Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх спільної дочки [PERSON] [INFO], в розмірі ? частки від усіх видів заробітку відповідача, починаючи з моменту подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, але зазначив, що він в добровільному порядку надає допомогу на утримання дитини, тому просив суд стягнути аліменти не з дня подачі позову, а з 01 вересня 2012 року. Аліменти, які просить стягнути позивачка він вважає справедливими та не заперечує проти задоволення позову. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала, пояснила, що відповідач з сім'єю не живе, дочка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач проживає окремо, дійсно допомогу на утримання дитини він надає, але постійно погрожує що перестане надавати таку допомогу, тому вона вимушена звернутися до суду з даною позовною заявою. Не заперечувала проти того, щоб аліменти почали стягувати з 01.09.2012 року а не з моменту її звернення до суду, як вона зазначила у позові. Суд заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Сторони з 07 серпня 2004 року перебували у шлюбі, під час шлюбу у сторін народилася спільна донька [PERSON], [INFO]. Відповідач є батьком дитини, що підтверджується копією свідоцтва про народження 1-СР №029556, та не заперечується відповідачем. Відповідач проживає окремо від позивачки та від своєї неповнолітньої дочки, що також не заперечується відповідачем. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Стаття 182 СК встановлює, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка заявила розмір аліментів у вигляді ? частки від усіх видів заробітку відповідача, при цьому відповідач повідомив суду, що він не заперечує проти відрахування з його заробітку відповідної частки коштів на утримання дитини. Тому, суд вважає що до стягнення з відповідача підлягають аліменти щомісячно у розмірі ? частки від усіх видів його заробітку але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, на дитину відповідного віку. Таку частку суд визначив врахувавши обставини наведені у ст. 182 СК України, з урахуванням матеріального стану відповідача, який офіційно працевлаштований, має стабільний заробіток, при цьому не має на утриманні інших непрацездатних осіб. Оскільки сторони в судовому засіданні дійшли згоди щодо початку відрахування аліментів з 01.09.2012 року, то саме таку дату суд визначає в якості початкової для відрахування аліментів. Відповідно до вимог ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. За таких обставин, враховуючи, що позивачка відповідно до вимог Закону звільнена від сплати судового збору при подачі позовної заяви, то його слід стягнути з відповідача. При цьому слід враховувати, що сума судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, яка станом на 01.01.2012 становить 1\~073 грн., том сума судового збору, що підлягає стягненню з відповідача становить 214 грн. 60 коп.

Outcome: approved