Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-20 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до державного підприємства «Державна картографічна фабрика» про стягнення заробітної плати. Позов мотивований тим, що [PERSON] працювала на державному підприємстві «Державна картографічна фабрика», з якого була звільнена 01.07.2013 року. Підприємством позивачу не виплачена заробітна плата в розмірі 2120,34 грн. (із цієї суми підлягає відрахуванню прибутковий податок та єдиний соціальний внесок). З метою стягнення заробітної плати з ДП «Державна картографічна фабрика» [PERSON] 02.06.2014 року звернулась із скаргою до Департаменту соціальної політики Вінницької обласної державної адміністрації. 19.06.2014 року Департаментом соціальної політики Вінницької обласної державної адміністрації за наслідками проведеної перевірки була підготовлена відповідь, в якій зазначено, що підприємство заборгувало позивачу на день звільнення 01.07.2013 року - 2120,34 грн. (за мінусом утримання прибуткового податку та єдиного соціального внеску).Однак виплата розрахункових коштів відкладається через судові процеси, які проходить підприємство. В результаті судових процесів реорганізацію ДП «Державна картографічна фабрика» призупинено, на підприємстві немає працівників і керівництва, банківські рахунки закрито. Враховуючи ситуацію, що склалася єдиним діючим заходом примусового стягнення належної заробітної плати є звернення до суду. Представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача надала заяву про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення позову заперечувала. Згідно із письмовими запереченнями державне підприємство «Державна картографічна фабрика» вважає позовні вимоги [PERSON] необгрунтованими з таких підстав: згідно з наказом Держземагенства України №5 від 09.01.2013 року державне підприємство «Державна картографічна фабрика» знаходиться у процесі реорганізації - приєднання до Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» та створення на його базі структурного відокремленого підрозділу, а тому саме до комісії з припинення юридичної особи переходять всі повноваження щодо управління справами юридичної особи, зокрема саме комісія виступає в суді від імені юридичної особи, яка припиняється. При подачі позовної заяви [PERSON] не врахувала цю важливу обставину. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] працювала на державному підприємстві «Державна картографічна фабрика», з якого була звільнена 01.07.2013 року. Цим підприємством позивачу не виплачена заробітна плата в розмірі 2120,34 грн. (без утримання прибуткового податку та єдиного соціального внеску). Відповідно до ст. 21 КЗпП України трудовий договір це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішьому трудовому розпорядку, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором та угодою сторін. Згідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved