Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, в якому просить стягнути з відповідача на її користь заподіяну їй моральну шкоду у розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень, а також стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 26 квітня 2017 року о 16 годині 10 хвилин, відповідач керуючи автомобілем «Skoda Fabia» д/н [NUMBER] рухаючись по проїжджій частині вул. Болгарська, буд. 3, не врахував дорожню обстановку, безпечну дистанцію, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Toyota Avensis» д/н [NUMBER] під керуванням позивачки. Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 06 червня 2017 року відповідача було визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено штраф у розмірі 340 гривень. На момент ДТП, цивільно-правова відповідальність відповідача згідно полісу була застрахована у страховій компанії, котра до сьогодні не розрахувалась з позивачкою. [PERSON] зазначає, що протягом тривалого часу, у зв'язку з пошкодженням автомобіля, їй довелося самостійно шукати гроші для ремонту автомобіля, через що вона тривалий час не могла спокійно спати. І до того суворий сімейний бюджет довелося спрямувати на ремонт пошкодженого в результаті ДТП автомобіля. Це все спричинило виникнення пригніченого стану, внаслідок чого позивачка почала до всього нервово відноситися, крім того, це був її перший і улюблений автомобіль. Від такого стану та нецільового використання сімейних грошей постраждали крім самої [PERSON] і члени її родини, що призвело до розладу стосунків у родині. Крім того, раніше дуже часто на вихідних, позивачка із сім'єю виїжджали з міста на відпочинок від тяжкого робочого тижня, після ДТП змога на законний відпочинок зникла. Також, позивачка вказує, що її професійна діяльність була порушена, вона була змушена пересуватися громадським транспортом, що викликало суттєві незручності. Багато справ, запланованих раніше, що потребували пересування автотранспортом довелося відкласти, а від деяких з них вона взагалі змушена була відмовитись, що спричинило проблеми з роботою. Оскільки ДТП сталося 06 квітня 2017 року, а рішення суду винесено лише 06 червня 2017 року, тому весь цей час [PERSON] перебувала у душевних стражданнях у зв'язку із очікуванням винесення справедливого рішення суду. Крім того, позивачка не мала можливості здійснити навіть відновлюваний ремонт свого транспортного засобу, адже до винесення рішення суду та визначення винної особи у скоєнні ДТП, вона не мала підстав для звернення ані до страхової компанії, ані до суду задля стягнення вартості відновленого ремонту з відповідача.Більш того, через ДТП, позивачка отримала закриту черепно-мозкову травму, струс мозку, але не звернула на це уваги саме в час ДТП, оскільки була розгублена та не могла адекватно оцінити стан свого здоров'я, тому звернулася до лікарні лише у червні 2017 року, оскільки стан її здоров'я погіршувався. Через неможливість отримати відшкодування за відновлення транспортного засобу, перенесення у зв'язку з цим душевних страждань та неможливість користуватися власним автомобілем, наявність розладів здоров'я призвели до тривожного розладу середньої тяжкості, що призвело до амбулаторного лікування. При таких обставинах позивачка вважає, що заподіяна їй моральна шкода підлягає стягненню з відповідача в повному об'ємі. Позивачка в судове засідання не з'явилась,про час та місце судового засідання повідомлена належним чином, надала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розглянути справу в її відсутність. Відповідач в судові засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, шляхом надсилання судових ухвал та повісток на адресу місця реєстрації, згідно довідки Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області, надав до суду відзив, в якому просив відмовити в позові [PERSON] до нього, [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП у розмірі 100 000 грн. повністю. В своєму відзиві відповідач зазначив, що не погоджується з доводами та вимогами викладеними у позовній заяві, оскільки вважає, що додані позивачкою до позовної заяви довідки не доказують, що завдані моральні страждання виникли внаслідок ДТП та його наслідків. Крім того, зазначив, що не надано належних підтверджуючих документів щодо моральної шкоди, її розміру, а також причинно-наслідкового зв'язку ДТП та тривожного розладу позивачки. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 26 квітня 2017 року о 16 годині 10 хвилин, Відповідач керуючи автомобілем «Skoda Fabia» д/н [NUMBER] рухаючись по проїжджій частині вул. Болгарська, буд. 3, не врахував дорожню обстановку, безпечну дистанцію, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Toyota Avensis» д/н [NUMBER] під керуванням Позивача. Як вбачається з постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 06.06.2017 року притягнуто [PERSON], [INFO], до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 (триста сорок) гривень. З мотивувальної частини постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 06.06.2017 року вбачається, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпілих не має, транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Відповідно до ст. ч.6 ст.82 ЦПК України постанова по справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили є обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди є преюдиціальним фактом, та не підлягає доказуванню. Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. З мотивувальної частини постановиМалиновського районного суду м. Одеси від 06.06.2017 року вбачається, що [PERSON] вину у скоєному правопорушенні визнав повністю. Пунктом 6 Постанови ВССУ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», встановлено, що особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Пунктом 4 вищезазначеної постанови, передбачено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки - незалежно від наявності вини. Згідно з ч. 2 та 5 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Як вбачається з витребуваних відомостей з Регіонального сервісного центру в Одеській області МВС України, згідно бази даних АІС «Автомобіль» в Одеській області, за громадянином [PERSON], [INFO], станом на 21.09.2017 року зареєстровано транспортний засіб марки SKODA FABIA, кузов № [NUMBER], 2002 року випуску, номерний знак [NUMBER]. Згідно з п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до статті 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа у зв'язку зі знищенням чи пошкодженням її майна. В даному випадку позивачка перенесла моральні страждання і у зв'язку з протиправною поведінкою відповідача, у зв'язку з ушкодженням її майна. В контексті статті 23 ЦК України при визначені розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Законодавець вказує, що межах розумності важливо правильно визначити розмір моральної шкоди в залежності від тяжкості моральних витрат, тривалості страждань, наслідки завданої шкоди відповідачем, а також часу необхідного на відновлення стану здоров'я та психічного стану позивача. У даному випадку суд враховує безумовні стражданні які позивачка зазнав у зв'язку з ДТП у зв'язку з протиправною поведінкою відповідача, яка виразилася у порушенні правил дорожнього руху, у зв'язку з пошкодженням її транспортного засобу, яким користувалася вся родина позивачки. Неправомірними діями винної особи, позивачу завдана моральна шкода, яка полягає в тому що внаслідок скоєння правопорушення передбаченого КУпАП, рухоме майно позивачки зазнало ушкоджень, до наступного часу матеріальна шкода за пошкоджений транспортний засіб страховою компанією не відшкодовано, позивачка вимушена була витрачати заощадження на відновлювання майна пошкодженого відповідачем. Всі ці обставини спричинили моральні страждання, оскільки вимусили позивачку та всіх членів її сім ї змінити звичайний уклад життя. Так, неправомірні дії з вини відповідача завдали позивачці моральну шкоду, яка виражається в неспокійному сні; виникненні пригніченого стану, внаслідок чого позивачка почала до всього нервово відноситися; у душевних стражданнях у зв'язку із очікуванням винесення справедливого рішення суду, порушенні професійної діяльності; необхідності пересісти на громадський транспорт, що викликало суттєві незручності у пересуванні; заплановані раніше плани довелось відкласти, а від деяких з них взагалі відмовитись, що спричинило проблеми з роботою; сімейний бюджет довелося спрямувати на ремонт пошкодженого в результаті ДТП автомобіля; від такого стану та нецільового використання сімейних грошей постраждали крім самої позивачки і члени її родини, що призвело до розладу стосунків у родині позивачки. Також, згідно з консультативного висновку спеціаліста від 02.06.2017 року, хвора [PERSON], [INFO], висновок спеціаліста (встановлений діагноз) закрита черепно-мозкова травма (26.IV.17), струс головного мозку. Відповідно до довідки Одеського обласного клінічного медичного центру громадянка [PERSON], [INFO], яка мешкає: [ADDRESS] з 05.07.2017 року по 24.07.2017 року знаходилась на амбулаторному лікуванні в КУ ООКМЦ у лікаря психотерапевта. Діагноз: тривожний розлад середньої тяжкості. Згідно із заключенням лікаря Поліклініки № 6 (Рентгеновідділення, вул. М. Говарова-26а) [PERSON] від 02.05.2017 року, встановлено (заключення): деформуючий артроз 1-го ступеня. При з'ясуванні питання щодо відшкодування моральної шкоди, суд повинен з'ясувати чим підтверджується факт заподіяння моральних страждань, або втрат немайнового характеру, за яких обставин вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивачка оцінює заподіяну їй шкоду та з чого вона при цьому виходить. Визначаючи розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки, суд бере до уваги конкретні обставини справи, розмір та характер заподіяної шкоди, виходячи з характеру правопорушення, а також враховує вимоги розумності та справедливості. Суд вважає, шо вимоги Позивача про відшкодування їй відповідачем моральної шкоди в розмірі 100 000 гривень не є обґрунтованими в повному обсязі. Однак, суд приймає до уваги, що пошкодження автомобіля, який був власністю позивачки, призводить до душевних страждань, зміну способу життя, порушення стосунків з оточуючими людьми. У зв'язку з чим, суд дійшов висновку, що визначений позивачкою розмір моральної шкоди в сумі 100 000 гривень є завищеним. На переконання суду стягнення з відповідача на користь позивачки моральної шкоди в розмірі 5 000 гривень буде справедливим та достатнім відшкодуванням тих моральних страждань, які позивачка зазнала. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладається у разі задоволення позову - на відповідача. Судовий збір у справі складає 704,80 грн. за вимоги майнового характеру, які слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: partial