Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона перебуває в шлюбі з відповідачем з 18.07.2004 року, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 538. Від подружнього життя у сторін народилась одна дитина: дочка - [PERSON], [INFO]. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що вона з відповідачем не проживає, не підтримує шлюбних стосунків, не веде спільного господарства, не займається спільним вихованням дитини, шлюб існує формально. Просить суд шлюб розірвати. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовну заяву підтримали з підстав в ній зазначених. В судовому засіданні [PERSON] пояснила, що відповідач їй постійно погрожує фізичною розправою, постійно налаштовує дочку проти неї, принижує в присутності дитини та у школі при інших дітях її честь та гідність, виражаючись в непристойній формі. Від такої поведінки відповідача дитина травмується, постійно плаче, стає неконтрольованою та зляканою. Крім того, [PERSON] забирає дочку зі школи без відома позивача, не дає дитині відповідати на телефонні дзвінки, до дитини її не допускає. Просили суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, проте належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Подав суду письмову заяву про відкладення розгляду справи, мотивуючи причину своєї чергової неявки - зайнятістю в іншому судовому засіданні. Просив суд розгляд справи не здійснювати за його відсутності. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності [PERSON] за наявними матеріалами справи, оскільки неявки відповідача тягнуть за собою неодноразове відкладення розгляду справи та перешкоджають її розгляду в межах розумного строку. Крім того, відповідачем ігноруються вимоги ч. 3 ст. 27 ЦПК України щодо добросовісного здійснення учасниками процесу своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов'язків. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. З свідоцтва про укладення шлюбу вбачається, що сторони з 18.07.2004 року перебувають в шлюбі, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 538 (а.с. 2). Від даного шлюбу у сторін народилась дочка - [PERSON], [INFO] (а.с. 3). Розірвання шлюбу судом відбувається: за наявності в подружжя спільних неповнолітніх дітей; за відсутності згоди одного з подружжя на розірвання шлюбу, крім випадків, передбачених ст. 107 СК; за спільною заявою подружжя, яке має дітей, відповідно до ст. 109 СК; за позовом одного з подружжя відповідно до ст. 110 СК. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони більше одного року разом не проживають, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, не займаються спільним вихованням дитини, шлюб існує формально. Позивач категорично заперечує щодо примирення з відповідачем, вважає його неможливим. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам неповнолітньої дитини, а тому шлюб слід розірвати. При визначенні коштів, які підлягають стягненню з кожної з сторін при реєстрації розірвання шлюбу, суд виходить з матеріального становища кожного з подружжя. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача в користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі - 114,70 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved