Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про припинення права особи на частку у спільному майні, визнання права власності та виплату грошової компенсації. В обґрунтування вимог зазначила, що є власником 3/4 частини житлового будинку за адресою [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Кріпким Ю.В. 22.03.2000 р. за №610 та 1/8 частини будинку на підставі договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Яценко О.П. 15.04.2005 р. за №1986, а всього 7/8 частин зазначеного житлового будинку. Розмір житлової площі будинку 25,37 кв.м., частки не виділені в натурі, стан будинку на час набуття позивачем права власності був незадовільний - ні вікон ні дверей, в ньому ніхто не проживав більше 2-х років, газопостачання та електроенергія на час купівлі позивачем частини будинку були відключені. 1/8 частина будинку належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 09.12.1961 року №5496, виданого Другою Кіровоградською державною нотаріальною конторою. Дьоміна С.П. знайти [PERSON] , однак її пошуки виявилися марними. Останнє відоме місце реєстрації [PERSON] [INFO] є [ADDRESS] , знятий з реєстрації 13.09.1972 року, про що свідчить відповідний запис в домовій книзі. Разом зі своєю сім`єю з 2000 року [PERSON] зареєструвалася за цією адресою, постійно там мешкає, веде господарство, сплачує комунальні платежі, поновила газопостачання до будинку, здійснила його капітальний ремонт Жодного разу [PERSON] не з`являвся в даному житловому будинку, ніяких платежів по його утриманню не здійснював. Належна [PERSON] частка (1/8 частина будинку) не може бути виділена йому у натурі, оскільки є незначною (близько 3 метрів житлової площі), а тому наявні підстави для припинення права власності відповідача на частку у спільному майні з виплатою йому грошової компенсації. У зв`язку з цим позивач вимушена звернутись до суду. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 08 жовтня 2020 року суддею Варакіною Н.Б. відкрито загальне позовне провадження по справі. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21 січня 2021 року суддею Варакіною Н.Б. закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судове засідання призначене на 08.02.2020 не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи без їх участі, вимоги підтримала в повному обсязі. Крім того, просить долучити до матеріалів справи ксерокопію квитанції від 27.01.2021 про внесення 24 500 грн. на депозитний рахунок для подальшої виплати грошової компенсації відповідачеві. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником 3/4 частини житлового будинку за адресою [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Кріпким Ю.В. 22.03.2000 за № 610 та 1/8 частини будинку на підставі договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Яценко О.П. 15.04.2005 за № 1986, а всього 7/8 частин зазначеного житлового будинку, що підтверджується копією Архівної довідки ОКВП «Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» від 09.04.2019 за № 52453 та Договором купівлі- продажу частини жилого будинку від 22 березня 2000 року (а.с.7, а.с.26). Розмір житлової площі будинку 25,37 кв.м., частки не виділені в натурі, стан будинку на час набуття позивачем права власності був незадовільний - ні вікон ні дверей, в ньому ніхто не проживав більше 2-х років, газопостачання та електроенергія на час купівлі позивачем частини будинку були відключені. 1/8 частина будинку належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 09.12.1961 року №5496, виданого Другою Кіровоградською державною нотаріальною конторою (а.с.7). [PERSON] проживає по [ADDRESS] , постійно разом з сім`єю з 2000 проживає за даною адресою та здійснила капітальний ремонт, утримує його в належному стані. Згідно домової книги інші особи в даному домоволодінні не проживають і не зареєстровані, що підтверджується довідкою № 82 від 24 березня 2020 року (а.с.8). Згідно акту від 24 березня 2020 року складеного [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] з 2000 [PERSON] разом з сім`єю постійно про живає за адресою [ADDRESS] (а.с.9). Останнє відоме місце реєстрації [PERSON] [INFO] є [ADDRESS] , знятий з реєстрації 13.09.1972 року, про що свідчить відповідний запис в домовій книзі (а.с.6). Разом зі своєю сім`єю з 2000 року [PERSON] зареєструвалася за цією адресою, постійно там мешкає, веде господарство, сплачує комунальні платежі, поновила газопостачання до будинку, здійснила його капітальний ремонт Жодного разу [PERSON] не з`являвся в даному житловому будинку, ніяких платежів по його утриманню не здійснював (а.с.10-14). Відповідно до звіту про оцінку складеного суб`єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] ринкова вартість 1/8 частини житлового будинку з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] станом на 15 червня 2020 року становить 24500 грн. (а.с.15-25). Також представником позивача надано до суду квитанцію № А661-ЕТХК-4ТХК-7Н2В від 27.01.2021, відповідно до якої на депозитний рахунок суду внесено в якості компенсації вартості 1/8 частини спірного житлового будинку у розмірі 24 500 грн. Відповідно до постанови Верховного Суду України у справі № 6-4цс14 від 19 лютого 2014 року, суд зазначає, що правовий режим спільної часткової власності має враховувати інтереси всіх її учасників і забороняє обмеження прав одних учасників за рахунок інших. Згідно зі ст.365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Пунктом 1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ№ 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що відповідно до статті 41 Конституції України та пункту 2 частини першої статті 3, статті 321 ЦК ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Ураховуючи, що згідно зі статтею 92 Конституції України правовий режим власності визначається виключно законами України, то інші нормативно-правові акти, які обмежують права власника і не мають ознак закону, не підлягають застосуванню. У відповідності до положень ст. ст.317,319 ЦК Українивласникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Положеннями ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. ч. 1, 2ст. 355ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Поняття спільної часткової власності викладено в ч.1 ст.356 ЦК України, як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дрібному виразі. Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Частиною 1ст.346 ЦК України наведено перелік випадків, за наявності яких право власності може бути припинено. Виходячи зі змісту частини 2 цієї статті, даний перелік не є вичерпним та пра во власності може бути припиненим і в інших випадках, встановлених законом. Згідно ст. 365 ЦК України, яка регулює підстави та умови припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. Зокрема, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі: 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Відповідно до ч.2 ст.365 ЦК України суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», розмір грошової компенсації визначається за угодою сторін, а за відсутності такої угоди судом за дійсною вартістю будинку на час розгляду справи. Під час розгляду іншої справи N 6-68цс14, Верховний Суд України сформулював правову позицію від 02.07.2014 року, якою роз`яснив, що право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. З постанови Верховного Суду України випливає, що для ухвалення рішення про припинення права на частку в спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої з обставин, передбаченої п. 1-3 ч. 1 ст. 365 ЦК України, яка обов`язково повинна бути в сукупності з обставиною, передбаченою п. 4 ч. 1 цієї статті. Депозитний рахунок суду, який відкритий в управлінні державної казначейської служби не є бюджетним рахунком, а є спеціальним реєстраційним рахунком для обліку депозитних сум. Кошти, які зараховуються на цей рахунок є власністю осіб, що їх внесли та підлягають поверненню або перерахуванню за призначенням із настанням відповідних умов. В силу вимог ст.81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивачу та відповідачу належить на праві приватної спільної часткової власності житловй будинок за адресою по [ADDRESS] . Спірне житло є неподільним, розмір житлової площі будинку 25,37 кв.м., частки не виділені в натурі, стан будинку на час набуття позивачем права власності був незадовільний - ні вікон ні дверей, в ньому ніхто не проживав більше 2-х років, газопостачання та електроенергія на час купівлі позивачем частини будинку були відключені, а отже припинення права власності не завдасть істотної шкоди відповідачу. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а грошові кошти у розмірі 24 500 грн вартості 1/8 частки спірного майна, які були зараховані на депозитний рахунок суду, належать [PERSON] та підлягають виплаті останньому у зв`язку із задоволенням позовних вимог. Згідно ст. 141 ЦПК України судові витрати пов`язані з розглядом справи покласти на відповідача. На підставі ст. 365 ЦК України,

Outcome: approved