overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, вказуючи, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй майно, зокрема житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходить за адресою: [ADDRESS] . Однак, позивачка реалізувати своє право на спадкове майно не може у зв`язку з тим, що відсутні належні документи, які стверджують право власності спадкодавця на нерухоме майно. А тому, просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно за законом. Позивачка в заяві на ім`я суду позовні вимоги підтримала повністю та справу просить розглянути без її участі. Представник відповідача в заяві на ім`я суду позовні вимоги визнав повністю та просять справу розглянути без їх участі. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. 20 серпня 1998 року, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від повторного виданого 20 грудня 2017 року Гощанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області. Прізвище після реєстрації шлюбу « [PERSON] » змінено на « [PERSON] ». Відповідно до довідки Бугринської сільської ради №363 від 19 лютого 2020 року Згідно по господарської книги №4 особовий рахунок № [NUMBER] , житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходить за адресою: [ADDRESS] рахується аз [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , видане 28 жовтня 2011 Виконкомом Бугринської сільської ради Гощанського району Рівненської області. Після смерті [PERSON] відповідно до ст.ст.1216-1223 ЦК України, відкрилась спадщина на майно, в тому числі і на вказане нерухоме майно. Відповідно до ст.1261 ЦК України спадкоємцем спадкового майна першої черги за законом є позивач. Вказує, що спадщину прийняла своєчасно, оскільки на момент смерті проживала разом з спадкодавцем, що підтверджується довідкою виданою Бугринською сільською радою №287 від 06 лютого 2020 року. Натомість позивач належним чином оформити своє право власності на спадкове майно не має можливості у зв`язку з тим, що відсутні належні документи, які стверджують право власності спадкодавця на дане майно, що підтверджується відмовою приватного нотаріуса Гощанського районного нотаріального округу Строкаль В.Д. у видачі свідоцтва про право на спадщину. Стаття 392 ЦК України визначає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, сукупність зібраних по справі доказів дає підставу суду для визнання за позивачем права власності на спірне нерухоме майно. Враховуючи вищевикладена та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, вказуючи, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй майно, в тому числі на нерухоме майно. Однак, позивачка реалізувати своє право на спадкове майно не може у зв`язку з тим, що відсутні належні документи, які стверджують право власності спадкодавця на нерухоме майно. А тому, просить суд визнати за ним право власності на спадкове майно за законом. Позивачка в заяві на ім`я суду позовні вимоги підтримав повністю та справу просить розглянути без його участі. Представник відповідача в заявах на ім`я суду позовні вимоги визнав повністю та просять справу розглянути без їх участі. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Батьками [PERSON] були: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 25 жовтня 1991 року Відділом ЗАГС м. Рівне, Рівненської області. [PERSON] належала земельна частка (пай), розміром 1,71 га на підставі державного акту про право власності на землю серії ЯБ 36044779, яка розташована на території Малинівської сільської ради Гощанського району Рівненської області. Проте, даний сертифікат було втрачено. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , видане 17 вересня 2006 Малинівською сільською радою Гощанського району Рівненської області. Після смерті [PERSON] відповідно до ст.ст.1216-1223 ЦК України, відкрилась спадщина на майно, в тому числі і на вказане нерухоме майно. Відповідно до ст.1261 ЦК України спадкоємцем спадкового майна першої черги за законом є позивач. Вказує, що спадщину прийняла своєчасно, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №11266432 від 05 жовтня 2007 року. Натомість позивач належним чином оформити своє право власності на спадкове майно не має можливості у зв`язку з тим, що відсутні належні документи, які стверджують право власності спадкодавця на дане майно, що підтверджується постановою приватного нотаріуса Гощанського районного нотаріального округу Строкаль В.Д. про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину. Стаття 392 ЦК України визначає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, сукупність зібраних по справі доказів дає підставу суду для визнання за позивачем права власності на спірне нерухоме майно. Враховуючи вищевикладена та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, вказуючи, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина, на все належне їй майно, зокрема земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, що розташовані на території Курозванівської сільської ради Гощанського району Рівненської області. Вказує, що до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини вчасно не звернулась, оскільки не знала діюче законодавство України та були відсутні кошти на оформлення спадщини. Вважає, що строк прийняття спадщини пропустила з поважної причини. А тому, просить суд визначити додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Представник позивача в заяві на ім`я суду позовні вимоги підтримав та просить їх задоволити, справу розглянути без його участі. Відповідач в заяві на ім`я суду позов визнав та просить справу розглянути без його участі. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позовних вимог немає. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 29.12.2013. Після її смерті, відповідно до ст.ст.1216-1223 ЦК України, відкрилась спадщина на все належне їй майно. Спадкоємцем після смерті [PERSON] є її дочка, позивач у справі, яка своєчасно не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, оскільки була необізнана про строк для прийняття спадщини та відсутність коштів на її оформлення. Натомість позивач протягом шести місяців з часу відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталась. Тобто, з огляду на ч.1 ст.1272 ЦК України позивач вважається такою, що не прийняла спадщину. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи викладене, суд вважає, що причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини є поважними. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачу необхідно визначити трьохмісячний строк для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини, після смерті [PERSON] . А тому позов підлягає задоволенню. Беручи до уваги вищенаведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, вказуючи, що від 15.02.2013 року з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя мають сина [PERSON]. Стверджує, що син проживає з нею, а відповідач не приймає участі в його вихованні та утриманні. А тому просить суд стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі на утримання сина в розмірі 1 000 (тисяча) грн. щомісячно і до досягнення сином повноліття, а також стягнути аліменти на її утримання в розмірі 500 (п'ятсот) грн. щомісячно і до досягнення сином трьох років. Позивач в судове засідання не з'явилася, хоча була повідомлена про дату і час розгляду справи належним чином у встановленому законом порядку. Проте надіслала заяву у якій просить позов задоволити і справу розглянути без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений про дату і час розгляду справи належним чином у встановленому законом порядку. Проте надіслав заяву у якій позов визнав у повному обсязі і просить справу розглянути без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15 лютого 2013 року, згідно свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER]. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER]. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Оскільки відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, суд вважає за доцільне визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] в розмір 1000 (тисяча) грн. щомісячно і до досягнення ним повноліття. Що ж стосується вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання позивачки до досягнення сином [PERSON] трьох річного віку, то суд приходить до наступних висновків. Згідно ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу згідно ч.4 ст.84 СК України. Враховуючи те, що дитина перебуває на утриманні позивача, а відповідач позов визнав у повному обсязі та не подав до суду заперечень проти його задоволення, суд приходить до висновку, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання позивача до досягнення сином трьох років. За таких обставин позов підлягає до задоволення. Враховуючи наведене, а також те, що відповідач в добровільному порядку не приймає участі в утриманні сина, відсутність у відповідача інших дітей та утриманців та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, вказуючи, що відповідач [PERSON], є її батьком. Стверджує, що відповідач їздить на заробітки та має доходи, проте у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на її навчання. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на період її навчання в розмірі 400 (чотириста) грн. щомісячно у твердій грошовій сумі. Позивач в судове засідання не зявилася, проте надіслала заяву у якій просить суд позов задоволити та розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча був повідомлений про час та дату розгляду справи належним чином у встановленому законом порядку, проте надіслав заяву у якій просить суд справу розглянути без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], у графі батько вказаний [PERSON]. Згідно довідки Міністерства освіти і науки України № 284 від 05 вересня 2013 року у якій вказано, що [PERSON] дійсно є студенткою 1-го курсу педагогічного факультету, напрямку дошкільна освіта, платної форми навчання, Рівненського державного гуманітарного університету. Терміном навчання з 1 вересня 2013 року по 30 червня 2017 рік. Відповідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, згідно ч.3 ст.181 СК України. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави судові витрати по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, вказуючи, що відповідачі рішенням суду позбавлені батьківських прав відносно неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON]. Вказує, що її призначено піклувальником неповнолітніх дітей. Зазначає, що відповідачі не надають матеріальної допомоги на утримання дітей. А тому просить суд стягнути з відповідачів аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину і до досягненням ними повноліття. Позивач в заяві на ім'я суду позов підтримала в повному об'ємі та просить суд розглянути справу без її участі. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, хоча про дату та час розгляду справи повідомлялися належним чином у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомили. Заяв про відкладення розгляду справи на адресу суду не направляли. Суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Рішеннями Здолбунівського районного суду Рівненської області від 10 грудня 2013 року та 08 травня 2014 року, [PERSON] та [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно їх неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Вказане стверджується копіями рішень суду. Розпорядженням Києво - Святошинської райдержадміністрації № 663 від 13.10.2014 року [PERSON] було призначено піклувальником над неповнолітніми [PERSON] та [PERSON], що стверджується копією розпорядження. Судом встановлено, що неповнолітні діти проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Позивачу важко одній утримувати дітей, оскільки вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Тобто вона потребує матеріальної допомоги з боку відповідачів. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. А тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі у розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину і до досягненням ними повноліття. Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави судові витрати по справі. За таких обставин позов підлягає до задоволення. Враховуючи наведене, а також те, що у відповідачів немає інших дітей та утриманців, в добровільному порядку не приймають участі в утриманні дітей та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, вказуючи, що від спільного життя з відповідачем мають сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на її утриманні. Вказує, що відповідач ухиляється від утримання сина. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 50 (п'ятдесят ) грн. 00 коп. щомісячно до досягнення дитиною повнолітя. В судовому засіданні позивач збільшила розмір позовних вимог, просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 100 (сто) грн. 00 коп. щомісячно до досягнення дитиною повнолітя. Відповідач позов визнав частково, згідний сплачувати аліменти в сумі 50 (п'ятдесят ) грн., оскільки не має постійного місця роботи, крім того сплачує аліменти на утримання двох дітей від першого шлюбу. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З пояснень сторін вбачається, що вони в зареєстрованому шлюбі не перебувають, однак протягом більше трьох років проживають однією сім'єю. Від спільного життя мають сина [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] виданого 07 липня 2012 року відділом ДРАЦСу Корецького районного управління юстиції у Рівненській області. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, згідно ч.3 ст.181 СК України. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно рішення Корецького районного суду Рівненської області від 06 жовтня 2011 року (Справа №2-449/11), відповідач [PERSON] зобов'язаний сплачувати на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей: дочки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі по 50 (п'ятдесят ) грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи інтереси дитини сторін, матеріальне становище позивача та відповідача, останній який в добровільному порядку не приймає участі в утриманні дитини, суд вважає, що відповідач, як фізично здорова людина, спроможний сплачувати аліменти. Оскільки відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, суд вважає за доцільне визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 100 (сто) грн. щомісячно. Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави судові витрати по справі. За таких обставин позов підлягає до задоволення. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, вказуючи, що від шлюбу з відповідачем має двох дітей: дочку [PERSON] та сина [PERSON], які проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Вказує, що відповідач на утримання дочки [PERSON] сплачує аліменти в розмірі 50 (пятдесят) грн. щомісячно, а від утримання сина [PERSON] ухиляється. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 400 (чотириста) грн. щомісячно. В заяві на імя суду позивач позов підтримала, справу просить розглянути без її участі. Відповідач на неодноразові виклики в судове засідання не зявився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином у передбаченому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: доньку Вікторію, [INFO], та сина [PERSON], [INFO], що стверджується копіями свідоцтв про народження. Згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, згідно ч.3 ст.181 СК України. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Прожитковий мінімум на одну дитину віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2015 року становить 1286 грн., а з 1 грудня 2015 року становитиме 1455 грн., згідно із ст.7 Закону України «Про Державний Бюджет України на 2015 рік». Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи інтереси сина сторін, матеріальне становище позивача та відповідача, останній який в добровільному порядку не приймає участі в утриманні сина, суд вважає, що відповідач, спроможний сплачувати аліменти. Оскільки відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, суд вважає за доцільне визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 400 (чотириста) грн. щомісячно. На думку суду, такий розмір аліментів не є завищеним в нинішніх умовах проживання та не ставить платника аліментів у скрутне для нього становище. Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави судові витрати по справі. За таких обставин позов підлягає до задоволення. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, вказуючи, що від шлюбу з відповідачем має сина [PERSON]. Стверджує, що відповідач не надає їй матеріальної допомоги на утримання дитин, всі свої доходи витрачає на власні потреби. Вона знаходиться у скрутному матеріальному становищі. А тому, їй одній матеріально важко утримувати дитину. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення сином повноліття. Позивач в заяві на ім'я суду позов підтримала в повному об'ємі та просить суд розглянути справу без її участі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю та пояснив, що дійсно, не надає жодних коштів на утримання сина [PERSON]. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З 14 лютого 2013 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 14 лютого 2013 року виконкомом Головницької сільської ради Корецького району Рівненської області. Від спільного життя сторони мають сина [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 11 липня 2013 року відділом ДРАЦСу реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції. Судом встановлено, що син сторін проживає разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Позивачу важко одній утримувати динину, оскільки її дохід є незначним. Тобто вона потребує матеріальної допомоги з боку відповідача. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. А тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави судові витрати по справі. За таких обставин позов підлягає до задоволення. Враховуючи наведене, а також те, що у відповідача немає інших дітей та утриманців, в добровільному порядку не приймає участі в утриманні дітей та

Outcome: approved