Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до Суворовського районного суду м. Одеси позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову: Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона є рідною тіткою [PERSON] , [INFO] , батьками якої являютьсявідповідачі, які з самого народження дитини та по теперішній час не цікавляться її життям та не виявляють бажання спілкуватись з дочкою. Відповідно до Наказу Служби у справах дітей Одеської міської ради № 36 від 13.02.2020 року, [PERSON] тимчасово влаштовано на проживання до тітки - [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Позивач зазначає, що дитина до батьків не має жодних почуттів, жодного разу з батьками не бачилась, враховуючи наведене позивач просить позбавити [PERSON] , [PERSON] , батьківських прав відносно доньки - [PERSON] та призначати [PERSON] опікуном [PERSON] . Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 16 червня 2020 року цивільну справу прийнято до провадження та призначено розгляд за правилами загального позовного провадження. Сторонам надіслано копію ухвали суду, відповідачам запропоновано надати відзив на позовну заяву, представнику третьої особи пояснення в порядку передбаченому ст. 181 ЦПК України. На адресу суду 05.11.2020 року (вх. № 27715) надійшов висновок органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] щодо малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] та призначення [PERSON] , [INFO] , опікуном над дитиною (а.с.31-32). Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 30 листопада 2020 року підготовче провадження по справі закрито, розгляд справи призначено до судового розгляду по суті (а.с.39). В судове засідання позивач [PERSON] та представник позивача адвокат Підопригора Є.М., не з`явились, при цьому, адвокат позивача звернувся до суду з заявою про підтримку позовних вимог в повному обсязі, також зазначив про розгляд справи за відсутності сторони позивача та не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі (а.с.43). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак, звернувся до суду із заявою про слухання справи за його відсутності, в якій зазначив, що позовні вимог визнає в повному обсязі та не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав по відношенню до його доньки [PERSON] , та призначення опікуном [PERSON] (а.с.42). Відповідач [PERSON] до суду також не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась шляхом направлення судових повісток за останнім відомим місцем реєстрації, а також шляхом розміщення оголошення про виклик в судове засідання в порядку передбаченому ч. 11 ст. 128 ЦПК України (а.с.33, 41). Представник третьої особи: Органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради в судове засідання також не з`явися, третя особа про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином та своєчасно, при цьому, представник [PERSON] , звернулась до суду з заявою про можливість проведення судового засідання у відсутність третьої особи, в якій зазначила про підтримку висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав та призначення опікуна, просила позов задовольнити (а.с.45). Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані письмові докази в їх сукупності, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 26 лютого 2013 року, актовий запис про шлюб № 174, свідоцтво видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції. Після реєстрації шлюб [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.8). Згідно свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , її батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). У своєму позові про позбавлення батьківських прав та призначення опікуна позивач зазначає, що є рідною сестрою батька дитини [PERSON] , а відтак приходиться рідною тіткою малолітній дитині. Позивач також зазначає, що батьки дитиною не цікавляться, не піклуються про неї та не виконують обов`язків щодо її виховання, у зв`язку з цим, малолітня [PERSON] була тимчасом влаштована до сім`ї позивача [PERSON] . Так, згідно Наказу Служби у справах дітей Одеської міської ради від 13.02.2020 року - Про постановку на первинний облік та тимчасове влаштування малолітньої [PERSON] , [INFO] , наказано заступнику начальника відділу державних та сімейних форм влаштування дітей служби у справах дітей Одеської міської ради Фенцор І.Я., вирішити питання постановки на первинний облік малолітньої [PERSON] , [INFO] , з наступних підстав. Місце знаходження матері невідоме, батько ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню дитини. До прийняття остаточного рішення про форму влаштування малолітньої дитини тимчасово влаштувати дитину до родички (тітки) [PERSON] 1986 р.н., яка проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.10). Судом також досліджено висновок органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] по відношенню до малолітньої дитини [PERSON] та призначення [PERSON] , [INFO] опікуном над дитиною. Так, згідно висновку зазначено, що малолітня [PERSON] , залишилась без батьківського піклування, у зв`язку з цим була тимчасово влаштована у родину рідної тітки [PERSON] . Мати дитини, [PERSON] , за адресою місця реєстрації не проживає та її фактичне місце знаходження/перебування не відомо. Батько дитини, [PERSON] , зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , життям дитини не цікавиться та свідомо ухиляється від обов`язків щодо її виховання. Батьки ведуть аморальний спосіб життя, зловживають наркотичними та алкогольними засобами. Тривалий час дитини проживала та перебування на утримання прабабусі за адресою: м. Кривий Ріг. Станом на цей час дитиною опікуються рідна тітка [PERSON] . У висновку зокрема зазначено, що батько дитини не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав, оскільки не має можливості піклуватись та фінансово забезпечувати дитину. Щодо матері, у висновку містяться відомості з приводу проведення розшукових дій та встановлення місця знаходження [PERSON] , зокрема, службою у справах дітей було розміщено оголошення в газеті «Одеські вісті» про розшук [PERSON] , та було направлено листа начальнику відділу управління превентивної діяльності ГУНП України в Одеській області щодо можливості встановлення місця знаходження останньої. Щодо можливості призначення [PERSON] опікуном малолітньої [PERSON] , у висновку зазначено наступне. [PERSON] забезпечена житлом, має позитивну характеристику за місцем проживання, відповідно до медичного висновку КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 18» Одеської міської ради, протипоказань проти оформлення опіки над дитиною не має. До кримінальної відповідальності не притягувалась, не знятої чи не погашеної судимості не має, в розшуку не перебуває. Таким чином, орган опіки та піклування Одеської міської ради вважає за можливе позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] по відношенню до малолітньої дитини [PERSON] та призначити [PERSON] , [INFO] опікуном над дитиною (а.с.31-32). На підставі викладеного, судом встановлено, що мати та батько дитини - [PERSON] фактично самоусунулись від виконання батьківських обов`язків, батько свідомо переклав обов`язок щодо виховання власної дитини на свою рідну сестру [PERSON] , яка й займається вихованням та розвитком дитини. Дана обставина безпосередньо підтверджена особистою заявою відповідача [PERSON] , який позов про позбавлення батьківських прав визнав у повному обсязі (а.с.42). Спірні правовідносини врегульовані нормами Закону України «Про охорону дитинства», Сімейного кодексу України та Конвенцією про права дитини. Згідно зі статтею 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з пунктом 2 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов`язків з виховання дитини. Положенням ч. 1 статті 165 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають особи, в сім`ї якої проживає дитина. Судом встановлено, що дитина проживає та перебуває на повному утриманні позивача у справі за адресою: [ADDRESS] . Згідно п. 15 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, що не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства» визнає, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Відповідно до основних сформованих принципів суспільства, задекларованих у національному та міжнародному законодавстві, діти мають право на особливе піклування і допомогу, внаслідок своєї фізичної і розумової незрілості, потребують спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження. Згідно з частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Судом також, враховується обставина того, що відповідач позов про позбавлення батьківських прав та призначення опікуна визнав в повному обсязі. Суд, дослідивши обставини справи, надавши оцінку наявним у ній доказам, приходить до висновку, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] виявили ознаки стійкого небажання підтримувати особисті відносини з малолітньою донькою, не виявляють піклування про неї, не забезпечують матеріально, не піклуються про її духовний та фізичний розвиток. Вихованням дитини у повній мірі займається її тітка [PERSON] . Вказане свідчить про свідоме ухилення відповідачів від виховання дитини та нехтування своїми обов`язками. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позбавлення відповідачів батьківських прав відносно їх малолітньої дитини, що в першу чергу буде відповідати її інтересам. Щодо призначення позивача опікуном відносно малолітньої дитини, суд зазначає наступне. Статтею 243 СК України передбачено перелік дітей, над якими встановлюється опіка, піклування. Опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. Положенням стаття 244 СК України передбачено перелік осіб, які можуть бути опікуном, піклувальником дитини: опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. Частиною 3,4 статті 60 ЦК України передбачено, що суд встановлює опіку/піклування над малолітньою/неповнолітньою особою якщо при розгляді справи буде встановлено що вона позбавлена батьківського піклування і призначає опікуна/піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ст. 55 ЦК України, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих майнових та немайнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Положеннями ст. 58-59 ЦК України передбачено, що піклування встановлюється над неповнолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, цивільна дієздатність яких обмежена. Згідно п.п. 2, 3, 4 ст. 63 ЦК України, опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю; фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою; опікун або піклувальник призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що особисті якості позивача відповідають вимогам, викладеним у п.п. 2, 3, 4 ст. 63 ЦК України, що також підтверджується матеріалами справи. Обставин, передбачених ст. 64 ЦК України, з урахуванням яких [PERSON] не може бути опікуном малолітньої дитини, судом не встановлено. Реалізація прав опікуна над малолітньою племінницею необхідна позивачу для представлення та захисту інтересів дитини в адміністративних органах, лікарнях, навчальних закладах тощо. Органом опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради було розглянуто та вивчено документи про доцільність встановлення опіки над дитиною, та визначено можливість щодо призначення позивача опікуном над малолітньої дитиною, встановлено, що з правами та обов`язками опікуна [PERSON] , ознайомлена, готова нести повну відповідальність за життя, здоров`я та розвиток дитини. Права та обов`язки опікуна [PERSON] , роз`яснені. Виходячи із інтересів малолітньої дитини, орган опіки та піклування вважає за доцільне призначити [PERSON] опікуном над малолітньою дитиною: [PERSON] , [INFO] . На підставі викладеного, суд дійшов висновку про можливість призначення позивача опікуном над малолітньою дитиною: [PERSON] , [INFO] . Аналізуючи в сукупності досліджені докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позивачем доведені обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Позивачем не заявлено вимоги про відшкодування судових витрат, у зв`язку з чим у суду відсутні підстави для покладання цих витрат на відповідача.

Outcome: approved