Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до Лисичанського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, третя особа - Служба у справах дітей Лисичанської міської ради. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що вона з 2003 по 29.03.2005 року перебувала у шлюбі з [PERSON] після чого їх шлюб було розірвано. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якого батьком вказано відповідача. Інших дітей, які б знаходились на утриманні відповідача не має. Відповідно до рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 11.07.2008р.з відповідача стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини від всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до повноліття дитини. Відповідно до довідки з ВДВС заборгованість по аліментам станом на 01.06.2016р. становить 62569,55 грн., отже за період з 28.09.2006р. по 01.06.2016р. відповідач аліменти не сплачує. Відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідною матеріальною допомого, харчуванням, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отриманні нею освіти. Та взагалі відповідач в останнє бачив дитину у 2007 році, що свідчить що дитина як особистість відповідача не цікавить взагалі. У зв'язку з вищенаведеним вона звернулася з даною позовною заявою до суду, у якій просила: позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав у відношенні його сина [PERSON], [INFO] та повернути судові витрати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що шлюб із відповідачем розірвано 2006 року, з 2007 року він не бачив сина, якому вже 13 років, матеріальної допомоги не надає, по аліментам - заборгованість, зловживає алкогольними напоями, просила позов задовольнити в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні надав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, просив позов задовольнити в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Представник третьої особи [PERSON] в судовому засіданні просила суд позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав у відношенні його сина [PERSON], [INFO]. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що є тренером сина позивача - [PERSON], позивачку знає дуже давно, відповідача не знає. [PERSON] в неї займається з 2012 року. За час навчання контакт лише з мамою [PERSON], про батька не чула навіть зі слів дитини, він не приходить за дитиною, його ніколи не бачила, оплачує за тренування - матір. Дитина [PERSON] під час судового засідання пояснив, що після того, як він пішов до першого класу батько перестав ним цікавитись. Батько проживає в м. Лисичанськ, але по дням народженням не дзвонить, ніяких подарунків не дарує, до школи не ходить. Вважає, що той не справляється із виконанням батьківських обов'язків і його необхідно позбавити батьківських прав. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечувала проти розгляду справи за відсутності відповідача. У зв'язку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Спір між позивачем та відповідачем виник з приводу того, що позивач [PERSON] вважає відповідача [PERSON] таким, що не виконує належним чином свої батьківські права, зокрема, він не бере участі у вихованні дитини, не спілкується з ним і взагалі втратив до дитини інтерес. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. У зв'язку з цим необхідно звернутися до правових позицій Європейського суду з прав людини, а саме в розумінні пункту 1 ст. 8 Конвенції, яка гарантує кожній особі, окрім інших прав, право на повагу до її сімейного життя. Суд нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олссон проти Швеції» (Olsson v. Sweden) від 27.11.1992 р., статус рішення - остаточне), і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров'ю чи розвитку дитини (рішення у справі «Йогансен проти Норвегії» (Johansen. v. Norway) від 07.08.1996 р., статус рішення - остаточне). Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов'язанні виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п.п. 15, 16. Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступ до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. З матеріалів справи встановлено, що згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого 01.08.2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Лисичанського міського управління юстиції Луганської області, 16 липня 2003 року народився [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис № 505. Батьком дитини записаний [PERSON], матір'ю дитини записана [PERSON]. Згідно з свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 05.03.2009р. виданого повторно Відділом реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції Луганської області про те, що шлюб між чоловіком [PERSON] і дружиною [PERSON] розірвано, актовий запис №130. Після розірвання шлюбу прізвище дружини [PERSON]. Згідно з свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 22.10.2010р. виданий Відділом реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції Луганської області [PERSON] та [PERSON] 22 жовтня 2010 року зареєстрували шлюб про що зроблено актовий запис №498. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON]. Згідно з довідкою №4890/10-02 від 10.08.2016р. виданою Відділом адміністративних послуг Лисичанської міської ради [PERSON], яка проживає за адресою [ADDRESS] про те, що до зареєстрованих осіб входять [PERSON], [INFO] - онука, [PERSON] - донька, [PERSON], [INFO] - правнук. Згідно з довідкою голови вуличного комітету, наданою [PERSON], яка зареєстрована та проживає за адресою [ADDRESS] в тому, що вона дійсно проживає із сином [PERSON], [INFO], який знаходиться на її утриманні. Згідно з характеристикою наданою директором Лисичанської багатопрофільної гімназії Лисичанської міської ради Луганської області №137 від 28.07.2016 р. [PERSON] навчається у Лисичанській багатопрофільній гімназії з 01.09.2013 р. За час навчання зарекомендував себе здібним, старанним учнем. З усіх предметів має достатній рівень знань. На уроках завжди уважний, активно працює над підвищенням свого інтелектуального рівня. У класному колективі [PERSON] поважають, він завжди бере активну участь у громадському житті класу та гімназії, у проведенні клубних годин як пізнавального характеру, так і відпочиваючого. Мати, [PERSON] приділяє багато уваги вихованню сина. Батько, [PERSON], не бере участі у вихованні сина, гімназію не відвідує та матеріальну допомогу не надає. Згідно з характеристики наданою директором Лисичанської загальноосвітньої школи 1-2 ступенів №18 [PERSON] навчався в Лисичанській загальноосвітній школі 1-2 ступенів №18 з 2009 по 2013 роки. В п'ятий клас перейшов навчатись до Лисичанської багатопрофільної гімназії. До школи поступив добре підготовленим. За час навчання проявив себе добросовісним, старанним. Домашній контроль добрий. Вихованням дитини займається мати. Часто відвідує шкоду, інтересується не лише успіхами [PERSON], але і справами класу. Батько у вихованні дитини участі не приймає, в школу за чотири роки навчання не з'являвся, навчанням сина не цікавиться. Згідно з побутовою характеристикою, виданою головою вуличного комітету про те, що [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] з 2003р. по 2007 р. і за цей час зарекомендував себе дуже негативно, часто пиячив, влаштовував скандали. Вихованням дитини не займався, не приділяв йому уваги, матеріально сім'ю не забезпечував. В 2007 р. позбавлений батьківських прав, відносно доньки від першого шлюбу. Згідно з побутовою характеристикою, наданою головою вуличного комітету про те, що [PERSON], проживає за адресою [ADDRESS] з дитинства. За даний час характеризується лише з позитивної сторони, привітна, доброзичлива, завжди готова прийти на поміч сусідам. На теперішній час перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, виховує двох синів, яки приділяє багато уваги. Старший син повністю знаходиться на її утриманні. Згідно з висновку органу опіки та піклування Лисичанської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав № 2952/01-16 від 16.08.2016 року, орган опіки та піклування, враховуючи інтереси малолітньої дитини, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], по відношенню до [PERSON], [INFO]. Згідно з виконавчим листом №2-3343 від 18.09.2006р. виданим Лисичанським міським судом Луганської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі ? частини від всіх видів доходів щомісячно, починаючи з 28.09.2006р. і до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з довідкою №3932 від 10.06.2016р. наданою Лисичанським міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області про те, що в провадженні знаходиться в/л №2-3343 від 18.09.2006р. про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі ? частини від всіх видів доходів щомісячно, починаючи з 28.09.2006р. і до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин, враховуючи, що [PERSON] повністю ухилився від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню свого сина, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, доводи, викладені позивачем на підтвердження своїх вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Позовні вимоги щодо позбавлення відповідача батьківських прав не суперечать закону та відповідають інтересам дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією № 18 від 15.06.2016 року про сплату судового збору в сумі 551 гривень 20 копійок. Приймаючи до уваги вимоги ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 551 гривень 20 копійок.

Outcome: approved