Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання батьківства та стягення аліментів. Ухвалою судді Хмельницького міськрайонного суду від 15.08.2017 р. відкрито провадження по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання батьківства та стягнення аліментів на 13 вересня 2017 р. 23 лютого 2018 року [PERSON] направив на адресу суду відзив на позов, вказавши, що [PERSON] є його знайома, у шлюбі з нею не перебував, разом не проживали, не забирав її з полового будинку з дитиною, не визнає себе батьком [PERSON], яка народилась [INFO] просить відмовити у задоволенні позову [PERSON] Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 27.03.2018 р. за клопотанням позивача призначена судово-генетична експертиза на вирішення якої було поставлено питання: чи є [PERSON] батьком [PERSON], яка народилась [INFO]. Провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання батьківства та стягнення аліментів зупинено на час проведення експертизи. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 7 вересня 2018 року провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання батьківства та стягнення аліментів відновлено. Відповідно до висновку експерта за № 147 Київського міського клінічного бюро судово - медичної експертизи зазначено, що молекулярно - генетичним дослідженням встановлено, що вірогідність підтвердження біологічного батьківства [PERSON] відносно [PERSON] складає величину не менше ніж 99,99%., тобто, біологічне батьківство [PERSON] відносно [PERSON] практично доведено. [PERSON] направив на адресу суду відзив на позов, яким визнав позовні вимоги [PERSON] [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання батьківства та стягення аліментів, посилаючись на те, що вона з 2014 року мала близькі стосунки з [PERSON], проте шлюб у встановленому законодавством порядку вони не реєстрували. [INFO] від у неї народилася донька - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження. Відповідач є батьком дитини, однак він відмовився офіційно визнати її своєю дочкою і подати в органи реєстрації актів цивільного стану заяву про реєстрацію батьківства. Запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень був проведений в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян № 00018400560 від 21.07.2017 року, серії [NUMBER]. Батьківство відповідачем визнавалося, оскільки після народження дочки з травня 2016 року по березень 2017 року відповідач сплачував їй грошові кошти в сумі від 1000 тис. грн. до 2000 тис. грн. на утримання дитини. Починаючи з квітня 2017 року, [PERSON] припинив сплату коштів на утримання дитини, оскільки почав не визнавати своє батьківство, тому вона вимушена звернутися до суду із означеним позовом. Позивач просить визнати [PERSON] батьком дитини - [PERSON], [INFO]. Стягнути з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивач та її представник позивача позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити, з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача позов визнала, вказавши що [PERSON] є біологічним батьком дитини - [PERSON], [INFO]. не заперечує проти сплати аліментів на її утримання. Відповідно до ст. 125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до ст. 128 Сімейного кодексу України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою j дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Підставою для визнання батьківства, відповідно до cт. 128 Сімейного кодексу України, є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Судом встановлено, що [INFO] [PERSON] народила доньку - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її народження. [PERSON] відмовився офіційно визнати [PERSON] своєю дочкою і подати в органи реєстрації актів цивільного стану заяву про реєстрацію батьківства. Запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень був проведений в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян № 00018400560 від 21.07.2017 року, серії [NUMBER]. Батьківство відповідачем визнавалося, оскільки після народження дочки з травня 2016 року по березень 2017 року відповідач сплачував їй грошові кошти в сумі від 1000 тис. грн. до 2000 тис. грн. на утримання дитини. [PERSON] є батьком дитини, що підтверджується висновком експерта за № 147 Київського міського клінічного бюро судово - медичної експертизи де зазначено, що молекулярно - генетичним дослідженням встановлено, що вірогідність підтвердження біологічного батьківства [PERSON] відносно [PERSON] складає величину не менше ніж 99,99%., тобто, біологічне батьківство [PERSON] відносно [PERSON] практично доведено. Відповідно до cт. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч. 2 cт. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 3 cт. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до cт. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до частини першої статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною Постановою BP N 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.89 року, діючої на Україні з 27.02.91 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя,, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Відповідач має задовільний стан здоров'я, працевлаштований, непрацездатних осіб на утриманні не має, а тому в змозі надавати матеріальну допомогу на утримання дитини до її повноліття. Суд приходить до висновку , що слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved