Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 21.06.2014 р. 17.06.2015 р. у сторін народився син [PERSON]. Спільне життя у сторін не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов»язки з ведення спільного господарства, а також щодо виховання дитини. Фактичні шлюбні відносини припинені з вересня 2016 р., спільне господарство не ведеться. Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Крім вимоги розірвати шлюб позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі у розмірі 2 000 грн. та - на своє утримання у розмірі 1\~000 грн. до досягнення сином трьох років. Вимогу стягнення аліментів мотивує тим, що відповідач мешкає окремо і ніяким чином не допомагає позивачці утримувати дитину. Крім того, позивачка не працює, так як знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, тому потребує матеріальної допомоги від відповідача. У судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач згоден з позовом частково: не заперечує розірвати шлюб, аліменти згоден платити тільки на утримання сина у розмірі 614,00 грн. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню у повному обсязі, в частині стягнення аліментів частково, з наступних підстав: судом встановлено, що [PERSON] знаходиться з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 21.06.2014 р. 17.06.2015 р. у сторін народився син [PERSON]. Спільне життя у сторін не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов»язки з ведення спільного господарства, а також щодо виховання дитини. Фактичні шлюбні відносини припинені з вересня 2016 р., спільне господарство не ведеться. Відповідно до ст..112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони не підтримують подружніх стосунків з вересня 2016 року, не ведуть спільного господарства, проживають за різними адресами, категорично не бажають зберегти сім»ю. Тому, подальше збереження такого шлюбу суперечить інтересам сторін і їхнього сина. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров»я та матеріальне становище дитини, стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим за неподатковий мінімум доходів громадян. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Посилаючись на ч.1 ст.141 СК України, згідно якої мати, батько мають рівні права та обов»язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, відповідач згоден платити аліменти на утримання сина у розмірі 614, 00 грн., виходячи з прожиткового мінімуму на дітей віком до 6 років. Однак, суд погодився б з доводами відповідача, як би обидві сторони не мали переваг та за своїм матеріальним, фізичним, сімейним станом були б рівні. Однак, позивач [PERSON] не працює у зв'язку з народженням дитини. А, Договір про надання послуг від 29.04.2016 р., наданий суду відповідачем, свідчить про те, що, маючи на утриманні сина віком в один рік, позивачка вимушена шукати роботу, додатковий дохід для утримання сина і свого існування. Тому, приймаючи до уваги те, що відповідач офіційно не працює, має нерегулярний, мінливий дохід, інших утриманців не має, є працездатною, здоровою особою молодого віку, суд вважає, що відповідач може виплачувати аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі у розмірі 1\~228,00 грн. (прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років) щомісячно до досягнення сином повноліття, починаючи з дня подачі позову до суду і\~500 грн. аліментів на утримання позивачки до досягнення сином трьох років.

Outcome: partial