overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-25 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом і просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що вона є власником ? частки житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS]. В даній квартирі, яка належить їй на праві приватної спільної часткової власності прописаний її племінник [PERSON], з 15.02.2002 р., що підтверджується відповідною відміткою в будинковій книзі, хоча фактично з 2016 р. у вищевказаній квартирі не проживає. Факт його не проживання підтверджується поясненнями свідків: [PERSON], 12.09.1952р.н., [PERSON], 12.08.1975р.н.. Позивач в судове засідання не зявилась, але надала до суду заяву в якій просить справу розглядати у її відсутність та позовні вимоги підтримує і просить їх задоволити. Відповідач у судове засідання не зявився, але надав до суду заяву в якій просить справу розглядати у його відсутність та позовні вимоги визнає. Третя особа - Відділ державної реєстрації Уманської міської ради, відзиву щодо позовних вимог [PERSON] не надав. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки сторони в судове засідання не зявились, тому фіксація судового засідання не здійснювалась. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно копії договору дарування ? частки житлового будинку (ВТО № 066629), витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, [PERSON] є власником ? житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Як вбачається з акту обстеження будинковолодіння від 01 червня 2018 року, відповідач за адресою: [ADDRESS] не проживає з 2016 року. Відповідно до ч. 2\~ст. 405 ЦК України\~член сімї\~власника\~житла втрачає\~право користування\~цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин\~понад один рік, якщо\~інше не встановлено домовленістю\~між ним і власником\~житла\~або законом. Згідно\~ст. 319 ЦК України,\~власник володіє, користується, розпоряджується своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Статтею 391 ЦК України\~встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За таких обставин суд вважає, що відповідач втратив право користування жилим приміщенням\~будинком [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-07 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом і просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що вона з січня 2010 року за адресою: вул.Котляревського, 16 в м.Сміла Черкаської області не проживає.\~ Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, зазначені в позовній заяві та просили позов задовольнити та не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце судового розгляду справи був належним чином повідомлений. Суд, заслухавши позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, вважає можливим розглянути справу, в порядку, передбаченому главою 11 розділом III ЦПК України, у відсутність відповідача, який згідно ст.128, 130 ЦПК України повідомлений про день та час розгляду справи належним чином і позов задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 14 липня 2004 року та копії витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 07 червня 2018 року, позивач є власником будинку №16 по вул.Котляревського в м.Сміла Черкаської області. Як вбачається з копії довідки квартального комітету №23 про склад сім'ї та розмір земельної ділянки від 12 червня 2018 року, копії довідки квартального комітету №23 від 12 червня 2018 року №118164 та копії акту обстеження житлового будинку від 12 червня 2018 року, відповідач за адресою: вул.Котляревського, 16 в м.Сміла Черкаської області не проживає з 10 січня 2010 року. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України\~ член сім'ї\~ власника\~ житла втрачає\~ право користування\~ цим житлом у разі відсутності члена сімї\~ без поважних причин\~ понад один рік, якщо\~ інше не встановлено домовленістю\~ між ним і власником\~ житла\~ або законом. Згідно ст.319 ЦК України,\~ власник володіє, користується, розпоряджується своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За таких обставин суд вважає, що відповідач втратив право користування жилим приміщенням будинком №\~ 16 по вул.Котляревського в м.Сміла Черкаської області. Відповідно до ч. 2 ст 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом і просить визнати колишнього мешканця будинку [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що він за адресою вул. Сурикова 1 м. Сміла з 2011 року не проживає. Позивач в судове засідання не зявилась, але надала до суду заяву в якій вказала, що на позовних вимогах наполягає, просить справу розглядати у її відсутність та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не зявився з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце судового розгляду справи був належним чином повідомлений, що вбачається з оголошення в газеті «Черкаський Край» № 29 від 19 липня 2017 року. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим розглянути справу, в порядку, передбаченому гл.8 ЦПК України, у відсутність відповідача, який згідно ст.74 ЦПК України повідомлений про день та час розгляду справи належним чином і позов задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] згідно копії договору купівлі- продажу від 4 лютого 2011 року (а.с.4) є власником будинку № 1 по вул. Сурикова м. Сміла Черкаської області. Згідно довідки ГУДМС УДМС України, яка надійшла на запит суду 10 травня 2017 року [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO]. Як вбачається з акту сусідів від 19 квітня 2017 року (а.с.13) [PERSON] в будинковолодіння № 1 по вул. Сурикова м. Сміла Черкаської області з 4 лютого 2011 року не проживає, його осбистих речей в будинку немає. Згідно зі ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності квартиронаймача право на жиле приміщення за ним зберігається протягом шести місяців. Відповідно до ст.72 ЖК України особа визнається такою що втратила право користування жилим приміщенням в разі відсутності її понад встановлені терміни. Крім того ст. 99 ЖК України тимчасові жильці самостійного права на займане жиле приміщення не набувають незалежно від тривалості проживання. Згідно ст. 319 ЦК України, - власник володіє, користується, розпоряджується своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідач [PERSON] є колишнім мешканцем будинку № 1 по вул. Сурикова м. Сміла, у вказаному будинковолодінні зареєстрований, але не проживає там з 4 лютого 2011 року, що стверджує позивач та підтверджується вище вказаним актом сусідів. За таких обставин суд вважає, що відповідач втратила право користування жилим приміщенням будинковолодінням № 1 по вул. Сурикова м. Сміла Черкаської області. Позовних вимог про стягнення судових витрат з відповідача позивач не заявила, тому їх слід віднести на її рахунок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування її житлом. В позовній заяві вказувала, що вона є власником житлового будинку, що розташований в [ADDRESS]. Відповідач є її сином. 06 січня 2014 року [PERSON] переїхав на постійне місце проживання в інший населений пункт, а саме в с.Серники Зарічненського району, де проживає по даний час. Проте з реєстраційного обліку не знявся і зареєстрований в її будинку до даного часу, чим чинить їй перешкоди. Покликаючись на те, що відповідач вибув на постійне місце проживання до іншого населеного пункту, [PERSON] просила суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком, що в [ADDRESS]. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала і, покликаючись на доводи, викладені в позовній заяві, просила задовольнити її вимоги. Відповідач в судовому засіданні позов визнав і не заперечував проти його задоволення. Суду пояснив, що в січні 2014 року він придбав будинок в с.Серники Зарічненського району, куди переїхав на постійне місце проживанн. Він не має можливості знятись з реєстрації в будинку позивачки, оскільки на будинок, де він проживає на даний час, не виготовлені правовстановлюючі документи, у зв'язку з чим він не може зареєструвати нове місце проживання. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно договору купівлі-продажу від 15 лютого 2000 року, позивачка по справі [PERSON] є власником житлового будинку, що розташований по [ADDRESS] Відповідно до довідки Зарічненського РС УДМС України в Рівненській області від 13 лютого 2015 року, відповідач по справі [PERSON] з 04.08.2005 року зареєстрований в [ADDRESS]. Відповідно до ст.107 Житлового кодексу України, у разі вибуття наймача на постійне місце проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті, він втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Судом встановлено, що з січня 2014 року [PERSON] не проживає в житловому будинку, що по [ADDRESS], оскільки переїхав на постійне місце проживання в інше жиле приміщення в с.Серники Зарічненського району. Враховуючи викладене, суд рахує вимоги позивачки обґрунтованими, такими що ґрунтуються на законі, а тому підлягають до задоволення. На підставі викладеного, ст.107 Житлового кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-20 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування її житлом. В позовній заяві вказувала, що вона є власником житлового будинку, що розташований в [ADDRESS]. Відповідачка [PERSON] проживала однією сім'єю без шлюбу з її сином [PERSON] і 02 березня 2012 року зареєструвалась у вказаному житлі. В травні 2013 року її син та відповідачка [PERSON] вибули з належного їй житлового будинку і переїхали проживати в інший будинок в [ADDRESS]. Через деякий час її син повернувся в її будинок, а відповідачка залишилась проживати в іншому житлі. Проте з реєстраційного обліку не знялась і зареєстрована у вищевказаному будинку до даного часу. Покликаючись на те, що відповідачка переїхала на постійне місце проживання в будинок, який купила в цьому ж населеному пункті, [PERSON] просила суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим будинком, що в [ADDRESS]. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала і, покликаючись на доводи, викладені в позовній заяві, просила задовольнити її вимоги. Відповідачка в судове засідання не з'явилась. В заяві, адресованій суду, справу просила розглянути без її участі. Позов визнала повністю і не заперечувала проти його задоволення, оскільки вона переїхала проживати в інший житловий будинок. Суд, враховуючи визнання відповідачкою позову, а також те, що воно не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, перевіривши наявні у справі докази, вважає за можливе, прийняти визнання відповідачем позову та ухвалити рішення у справі, задоволивши позов. Згідно виписки з погосподарської книги Кухітсько-Вільської сільської ради від 07.07.2014 року, житловий будинок по [ADDRESS] рахується за позивачем по справі [PERSON] Відповідно до довідки Зарічненського РС УДМС України в Рівненській області від 17.07.2014 року, відповідачка по справі [PERSON] з 02.03.2012 року зареєстрована в [ADDRESS]. Вирішуючи спір суд виходив з того, що [PERSON] є власником житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS], в якому зареєстрована відповідачка. Проте, остання вибула на постійне місце проживання до іншого житлового будинку по [ADDRESS] в тому ж населеному пункті. Відповідно до ст.107 ЖК України, у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Враховуючи викладене, суд рахує, що є підстави для задоволення позову. На підставі викладеного, ст.107 Житлового кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. В позовній заяві вказувала, що 07 квітня 2012 року померла її мати [PERSON]. Внаслідок смерті останньої відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований в с.Острівськ по вул.Центральна, 16 Зарічненського району Рівненської області. Вона є спадкоємцем за законом і прийняла спадщину, оскільки 16.06.2015 року Зарічненсьим районним судом їй визначено додатковий строк для прийняття спадщини. Після чого вона звернулась в нотаріальну контору із відповідною заявою. Відповідачка [PERSON] спадщини не приймала. Покликаючись на те, що вона не має можливості оформити право власності на будинок в нотаріальній конторі, в звязку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів, [PERSON] просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований в с.Острівськ по вул.Центральна, 16 Зарічненського району. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала і, покликаючись на доводи, викладені в позовній заяві, просила задовольнити її вимоги. Представник Кухітсько-Вільської сільської ради та відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявились. Надіслали суду заяви про визнання позову та розгляд справи за їх відсутності. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 07 квітня 2012 року померла [PERSON]. Внаслідок смерті останньої відкрилась спадщина на належне їй майно. За технічним паспортом на житловий будинок, що розташований в с.Острівськ по вул.Центральна, 16 Зарічненського району та виписки з погосподарської книги Кухітсько-Вільської сільської ради №10 особовий рахунок №845, власником будинку, що розташований за вказаною адресою, значиться спадкодавець [PERSON]. Рік забудови - 1959 (а.с.13,14-16). Як вбачається з [PERSON] про реєстрацію в Спадковому реєстрі, 01 липня 2015 року за заявою позивачки [PERSON] зареєстровано спадкову справу після смерті [PERSON] (а.с.6). Згідно постанови Зарічненської державної нотаріальної контори про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 20 травня 2016 року, позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок після смерті [PERSON] через відсутність правовстановлюючого документу на будинок у спадкодавця (а.с.4). Судом встановлено, що [PERSON], як спадкоємець за законом прийняла спадщину, яка відкрилась внаслідок смерті матері [PERSON] Таким чином вимога позивача про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, ґрунтується на законі, та підлягає до задоволення. На підставі викладеного ч.2 ст.1220, ст.1261, 1268 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. В позовній заяві вказувала, що 27 жовтня 2000 року померла її мати [PERSON]. Внаслідок смерті останньої відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований в смт.Зарічне по вул.Харківця, 63 Рівненської області. Вона прийняла спадщину, оскільки залишилась проживати у спадковому будинку після смерті матері. Інших спадкоємців не має. Покликаючись на те, що вона не має можливості оформити право власності на будинок в нотаріальній конторі, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок, [PERSON] просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований в смт.Зарічне по вул.Харківця, 63 Рівненської області. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала і, покликаючись на доводи, викладені в позовній заяві, просила задовольнити її вимоги. Представник відповідача в судове засідання не зявився. В заяві, адресованій суду, справу просив розглянути без участі представника. Позов визнає. (а.с.17). Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 27 жовтня 2000 року померла мати позивачки [PERSON]. Внаслідок смерті останньої відкрилась спадщина на належне їй майно. За технічним паспортом на житловий будинок, що розташований в смт.Зарічне по вул.Хрківця, 63 Рівненської області, власником будинку, що розташований за вказаною адресою, значиться спадкодавець [PERSON]. (а.с.8-9, 13). Відповідно до ст.529 ЦК Української СРСР (в редакції 1963 року), який діяв на момент відкриття спадщини, позивачка по справі [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом, як дочка спадкодавця. Згідно ст.549 Української СРСР (в редакції 1963 року) позивачка по справі [PERSON] фактично прийняла спадщину, як така, що вступила в управління або володіння спадковим майном Як вбачається з листа державної нотаріальної контори та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину). 31.01.2007 року за заявою [PERSON] зареєстровано спадкову справу після смерті матері [PERSON] та видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку. Свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок не видавалось. (а.с.23,25). Судом встановлено, що [PERSON] прийняла спадщину, як спадкоємець за законом, оскільки у встановлений законом строк, звернулась в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась внаслідок смерті матері [PERSON] і отримала свідоцтво про прийняття спадщини на земельну ділянку. Враховуючи вищевикладене, суд рахує, що вимога [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом ґрунтується на законі та підлягає до задоволення. На підставі викладеного ст.ст.529, 549 Цивільного кодексу Української СРСР (1963 року),

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. В позовній заяві вказувала, що [INFO] помер її чоловік [PERSON]. Внаслідок смерті останнього відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований в [ADDRESS]. Вона є спадкоємцем за законом і прийняла спадщину, оскільки залишилась проживати у спадковому будинку. Покликаючись на те, що вона не має можливості оформити право власності на будинок в нотаріальній конторі, у зв'язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів, [PERSON] просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований в [ADDRESS]. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась. В заяві адресованій суду, справу просила розглянути без її участі. Позов підтримує і просить задовольнити її вимоги. Представник Кухітсько-Вільської сільської ради в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про місце, день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення.(а.с.35). Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до п.1 ст.224 ЦПК України суд, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних в справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер чоловік позивачки [PERSON]. Внаслідок смерті останнього відкрилась спадщина на належне йому майно. За технічним паспортом на житловий будинок, що розташований в [ADDRESS] та виписки з погосподарської книги Кухітсько-Вільської сільської ради, власником будинку, що розташований за вказаною адресою, значиться спадкодавець [PERSON]. Рік забудови - 1970 (а.с.9-12). Як вбачається з Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, 12 липня 2016 року за заявою позивачки [PERSON] зареєстровано спадкову справу після смерті [PERSON] (а.с.16). Згідно постанови Зарічненської державної нотаріальної контори про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 15 липня 2016 року, позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок після смерті [PERSON] через відсутність правовстановлюючого документу на будинок у спадкодавця (а.с.17). Судом встановлено, що [PERSON] прийняла спадщину, як спадкоємець за законом, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Таким чином, вимога позивачки про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, ґрунтується на законі, та підлягає до задоволення. На підставі викладеного ч.2 ст.1220, ст.1261, 1268 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved