Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] суму авансованих коштів у розмірі 30000 грн. за договором купівлі-продажу, який не був укладений, на її користь. Позов мотивовано тим, що позивач 03.08.2019 при особистій зустрічі з відповідачем, передала останній грошові кошти як аванс у розмірі 30000 грн. з майбутнім укладенням договору купівлі-продажу 13/25 частини нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , до 2020 року. Проте, документи не було оформлені, договір купівлі-продажу не був укладений, а грошові кошти не були повернуті. Відповідач на телефонні дзвінки не відповідала. У вересні місяці відповідач знову виставила нерухоме майно на продаж. 12/25 частини житлового будинку [ADDRESS] належала [PERSON] , яка померла, єдина спадкоємиця майна останньої - [PERSON] не проти продажі вищевказаної частини будинку [PERSON] позивачу. За таких обставин, вважала за необхідне отримані відповідачем в якості авансу кошти повинні бути повернуті власнику в тому розмірі, в якому вони надавались. В судове засідання сторони не з`явились, проте належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи. Позивач в заяві до суду просила справу розглядати у її відсутності, вимоги підтримала та просила їх задовольнити. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи проводиться за відсутності сторін, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Ухвалою суду від 29 липня 2021 року відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати у спрощеному позовному провадженні, з повідомленням сторін. Ухвалою суду від 12 жовтня 2021 року у затвердженні мирової угоди між [PERSON] , [PERSON] , в інтересах якої діє як представник [PERSON] та [PERSON] відмовлено. Суд, дослідивши письмові докази, дійшов наступного висновку. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1ст. 4 ЦПК України). Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1ст. 13 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Судом встановлено, 13/25 частини житлового будинку за [ADDRESS] та земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку площею 0,073 га належать [PERSON] (а.с. 18-20, 24). Інші 12/25 частини житлового будинку за вказаною адресою належать [PERSON] (а.с. 21-22). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 14). Відповідно до технічного паспорту та довідки-характеристики об`єкту нерухомого майна ФОП [PERSON] будинок по [ADDRESS] складається з: житлового будинку, прибудови, літньої кухні, прибудови, прибудови, гаражу, літнього душу, погребу під «Г», огорожі, загальної площі 100,4 кв.м., житлової площі 53,7 кв.м., який введений до експлуатації, що підтверджується декларацією про готовність об`єкта до експлуатації (а.с. 15-17, 23-24, 26). Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, а його зміст згідно статті 628 цього Кодексу становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Згідно зі статтею 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір у майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства. Сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. Виконання зобов`язання відповідно до частини першої статті 546 ЦК України може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Боржник видає кредиторові грошову суму або рухоме майно згідно статті 570 ЦК України завдатком на підтвердження виникнення зобов`язання у рахунок належних з нього за договором платежів і в забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. У разі припинення зобов`язання до початку його виконання або внаслідок неможливості його виконання завдаток підлягає поверненню. Завдаток слугує доказом укладення договору, на забезпечення якого його видано, будучи за висновками Верховного Суду, викладеними 07 липня 2020 року у постанові Великої Палати № 14-727цс19, способом платежу та одночасно способом забезпечення виконання зобов`язання на відміну від авансу, якому не властива забезпечувальна функція, а тому аванс повертається, якщо основний договір не укладено через відмову від цього будь-якої зі сторін. Тобто, в судовій практиці стаття 570 ЦК України поширюється на ті випадки, коли договір вже було укладено, але одна із сторін ухиляється від його виконання, через що для розв`язання цього переддоговірного спору не застосовується. При цьому, для правильного врахування висновків Верховного Суду про ознаки завдатку відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України для розв`язання цього спору істотне значення має окрема думка суддів Великої Палати Верховного Суду, висловлена у зазначеній справі № 296/10217/15-ц з приводу правових підстав повернення авансу за правилами ст. 1212 ЦК України, оскільки за попереднім договором не виникають обов`язки з основного договору, зокрема з попереднього договору купівлі-продажу не виникають обов`язки ані покупця сплатити покупну ціну, ані в продавця передати товар. Згідно із частиною першою статті 627ЦК України відповідно до статті 6цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У статті 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Позивач зазначає в позовній заяві, що сплатила відповідачу грошові кошти як аванс у розмірі 30000 грн. з майбутнім укладенням договору купівлі-продажу 13/25 частини нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , до 2020 року. Доказів в підтвердження передачі готівкових коштів чи оплати коштів через будь-які рахунки в установах банку до суду не надала. Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст.81 ЦПК України). Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За наведених вище підстав, з урахуванням доводів позову, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. Відповідно до ст.141ЦПК України судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача.

Outcome: dismissed