Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до Лисичанського міського суду з заявою про встановлення факту смерті особи, заінтересована особа Станично - Луганський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, в якій зазначила, що 30 травня 2018 року померла її мати [PERSON] в місті Алчевськ Луганської області. На сьогодні це є непідконтрольною територією українській владі, де не діють державні органи влади України. При її зверненні до Станично-Луганського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області з метою отримання свідоцтва про смерть, вона отримала письмову відмову. Встановлення зазначеного факту їй необхідно для отримання свідоцтва про смерть. Просила суд встановити факт смерті громадянки України [PERSON], [INFO], місце народження село Лизине Білокуракинський район Луганської області, яка померла 30 травня 2018 року в м. Алчевськ Луганської області, Україна, причина смерті хронічна недостатність кровообігу, дифузний кардіосклероз, гіпертонічна хвороба з переважним ураженням серця. На час смерті була зареєстрована за адресою: [INFO]. Заявник [PERSON] в судове засідання не зявилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в прохальній частині заяви просила розглядати справу за її відсутності. Представник заінтересованої особи Станично-Луганського\~районного відділу\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану Головного\~територіального управління\~юстиції у\~Луганській області в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорювальних прав, свобод чи законних інтересів. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. \~ \~ \~ \~З матеріалів справи вбачається, що згідно з лікарським свідоцтвом про смерть № 39 від 31 травня 2018 року, [PERSON], [INFO], померла 30 травня 2018 року, в м. Алчевськ, смерть наступила вдома, хвороба, що призвела до смерті хронічна недостатність кровообігу, дифузний кардіосклероз, гіпертонічна хвороба з переважним ураженням серця. Згідно з довідкою про причину смерті № 39 від 31 травня 2018 р. [PERSON] у віці 81 рік, померла 30 травня 2018 року, причина смерті хронічна недостатність кровообігу, дифузний кардіосклероз, гіпертонічна хвороба з переважним ураженням серця. \~ \~ \~ \~Згідно з свідоцтвом про смерть серії І-ВВ № 059738 від 01 червня 2018 р. [PERSON] померла 30 травня 2018 р., про що складено актовий запис № 678. Згідно з свідоцтвом про народження серії І-ЕД № 401519, повторно виданого 21 серпня 2018 р., Станично-Луганським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, [PERSON] народилась 08 липня 1969 р., про що відділом реєстрації актів цивільного стану Алчевського міського управління юстиції Луганської області, складено відповідний актовий запис № 924. Батьком дитини записано [PERSON], матірю [PERSON]. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невідємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного. стану» органами державної реєстрації актів цивільного стану є: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану; відділи державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану); виконавчі органи сільських, селищних і міських (крім міст обласного значення) рад. Суд приходить до висновку, що лікарське свідоцтво про смерть, довідку про смерть, слід вважати не легітимними документами, адже вони видані органами, на тимчасово окупованій території, що створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, а отже будь-які видані такими органами документи є недійсними, і такими, що не створюють правових наслідків. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Таким чином, оцінюючи зібрані досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд знаходить достатньо підстав для задоволення заяви [PERSON]. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Відповідно до встановлених судом обставин, які мають значення для справи суд приходить до висновку, що є достатньо підстав для встановлення факту смерті громадянки України [PERSON], [INFO], місце народження село Лизине Білокуракинський район Луганської області, яка померла 30 травня 2018 року в м. Алчевськ Луганської області, Україна, причина смерті хронічна недостатність кровообігу, дифузний кардіосклероз, гіпертонічна хвороба з переважним ураженням серця. На час смерті була зареєстрована за адресою: [INFO]. У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення.

Outcome: approved