Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до Автозаводського районного суду м.Кременчука із позовом, в якому просила суд визнати [PERSON] та її малолітнього сина [PERSON] такими, що втратив право користування квартирою 3 в будинку 5 по пров.Гвардійський в м.Кременчуці. І. ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА Свої вимоги позивач мотивувала тим, що вона є власником квартири 3 в будинку 5 по пров.Гвардійському в м.Кременчуці. У даній квартирі зареєстрована [PERSON], та її малолітній син [PERSON], як син наймача. З березня 2017 року відповідач не проживає в квартирі. У зв'язку із тим, що відповідач зареєстрований в належному їй житлі, вона вимушена сплачувати кошти за комунальні послуги, які нараховуються з урахуванням факту його реєстрації. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов та просили його задовольнити з підстав, викладених в позовні заяві. Представник позивача пояснив, що відповідач [PERSON]\~ є колишньою дружиною сина позивача, [PERSON] У своїй позовній заяві про розірвання шлюбу вона зазначила адресу місця фактичного проживання, тим самим підтвердила факт свого не проживання у спірній квартирі. Виїхавши з квартири позивача, вона вивезла з неї меблі, речі і на даний час квартира у такому стані не придатна для проживання. ІІ.ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА В судове засідання відповідач не зявився, надіслав відзив на позов. В своєму відзиві [PERSON] зазначила, що проти задоволення позову заперечує. Вказала, що позивач є бабусею її малолітнього сина. На даний час вони з сином дійсно проживають за іншою адресою, однак вказане було викликано хворобою дитини. ІІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ ПО СПРАВІ Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 07.02.2018 до участі у справі було залучено орган опіки та піклування- виконавчий комітет Кременчуцької міської ради. IV. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири №3 в будинку 5\~по пров.Гвардійському\~в м.Кременчуці Полтавської області, що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 07.10.1998. У вказаній квартирі зареєстровані [PERSON] та малолітній [PERSON], що підтверджується довідкою відділу ведення Реєстру територіальної громади Автозаводської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради та довідкою ТОВ «Житлорембудсервіс» від 29.05.2017. Відповідач за місцем реєстрації не проживає. Факт тривалого не проживання [PERSON]\~та малолітнього\~[PERSON]\~в квартирі №3 в будинку 5\~по пров.Гвардійському\~в м.Кременчуці підтверджується актом ТОВ «Житлорембудсервіс» від 25.09.2017 №1219, відповідно до якого свідки [PERSON] та [PERSON]. підтвердили те, що [PERSON] та малолітній [PERSON] з березня 2017 року у вищевказаній квартирі не проживають. Крім того, факт не проживання відповідача в квартирі №3 в буд.5 по пров.Гвардійському в м.Кременчуці підтверджується актом огляду квартири від 19.05.2017(а.с.50-58), протоколом опитування особи від 10.05.2018, копією позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій вона зазначила адресу фактичного місця проживання: [INFO]. IV. [PERSON] Частиною 1 ст. 29 Цивільного кодексу України(далі ЦК України) встановлено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Статтею 310 ЦК України визначено, що фізична особа має право на місце проживання, на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст.405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним власником житла або законом. Статтями 64, 156 ЖК України, передбачено, що до членів сім'ї власника квартири (квартири) належать дружина власника, їх діти і батьки. Членами сім'ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з власником і ведуть з ним спільне господарство. Члени сім'ї власника жилого квартири (квартири), які проживають разом з ним у квартири (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником квартири (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача чи членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення на протязі шести місяців. Згідно положень ст. 72 ЖК України визнання особи такою що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності такої особи більше визначеного строку проводиться в судовому порядку. V.ОЦІНКА СУДУ Суд приймає до уваги те, що відповідно до положень законодавства, відповідач та її син не вважаються членами сімї власника квартири [PERSON]. Крім того, малолітній [PERSON] зареєстрований в квартирі саме як син наймача. На переконання суду відповідачем не було доведено те, що переїзд до іншого житлового приміщення був викликаний хворобою дитини. Отже,\~враховуючи те,\~що відповідач\~та її\~син не\~проживають у\~спірному житлі\~більше року,\~а їх\~реєстрація створює\~перешкоди для\~власника квартири,\~викликані необхідністю\~сплачувати вартість\~комунальних послуг\~з урахуванням\~реєстрації відповідача,\~ позбавляє\~можливості вільно\~розпоряджатись своїм\~майном,\~суд вважає,\~що права\~позивача,\~як власника,\~порушені і\~підлягають захисту,\~а \~позовні вимоги\~[PERSON] ґрунтуються на вимогах чинного законодавства. Таким чином, суд визнає [PERSON] та малолітнього [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартирою №3\~в буд.5\~по пров.Гвардійському\~в м.Кременчуці Полтавської області. Також суд враховує те, що визнання малолітнього [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням не порушить права дитини, оскільки відповідно до ЦК України місце його проживання визначається за згодою батьків за адресою проживання одного з них. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються із судового збору в сумі 640 грн.

Outcome: approved