Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по сплаті аліментів. Позов мотивовано тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у них народилась донька [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу проживала з матір'ю. Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 07.02.1996 року стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини від усіх видів доходів, починаючи з 02.02.1996 року. Станом на 31.12.2013 року утворилась заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 10690грн. Просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість по аліментам на утримання доньки [PERSON], [INFO] починаючи з січня 2006 року, згідно довідкам - розрахункам наданим 31.10.2009 року, 31.12.2011 року, 31.12.2012 року, 01.10.2013року сума якої становить 10690грн. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала за обставин викладених в позові просила позов задовольнити, не заперечувала щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин. Враховуючи думку представника позивача, вимоги ст. ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача постановивши по справі заочне рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про розірвання шлюбу 04.06.1997 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] актовий запис №167 (а.с.17). Від шлюбу у сторін народилась донька [PERSON], [INFO] (а.с.16). Згідно виконавчого листа №2а-38/1996 року виданого Ленінським районним судом м. Вінниці 02.03.2001року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини від усіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 02.02.1996 року до її повноліття (а.с.3). Відповідно довідок - розрахунків заборгованість по виплаті аліментів [PERSON] становить 10690,20гривень (а.с.9-12). Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. У разі ухилення від цього обов'язку кошти на утримання дитини стягуються в судовому порядку. Відповідно до ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Стаття 183 СК України вказує, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В задоволені позову слід відмовити, оскільки діюче сімейне законодавство можливість стягнення заборгованості за аліментами за рішенням суду передбачає лише для аліментів, які сплачуються в порядку, передбаченому ст. 187 СК України. Правовий аналіз наведених вище норм свідчить про те, що ч. 3 ст. 194 СК України передбачає стягнення в судовому порядку лише тієї заборгованості по аліментах, яка виникла у зв'язку із сплатою аліментів, розмір яких визначений на підставі домовленості сторін, оформленої шляхом добровільної подачі платником відповідної заяви про відрахування аліментів за місцем роботи (ст. 187 СК України). У даній справі аліменти на користь [PERSON]. вже було стягнуто рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 07.02.1996 року і повторному стягненню не підлягають, а визначена державним виконавцем заборгованість за аліментами підлягає стягненню з відповідача [PERSON] у порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», а не шляхом повторного судового стягнення, тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю. На підставі викладеного, згідно ст. ст. 180, 182, 183, 184, 187, 194 СК України,

Outcome: dismissed