Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до Сєвєродонецького міського суду Луганської області із заявою про встановлення факту смерті, заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Перевальському та Станично-Луганському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків). В обґрунтування заявлених вимог заявник зазначає, що заінтересована особа відмовила їй у державній реєстрації смерті чоловіка у зв`язку з тим, що документ, який підтверджує факт смерті виданий на території де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, розгляд справи просила проводити без її участі. Представник заінтересованої особи Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Перевальському та Станично-Луганському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Частиною 1 ст. 317 ЦПК України встановлено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Згідно із\~копією паспорта\~громадянина України\~серії [NUMBER] ,\~виданого Стахановським\~МВУМВС України\~в Луганській\~області 01.04.2011\~року,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] , уродженець м.Богучар,\~Воронезької області, був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Судом встановлено, що заявник [PERSON] має право на звернення до суду з цією заявою відповідно до приписів ч. 1 ст. 317 ЦПК України, що підтверджується належними та достатніми доказами, наявними в матеріалах справи. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно з лікарським свідоцтвом про смерть № 903 та довідкою про причину смерті, складених за формою первинної облікової документації № 106/у, затверджених «Наказом» «Міністерства охорони здоров`я Луганської народної республіки» № 591 від 28.08.2015 року та виданих 22.12.2020 установою, що здійснює свою діяльність на тимчасово окупованій території України в Луганській області, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у м. Первомайськ «Луганської Народної Республіки», а саме за адресою: [ADDRESS] , у віці 59 років, внаслідок механічної асфіксії від закриття дихальних шляхів харчовими масами. Згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 24 грудня 2020 року «Відділом запису актів цивільного стану Стахановського міського управління юстиції Міністерства юстиції «Луганської Народної Республіки», [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у м. Первомайськ, «Луганської Народної Республіки», про що складено відповідний актовий запис № 1702. Відповідно до відмови у проведенні державної реєстрації смерті Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Перевальському та Станично-Луганському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) № 149/21.11-110/2 від 06.04.2021, заявнику у проведенні державної реєстрації смерті чоловіка було відмовлено, оскільки надані заявником документи, видані на території, де органи державної влади України не здійснюють свої повноваження, вказані документи не відповідають встановленій формі документів відповідно до чинного законодавства України та не є підставою для проведення державної реєстрації смерті. Суд враховує, що м. Ірміно та м.Первомайськ, Луганської області станом на час розгляду цієї справи знаходиться на тимчасово окупованій території України та відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року №1085-р входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Вказана обставина позбавляє заявника можливості зареєструвати факт смерті померлого чоловіка у встановленому законом порядку. При цьому, суд вважає за можливе застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки документів про смерть особи, виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, як доказів, оскільки розуміє, що можливості збору доказів щодо факту смерті особи на окупованій території можуть бути істотно обмеженими, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав людини, включаючи право власності (спадкування), право на повагу до приватного та сімейного життя тощо. Враховуючи вищевикладені обставини та письмові докази, судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , громадянин України, уродженець м.Богучар, Воронезької області, помер [INFO] у м.Первомайськ, Луганської області, Україна, у віці 59 років, внаслідок механічної асфіксії від закриття дихальних шляхів харчовими масами. При цьому органи державної реєстрації актів цивільного стану на території України, яка підконтрольна органам влади України, не можуть зареєструвати факт його смерті, адже довідка про причину смерті та свідоцтво про смерть [PERSON] видані установою, яка розташована на тимчасово окупованій території України. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що обставини, викладені заявником у заяві в обґрунтування своїх вимог є достовірними, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, у зв`язку із чим заява [PERSON] про встановлення факту смерті, підлягає задоволенню. У відповідності до ч. 4 ст. 317, п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання цього рішення.

Outcome: approved