Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. В позові позивачка вказує, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від вказаного шлюбу вони мають доньку, [PERSON], [INFO]. 29.12.2009 року шлюб між ними розірвано. Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 12.02.2009 року на утримання доньки [PERSON], [INFO] з відповідача стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку, до досягнення донькою повноліття, починаючи з 19.01.2009 року. Оскільки цих коштів на утримання доньки не вистачає, батько матеріальної допомоги на дитину не надає, аліменти не сплачує, не бере участі у додаткових витратах на дитину, просить визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі 1000,00 грн. до повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка підтримала свої вимоги у повному обсязі, пояснила, що у зв'язку з тим, що відповідач приховує дійсний розмір своїх доходів, просить визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 грн. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, відповідно до ст. ст. 74, 76 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив, своїх заперечень не надав. Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню за таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 02. 11. 2013 року до 29. 12. 2009 року (а.с.4-5). Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вільнянського районного управління юстиції у Запорізькій області (а. с. 4), яка проживає з позивачем за адресою: [ADDRESS]. (а. с. 6). Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 12.02.2009 на утримання неповнолітньої дитини з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти в розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку, до досягнення донькою повноліття, починаючи з 19.01.2009 року. [PERSON] просить визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 грн. на місяць. Частина 1 ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей. При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд виходить з положень ст. 182 СК України, згідно до яких враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружину, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених статтею 184 СК України. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення в суд з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. Відповідно до стаття 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] офіційно не працевлаштований, при цьому не являється інвалідом будь-якої групи, а також не скаржиться на стан здоров'я, суд вважає за можливе змінити розмір стягуваних аліментів і стягнути з нього на утримання дитини щомісяця 700 грн., починаючи з дати набрання рішення законної сили до повноліття доньки. На підставі викладеного,

Outcome: approved