Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в подальшому уточнивши його, до [PERSON] «СК «Україна», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору [PERSON], та просить стягнути з відповідача на її користь суму страхового відшкодування у розмірі 49\~000, 00 грн., а також суму судового збору у розмірі 551, 20 грн. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 29 жовтня 2015 року о 22 год. 30 хв. [PERSON], керуючи автомобілем «Тойота», д/н [NUMBER] по вул. Базарній в м. Одесі, не надав перевагу в русі автомобілю [NUMBER] під керуванням позивачки, в результаті чого сталось зіткнення. В результаті даного ДТП автомобілі отримали механічні ушкодження. Вина водія [PERSON] в вищевказаному ДТП підтверджується постановою Київського районного суду м. Одеси від 15 січня 2016 року. Також позивачка зазначає, що автомобіль «Тойота», д/н [NUMBER] був застрахований [PERSON] «СК «Україна» згідно полісу №АІ/5544722. Згідно висновку експертизи вартість відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER] становить 111\~571, 30 грн. Враховуючи, що ліміт відшкодування шкоди [PERSON] «СК «Україна» становить 50\~000, 00 грн., а сума франшизи складає 1\~000, 00 грн., позивачка просить стягнути з відповідача на її користь суму страхового відшкодування у розмірі 49\~000, 00 грн. Представник [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити та подав заяву про розгляд справи у заочному порядку. Представник відповідача [PERSON] «СК «Україна»» у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідно до\~ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. На підставі викладеного, з урахуванням дотримання судом вимог ст. 74 ЦПК України про сповіщення, суд визнає неявку представника відповідача у судове засідання неповажною, та вважає за можливе розглядати справу за його відсутності в заочному порядку. [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали цивільної справи, вислухавши думку представника позивачки, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. За ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 530 ЦК України, передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Судом встановлено, що 29 жовтня 2015 року о 22 год. 30 хв. [PERSON], керуючи автомобілем «Тойота», д/н [NUMBER] по вул. Базарній в м. Одесі, не надав перевагу в русі автомобілю [NUMBER] під керуванням [PERSON], в результаті чого сталось зіткнення. В результаті даного ДТП автомобіль [NUMBER] отримав механічні ушкодження капоту, лівого переднього крила, переднього бамперу, радіатора, лівої та правої протитуманки, номерного знаку, лівого переднього підкрилка колеса, зміщення задньої правої двері, що підтверджується відповідною довідкою ДАІ виданою позивачці 29 жовтня 2015 року. Вина водія [PERSON] в вищевказаному ДТП підтверджується постановою Київського районного суду м. Одеси від 15 січня 2016 року, якою він був визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Автомобіль «Тойота», д/н [NUMBER] був застрахований [PERSON] «СК «Україна» згідно полісу №АІ/5544722. Згідно висновку ОНДІСЕ №6588 від 21 грудня 2015 року вартість відновлювального ремонту автомобіля позивачки становить 111\~571, 30 грн. Як вбачається з полісу, ліміт відшкодування шкоди заподіяної майну третьої особи [PERSON] «СК «Україна» становить 50\~000, 00 грн., а сума франшизи складає 1\~000, 00 грн. 18 липня 2016 року [PERSON] звернулась до відповідача з заявою про страхове відшкодування, що відповідає вимогам ст. 36.2 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Однак, вищевказана сума не була сплачена відповідачем на користь [PERSON] Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, якщо вона завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно п. 4 Постанови Пленуму ВССУ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187\~ЦК\~шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Оскільки відповідно до статті 3\~Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється як з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, так і захисту майнових інтересів страхувальників, враховуючи положення статті 1194\~ЦК, питання про відшкодування шкоди самою особою, відповідальність якої застрахована, вирішується залежно від висловленої нею згоди на таке відшкодування. Оскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована, а сам [PERSON] не надавав згоди на особисте відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, то вимоги позивача про стягнення суми страхового відшкодування саме до [PERSON] «СК «Україна» є обґрунтованими. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Згідно ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Таким чином, суд вважає обґрунтованою вимогу позивачки щодо стягнення з [PERSON] «СК «Україна» на її користь суми страхового відшкодування в розмірі 49\~000, 00 грн. На підставі ч. ч. 1, 3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Крім того, судом встановлено, що у звязку зі зверненням до суду з дійсним позовом позивачка понесла додаткові витрати по сплаті судового збору у розмірі 551, 20 грн., які відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з [PERSON] «СК «Україна» на користь позивачки. У відповідності до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право на справедливий суд, зокрема кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин цивільної справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] пілягають задоволенню.

Outcome: approved