Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи його тим, що [INFO] року в с. Сосонка, Вінницького району Вінницької області померла [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно. Позивач є спадкоємцем за заповітом від 31.09.2009 року. Цей заповіт не змінено і не відмінено. Інших спадкоємців за законом немає. Позивач спадщину прийняла, так як згідно ст. 1268 ЦК України, постійно проживала зі спадкодавцем до дня її смерті, а саме: з 2004 року, здійснювала за нею догляд до дня її смерті та похоронила за свій рахунок, проте не була зареєстрована з нею за однією адресою, в зв'язку з чим вона не має можливості оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку. В судове засідання 25.04.2016 року сторони не з'явились, попередньо подали через канцелярію суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність, при цьому позивач [PERSON] позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, а представник відповідача за довіреністю [PERSON] позовні вимоги визнає, не заперечує щодо їх задоволення. Згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Врахувавши думки та позиції сторін, викладені у поданих до суду письмових заявах, дослідивши письмові докази по справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що [INFO] року в с. Сосонка, Вінницького району Вінницької області померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 16.08.2010 року (а.с. 5). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, що складається з земельної ділянки площею 2,0917 гектарів в межах згідно з планом, кадастровий номер [NUMBER], що розташована на території Сосонської сільської ради Вінницького району Вінницької області, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та належить останній на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] (а.с. 11). 31.08.2009 року [PERSON] склала заповіт, який посвідчено секретарем виконкому Сосонської сільської ради Вінницького району Вінницької області - Бабенко Г.М. та зареєстровано в реєстрі за № 58, яким на випадок своєї смерті заповіла земельну ділянку площею 2,0917 га, кадастровий номер [NUMBER], що розташована на території Сосонської сільської ради Вінницького району Вінницької області і належить останній на підставі Державного акта серії [NUMBER], зареєстрованого 07.11.2008 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за реєстровим номером [NUMBER], своїй племінниці - [PERSON]. Заповіт станом на 22.08.2012 року не змінено та не відмінено, що підтверджується наявною на ньому відміткою (а.с. 7). Частина 1 статті 1223 ЦК України передбачає, що право на спадкування мають ті особи, які визначені у заповіті. Інших спадкоємців за заповітом, спадкоємців першої черги за законом та осіб, які б мали право на обов'язкову частку в спадковому майні, немає, що вбачається з листа приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу Білозарецької О.Ю. № 143/01-16 від 21.03.2016 року (а.с. 51). Позивач [PERSON] спадщину прийняла, так як постійно проживала зі спадкодавцем [PERSON] до дня її смерті, однак не була зареєстрована з нею за однією адресою, що підтверджується довідками № 229, 230, виданими виконкомом Сосонської сільської ради Вінницького району Вінницької області 29.02.2016 року (а.с. 19, 20), виписками з погосподарської книги Сосонської сільської ради Вінницького району Вінницької області (а.с. 12-15), письмовими поясненнями свідка [PERSON], яка показала, що [PERSON] постійно проживала з 2004 року разом з [PERSON] до дня її смерті в [ADDRESS] (а.с. 16), в зв'язку з чим вона не має можливості оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку, що підтверджується письмовою відмовою приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу Білозарецької О.Ю. за № 98/02-17 від 25.02.2016 року (а.с. 20). Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. За умовами ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо за законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Тому, оскільки факт, який просить встановити позивач, має для неї юридичне значення, так як від нього залежить виникнення її спадкових прав, суд вважає дану вимогу обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від спадкодавця до спадкоємців, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті. Згідно з положеннями ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Судом встановлено, що за життя [PERSON] на законних підставах володіла і користувалася спадковою земельною ділянкою, а позивач [PERSON] у встановленому законом порядку прийняла спадщину після неї. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Вищевикладене дає суду законні підстави для прийняття визнання позову відповідачем. Крім того, оскільки позивачем не заявлено вимоги про стягнення з відповідача судових витрат, пов'язаних зі сплатою судового збору, суд вважає залишити їх за позивачем. На підставі викладеного та

Outcome: approved