва на право власності на житло від 21.04.1993 року, виданого управлянням житлово-комунального господарства адміністрації міської Ради народних депутатів, на підставі розпорядження №2427, у даному свідоцтві прізвище заявника значиться як « [PERSON] » . У даному випадку через наявну помилку у правовстановлюючому документі, може обмежуватися право заявника на володіння майном. Відповідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пункт 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з вимогами Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановлювати факти, що породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або виникнення особистих чи майнових прав громадян. Також згідно з п. 12 вищевказаної Постанови, при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Відповідно до листа КП «Квартирне управління» Кременчуцької міської ради» від 01.09.2020 року виправлення в прізвище заявника, записане у правовстановлюючому документі на квартиру, можливе лише на підставі рішення суду. З урахуванням вищевикладених обставин, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, оскільки підтверджується матеріалами справи та не спростована зацікавленими особами. Надані заявником докази підтверджують належність їй правовстановлюючого документу на квартиру. Частиною 7 статті 294 ЦПК України встановлено, що при ухваленні судом рішення в справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved