Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем та стягнути з [PERSON] на її користь аліменти у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходів) відповідача, щомісячно, на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], починаючи з дня пред'явлення позову та до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що сімейне життя з відповідачем не склалося, сторони шлюбних відносин не підтримують з 01 травня 2016 року, ведуть окреме господарство, у теперішній час сім'я існує лише формально. Позивачка також зазначила, що відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання доньки не надає, а тому вона вимушена звернутись до суду з даним позовом. Після розірвання шлюбу просить відновити своє дошлюбне прізвище «[PERSON]». Також просить стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 гривень. Позивачка у судове засідання не з'явилась, повідомлялась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, в зв'язку з чим, зі згоди позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, сторони одружені з 15 січня 2011 року, реєстрація шлюбу зроблена у Київському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №33. Від шлюбу є малолітня дитина: [PERSON], [INFO] (актовий запис №1343 Київського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції від 09 серпня 2011 року). Сторони подружніх відносин не підтримують з 01 травня 2016 року, загального господарства не ведуть, в даний час шлюб у сторін носить формальний характер. Майнового спору та спору з приводу визначення місця проживання дитини, на час розгляду справи, судом не встановлено. Відповідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Також, відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Малолітня дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Згідно ст. 180, ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, у зв'язку з чим підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 гривень.

Outcome: approved