Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до Сєвєродонецького міського суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме смерті особи в певний час, мотивуючи вимоги тим , що 08.10.2016р. у м. Кадіївка (м. Стаханов) Луганської області помер батько заявниці [PERSON], 1943р.н.. Оскільки документи про смерть батька заявниці мають, форму яка не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024, а тому викликають сумнів їх легітимність, то, [PERSON] з метою реєстрації факту смерті , звернулася до суду з заявою і просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме смерть [PERSON], 03.01.1943р.н., який помер 08.10.2016р. у м. Кадіївка (м. Стаханов) Луганської області, Україна. Заявниця [PERSON] у судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала суду заяву, в якій зазначила прохання про розгляд справу за її відсутності, на заявлених вимогах наполягала. Представник заінтересованої особи Сєвєродонецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву, про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення вимог заявника не заперечував. У звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи , суд вважає , що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Статтею 257-1 ЦПК України, встановлено особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. З матеріалів справи слідує, що відповідно до копії паспорта громадянина України серія ЕН №810099, виданого 12.03.2011р. Брянківським МВ УМВС України в Луганській області, [PERSON] народився 03.01.1943р. у с. Василівка Тарасівського району Ростовської області, зареєстрований за адресою: [INFO] (м. Стаханов), вул. Маріупольська, буд. 13. Відповідно до копії свідоцтва про народження серія І-ЕД №453929, виданого 25.06.1975р. Палацом одружень м. Кадієвка Ворошиловградської області, актовий запис №931, [PERSON] народилась 31.05.1975 року та її батьками вказані: [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серія ІІІ-ЕД №404879, виданого 13.02.1993р. Брянківським міським відділом ЗАГС Луганської області, актовий запис №63, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, прізвище дружини після укладення шлюбу [PERSON]. Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №276 від 08.10.2016р. [PERSON], 03.01.1943р.н., помер 08.10.2016 року у м. Кадіївка (м. Стаханов). Зазначені обставини також відображені у довідці про причини смерті №276, складеної за формою № 106/у та виданої 08.10.2016 року. Суд враховує, що м. Кадіївка (м. Стаханов) Луганської області станом на час розгляду цієї справи знаходиться на тимчасово окупованій території України і у відповідності до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р м. Кадіївка (м. Стаханов) Луганської області входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Вказана обставина позбавляє заявницю можливості зареєструвати факт смерті свого батька у встановленому Законом порядку. Крім того, Європейський суд з прав людини зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій територіях, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. До того ж суд бере до уваги, що встановлення факту смерті особи в певний час має ключове значення для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявниці, а тому як виняток, документи, видані органами та установами (зокрема лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, беруться судом до уваги та оцінюються судом у сукупності та взаємозвязку під час розгляду справи у порядку ст. 257-1 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що [PERSON], 03.01.1943р.н., помер 08.10.2016р. у м. Кадіївка (м. Стаханов) Луганської області, Україна у віці 73 років. Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що обставини, викладені [PERSON] в обґрунтування своїх вимог є достовірними, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, у звязку із чим заява [PERSON] про встановлення факту смерті [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved