Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до Вінницького міського суду Вінницької області із цивільним позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі по 1/3 частині від усіх видів доходів щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивувала тим, що з 05.06.2012 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем [PERSON] Від даного шлюбу вони мають спільну доньку [PERSON], [INFO]. Після народження дитини, через нетривалий час, сторони припинили шлюбні відносини. Позивачка утримує дитину сама, а відповідач, на думку [PERSON], участі у догляді за дитиною не приймає. Оскільки у добровільному порядку відповідач відмовляється сплачувати аліменти у потрібному розмірі, позивачка змушена була звернутись до суду із даним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник за договором про надання правової допомоги адвокат [PERSON] вимоги позову підтримали у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Позивач та її представник клопотали перед судом про заочний розгляд справи. Представник відповідача за довіреністю [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце судового розгляду повідомлявся завчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з'явився. До суду надійшла заява відповідача від 24.10.2014 року з проханням відкласти розгляд справи з тих підстав, що відповідач знаходиться на лікарняному. В той же час, жодних доказів свого перебування на лікарняному [PERSON] суду не надав. Відповідно до частини 1 статті 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані судом неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши думку присутніх у судовому засіданні сторін, врахувавши дану категорію справи, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. В ході судового розгляду по справі встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно повторного свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER], виданого 12.07.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, 05.06.2012 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що вчинено відповідний актовий запис № 815. Прізвище дружини після укладення шлюбу «[PERSON]». Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 17.06.2014 року, [PERSON] народилась [INFO], а її батьками є [PERSON] та [PERSON] Згідно акту № 783 від 18.09.2014 року, складеного та завіреного посадовими особами ТОВ «ЖЕО», [PERSON] разом зі своєю донькою [PERSON], [INFO], проживає за адресою [ADDRESS]. Згідно частини 1 статті 80 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 статті 141 Сімейного кодексу України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Відповідно до ч.1 ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Заслухавши думку присутніх в судовому засіданні осіб, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази у їх сукупності, суд прийшов до переконання про часткове задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони від спільного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Позивачка стверджує, що вони із чоловіком разом не проживають, а шлюбні стосунки фактично припинені. На даний час дитина залишилася проживати із позивачкою, а відповідач добровільно аліменти у необхідному розмірі не надає. Положеннями Сімейного кодексу України, той з батьків, який окремо проживає від дитини, зобов'язаний сплачувати аліменти на її утримання. Розмір аліментів визначається судом. Враховуючи ті обставини, що відповідач є працездатною особою, має постійне офіційне місце роботи, інших утриманців немає, позовна вимога про стягнення аліментів підлягає до задоволення. В той же час, позивачка не обґрунтувала належним чином позовну вимогу про стягнення аліментів саме у розмірі по 1/3 частині від усіх видів доходів. А тому беручи до уваги принципи розумності та співмірності, суд приходить до переконання про часткове задоволення позову та стягнення аліментів у розмірі по ? частині від усіх видів доходів щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до положень статті 88 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial