Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Сорочинської Ірини Георгіївни про визнання договору дарування недійсним. Позов мотивований, тим що [INFO] року померла рідна сестра позивача [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS], яка належала їй на праві особистої власності. Оскільки спадкоємців у [PERSON] не було, [PERSON] як рідна сестра померлої, звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. В зв'язку з тим, що позивач перебуває у похилому віці та проживає в м. Донецьку всі заяви направлялися поштою. Крім того, вона дала довіреність на представництво інтересів найближчій подрузі [PERSON], яка повідомила про те, що [PERSON] 22.08.2013 року подарувала квартиру стороннім особам. Позивач зверталась із заявами про вчинення злочину в прокуратуру м.Вінниці, проте жодних відповідей не отримала. [PERSON] була інвалідом I-ої групи по зору, страждала на гіпертонічну хворобу та цукровий діабет, в листопаді 2012 року перенесла інсульт. Весь період хвороби позивач жила разом з сестрою у м.Вінниці, доглядала її, коли в червні 2013 року та уже самостійно сиділа та говорила [PERSON] змушена була поїхати додому у м. Донецьк, довіривши піклування про сестру соціальним службам «УТОС». Від сусідів дізналась про те, що після її від'їзду в квартиру сестри вселилася [PERSON] Про смерть [PERSON] позивача не повідомили, місце поховання не відоме. На думку позивача договір дарування, посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Вінницької області Сорочинською І.Г. необхідно визнати недійсним, в зв'язку з тим, що на момент його укладення [PERSON] не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними, що стало підставою звернення [PERSON] до суду з позовом. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач та її представник позов не визнали у повному обсязі. Згідно із запереченнями відповідача в судовому засіданні [PERSON] вона знає з самого дитинства, оскільки її баба [PERSON] спочатку навчалась з [PERSON] а потім працювали разом, вони жили в одному будинку. Після інсульту її сестра - позивач [PERSON] не приїздила до [PERSON], тому що остання відмовилась писати на неї заповіт. Про смерть [PERSON] відповідач повідомила [PERSON] Подарувати квартиру - це було бажання померлої, оскільки вона відносилась до відповідача як до рідної онуки. Відповідач разом з [PERSON] пішли до нотаріуса. До кабінету нотаріуса [PERSON] зайшла самостійно, опираючись на стіну та відповідача, до нотконтори приїхали на інвалідному візку. Після підписання договору у нотаріуса відповідач забрала [PERSON] на літо в село. В квартирі жили хлопці-квартиранти. Відповідач навчалась у м.Вінниці, а жила у [ADDRESS]. [PERSON] приїздила в 2012 році до [PERSON] до її захворювання на інсульт. Соціального працівника відповідач бачила у квартирі [PERSON] один раз на тиждень. Здебільшого соціальні працівники телефонували. Третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Сорочинська І.Г. позов не визнала. Згідно з її поясненнями в судовому засіданні 22.08.2013 року в першій половині дня до неї звернулись [PERSON] та [PERSON] Нотаріус особисто спілкувалась із [PERSON], яка бажала укласти саме договір дарування, а не заповіт. На запитання Сорочинської І.Г. чи є в неї діти, родичі [PERSON] сказала, що дітей немає, а з родичами не спілкується. [PERSON] читала договір дарування про себе не вголос, кожен пункт цього договору їй було роз'яснено нотаріусом. До кабінету вона зайшла сама без сторонньої допомоги. Сумнівів у волевиявленні [PERSON] щодо укладення договору дарування у нотаріуса не виникло. Свідків при підписанні договору не було. Допитані в судовому засіданні свідки дали такі показання. Свідок [PERSON] розповіла суду, що в серпні 2013 року вона працювала секретарем у приватного нотаріуса Сорочинської І.Г. Пам'ятає, як до нотаріуса звернулися клієнти [PERSON] та [PERSON] для укладення договору дарування квартири. [PERSON] пересувалась самостійно, але дуже повільно, була не на візку. При спілкуванні вона була адекватна, говорила чітко та зрозуміло, в реєстрі розписалася самостійно, була без окулярів. У приватного нотаріуса свідок [PERSON] працювала до кінця 2013 року та пам'ятає в обличчя всіх клієнтів. Проект договору дарування готувала нотаріус. Свідок не бачила як в кабінеті у нотаріуса [PERSON] підписувала договір дарування. Свідок [PERSON] дала показання суду про те, що вона допомагала [PERSON], приходила до неї, готувала їсти, ходила в магазин та аптеку. Пенсію приносила поштар. [PERSON] була в ясному розумі, бачила та впізнавала [PERSON], користувалась домашнім та мобільним телефоном. Вона розповідала, що має сестру, яка проживає в м. Донецьку, проте вони не спілкуються та не підтримують родинних відносин. [PERSON] також говорила свідку, що хоче квартиру переписати на [PERSON] Разом із [PERSON] свідок возила [PERSON] до нотаріуса для укладення договору дарування. [PERSON] добре знає відповідача по справі [PERSON], оскільки племінник свідка є чоловіком [PERSON] [PERSON] свідок знає з 2010 року, з часу одруження її племінника та [PERSON] Свідок знає, що у [PERSON] боліли ноги, вона зовсім перестала ходити за рік до смерті. [PERSON] возила [PERSON] в приватну лікарню по вул. Литвиненка у м.Вінниці на візку, де робили УЗД нирок. До кабінету приватного нотаріуса Сорочинської І.Г. [PERSON] завезли на візку. Свідок була присутня в нотаріуса при підписанні договору дарування, [PERSON] була на візку, договір підписувала без окулярів. Свідок [PERSON] дала показання про таке. З [PERSON] вона знайома років 40, мешкали в одному під'їзді з 17.02.1992 року, батьки свідка працювали разом з [PERSON] на Вінницькому підприємстві УТОС. До жовтня 2013 року [PERSON] бачила непогано, читала у окулярах з великими лінзами, після інсульту вона вже не читала, бачила частково. [PERSON] доглядала за [PERSON] після інсульту за проханням її сестри [PERSON], яка зателефонувала та попросила доглянути за [PERSON] Згодом [PERSON] приїхала та заплатила свідку за догляд сестри. В квартирі [PERSON] мешкали два хлопці-квартиранти. [PERSON] свідок знає з літа 2013 року, вона приходила до [PERSON], до цього часу [PERSON] не бачила. Після інсульту [PERSON] не ходила, до інсульта ходила з палицею, була досить огрядна. Подруга [PERSON] із гуртожитку [PERSON] з нею мешкала періодично. Зі слів [PERSON] періодично приїздила також [PERSON] Про своє бажання розпорядитися квартирою [PERSON] нічого не говорила. Про укладення договору дарування [PERSON] дізналась зі слів квартирантів, спробувала розпитати [PERSON] про це, але та нічого не відповіла. Між [PERSON] та [PERSON] нібито був конфлікт, колись [PERSON] забрала документи на цю квартиру. Квартирант також повідомив свідка, що у квартирі був нотаріус та [PERSON], проте [PERSON] подробиць про це не розповідала. Спеціаліст - лікар офтальмологічної МСЕК [PERSON] дала пояснення суду про те, що [PERSON] вона особисто не пам'ятає, з архівних документів вона була на огляді МСЕК в 2011 році, під час якого бачила 7-8 % з корекцією, 0,02 % без корекції. Таблицею перевірки зору на відстані 5 м в офтальмологічній МСЕК не користуються, є контрольні способи обстеження хворих. Спеціаліст пояснила суду, що без окулярів особа I-ої групи інвалідності не може читати. Чи змогла [PERSON] прочитати текст договору дарування [PERSON] не може достовірно стверджувати. Яким чином вплинув інсульт на зір [PERSON] не відомо, оскільки інсульт був у 2012 році, а огляд МСЕК проводився в 2011 році. На цьому огляді [PERSON] була у окулярах. При наявності контактних лінз вона могла б читати без окулярів. Заслухавши пояснення представників сторін, показання свідків та пояснення спеціаліста, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. [INFO] року померла рідна сестра позивача [PERSON] - [PERSON] За життя [PERSON] квартиру [ADDRESS], яка належала їй на праві приватної власності, подарувала [PERSON] за договором дарування від 22.08.2013 р., посвідченого Приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу І.Г. Сорочинською, зареєстрованим у реєстрі за №1101. Як підставу для визнання договору недійсним позивач посилається на ст. 225 ЦК України відповідно до якої правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. Отже, позивач, звернувшись з цим позовом до суду повинна була б довести дві основні обставини. Першу, що [PERSON] в момент укладення договору не усвідомлювала значення своїх дій або не могла керувати ними. Другу, що спірний договір порушує її права або інтереси. Проте під час розгляду справи такі обставини нею доведені не були. Навпаки, отримані судом докази дають всі підстави стверджувати, що укладення [PERSON] з відповідачем [PERSON] договору дарування повністю відповідало її справжнім намірам та інтересам, волевиявлення її було вільним і договір був спрямований на реальне настання наслідків, які обумовлені ним. Зазначені обставини підтверджуються текстом самого договору дарування, поясненнями третьої особи без самостійних вимог Приватного нотаріуса Сорочинської І.Г., свідка [PERSON] Наявність у [PERSON] інвалідності 1-ї групи по зору, а також ті обставини, що вона страждала на гіпертонічну хворобу та цукровий діабет не є беззаперечним доказом того, що вона при укладенні спірного договору не усвідомлювала значення своїх дій або не могла керувати ними. З показань свідка [PERSON] слідує, що [PERSON] самостійно себе доглядала, впізнавала людей, які заходили до неї додому, а свідок допомагала їй здійснювати покупки та ліки в аптеці, готувала їжу та прибирала в квартирі. Лікар-офтальмолог [PERSON] пояснила, що [PERSON] не була сліпа, вона бачила, а за допомогою спеціальних засобів, які зокрема могли б бути контактні лінзи, могла читати і без окулярів. Друга обставина, яка не була доведена позивачем про те, що спірний договір порушує її права та інтереси. Позивач стверджує, що вона є спадкоємицею [PERSON] і вона прийняла спадщину шляхом подачі відповідної заяви. Проте ці обставини не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, виходячи з відповіді Першої вінницької державної нотаріальної контори про те, що спадкова справа після смерті [INFO] р. [PERSON] не заводилась. Доказів про те, що позивач у встановленому законом порядку подала заяву про прийняття спадщини, суду не подано. Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Під час розгляду справи було встановлено, що позивач не проживала разом з [PERSON] на час її смерті. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed