Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-02 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем 24 липня 2016 року в Бутівській сільській раді Городнянського району Чернігівської області, актовий запис № 07. Також позивач просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». З позовної заяви виходить, що 24 липня 2016 року сторони уклали шлюб між собою, який був зареєстрований в Бутівській сільській раді Городнянського району Чернігівської області, актовий запис № 07. Від шлюбу сторони мають спільного сина [PERSON] , [INFO] . Шлюб між сторонами розпався тому, що вони два роки не проживають разом, чоловік не цікавиться життям дитини та не сплачує аліменти і протягом цього часу позивач не знає місцезнаходження чоловіка. У зв`язку з цим, сторони припинили шлюбні стосунки та вирішили розірвати шлюб. Враховуючи вищевикладене, позивач просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем 24 липня 2016 року в Бутівській сільській раді Городнянського району Чернігівської області, актовий запис № 07. Також позивач просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Ухвалою судді від 22 лютого 2019 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у зазначеній справі. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, про дату, час та місце судового розгляду справи остання повідомлялась належним чином, надала до суду письмову заяву від 26.03.2019 року про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить суд задовольнити позовні вимоги та розірвати шлюб. Також у поданій заяві позивач вказала, що у разі неявки відповідача повідомленого належним чином просить суд провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів ( а.с. 17-18 ). Згідно положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином та останньому направлялись рекомендованим листом судові повістки про виклик до суду за останньою відомою адресою його місця проживання : [ADDRESS] . Згідно відміток поштового відділення судові повістки про виклик до суду повернуті без вручення відповідачу у зв`язку з закінченням терміну зберігання через відсутність останнього за вказаною адресою. Крім того, в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України та враховуючи пункт 10 параграфу 2 Перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», відповідач [PERSON] викликався в судове засідання через оголошення на офіційній сторінці Городнянського районного суду Чернігівської області веб-порталу судової влади України ( а.с. 16, 24, 27 ). Відповідно до ст. 128 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання ( перебування ), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Згідно приписів ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. З огляду на викладене, а також враховуючи положення ст. 128, 130, 131 ЦПК України, відповідач [PERSON] вважається таким, що належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів ( постановляє заочне рішення ). Враховуючи той факт, що відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явився, не подав відзив на позов, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд, виходячи з приписів ст. 280 ЦПК України, приходить до висновку щодо можливості провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, про що винесено відповідну ухвалу від 03 травня 2019 року. Наявних у справі матеріалів про права та обов`язки сторін, достатньо для її розгляду у відсутності відповідача. У відповідності до положень частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, з`ясувавши позицію позивача по суті заявлених позовних вимог, перевіривши матеріали справи та дослідивши в судовому засіданні докази, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З дослідженого в судовому засіданні повторного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Бутівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області 19 січня 2017 року, встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 24 липня 2016 року, про що виконавчим комітетом Бутівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області зроблено відповідний актовий запис № 07. Прізвище подружжя після реєстрації шлюбу : [PERSON] , [PERSON] ( а.с. 5 ). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] та його батьками значаться : [PERSON] , [PERSON] ( а.с. 6 ). Згідно довідки про склад сім`ї № 127, виданої Хрипівським старостинським округом Городнянської міської ради від 05.02.2019 року, встановлено, що [PERSON] зареєстрована за адресою : [ADDRESS] та до складу її сім`ї входять : син [PERSON] , батько [PERSON] ( а.с. 7 ). Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 55 СК України передбачає, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. При цьому стаття 56 СК України визначає, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 112 СК України при вирішенні питання про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги відсутність у сторін спільних дітей. Відповідно до частини 2 статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що причиною розірвання шлюбу позивач у позовній заяві зазначає те, що сторони вже два роки не проживають разом, відповідач не цікавиться життям дитини та не сплачує аліменти, на даний час місцезнаходження відповідача позивачу невідомо, примирення між сторонами неможливе. З огляду на викладене, а також враховуючи фактичні взаємини подружжя, наведені позивачем причини розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та інтересам їхньої неповнолітньої дитини у зв`язку з чим шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved