Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-29 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до ДП «Конструкторське бюро «Артилерійське озброєння», третя особа [PERSON] про стягнення невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Свої вимоги мотивує тим, що вона працювала на ДП «Конструкторське бюро «Артилерійське озброєння» з 12 березня 2017 року на посаді заступника начальника планово-економічного відділу. Наказом ДП «Конструкторське бюро «Артилерійське озброєння» від 08 серпня 2019 року № 194 «Про введення в дію структури та штатного розпису» було введено в дію з 01 червня 2019 року структуру та штатний розпис підприємства. Також, визнано таким, що втратив чинність наказ ДП «Конструкторське бюро «Артилерійське озброєння» від 02 квітня 2018 року № 127 «Про введення в дію структурної схеми підприємства, штатного розпису та годинних тарифних ставок». 13 серпня 2019 року генеральний директор підприємства листом № 572 повідомив її про погодження нової структури та штатного розпису підприємства з Державним концерном «Укроборонпром». ЇЇ повідомлено про те, що з 14 жовтня 2019 року її посада скорочується та вона підлягає звільненню на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України. 15 жовтня 2019 року наказом № 314-к її було звільнено з посади у зв`язку зі скороченням штату працівників. Відповідно до п. 5.16 Колективного договору ДП «Конструкторське бюро «Артилерійське озброєння» працівникам, попередженим про наступне звільнення відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України, при перегляді форм, систем, розмірів оплати праці підвищувати тарифні ставки (посадові оклади) у порядку, встановленому на підприємстві. У порушення зазначеного пункту Колективного договору їй не був підвищений посадовий оклад. На момент введення нової структури та штатів вона не була ще попереджена про наступне звільнення з посади. У зв`язку з цим, при звільненні заробітна плата за серпень, вересень та жовтень 2019 року була нарахована з порушенням вимог КЗпП України, Колективного договору та Закону України «Про оплату праці», тобто без підвищення тарифної ставки (посадового окладу). Зазначає, на підставі нової структури та штатного розпису підприємства заступнику начальника відділу (відділ інформаційних технологій), тобто за аналогічною посадою, був призначений оклад у розмірі 19260 гривень за місяць. Просить суд ухвалити рішення, яким: - стягнути з відповідача на її користь недоплачену заробітну плату за серпень, вересень та жовтень 2019 року у розмірі 11813 гривень 92 копійки; - стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 48754 гривні 32 копійки. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києві від 05 лютого 2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києві від 05 лютого 2020 року вирішено питання про витребування доказів у справі. З відзиву на позовну заяву представника відповідача вбачається, що він просить відмовити в задоволенні позову. Зазначено, що позивач на виконання вимог ст. 40 та 49-2 КЗпП України персонально не пізніше ніж за два місяці була попереджена відповідачем про наступне вивільнення. Подальше бажання на переведення на запропоновані вакантні посади не виявила. Крім того, згоду на її скорочення надано профспілковою організацією, членом якої вона була. Таким чином, процедура вивільнення працівника у зв`язку із скороченням посади була дотримана підприємством у повному обсязі. Пунктом 5.16 Колективного договору ДП «Конструкторське бюро «Артилерійське озброєння» передбачено, що працівникам, попередженим про наступне звільнення відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України, при перегляді форм, систем, розмірів оплати праці підвищувати тарифні ставки (посадові оклади) у порядку, встановленому на підприємстві. Разом з тим, підприємством не переглядались форми, системи і розміри оплати праці, не змінювалась структура заробітної плати. Крім того, на підприємстві не встановлено визначеного порядку підвищення тарифних ставок (посадових окладів) працівникам, попередженим про наступне звільнення відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України, чинним законодавством механізм такого підвищення також не врегульований. У день звільнення [PERSON] підприємством в повному обсязі виконано вимоги законодавства, письмово повідомлено про нараховані суми та виплачено заробітну плату в повному обсязі. Борг за підприємством відсутній. Крім того, порівняння посадових окладів заступника начальника інформаційних технологій та заступника начальника планово-економічного відділу, визначених штатним розписом, введеним в дію з 01 червня 2019 року, та прирівняння їх один до одного є безпідставним, оскільки такі посади за своїм колом посадових обов`язків та відповідальністю є різними та ніколи не були прирівняні один до одного на підприємстві (а.с. 64-67). Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] працювала на ДП «Конструкторське бюро «Артилерійське озброєння» з 12 березня 2013 року на посаді заступника начальника планово-економічного відділу (а.с. 11-12). Наказом ДП «Конструкторське бюро «Артилерійське озброєння» від 08 серпня 2019 року № 194 «Про введення в дію структури та штатного розпису» було введено в дію з 01 червня 2019 року структуру та штатний розпис підприємства. Також, визнано таким, що втратив чинність наказ ДП «Конструкторське бюро «Артилерійське озброєння» від 02 квітня 2018 року № 127 «Про введення в дію структурної схеми підприємства, штатного розпису та годинних тарифних ставок» (а.с. 14). Відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Частиною 1 ст. 49-2 КЗпП України передбачено, що про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. 13 серпня 2019 року генеральний директор підприємства листом № 572 повідомив [PERSON] про погодження нової структури та штатного розпису підприємства з Державним концерном «Укроборонпром». Крім того, позивача було повідомлено про те, що з 14 жовтня 2019 року її посада скорочується та вона підлягає звільненню на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України. Також, позивачу було запропоновано перелік вакантних посад станом на 13 серпня 2019 року (а.с. 15-17). З позову вбачається, що [PERSON] не мала наміру продовжувати трудові відносини з відповідачем. 15 жовтня 2019 року наказом ДП «Конструкторське бюро «Артилерійське озброєння» № 314-к [PERSON] було звільнено з посади у зв`язку зі скороченням штату працівників (а.с. 30). Позивач зазначає, що відповідно до п. 5.16 Колективного договору ДП «Конструкторське бюро «Артилерійське озброєння» працівникам, попередженим про наступне звільнення відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України, при перегляді форм, систем, розмірів оплати праці підвищувати тарифні ставки (посадові оклади) у порядку, встановленому на підприємстві. Разом з тим, у порушення зазначеного пункту Колективного договору позивачу не був підвищений посадовий оклад. На момент введення нової структури та штатів вона не була ще попереджена про наступне звільнення з посади. З заперечень на позовну заяву представника ДП «Конструкторське бюро «Артилерійське озброєння» вбачається, що підприємством не переглядались форми, системи і розміри оплати праці, не змінювалась структура заробітної плати. Крім того, на підприємстві не встановлено визначеного порядку підвищення тарифних ставок (посадових окладів) працівникам, попередженим про наступне звільнення відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України. Відповідно до ст. 44 КЗпП України при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1, 2 і 6 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку; у разі призову або вступу на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу (пункт 3 статті 36) - у розмірі двох мінімальних заробітних плат; внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору (статті 38 і 39) - у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку; у разі припинення трудового договору з підстав, зазначених у пункті 5 частини першої статті 41, - у розмірі не менше ніж шестимісячний середній заробіток. З наданого стороною відповідача розрахункового листка за жовтень 2019 року вбачається, що [PERSON] здійснені передбачені законодавством виплати, борг за підприємством відсутній, оклад становить 11550 гривень (а.с. 83). Відповідно до штатного розпису, введеного з 01 квітня 2018 року, посадовий оклад заступника начальника планово-економічного відділу складає 11550 гривень (а.с. 131-138). Наказом ДП «Конструкторське бюро «Артилерійське озброєння» від 08 серпня 2019 року № 194 «Про введення в дію структури та штатного розпису» було введено в дію з 01 червня 2019 року структуру та штатний розпис підприємства. Відповідно до цього наказу посада, яку займала позивач, а саме заступник начальника планово-економічного відділу, підлягала скороченню з 14 жовтня 2019 року. З пояснень представника відповідача встановлено, що порівняння посадових окладів заступника начальника інформаційних технологій та заступника начальника планово-економічного відділу, визначених штатним розписом, введеним в дію з 01 червня 2019 року, та прирівняння їх один до одного є безпідставним, оскільки такі посади за своїм колом посадових обов`язків та відповідальністю є різними та ніколи не були прирівняні один до одного на підприємстві. Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Відповідно до частин 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. За нормами ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України). Доказів на підтвердження своїх доводів позивачем суду не надано. Вбачається, що нарахування позивачу, яка займала посаду заступника начальника планово-економічного відділу, заробітної плати з урахуванням окладу, визначеного для заступника начальника інформаційних технологій, не відповідає вимогам закону. Таким чином, у позивача відсутнє порушене, невизнане або оспорюване право, свобода чи законний інтерес з боку відповідача. З огляду на наведене, в задоволені позову слід відмовити.

Outcome: dismissed