Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем та стягнути з нього аліменти на утримання дитини та своє утримання до досягнення дитиною трьох років. Позов мотивовано тим, що подружнє життя між сторонами не склалося внаслідок різних поглядів на сімейне життя, що призводило до постійних сварок та втрати духовних та фізичних зв'язків. Подальше сумісне проживання та збереження шлюбу, який носить формальний характер, неможливе. Від шлюбу, укладеного з відповідачем, мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини та дружини не надає. У зв'язку цим позивачка вимушена звернутися до суду з даною позовною заявою. Просила розірвати шлюбу між нею та [PERSON], зареєстрований 05.07.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Каховка реєстраційної служби Каховського міськрайонного управління юстиції, стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] у розмірі ? частки (але не менше 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідно віку) від заробітку [PERSON] щомісячно, починаючи із дня пред'явлення цього позову і до досягнення дитиною повноліття, тобто 02.12.2028 року, а також стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до [INFO]. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити з підстав, викладених у позові. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, але пояснив, що він надає матеріальну допомогу на утримання дитини по мірі можливості на власний розсуд. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04 липня 2015 року (а.с.4). Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.5). Між подружжям сімейні стосунки не склалися, збереження шлюбу не можливе. Сторони не заперечують, що проживають окремо, шлюбні відносини припиненні. Збереження шлюбу не можливе. Спору про місце проживання дитини та поділ майна немає. За вказаних обставин суд вважає позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів на дитину суд виходить з наступного. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] відповідач являється її батьком (а.с. 5). Дитина проживає разом з позивачкою (а.с.15). Кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 ч. 1 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. В судовому засіданні встановлено, що допомога, яку надає відповідач є недостатньою для задоволення потреб дитини та домовленості між сторонами про утримання дитини не досягнуто. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цьогоКодексу. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. За вказаних обставин порушене право позивача на отримання від відповідача достатніх коштів на утримання дитини підлягає захисту шляхом стягнення з відповідача аліментів. З урахуванням матеріального становища сторін та відсутності у відповідача інших неповнолітніх дітей, принципу співмірності, достатніх потреб дитини, суд визначає доцільним визначити розмір аліментів в частці від заробітку відповідача, а саме в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. З приводу вимог щодо аліментів на дружину суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ст. 84 ч. 4 СК України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того,чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Будь-яких належних та допустимих доказів, які свідчать про неспроможність відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, з якою проживає спільна малолітня дитина, матеріали справи не містять. Як встановлено під час розгляду справи та не заперечується сторонами, відповідач є особою працездатного віку, але не працює. На думку суду, дана обставина не може слугувати підставою для звільнення від обов'язку сплати аліментів на утримання дружини, разом з якою проживає малолітня дитина та знаходиться на її утриманні, тому за відсутності доказів щодо тяжкого матеріального стану відповідача або неспроможності сплачувати аліменти на дружину у зазначеному розмірі з інших поважних причин (незадовільного стану здоров'я відповідача, знаходження на його утриманні інших дітей або непрацездатних членів сім'ї, яких він зобов'язаний утримувати), позовні вимоги в частині стягнення з відповідача аліментів на дружину є законними та обґрунтованими. Враховуючи викладене, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти щомісячно по 1/6 частини з усіх видів заробітку(доходу), до досягнення дитиною трирічного віку.

Outcome: approved