overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначено, що 22.02.1997 року сторони уклали шлюб. Від данного шлюбу сторони мають дитину доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини фактично припинені. Спільне господарство не ведуть. Примирення неможливо. Спору про розподіл майна немає. Позивач у судове засідання не з»явилась, але надала до суду заяву про підтримання нею позовних вимог, та розгляд справи без її участі. При цьому прохає суд, залишити прізвище «Янченко», та проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач був попереджений судом належним чином про час і місце розгляду справи шляхом направлення судових повісток, але в судове засідання не зявився. Про причини неявки суд не повідомив, своїх заперечень не надав. Згідно ч.1 ст.224, ч.4 ст.169 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки - суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши надані у справі докази, дійшов наступних висновків: Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.4). Спільне господарство не ведуть, наміру на збереження шлюбу немають. Спору про розподіл майна немає. Відповідно до ч.1 ст. 24, ч.2 ст.112 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловік. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Враховуючи обставини, що подружні стосунки сторони тривалий час не підтримують, і підтримувати їх в подальшому наміру не мають, суд доходить висновку, про те, що сім»ю зберегти немає можливості, тому шлюб за вимогою позивача суд розриває. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Оскільки позивач надала до суду відповідну заяву, суд залишає останній прізвище - «Янченко». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначено, що 22.10.2005 року сторони уклали шлюб. Від данного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені з листопада 2016 року. Спільне господарство не ведуть. Примирення неможливо. Спору про розподіл майна не має. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги. При цьому прохає суд залишити прізвище «Чекаєва». Відповідач у судове засідання не з»явився, але надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши надані у справі докази, дійшов наступних висновків: Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу . Спільне господарство не ведуть, наміру на збереження шлюбу немають. Спору про розподіл майна не має. Згідно ч.1 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 24, ч.2 ст.112 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловік. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Враховуючи обставини, що подружні стосунки сторони тривалий час не підтримують, і підтримувати їх в подальшому наміру не мають, суд доходить висновку, про те, що сім»ю зберегти немає можливості, тому шлюб за вимогою позивача суд розриває. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначено, що 22.11.2008 року [PERSON] і [PERSON] уклали шлюб. Від данного шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини фактично припинені з вересня 2013 року. Спільне господарство не ведуть. Примирення неможливо. Спору про розподіл майна немає. Позивач у судове засідання не з»явилась, але надала до суду заяву про підтримання нею позовних вимог, та розгляд справи без її участі. При цьому прохає суд залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач у судове засідання також не з»явився, але надав до суду заяву про розгляд справи за без його участі. При цьому зазначив, що не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши надані у справі докази, дійшов наступних висновків: Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.3). Спільне господарство не ведуть, наміру на збереження шлюбу немають. Спору про розподіл майна немає. Згідно ч.1 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 24, ч.2 ст.112 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловік. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Враховуючи обставини, що подружні стосунки сторони тривалий час не підтримують, і підтримувати їх в подальшому наміру не мають, суд доходить висновку, про те, що сім»ю зберегти немає можливості, тому шлюб за вимогою позивача суд розриває. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Оскільки позивач надала до суду відповідну заяву, суд залишає останній прізвище - «[PERSON]». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначено, що 23.08.2014 року сторони уклали шлюб. Від данного шлюбу сторони дітей не мають. Шлюбні відносини припинені з 11 лютого 2016 року. Спільне господарство не ведуть. Примирення неможливо. Спору про розподіл майна не має. Позивач у судове засідання не з»явилась, але надала до суду заяву про підтримання нею позовних вимог, та розгляд справи без її участі. При цьому прохає суд залишити прізвище «Кузьмина». Відповідач у судове засідання також не з»явився, але надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши надані у справі докази, дійшов наступних висновків: Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.5). Спільне господарство не ведуть, наміру на збереження шлюбу немають. Спору про розподіл майна не має. Згідно ч.1 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 24, ч.2 ст.112 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловік. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Враховуючи обставини, що подружні стосунки сторони тривалий час не підтримують, і підтримувати їх в подальшому наміру не мають, суд доходить висновку, про те, що сім»ю зберегти немає можливості, тому шлюб за вимогою позивача суд розриває. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Оскільки позивач надала до суду відповідну заяву, суд залишає останній прізвище - «Кузьмина». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначено, що 26.08.2000 року строни уклали шлюб. Від даного шлюбу мають дитину: доньку [PERSON], [INFO] року. Спільне господарство не ведуть. Примирення не можливо. Наміру на збереження шлюбу немає. Позивач у судове засідання не з»явлась, але надав до суду заяву про підтримання нею позовних вимог, та розгляд справи без її участі. Відповідач у судове засідання також не з»явився, але надав до суду відповідну заяву про розгляд справи без його участі та визнання ним позову. Суд, дослідивши надані у справі докази, дійшов наступних висновків: Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.5). Спільне господарство не ведуть, наміру на збереження шлюбу немають. Згідно ч.1 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 24, ч.2 ст.112 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловік. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Враховуючи обставини, що подружні стосунки сторони тривалий час не підтримують, і підтримувати їх в подальшому наміру не мають, суд доходить висновку, про те, що сім»ю зберегти немає можливості, тому шлюб за вимогою позивача суд розриває. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Оскільки позивач надала до суду відповідну заяву, суд залишає останній прізвище - «[PERSON]». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначено, що 29.03.2013 року сторони уклали шлюб. Від данного шлюбу дітей не має. Шлюбні відносини фактично припинені. Спільне господарство не ведуть. Примирення неможливо. Спору про розподіл майна немає. Позивач у судове засідання не з»явилась, але надала до суду заяву про підтримання нею позовних вимог, та розгляд справи без її участі. При цьому прохає суд, залишити прізвище «Пузина», та проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач був попереджений судом належним чином про час і місце розгляду справи шляхом направлення судових повісток, а також опублікування повідомлення в рубриці „Виклики до суду в газеті „Запорізька правда від 06.08.2015 року, але в судове засідання не зявився. Про причини неявки суд не повідомив, своїх заперечень не надав. Згідно ч.1 ст.224, ч.4 ст.169 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки - суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши надані у справі докази, дійшов наступних висновків: Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.3). Спільне господарство не ведуть, наміру на збереження шлюбу немають. Спору про розподіл майна немає. Відповідно до ч.1 ст. 24, ч.2 ст.112 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловік. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Враховуючи обставини, що подружні стосунки сторони тривалий час не підтримують, і підтримувати їх в подальшому наміру не мають, суд доходить висновку, про те, що сім»ю зберегти немає можливості, тому шлюб за вимогою позивача суд розриває. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Оскільки позивач надала до суду відповідну заяву, суд залишає останній прізвище - «Пузина». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначено, що 30.09.1995 року сторони уклали шлюб. Від данного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені з 2013 року. Спільне господарство не ведуть. Примирення неможливо. Спору про розподіл майна не має. Позивач у судове засідання не з»явилась, але надала до суду заяву про підтримання нею позовних вимог, та розгляд справи без її участі. При цьому прохає суд залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач у судове засідання також не з»явився, але надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши надані у справі докази, дійшов наступних висновків: Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.5). Спільне господарство не ведуть, наміру на збереження шлюбу немають. Спору про розподіл майна немає. Згідно ч.1 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 24, ч.2 ст.112 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловік. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Враховуючи обставини, що подружні стосунки сторони тривалий час не підтримують, і підтримувати їх в подальшому наміру не мають, суд доходить висновку, про те, що сім»ю зберегти немає можливості, тому шлюб за вимогою позивача суд розриває. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Оскільки позивач надала до суду відповідну заяву, суд залишає останній прізвище - «[PERSON]». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначено, що 31.07.2004 року сторони уклали шлюб. Від данного шлюбу сторони мають дитину сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини фактично припинені. Спільне господарство не ведуть. Примирення неможливо. Спору про розподіл майна немає. Позивач у судове засідання не з»явилась, але надала до суду заяву про підтримання нею позовних вимог, та розгляд справи без її участі. При цьому прохає суд, залишити прізвище «Костенко», та проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач був попереджений судом належним чином про час і місце розгляду справи шляхом направлення судових повісток, але в судове засідання не зявився. Про причини неявки суд не повідомив, своїх заперечень не надав. Згідно ч.1 ст.224, ч.4 ст.169 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки - суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши надані у справі докази, дійшов наступних висновків: Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.4). Спільне господарство не ведуть, наміру на збереження шлюбу немають. Спору про розподіл майна немає. Відповідно до ч.1 ст. 24, ч.2 ст.112 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловік. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Враховуючи обставини, що подружні стосунки сторони тривалий час не підтримують, і підтримувати їх в подальшому наміру не мають, суд доходить висновку, про те, що сім»ю зберегти немає можливості, тому шлюб за вимогою позивача суд розриває. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Оскільки позивач надала до суду відповідну заяву, суд залишає останній прізвище - «Костенко». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду до [PERSON] про розірвання шлюбу. З позовної заяви вбачається, що [PERSON] і [PERSON] 03.02.2007 року уклали шлюб. Від данного шлюбу мають неповнолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні відносини припинені. Спільне господарство не ведуть, примирення неможливо. Позивач у судове засідання не з»явилась, але надав до суду заяву про розгляд позову за її відсутностю. При цьому зазначила, що на заявлених позовних вимогах наполягає. В судове засідання відповідач не з»явився, також надав до суду заяву про визнання ним позову, та про розгляд справи за його відсутності. Суд, дослідивши надані у справі докази, дійшов наступних висновків: Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу.(а.с.5). Спільне господарство не ведуть, наміру на збереження шлюбу немають. Згідно ч.1 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 24, ч.2 ст.112 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловік. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Враховуючи обставини, що подружні стосунки сторони тривалий час не підтримують, і підтримувати їх в подальшому наміру не мають, суд доходить висновку, про те, що сім»ю зберегти немає можливості, тому шлюб за вимогою позивача суд розриває. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Оскільки позивач надала до суду відповідну заяву, суд залишає останній прізвище - «[PERSON]». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду до [PERSON] про розірвання шлюбу. З позовної заяви вбачається, що [PERSON] і [PERSON] 30.04.2011 року уклали шлюб. Від данного шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку - [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні відносини припинені. Спільне господарство не ведуть, примирення неможливо. Позивач у судове засідання не з»явилась, але надала до суду заяву про розгляд позову за її відсутностю. При цьому зазначила, що на заявлених позовних вимогах наполягає. В судове засідання відповідач не з»явився, також надав до суду заяву про визнання ним позову, та про розгляд справи за його відсутності. Суд, дослідивши надані у справі докази, дійшов наступних висновків: Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу.(а.с.5). Спільне господарство не ведуть, наміру на збереження шлюбу немають. Згідно ч.1 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 24, ч.2 ст.112 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловік. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Враховуючи обставини, що подружні стосунки сторони тривалий час не підтримують, і підтримувати їх в подальшому наміру не мають, суд доходить висновку, про те, що сім»ю зберегти немає можливості, тому шлюб за вимогою позивача суд розриває. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Оскільки позивач надала до суду відповідну заяву, суд залишає останній прізвище - «[PERSON]». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду до [PERSON] про розірвання шлюбу. З позовної заяви вбачається, що [PERSON] і [PERSON] 31.10.1987 року уклали шлюб. Від данного шлюбу мають неповнолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні відносини припинені. Спільне господарство не ведуть, примирення неможливо. Позивач у судове засідання не з»явилась, але надала до суду заяву про розгляд позову за її відсутностю. При цьому зазначила, що на заявлених позовних вимогах наполягає. В судове засідання відповідач не з»явився, також надав до суду заяву про визнання ним позову, та про розгляд справи за його відсутності. Суд, дослідивши надані у справі докази, дійшов наступних висновків: Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу.(а.с.6). Спільне господарство не ведуть, наміру на збереження шлюбу немають. Згідно ч.1 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 24, ч.2 ст.112 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловік. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Враховуючи обставини, що подружні стосунки сторони тривалий час не підтримують, і підтримувати їх в подальшому наміру не мають, суд доходить висновку, про те, що сім»ю зберегти немає можливості, тому шлюб за вимогою позивача суд розриває. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Оскільки позивач надала до суду відповідну заяву, суд залишає останній прізвище - «[PERSON]». На підставі викладеного,

Outcome: approved