Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей. Позов мотивований тим, що вона з 10 жовтня 2010 року перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований виконкомом Замшанівської сільської ради Ратнівського району Волинської області, актовий запис за № 07. Від спільного подружнього життя мають двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , разом не проживають, діти проживають разом з позивачем та повністю знаходяться на її утриманні. Зважаючи на постійне підвищення цін на продукти харчування, товари першої необхідності, медикаменти, комунальні послуги їй важко самостійно забезпечувати потреби доньки та сина. Відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Вказуючи, що домовленості з відповідачем щодо розміру та добровільної сплати аліментів досягнути не вдалося, позивач просила ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду з позовом та до досягнення старшою дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду письмову заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує повністю, просила позов задовольнити, а справу розглядати за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмову заяву, в якій вказав, що позов визнає повністю, просив справу розглядати без його участі. Враховуючи, що в судове засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з таких підстав. Обов`язок батьків щодо надання утримання своїм неповнолітнім дітям та способи й порядок його виконання врегульовано у главі 15 Сімейного кодексу України. Згідно з частиною 1 статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частин 1, 3 статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття (частина 1, 2 статті 183 СК України). Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками свого обов`язку по утриманню неповнолітньої дитини, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той із батьків, з ким проживає дитина, має право звернутися до суду із відповідним позовом і в такому разі аліменти на дитину відповідно до вимог статті 183 СК України можуть бути присуджені у частці від доходу. Судом встановлено, що сторони з 10 жовтня 2010 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований виконкомом Замшанівської сільської ради Ратнівського району Волинської області, актовий запис за № 07 (аркуш справи 7). Від спільного подружнього життя мають двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження, в яких батьком дітей записаний відповідач [PERSON] (аркуш справи 8-9). Діти проживають з позивачем (аркуш справи 16). Відповідач перебуває на військовій службі за контрактом у військовій частині [NUMBER] (аркуш справи 10-13). Будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження наявності між сторонами домовленості про розмір і порядок сплати аліментів в матеріалах справи немає. Відповідно до\~частини 2\~статті 182\~СК України\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини.\~Мінімальний гарантований\~розмір аліментів\~на одну\~дитину не\~може бути\~меншим,\~ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд відповідно до вимог статтей 180, 182 СК України бере до уваги те, що обов`язок утримувати дітей покладається рівною мірою на матір і батька, відповідач є здоровою працездатною особою, перебуває на військовій службі за контрактом і отримує заробітну плату, інших дітей чи непрацездатних осіб на утриманні не має, Виходячи із характеру спірних правовідносин, що виникли між сторонами, та враховуючи вищенаведені обставини справи в їх сукупності, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення позову і вважає за доцільне та достатнім стягувати із відповідача аліменти на дітей в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06 травня 2019 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, що відповідає вимогам статтей 181, 183, 191 СК України. Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до пункту 1.1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру судовий збір справляється в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Враховуючи, що позивач при подачі позову була звільнена від сплати судового збору на підставі закону, відповідач, реалізувавши передбачене статтею 206 ЦПК України право, визнав позов повністю до початку розгляду справи по суті, то відповідно до вимог частини 1 статті 142 ЦПК України, пункту 1.1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача в дохід держави слід стягнути 50 відсотків судового збору 384 грн. 20 коп. судового збору. На підставі викладеного, статей 180-182, 183, 191 СК України та

Outcome: approved