Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 07.06.1997 року уклала шлюб з відповідачем, що зареєстрований Мереф`янською міською Радою народних депутатів Харківського району та області, актовий запис №61 від 07 червня 1997 року. Від шлюбу у сторін є повнолітній син - [PERSON] , 1998 року народження, а також малолітня донька - [PERSON] , 2007 року народження. Спільне життя у сторін не склалось через різні погляди на шлюб та сім`ю, шлюбні відносини фактично припинені, спільне господарство фактично не ведеться. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 10 лютого 2020 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено проведення підготовчого засідання. Відповідно до п.4 ч. 6 ст. 19 ЦПК України справи про розірвання шлюбу є малозначними справами (Закон № 2475-VIII від 03.07.2018, який набрав чинності 08.02.2020). Згідно з п. 1, ч.1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи (Закон № 2475-VIII від 03.07.2018, який набрав чинності 08.02.2020). Таким чином, з урахуванням змін до ЦПК України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач у судове засідання не з`явилась, повідомлялась своєчасно і належним чином, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила розглядати справу за її відсутності, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище без змін. Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлявся своєчасно і належним чином, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Сторони перебувають у шлюбі, який 07.06.1997 року зареєстрований Мереф`янською міською Радою народних депутатів Харківського району та області, актовий запис №61 від 07 червня 1997 року. Спільне життя у сторін не склалось через різні погляди на шлюб та сім`ю, шлюбні відносини фактично припинені, спільне господарство фактично не ведеться. За змістом положень ч. 1 ст.24 СК України та ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 200 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу та фактичні взаємовідносини подружжя, визнання позову відповідачем, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім`ї неможливим, а тому приходить до висновку про задоволення позову. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, що суд дійшов висновку про задоволення позову, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача суму судового збору в розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved