Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 23 серпня 2013р. померла її бабуся, [PERSON], [INFO], яка до дня смерті мешкала за адресою: вул. Житомирська, буд. 175, який є предметом спадщини. Після смерті [PERSON] спадщину в порядку спадкування за законом шляхом спільного проживання разом із спадкодавцем на день смерті, відповідно до ст. 1268 ЦК України, прийняла її донька [PERSON] (мати позивачки). 12 лютого 2014р. померла мати позивачки [PERSON]. Позивачка фактично прийняла спадщину, оскільки проживала разом із спадкодавцями, але нотаріус відмовив в оформленні спадщини внаслідок відсутності реєстрації проживання та юридичним не оформленням спадщини з боку [PERSON] Просить в позові встановити факт прийняття спадщини та визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на 12/25 часток вищезазначеного будинку. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та пояснила, що всі доводи викладені в позові, просила позов задовольнити. ЇЇ представник надав суду аналогічні пояснення. Представник Запорізької міської ради в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заперечень на позов не надав. Зі згоди позивачки суд ухвалив про заочний розгляд справи. Третя особа до суду не зявилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву, в якій просила справу розглядати за їх відсутності. Допитана в судовому засідання в якості свідка [PERSON] пояснила суду, що вона є сусідкою позивачки та проживає в будинку поряд майже останні декілька років. Позивачка та її матір [PERSON] проживали разом в [INFO], доглядали за [PERSON], до її смерті в серпні 2013 року. Потім, після її смерті, позивачка у вказаному будинку проживала разом із своєю матірю [PERSON], та доглядала її до смерті, яка померла в лютому 2014 року. Суд, вислухавши учасників процесу, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з нижченаведених підстав. Як вбачається з матеріалів справи та позову, 23 серпня 2013р. померла бабуся позивачки, [PERSON], [INFO], яка до дня смерті мешкала за адресою: вул. Житомирська, буд. 175 в м. Запоріжжя, зазначений факт підтверджує свідоцтво про смерть І-ЖС № 272847, копію якого додано до матеріалів справи. Після смерті [PERSON] спадщину в порядку спадкування за законом шляхом спільного проживання разом із спадкодавцем на день смерті, відповідно до ст. 1268 ЦК України, прийняла [PERSON], її донька (мати позивачки). [PERSON] є рідною донькою [PERSON], що підтверджується наступними письмовими доказами: 12 лютого 1970р. народилася [PERSON], матірю якої записана [PERSON], цей факт підтверджує свідоцтво про народження ІІ-ШЗ № 434016, копію якого додано. 20.05.1989р. [PERSON] одружилася із [PERSON], обравши після укладення шлюбу прізвище чоловіка [PERSON], цей факт підтверджує свідоцтво про одруження І-ЖС № 033987, копію якого додано. Таким чином, [PERSON] є рідною донькою [PERSON]. 19 грудня 1993р. народилася позивачка, [PERSON], її матірю записана [PERSON], цей факт підтверджує її свідоцтво про народження І-Ми № 010119, копію якого додано. Таким чином, [PERSON] є рідною донькою [PERSON] та онукою [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на наступне спадкове майно: 12/25 часток житлового будинку за адресою: вул. Житомирська, буд. 175, в м. Запоріжжя. Зазначені 12/25 часток житлового будинку за адресою: вул. Житомирська, буд. 175, в м. Запоріжжя належали [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Третьою Запорізькою державною нотаріальною конторою 03 серпня 1978р., р. № 8291, копію договору додано. Право власності на ці 12/25 часток житлового будинку за адресою: вул. Житомирська, буд. 175, в м. Запоріжжя були зареєстровані за [PERSON] в Запорізькому міжміському БТІ, про що 15 серпня 1978р. в реєстровій книзі № 109 було зроблено запис № 1630. Спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON] прийняла її донька (мати позивачки), [PERSON] в порядку спадкування за законом шляхом спільного проживання разом із спадкодавцем на день смерті, відповідно до ст. 1268 ЦК України. Згідно ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. [PERSON] постійно проживала у спадковому будинку за адресою: вул. Житомирська, буд. 175, в м. Запоріжжя разом із своєю матірю, [PERSON] та з позивачкою, [PERSON] починаючи з 1998р. Проте, зареєстрованою у цьому будинку мати позивачки не була, про що свідчить довідка адресно-довідкового підрозділу УДМС України в Запорізькій області від 16.12.2014р. , копію додано. Мати позивачки, [PERSON] доглядала за своєю матірю, [PERSON], тому проживала із нею за адресою: вул. Житомирська, буд. 175, в м. Запоріжжя починаючи із 1998р., доглядала за нею, оскільки остання довго хворіла і потребувала стороннього догляду. Зазначений факт підтверджують довідки Квартального комітету №58 від 21.06.2011р. № 535, від 20.02.2014р. № 47, копії яких додано. Мати позивачки [PERSON] уклала на своє імя договір про користування електричною енергією від 16.09.2013р. на спадковий будинок за адресою: вул. Житомирська, буд. 175, в м. Запоріжжя, сплачувала комунальні платежі, доглядала за хворою матірю. Позивачка проживала разом із бабусею [PERSON] і матірю, [PERSON] в будинку за адресою: вул. Житомирська, буд. 175, в м. Запоріжжя, оскільки навчалась з вересня 2010р. по теперішній час в ДНЗ «Запорізьке вище індустріально-політехнічне училище» в м. Запоріжжя, тому проживала з бабусею і мамою у спадковому будинку. 12 лютого 2014р. померла мати позивачки [PERSON] від онкологічного захворювання . Через наявне онкологічне захворювання [PERSON] не встигла звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї матері і бабусі, [PERSON], померлої 23 серпня 2013р. Проте, [PERSON] спільно проживала із [PERSON], померлою 23 серпня 2013р. у спадковому будинку за адресою: вул. Житомирська, буд. 175, в м. Запоріжжя , та померла протягом 6 місяців , тому [PERSON] прийняла спадщину на 12/25 часток житлового будинку за адресою: вул. Житомирська, буд. 175, в м. Запоріжжя, в порядку спадкування за законом після смерті своєї матері, [PERSON], померлої 23 серпня 2013р. проте не оформила своїх спадкових прав. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 1276 ЦК України передбачено, що якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обовязкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Відповідно до пп. 3.21, 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. Факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] підтверджує також Договір купівлі-продажу частки будинку посвідчений Третьою Запорізькою державною нотаріальною конторою 03 серпня 1978р., р. № 8291, який позивачка отримала від матері. Відповідно до ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання. Таким чином, термін «місце проживання», вжитий у ЦК України, є більш широким у порівнянні із відповідним терміном, закріпленим у ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», і охоплює також вжитий у цьому Законі термін «місце перебування». Відтак, факт спільного проживання осіб, у розумінні норм ЦК України, який відповідно до ч. 2 ст. 4 цього Кодексу, є основним актом цивільного законодавства, не залежить від реєстрації місця проживання осіб за однією адресою. Реєстрація місця проживання чи місця перебування фізичної особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод або підставою для їх обмеження, згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Визначаючи постійне місце проживання, з огляду на приписи ст. 29 ЦК України, ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», необхідно брати до уваги те місце проживання, у якому особа протягом року знаходиться найбільший час. Також, цей факт спільного проживання у спадковому будинку за адресою вул. Житомирська, буд. 175, в м. Запоріжжя Бранашко [PERSON] разом із [PERSON], померлою 23 серпня 2013р. підтвердила допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] 12 лютого 20124р. померла мати позивачки [PERSON], що підтверджує свідоцтво про смерть І-ЖС № 286066, копію додано. [PERSON] у шестимісячний строк, встановлений Законом, звернулася до Приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття мною спадщини після смерті своєї матері, [PERSON], померлої 12 лютого 2014р. Нотаріусом було заведено спадкову справу після смерті матері № 46/2014р. Після смерті [PERSON] спадкових справ не заводилося, що підтверджує витяг із спадкового реєстру від 06.08.2014р., копію додано. Позивачка звернулася до нотаріуса із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері, [PERSON], померлої 12 лютого 2014р. на 12/25 часток житлового будинку за адресою: вул. Житомирська, буд. 175, в м. Запоріжжя, які [PERSON] прийняла після смерті своєї матері, [PERSON], померлої 23 серпня 2013р. проте не оформила своїх спадкових прав. Проте, приватний нотаріус [PERSON] відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті її матері, [PERSON] на спадкові 12/25 часток житлового будинку за адресою: вул. Житомирська, буд. 175, в м. Запоріжжя, які [PERSON] прийняла після смерті своєї матері, [PERSON], померлої 23 серпня 2013р. проте не оформила своїх спадкових прав. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24.12.2014р. винесеною приватним нотаріусом [PERSON] позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва у праві на спадщину за законом після померлої 12 лютого 2014р. матері, [PERSON] на 12/25 часток житлового будинку за адресою: вул. Житомирська, буд. 175, в м. Запоріжжя. Підставою для відмови у видачі позивачці свідоцтва про право на спадщину нотаріус в постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24.12.2014р. нотаріус приводить посилання на те, що у позивачці відсутні документи які підтверджують факт реєстрації та проживання спадкодавця [PERSON] за адресою: вул. Житомирська, буд. 175, в м. Запоріжжя. У звязку з зазначеним виникла необхідність у встановленні факту спільного проживання спадкоємця [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] на момент смерті останньої. Встановлення зазначеного факту має юридичне значення, оскільки від нього залежить виникнення права на спадщину на спадкову частину житлового будинку. Відповідно до норм ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Отже, позовні вимоги [PERSON] є обґрунтовані та засновані на законі, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved