Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем проживала у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя у них народилась дитина [PERSON], [INFO]. Рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі розмірі по 450 гривень щомісячно. На даний час дитина потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, у зв'язку з чим матеріальні збільшуються потреби в навчанні, розвитку та оздоровленні. За таких обставин позивач, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 29.10.2018, просить змінити розмір стягнення аліментів на утримання дитини з 450,00 гривень щомісячно на 1000,00 гривень, але не менше ніж 50 відсотків від прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайного суду Вінницької області від14 вересня 2018 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою суду від 08 жовтня 2018 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутність. Відповідач [PERSON] правом подання відзиву на позовну заяву не скористався, в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій позов визнав повністю, просив розглядати справу без його участі. Частина 4 ст. 206 ЦПК України визначає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків. Згідно копії рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 03.12.2013 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно копії Свідоцтва про народження серії [NUMBER] у сторін є дитина [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] позивач змінила прізвище після державної реєстрації шлюбу 06 травня 2014 року з «[PERSON]» на «[PERSON]» (а.с. 15). Судом встановлено, що рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 19 березня 2014 року з [PERSON], [INFO] на користь [PERSON] стягнуто аліменти в твердій грошовій сумі на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі по 450 гривень щомісячно, починаючи з 10 лютого 2014 року і до досягнення дитиною повноліття. За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Також відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Крім того, згідно ч. 1 ст. 184 СК України за заявою одержувача суд визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, враховуючи зміст ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним і може бути змінений за рішенням суду за наявності підстав, визначених вказаною нормою. При визначенні розміру аліментів суд, враховуючи вимоги ст. 182 СК України, виходить з такого. Мінімально необхідний рівень матеріального забезпечення дитини відповідного віку встановлений на законодавчому рівні . Так, частиною 2 статті 182 встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Зважаючи на зміну з часу ухвалення рішення суду про стягнення аліментів на утримання дитини сторін мінімально необхідного рівня матеріального забезпечення дитини відповідного віку, на рівний обов'язок батьків утримувати дитину та на визнання відповідачем позову суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними, а відтак такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved