Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу до [PERSON], в якій зазначає, що 24 квітня 1999 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Великобурлуцького районного управління юстиції Харківської області дані особи між собою зареєстрували шлюб. Від сумісного проживання мають повнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. На обґрунтування позову вказала, що перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 24 квітня 1999 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Великобурлуцького районного управління юстиції Харківської області, актовий запис 08. Через відсутність взаємного порозуміння та психологічну несумісність спільне сімейне життя припинено з квітня 2017 року. В зв'язку із цим [PERSON] звернулась до суду із даним позовом, в якому просить їхній із відповідачем шлюб розірвати. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Судову повістку отримано 25 листопада 2017 року (а.с.33). Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідач не з'явився на судовий розгляд справи, про причини неявки суд не повідомив, хоча був завчасно повідомлений про час та місце розгляду справи в суді, заяви про розгляд справи у його відсутності не надав та позивач не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.41), суд рахує за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши позивача та представника позивача, дослідивши надані сторонами документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON], дошлюбне прізвище «Піскун» та [PERSON] зареєстрували шлюб 24 квітня 1999 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Великобурлуцького районного управління юстиції Харківської області, актовий запис 08 (а.с.05). Від спільного життя сторони мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Оскільки сторони від спільного життя на даний час неповнолітніх дітей не мають, позивач зверталась до районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області з заявою про розірвання шлюбу за взаємною згодою сторін, проте позивачеві було у цьому відмовлено, відповідно до ст.106 СК України, через відсутність її чоловіка [PERSON] та рекомендовано звернутись з давним питанням до суду (а.с.07). Судом встановлено, що з квітня 2017 року шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, шлюб існує лише формально. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила шлюб розірвати. В зв'язку з цим суд вважає, що вжиття заходів щодо збереження сім'ї не може дати позитивного результату та буде суперечити інтересам сторін і впливати на їх психоемоційний стан, а тому шлюб слід розірвати. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження їх сім'ї стали неможливими, оскільки це суперечить інтересам обох і згідно ч.1 ст.110, ст.112 СК України, шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню. За змістом ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач виявила бажання після розірвання шлюбу залишити прізвище - «[PERSON]».

Outcome: approved