Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] в якій просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який був зареєстрований 06 листопада 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Люботинського міського управління юстиції, актовий запис № 136. В обґрунтування позову зазначає, що з відповідачем по справі вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06 листопада 2013 року. Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у неї відсутні спільні інтереси з чоловіком, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Втратили почуття любові та поваги один до одного. Спільне господарство з відповідачем не ведуть. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розглядати справи за її відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити. Згоду на заочний розгляд справи не надала. Відповідач у судове засідання, повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки відповідач суду не повідомив, відзиву на позов не надав. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності усіх учасників справи на підставі наявних матеріалів. У зв`язку з неявкою в судове засідання усіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису. Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 06 листопада 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Люботинського міського управління юстиції, актовий запис № 136, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 06 листопада 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Люботинського міського управління юстиції. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що шлюб фактично розпався і зберегти його неможливо, що спричинене відсутністю взаєморозуміння, почуття поваги та любові між подружжям, строк на примирення бажаного результату не надасть, подальше існування подружжя разом та збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу порушує принцип добровільності та права позивача, що має істотне значення. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивачу, згідно її позовної заяви, слід залишити прізвище « [PERSON] ». Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved