Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, посилаючись на те, що 06 січня 2008 року померла її мати [PERSON], але в установлений законом строк для прийняття спадщини вона не подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, так як не знала, що до спадщини входить земельна ділянка, площею 5,47 га, яка знаходиться на території Фрунзенської сільської ради Іванівського району Херсонської області. Після смерті матері спадкоємцями за законом являється вона, [PERSON] та [PERSON], які прийняли спадщину, але [PERSON] не дає згоди для прийняття спадщини. Просить суд визнати причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними та визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини за законом. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з’явилася, повідомила суд про розгляд справи в її відсутність та те, що вона свої позовні вимоги підтримує і просить суд їх задовольнити. До початку судового розгляду справи позивачка [PERSON] уточнила свої позовні вимоги, посилаючись на те, що поважними причинами пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини є те, що вона являється інвалідом ІІІ групи загального захворювання, перебувала під диспансерним наглядом у дільничного терапевта, невропатолого, отоларинголога та момолога № 2 комунального закладу «Херсонська міська клінічна лікарня» та не мала фізичної можливості приїхати до смт. Іванівка, Херсонської області. Крім того, перебувала у вкрай пригніченому стані, викликаного смертю близької їй людини, а її матеріальне становище було таким, що їй важко було вишукати кошти на поїздку до смт. Іванівка та оплатити нотаріальні послуги. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з’явилася, повідомила суд про розгляд справи в її відсутність та те, що вона пред’явлений до неї позов визнає. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з’явилася в зв’язку з хворобою, направила до суду заперечення проти позову, посилаючись на те, що позивачка [PERSON] не вказала жодної поважної причини пропуску нею строку для звернення із заявою про прийняття спадщини. З’ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про те, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є матір’ю [PERSON], [INFO] (а.с.5); 23 вересня 1972 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], після реєстрації шлюбу їй було присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.48); 06 січня 2008 року померла [PERSON] (а.с.6); після смерті [PERSON] в Іванівській нотаріальній конторі заведена спадкова справа за № 44243383 від 13 березня 2008 року (а.с.35); згідно довідки комунального закладу «Херсонський обласний онкологічний диспансер» від 17 грудня 2013 року [PERSON] знаходиться на диспансерному обліку з 03 лютого 1995 року з діагнозом: «рак правої молочної залози ІІ стадія ІІІ клінічна група» (а.с.46); із повідомлення комунального закладу «Херсонська міська клінічна лікарня» від 23 грудня 2013 року видно, що [PERSON] є інвалідом ІІІ групи загального захворювання, перебуває під диспансерним наглядом у дільничного терапевта, невропатолого, отоларинголога та момолога поліклініки комунального закладу, у період з 10 по 13 березня 2008 року проходила курс амбулаторного лікування, 30 червня 2008 року повторно звернулася до дільничного лікаря поліклініки, який діагностував у неї анемію неясного генезу та призначив амбулаторне лікування, рекомендовано повторний огляд через 10 днів (з’явилась до лікаря 18 серпня 2008 року). В зв’язку з наявними хронічними захворюваннями [PERSON] рекомендовано лікування, останній огляд терапевтом проведений 13 грудня 2013 року (а.с.47); згідно довідки відділу Держземагенства в Іванівському районі [PERSON] не є власником земельної ділянки площею 5,47 га, розташованої на території Фрунзенської сільської ради Іванівського району Херсонської області, держаний акт на право приватної власності на земельну ділянку їй не видавався (а.с.50). Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк в шість місяців, який починається з моменту відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на момент відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, повинен подати в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини. Згідно зі ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Із матеріалів справи та позовної заяви вбачається, що позивачка звернулась до суду з позовом майже через шість років з дня відкриття спадщини, зазначивши поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини - інвалідність ІІІ групи, відсутність коштів на поїздку до місця відкриття спадщини, вкрай пригнічений стан, викликаний втратою близької людини, та те, що вона не знала про відкриття спадщини у вигляді земельної ділянки. Відповідачі не оспорюють той факт, що позивачка є їх рідною сестрою та відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України мала право на спадщину за законом. Проте поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема, тривала хвороба спадкоємців, велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна, складні умови праці, які, зокрема, пов’язані з тривалими відрядженнями, у тому числі закордонними, перебуванням спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України, необізнаністю спадкоємців про наявність заповіту тощо. Згідно п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Суд вважає, що вказані позивачкою причини пропуску строку для прийняття спадщини не є поважними для надання судом додаткового строку для прийняття спадщини. Що стосується посилання позивачки на інвалідність, то суд не може дати оцінку цьому факту, так як не надані дані про дату та період встановлення інвалідності, зокрема, чи була вона встановлена в період строку для звернення із заявою про прийняття спадщини, чи після того. Те, що в період з 10 то 13 березня 2008 року позивачка знаходилась на амбулаторному лікуванні, суд, не вважає поважними причинами пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини, так як вказані факти не свідчать про тривалість або тяжкість захворювання. Знаходження позивачки з 03 лютого 1995 року на диспансерному обліку з приводу захворювання на рак, суд також не вважає поважними причинами пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини, так як факт перебування позивачки на диспансерному обліку існував до смерті спадкодавця, докази того, що вказане захворювання перешкоджало зверненню позивачки до нотаріальної контори не надані. Складне матеріальне становище, вкрай пригнічений стан та необізнаність позивачки про наявність спадкового майна не вважаються поважними причинами пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed