Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовом до ПП Б.А.Н.К. «НАРОДНИЙ» про стягнення коштів за нікчемним правочином. Вказує, що 28.06.2012 року між нею та відповідачем було укладено договір №101468, відповідно до умов якого вона мала отримати кошти в розмірі 50000 грн. на придбання сільськогосподарської техніки. На виконання умов договору нею був оплачений перший внесок та в подальшому оплачувались щомісячні платежі, однак вказаної позики не отримала. При неодноразовому зверненні до відповідача, їй було повідомлено, що кошти будуть надходити, а пізніше їй повідомили, що за вказаним договором вона змушена сплачувати щомісячні внески незалежно від того, коли їй видадуть позику, і що позику отримає той клієнт, який здійснив найбільшу кількість платежів. Зазначає, що умовами договору не передбачено обов'язок відповідача з видачі грошей та надання кредитів. Вважає, що вищевказаний договір укладено із порушенням вимог законодавства про захист прав споживачів, в тому числі щодо використання нечесної підприємницької практики та є нікчемним. Просить стягнути з відповідача на свою користь 11547,51 грн. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечила. Відповідач у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заперечень чи пояснень по суті заявлених вимог не подав. Відповідно до ч. 1 ст. 124 ЦПК України суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, з врахуванням наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та ПП «Б.А.Н.К. «Народний» в особі Давидочкіна Г.В. 28.09.2012 року уклали договір № 101468 (далі - договір), відповідно до умов якого предметом договору є надання компанією, яка діє від свого імені та в інтересах клієнта, системи послуг, спрямованих на придбання клієнтом товару, зазначеного в додатку № 1 до цього договору, на умовах («додаток №2 до договору). Відповідно до п. 2.1.,2.2. договору відповідач зобов'язався виконувати адміністрування спілки клієнтів та вчиняти певні правочини, які сприяють виконанню умов цього договору, та здійснювати наступні дії: сформувати спілку клієнтів, організувати своєчасну оплату товару, організувати та проводити видачу коштів, що надає право на купівлю та отримання клієнтом товару, здійснити оплату товару для клієнта та передати його клієнту. Окрім того зобов'язався надавати вищевказані послуги клієнту в порядку і строки, передбачені умовами, суворо дотримуватися умов, діяти виключно в інтересах клієнта та ін. Водночас, відповідно до статті 3 вищевказаного договору, позивач зобов'язалася дотримуватись умов діяльності умов, одноразово сплатити внесок на оформлення необхідних документів за проведення заходів, пов'язаних із виконанням умов договору, проведення видачі коштів, придбання товару та оформлення відповідної документації, регулярно сплачувати загальний щомісячний платіж, згідно умов, зазначених в додатку № 1до даного договору, вартість товару, розміри та суми внесків, витрат визначається в додатку № 1 до даного договору, укласти з відповідачем відповідні договори з метою забезпечення своїх платіжних зобов'язань за цим договором, надати на вимогу компанії будь-які документи, необхідні для здійснення дій та правочинів, вказаних у цьому договорі та додатках до нього, виконувати інші зобов'язання, передбачені умовами. Як вбачається із статті 6 вищевказаного договору, підписання цього договору, а також додатків до нього, є свідченням того, що сторони повністю розуміли визначення та зміст договору та додатків до нього, усі підписані додатки до цього договору є невід'ємними його складовими частинами, у випадку виникнення розбіжностей між цим договором та додатком № 2, сторони повинні дотримуватися положень додатку № 2 (а.с.6). Відповідно до додатку № 1 до вищевказаного договору (а.с.7) позивач зобов'язалася сплачувати чистий (загальний) внесок у розмірі 595,23 грн. Як вбачається і копії квитанцій (а.с. 11-14) позивачем виконано обов'язок по сплаті внесків та сплачено внесків на загальну суму 11547,51 грн. Як вбачається із п. 1.3. додатку № 2 до вищевказаного договору, послуги, які є предметом договору, надаються шляхом формування спілки клієнтів загальних умов програми «Народна», метою яких є придбання товару, кожному клієнту присвоюється номер. (а.с.8). Водночас, вказаний додаток № 2 передбачає процес отримання товару та отримання товару. Так, передбачено, що коли коштів є достатньо відповідач організовує видачу коштів (п. 4.1), процес отримання позики проводить на підставі заяви (п. 4.6.), процедура проведення видачі коштів передбачає встановлення комісією наявності чи відсутності підстав для подальшого проведення або перенесення процедури отримання коштів, встановлення, чи надіслано заяву межах коштів, визначення комісією клієнта, якому виділяється позика на підставі аналізу всіх поданих заяв, перевірки клієнта на предмет дотримання інших умов договору та додатків до нього, якщо достатньо комісія визначає наступного клієнта таким же чином. Із п.п. 4.10.-4.11. додатку № 2 вбачається, що в процесі отримання позики перевага надається клієнту, який оформив заяву з найбільшою сумою внеску та в процесу отримання позики не приймають участі ту клієнти, яким вже дали позику та які не виконують своїх зобов'язань, передбачених договором та додатками до нього. Однак, вказані умови договору не визначають порядку створення комісії, яка проводить відбір клієнтів, клієнт позбавлений можливості перевірити результати проведеного відбору, оспорити результати такого відбору. Таким чином, суд приходить до висновку, що діяльність відповідача вводить позивача в оману, оскільки ймовірність отримання позики формується виключно на коштах учасників програми, без залучення коштів відповідача. Оплата товару здійснюється за кошти, внесені клієнтами програми, в подальшому клієнт, який отримав товар, сплачує внески, які фактично компенсують кошти іншим клієнтам програми, тобто один клієнт програми за свої власні кошти, без інвестування коштів відповідача оплачує товар іншому клієнту програми. При цьому, позивач сплачував відповідачу не за одержання товару чи послуги, а фактично за можливість одержання права на отримання позики, яке надавалось не за рахунок відповідача, а за рахунок залучення інших споживачів і їх коштів до такої ж схеми, право отримати товар позивачем залежить від розміру фонду і внесення коштів іншими клієнтами програми. Відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» забороняються як такі, що вводять в оману утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції. Як вбачається із ч. 6 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними. Частиною 2 ст. 215 ЦК України встановлено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Таким чином, укладений сторонами договір є нікчемним внаслідок того, що його недійсність передбачена законом. Враховуючи вищевикладене та те, що за змістом ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю, а кожна із сторін такого правочину зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з ПП «Б.А.Н.К. «НАРОДНИЙ» сплачених коштів в розмірі 11547,51 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача ПП «Б.А.Н.К. «НАРОДНИЙ» підлягає стягненню в доход держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved