Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування та встановлення порядку користування приміщеннями, уточнивши який просить суд визнати за нею, [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, на 1/2 частку житлового будинку [ADDRESS] якій відображений у технічному паспорті під літерою АІ, загальною площею - 47,1 кв.м, житловою площею - 28,4 кв.м, яка складається з двох кімнат, кухні, двох коридорів, санвузлу, літньої кухні, гаражу, вбиральні та сараю під літерою «Г», розташований на загальній земельній ділянці площею 491 квадратних метрів, який належав на праві приватної власності її батьку [PERSON] на підставі рішення Малиновської районної ради м. Одеси №567 від 16.07.1993 року а також встановити порядок користування житлового будинку [ADDRESS] згідно з яким їй, [PERSON] виділити в користування наступні приміщення: житлову кімнату площею - площею 11,4 квадратних метрів, коридор площею - 7,3 квадратних метрів, сарай під літерою «Г» - 5,0 кв.м; [PERSON] виділити в користування у житловому будинку [ADDRESS] житлову кімнату площею - 17,0 квадратних метрів; коридор площею - 3,3 квадратних метрів; залишити в загальному користуванні приміщення кухні, літньої кухні, санвузлу, гаражу, вбиральні. В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що [PERSON] є батьком позивачки та відповідачки, який [INFO] року помер. При житті [PERSON] був власником домоволодіння [ADDRESS] згідно договору дарування від 20 вересня 1961 року за яким брат покійного [PERSON] - [PERSON] подарував покійному 1/2 частину домоволодіння по [ADDRESS] яку покійний [PERSON] зареєстрував в КП БТІ ОМР 30.09.1961 року в реєстраційній книзі 24 стр. 108, р.№ 4949 (1837), а іншу частину залишив собі - [PERSON] 16 липня 1993 року згідно заяв [PERSON] та [PERSON] про розподіл домоволодіння [ADDRESS] було постановлено рішення №567 виконкому Малиновської райради народних депутатів м. Одеси за яким домоволодіння [ADDRESS] поділено на два самостійних домоволодіння та визнано право власності за покійним [PERSON] на домоволодіння [ADDRESS], яке складається з літ. АІ з земельної ділянки площею 491 кв.м, а також замість старих правовстановлюючих документів видати нові свідоцтва про право власності та внести зміни в ОМБТІ. Після смерті батька протягом встановленого законом строку позивачка та відповідачка подали до Сьомої одеської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини до майна [PERSON], однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їм було відмовлено у зв'язку з тим, що у позивачка та відповідачка не надали до нотаріальної контори правовстановлюючі документи на одиницю вищезазначеного будинку, яке належало покійному після розділу домоволодіння, з реєстрацією права власності на його ім'я, в порядку встановленому законом. Посилаючись на викладене позивачка вимушена звернутись з наступним позовом до суду. Відповідачка [PERSON] не заперечуючи проти основного позову, надала до суду зустрічний позов в якому просила суд визнати за нею право власності на 1/2 частину зазначеного домоволодіння, не заперечуючи проти встановлення порядку користування приміщеннями цього будинку, як запропонувала позивачка за основним позовом. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, в якій уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд розглянути справу за її відсутністю. Позивачка [PERSON], в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена, подала заяву в якій просила розглянути справу в її відсутності, позов підтримала. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву в якій просила розглянути справу в її відсутності, просила позови задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є дочками [PERSON]. Судом встановлено, що 20.09.1961 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір дарування за яким [PERSON] подарував [PERSON] половину домоволодіння, що розташоване а [ADDRESS] Даний договір був посвідчений нотаріусом П'ятої Одеської Державної Нотаріальної контори та зареєстрований по реєстру № 9623. З виписки з рішення Виконкому Малиновської райради народних депутатів №567 від 16.07.1993 року «Про розподіл домоволодіння [ADDRESS] на самостійні домоволодіння» вбачається, що за результатами розгляду заяви [PERSON] та [PERSON], прийнято рішення про розподіл домоволодіння [ADDRESS] на два самостійні домоволодіння. Вказаним рішенням: 1. Визнано право власності на новоутворені: а. домоволодіння [ADDRESS], яке складається з житлового будинку літ. А з земельною ділянкою пл. 478 кв.м за [PERSON] - ціле домоволодіння; б. домоволодіння [ADDRESS] яке складається з житлового будинку літ. АІ з земельною ділянкою пл. 491 кв.м за [PERSON] - ціле домоволодіння. 2. Видати вищезазначеним громадянам в обмін старих правовстановлюючих документів, Свідоцтва про право приватної власності на нові домоволодіння. 3. ОМБТІ внести відповідні зміни. [INFO] року помер батько [PERSON] та [PERSON] - [PERSON], про що 12.06.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції складено відповідний актовий запис №5844. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді домоволодіння [ADDRESS] яке складається з житлового будинку літ. АІ з земельною ділянкою пл. 491 кв.м. Однак [PERSON] не зареєстрував у відповідному органі Державної реєстрації рішення Малиновської районної ради на житловий будинок [ADDRESS]. Як то передбачено ст. 1270 ЦК України, в шестимісячний термін, відповідно до ст. 1269 ЦК України, [PERSON] та [PERSON] подали до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини до майна, у зв'язку з чим було заведено спадкову справу за № 54952304 та зареєстрована в реєстрі № 602/2013 нотаріусом Сьомої Одеської державної нотаріальної контори м. Одеси. 05 червня 2015 року державний нотаріусом Сьомої Одеської державної нотаріальної контори, Михальова Л.І., розглянувши заяву № 893 від 05.06.2015 року [PERSON] та [PERSON] про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом на домоволодіння [ADDRESS] яке належало [PERSON], остання реєстрація місця проживання: [ADDRESS], вивчивши подані документи та інші документи, які зберігається в спадковій справі № 602/2013 до майна [PERSON], померлого [INFO] року, встановила, що 31.08.2013 року до Сьомої одеської державної нотаріальної контори звернулися із заявами до майна [PERSON] - дружина спадкодавця [PERSON] про відмову від прийняття спадщини за № 1350, дочки спадкодавця [PERSON] за № 1349, [PERSON] за № 1351 про прийняття спадщини. Аналізуючи документи, подані спадкоємцями для видачі свідоцтв про право на спадщину законом на 1/2 частку вищезазначеного домоволодіння виявлено наступне. Згідно договору дарування, посвідченого державним нотаріусом П'ятої державної нотаріальної контори 20.09.1961 року, [PERSON] належала 1/2 частка домоволодіння, розташованого в [ADDRESS] право власності на яке зареєстроване Одеським міжміським бюро технічної інвентаризації 30.09.1961 року в реєстрі за № 4949 ( 1837) на сторінці 108 кн.24. Згідно листа № 426823.69.13, виданого КП « Бюро технічної інвентаризації Одеської міської Ради 12.09.2013 року, зазначено, що 1/2 частка вищевказаного домоволодіння зареєстрована за [PERSON] та 1/2 частка вищевказаного домоволодіння за [PERSON]. Згідно рішення виконкому Малиновської районної ради народних депутатів за № 567 від 16.07.1993 року домоволодіння під [ADDRESS] було розділено на два самостійних домоволодіння, кожен з яких окремо складає одиницю. В п.2 вищезазначеного рішення виконкому про розподіл домоволодіння [ADDRESS] на самостійні домоволодіння зазначено про необхідність переоформлення співвласниками правовстановлюючих документів у відповідності до діючого законодавства, а саме отримати свідоцтва про право власності на нові домоволодіння замість старих та внести відповідні зміни до ОМБТІ. Оскільки, державному нотаріусу не надано до нотаріальної контори правовстановлюючий документ на одиницю вищевказаного домоволодіння, яке належало [PERSON] після розділу домоволодіння, з реєстрацією права власності на його ім'я в порядку вставленому законом, державним нотаріусом відмовлено [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на домоволодіння під [ADDRESS] Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Ч.1 ст.1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, передбачає право на ефективне мирне володіння майном. За правилами ст.ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.3.1.Інформаційного листа № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», звернув увагу судів, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім'я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Таким чином з врахуванням вимог законодавства України, обставин даної справи, суд вважає, що права позивачів по справі підлягають захисту в судовому порядку, а саме за [PERSON] необхідно визнати право власності в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, на 1/2 частку житлового будинку [ADDRESS] якій відображений у технічному паспорті під літерою АІ, загальною площею - 47,1 кв.м, житловою площею - 28,4 кв.м, яка складається з двох кімнат, кухні, двох коридорів, санвузлу, літньої кухні, гаражу, вбиральні та сараю під літерою «Г», розташований на загальній земельній ділянці площею 491 квадратних метрів. Суд також вважає, що за [PERSON] необхідно визнати право власності в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, на 1/2 частку житлового будинку [ADDRESS] якій відображений у технічному паспорті під літерою АІ, загальною площею - 47,1 кв.м, житловою площею - 28,4 кв.м, яка складається з двох кімнат, кухні, двох коридорів, санвузлу, літньої кухні, гаражу, вбиральні та сараю під літерою «Г», розташований на загальній земельній ділянці площею 491 квадратних метрів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільного права та інтересу є визнання права. Відповідно Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» підставами для державної реєстрації прав є рішення суду,що набрало законної сили. Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі ст.ст. 317, 319 ЦК України власнику належать права володіння, користування і розпорядження своїм майном; власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох або більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою, співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їх спільною частковою власністю. Права власника визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають його право використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. За положеннями ч. 1 ст.317 та ч.1 ст.319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном і він реалізовує їх на власний розсуд. Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (ст.319 ЦК України). Отже враховуючи, положення передбачені ст.ст. 317, 383, 391 ЦК України, ст.150 ЖК Української РСР, власник майна має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Враховуючи, що порядок користування спірним житловим приміщенням підтверджено сторонами по справі, шляхом домовленості між ними порядку користування приміщеннями житлового будинку, суд вважає за необхідне також задовольнити і позовні вимоги про встановлення порядку користування житловим будинком [ADDRESS] виділивши [PERSON] в користування наступні приміщення будинку [ADDRESS] а саме: житлову кімнату площею - площею 11,4 квадратних метрів, коридор площею - 7,3 квадратних метрів, сарай під літерою «Г» - 5,0 кв.м. [PERSON] слід виділити у користування наступні приміщення житлового будинку [ADDRESS] а саме: житлову кімнату площею - 17,0 квадратних метрів; коридор площею - 3,3 квадратних метрів. Залишити в загальному користуванні приміщення кухні, літньої кухні, санвузлу, гаражу, вбиральні та вхід у житловий будинок [ADDRESS] Відповідно до п. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі На підставі викладеного,

Outcome: approved