Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька, третя особа - орган опіки та піклування Лисичанської міської ради, в якому вказано, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Залізничного районного суду м. Сімферополя АР Крим від 18 серпня 2011 року був розірваний. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. За взаємною згодою між батькам син залишився проживати з позивачкою. Позивачка матеріально утримує дитину та належним чином піклується про неї. З часу розірвання шлюбу відповідач участі у вихованні дитини не приймає, розвитком дитини не цікавиться. Відповідач безпідставно чинить перешкоди у здійсненні заходів, спрямованих на покращення здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. В Російській Федерації постійно мешкають та працюють рідні позивачки, які постійно запрошують її на відпочинок та оздоровлення. Відповідач відмовляється надати у передбаченому законодавством України порядку дозвіл на виїзд дитини за кордон. При цьому не аргументуючи причини відмови. Вважає, що така позиція відповідача шкодить інтересам дитини та не сприяє її всебічному розвитку та вказує на зловживання відповідачем своїми батьківськими правами. Просила суд надати дозвіл на неодноразові виїзди неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] за межі України до країн ближнього та дальнього зарубіжжя у супроводі матері дитини [PERSON] без згоди його батька [PERSON] з моменту вступу в законну силу рішення суду до досягнення дитиною шістнадцятиріччя. Надати дозвіл [PERSON] без годи батька [PERSON], оформлювати необхідні проїзні документи для тимчасового виїзду або супроводу неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] за межі України до країн ближнього та дальнього зарубіжжя до досягнення дитиною шістнадцятиріччя. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та дала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Представник третьої особи у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивачка та представник третьої особи не заперечували проти розгляду справи за відсутності відповідача. У зв'язку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 22 листопада 2005 року відділом реєстрації актів про народження Симферопольського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, Україна, [PERSON] народився [INFO] року, про що зроблено актовий запис № 3293. Батьком дитини записаний - [PERSON], матір'ю - [PERSON] (а.с.6). Згідно з рішенням Залізничного районного суду м. Сімферополя Автономної Республіки Крим від 18 серпня 2011 року, шлюб зареєстрований між [PERSON] та [PERSON], 11.09.2004 відділом реєстрації актів цивільного стану Нижньогірського районного управління юстиції Автономної Республіки Крим, актовий запис № 9, розірвано (а.с.5). Згідно з довідкою Відділу адміністративних послуг Лисичанської міської ради, [PERSON] проживає разом з сином - [PERSON] за адресою : [ADDRESS] (а.с.10). З огляду на викладене діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Оскільки у позивачки є складнощі в отриманні згоди відповідача на виїзд дитини за кордон, та враховуючи, що тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини за кордон відповідає її інтересам, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька, третя особа - орган опіки та піклування Лисичанської міської ради, підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлені законом. Громадянин України не може бути позбавлений права в будь-який час повернутися в Україну. Відповідно до ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 313 ЦК України, фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Відповідно до Постанови КМУ «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» від 27 січня 1995 року № 57, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску та без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Відповідно до Постанови КМУ «Про затвердження Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення» від 31 березня 1995 року № 231, оформлення паспорта / проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Для дітей віком від 14 до 18 років у заяві зазначається відсутність обставин, що обмежують згідно із законодавством право їх виїзду за кордон.

Outcome: approved