Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить визначити місце проживання доньки - [PERSON] , [INFO] , разом із матір`ю - [PERSON] , [INFO] , та стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на її утримання як дружини в розмірі 1/4 частини усіх видів доходів щомісячно до досягнення дитиною - [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. До суду надійшла заява позивача [PERSON] про підтримання заявлених позовних вимог в повному обсязі та розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце судового засідання у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не подавав. Від третьої особи - Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради до суду надійшла заява про слухання справи за відсутності їх представника, а також письмовий висновок щодо розв`язання спору. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, давши добутому правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони у справі, [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22 червня 2018 року, актовий запис про шлюб № 388, складений 22.06.2018 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , актовий запис про народження № 1754 від 24.11.2018, яка фактично мешкає разом із матір`ю - позивачкою у справі за адресою: [ADDRESS] . Батько дитини - [PERSON] зареєстрований за адресою: Сумська область, Середино-Будський район, с. Нововасилівка. Відповідно до положень ст. 160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Згідно ст. 161 Сімейного кодексу України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Якщо орган опіки та піклування або суд визнав, що жоден із батьків не може створити дитині належних умов для виховання та розвитку, на вимогу баби, діда або інших родичів, залучених до участі у справі, дитина може бути передана комусь із них. Якщо дитина не може бути передана жодній із цих осіб, суд на вимогу органу опіки та піклування може постановити рішення про відібрання дитини від особи, з якою вона проживає, і передання її для опікування органу опіки та піклування. Суду надано висновок Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради від 26.03.2021 щодо доцільності визначення місця проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , разом із матір`ю - [PERSON] . Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про визначення місця проживання дитину із нею підлягають задоволенню. Що стосується вимог [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання як дружини суд вважає за необхідне вказати наступне. Так, відповідно до положень ч.ч. 2, 4, 6 ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Статтею 77 Сімейного кодексу України визначені способи надання утримання одному з подружжя. Так, утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. За взаємною згодою аліменти можуть бути сплачені наперед. Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану (ст. 80 СК України). Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з урахуванням наявних у справі письмових доказів. Відповідно до ст. 79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Питання щодо розподілу судових витрат вирішується відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved