Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги наступним. 08.09.1973 р. позивач [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] , про що складено актовий запис № 4795 у Палаці реєстрації шлюбів м. Києва. Після втрати у липні 1995 року паспорта громадянина України (серія [NUMBER] , виданий ВВС Шевченківського району м. Києва 18.01.1979 р.) [PERSON] 20.07.1995 р. отримала новий паспорт (серія [NUMBER] , виданий Шевченківським РУ ГУ МВС України в м. Києві 20.07.1995 р.) з відміткою про шлюб із [PERSON] . Пізніше позивачці [PERSON] стало відомо, що за її втраченим паспортом, 15.08.1995 р. було складено актовий запис № 633 про розірвання шлюбу з [PERSON] та отримано свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 16.12.1993 р. Витяг із рішення суду про розірвання шлюбу отримав лише [PERSON] , а [PERSON] такого витягу не отримувала, в органи РАЦСу за отриманням свідоцтва про розірвання шлюбу не зверталася і жодних документів не підписувала. Також позивачці стало відомо, що через 10 днів після отримання свідоцтва про розірвання шлюбу на її втрачений паспорт було зареєстровано шлюб із [PERSON] від її імені, про що складено актовий запис про шлюб № 773 від 25.08.1995 р. При цьому, шлюб зареєстровано з « [PERSON] », а позивачка « [PERSON] », що також, за ствердженням позивача, свідчить про фіктивність вказаного шлюбу. [INFO] [PERSON] помер, про що 22.03.2017 р. було видане свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Вважаючи, що розірвання шлюбу із [PERSON] згідно зі ст. 44 КпШС України не відбулось, оскільки вони продовжували проживати однією сім`єю, вести спільне господарство, підтримувати шлюбні відносини та вчиняти за взаємною згодою численні угоди щодо спільного майна і коштів подружжя, а шлюб із [PERSON] укладено з порушенням вимог ст. 14 КпШС України, за втраченим паспортом, без її згоди та без її присутності, позивач [PERSON] просила: анулювати актовий запис № 633 від 15.08.1995 р.про розірвання шлюбу між [PERSON] і [PERSON] та свідоцтво про розірвання шлюбу [NUMBER] від 15.08.1995 р.; визнати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] 25.08.1995 р., актовий запис № 773, складений відділом РАЦС Шевченківського району м. Києва, недійсним; зобов`язати відділ РАЦС Шевченківського РУЮ у м. Києві анулювати актовий запис № 773, складений 25.08.1995 р.відділом РАЦС Шевченківського району м. Києва, про шлюб [PERSON] та [PERSON] . Провадження у даній справі було відкрито ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 15.05.2017 року. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 22.09.2017 р. постановлено розглядати дану цивільну справу у закритому судовому засіданні. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 08.02.2018 р. постановлено розглядати цивільну справу за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 17.12.2018 р. залишено без задоволення клопотання представника [PERSON] - адвоката Валєєвої Марини Володимирівни, про залучення у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача. Відповідачем [PERSON] подано відзив на позов, де зазначено наступне. Відповідач погоджується з тим, що надані позивачем докази свідчать про фіктивність шлюбу, укладеного між ними 25.08.1995 р., та підтверджують наявність повноцінних сімейних відносин між [PERSON] та нині покійним [PERSON] [PERSON] вказує на очевидність порушень відділом РАЦСу\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-Шевченківського РУЮ у м. Києві передбаченого законодавством місячного терміну з моменту подання заяв бажаючими одружитися, без згоди [PERSON] на таке одруження та за неповною копією втраченого нею паспорта, а також визнає, що на такі порушення працівники цього відділу пішли тільки після втручання його впливових на той час друзів. У грудні 2018 року відповідач [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій визнав позов і просив слухати справу без його участі. Представник відділу РАЦС Шевченківського РУЮ у м. Києві подав відзив на позов від 22.07.2017 р. № 460/16.12-38, де зазначив наступне. На зберіганні в архіві відділу знаходиться актовий запис про розірвання шлюбу № 633 від 15.08.1995 р., складений відділом запису актів громадянського стану Шевченківського району міста Києва щодо [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Державна реєстрація розірвання шлюбу проведена на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 16.12.1993 р., за заявою [PERSON] , при пред`явленні паспорту [NUMBER] , виданого ВВС Шевченківського району міста Києва 18.01.1979 року. Як наслідок, заявниці видано свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 15.08.1995 р., що підтверджується підписом громадянки у вищевказаному актовому записі. [PERSON] отримав довідку про розірвання шлюбу 13.02.2007 р., пред`явивши паспорт [NUMBER] , виданий Залізничним РУ ГУ МВС України в місті Києві 24.05.2001 р., що засвідчено його підписом в актовому записі про розірвання шлюбу. 08.08.2007 р. на підставі постанови Солом`янського районного суду, справа 2-а-396-1/07 від 22.06.2007 р., відділом було внесено зміни в актовий запис про розірвання шлюбу, зокрема змінено прізвище чоловіка до розірвання шлюбу та після розірвання шлюбу з « [PERSON] » на « [PERSON] » та видано свідоцтво про розірвання шлюбу з урахуванням внесених змін серії [NUMBER] від 08.08.2007 року. Також, в архіві відділу зберігається актовий запис про шлюб № 773 від 25.08.1995 р., складений щодо [PERSON] та [PERSON] . З актового запису вбачається, що для державної реєстрації шлюбу було надано паспорти громадян: [PERSON] , серія [NUMBER] , виданий ВВС Шевченківського району міста Києва 27.08.1980 р., та [PERSON] , серія [NUMBER] , виданий ВВС Шевченківського району міста Києва 18.01.1978 року. Вказаний актовий запис підписано чоловіком і дружиною та отримано свідоцтво про шлюб [NUMBER] від 25.08.1995 року. Виходячи з вищевикладеного, питання недійсності шлюбу та доцільності анулювання актового запису про шлюб № 773 від 25.08.1995 р., складеного щодо [PERSON] та [PERSON] , та актового запису про розірвання шлюбу № 633 від 15.08.1995 р., складеного відділом запису актів громадянського стану Шевченківського району міста Києва щодо [PERSON] та [PERSON] , відділ РАЦС Шевченківського РУЮ у м. Києві просив залишити на розсуд суду. В судовому засіданні представник [PERSON] підтримала заявлені вимоги, просила їх задовольнити в повному обсязі та покласти судовий збір на позивача. Відповідачі, їх представники в судове засідання не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані докази та надавши їм відповідну оцінку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. За положеннями ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, як це визначено ст. 13 ЦПК України. Доказами, в розумінні ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, відповідно до вимог ст. 77 ЦПК України. Кожна сторона, відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В свою чергу положеннями ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Судом встановлено, і це не заперечується сторонами, що 08.09.1973 року [PERSON] було укладено шлюб з [PERSON] , яка змінила своє прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », про що складено актовий запис № 4795 у Палаці реєстрації шлюбів м. Києва та видано відповідне свідоцтво серії [NUMBER] від 08.09.1973 року. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 16.12.1993 р. (справа № 2-2654/93 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу) шлюб [PERSON] та [PERSON] розірвано. Як свідчать матеріали справи, в липні 1995 року [PERSON] втратила паспорт громадянина України (серія [NUMBER] , виданий ВВС Шевченківського району м. Києва 18.01.1979 року) і отримала 20.07.1995 року новий паспорт (серія [NUMBER] , виданий Шевченківським РУ ГУ МВС України в м. Києві 20.07.1995 р.) з відміткою про реєстрацію шлюбу з [PERSON] . Із відповіді Шевченківського районного суду м. Києва №2-2654/93 від 24.02.2010 р., наданої представнику [PERSON] - адвокату Чуриній А.Ю., вбачається, що витяг із рішення суду про розірвання шлюбу отриманий 17.01.1994 р. позивачем [PERSON] . Витяг із рішення суду відповідачка не отримувала. Разом із указаною відповіддю адвокату було надіслано копію рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 16.12.1993 р. про розірвання шлюбу подружжя [PERSON] , [PERSON] . У відповіді Шевченківського районного суду м. Києва № 01-19/51/2017 від 29.03.2017 року, наданій [PERSON] , зазначено, що копію рішення від 16.12.1993 року по справі № 2-2654/93 про розірвання шлюбу, позивач по справі [PERSON] отримав 17.01.1994 року, а 24.02.2010 року копію рішення отримала Чурина А.Ю. - представник відповідача [PERSON] . Як стверджує сторона позивача, [PERSON] була впевнена в тому, що є законною дружиною [PERSON] , оскільки починаючи з 1973 року вони весь час проживали разом за однією адресою, спочатку у [ADDRESS] , потім з 1995 року в [ADDRESS] . Зазначене підтверджується довідкою Погребської сільської ради Броварського району Київської області № 1533 від 08.09.2010 року. Згідно цієї довідки, [PERSON] був членом сім`ї [PERSON] , проживав разом зі нею та їхньою спільною донькою [PERSON] та внуком [PERSON] . З архівної копії договору дарування від 25.12.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Базир В.Г., за яким [PERSON] подарував своїй дочці [PERSON] будинок разом із земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] , вбачається, що [PERSON] надала згоду на укладення її чоловіком [PERSON] такого правочину щодо майна, придбаного під час зареєстрованого шлюбу. Факт шлюбних відносин з [PERSON] перевірено по відмітці в паспорті про реєстрацію шлюбу 08.09.1973 року Палац одружень та реєстрації шлюбів м. Києва Як вбачається з копії заяви [PERSON] , засвідченої 25.11.2004 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Звєрьковою Н.В., [PERSON] дала згоду на дарування її чоловіком [PERSON] простих іменних акцій Акціонерного поштово-пенсійного банку «АВАЛЬ» та зазначила, що в шлюбі з [PERSON] перебуває з 08.09.1973 року і шлюб зареєстрований Палацом одруження м. Києва. При цьому приватним нотаріусом факт шлюбних відносин перевірено за свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим Палацом одруження м. Києва 08.09.1973 року. З копії інвентаризаційної справи на житловий будинок [ADDRESS] вбачається, що [PERSON] в травні 2010 року за своїм підписом долучив копію свого паспорту зі штампом про шлюб з позивачкою [PERSON] який укладено 08.09.1973 року. З витягу з державного реєстру актів цивільного стану вбачається, що відповідачем Відділом РАЦС Шевченківського РУЮ у м. Києві інформація про розірвання шлюбу з [PERSON] до цього реєстру була внесена тільки в 2010 році. Із наданих суду фотографій вбачається, що в 2003 році [PERSON] ті [PERSON] відсвяткували 30-річчя подружнього життя. Крім того, обіймаючи в період із 2006 року до 2010 року посаду сільського голови с. Літки Броварського району Київської області, [PERSON] подавала декларацію державного службовця за 2009 рік, в якій указувала [PERSON] чоловіком. та зазначала інформацію про його доходи, рухоме і нерухоме майно, суми коштів на рахунках у банках та інших фінансово-кредитних установах. Про те, що [PERSON] є її чоловіком і про те, що він надавав кошти на розвиток села, [PERSON] зазначала в своїх неодноразових інтерв`ю різним друкованим виданням, копії яких нею долучено до матеріалів справи. Так, це газети «Нове життя» від [INFO], «Літературна Україна» від [INFO], Всеукраїнський тижневик «Хороші новини» від [INFO], журнал Woman Business Society за [INFO]. Постановою Солом`янського районного суду від 22.06.2007 р. (справа 2-а-396-1/07 за позовом [PERSON] до відділу реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві про внесення змін до актового запису про розірвання шлюбу) зобов`язано відділ РАЦС Шевченківського РУЮ у м. Києві внести зміни до актового запису про розірвання шлюбу № 633 від 15.08.1995 року, складеного у відділі РАЦС Шевченківського РУЮ у м. Києві, змінивши прізвище позивача до розірвання шлюбу та після розірвання шлюбу з « [PERSON] » на « [PERSON] ». 08.08.2007 р. на підставі вказаної постанови Солом`янського районного суду відділом РАЦС Шевченківського РУЮ у м. Києві було внесено зміни в актовий запис про розірвання шлюбу № 633 від 15.08.1995 року, зокрема змінено прізвище чоловіка до розірвання шлюбу та після розірвання шлюбу з « [PERSON] » на « [PERSON] » та видано свідоцтво про розірвання шлюбу з урахуванням внесених змін серії [NUMBER] від 08.08.2007 року. Разом із тим, у даному свідоцтві про розірвання шлюбу було зазначено, що після реєстрації розірвання шлюбу присвоюються прізвища: йому « [PERSON] », їй « [PERSON] ». Згідно відповіді голови Солом`янського районного суду м. Києва, наданої на виконання ухвали Шевченківського районного суду м. Києва, оригінал постанови Солом`янського районного суду від 22 червня 2007 р. у справі 2-а-396-1/07 за позовом [PERSON] до відділу реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві про внесення змін до актового запису про розірвання шлюбу в архіві суду не зберігся. Як вбачається з протоколу допиту свідка від 12 листопада 2010 року у кримінальній справі № 10-24243 по факту вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст.358 КК України, свідок [PERSON] вказав, що 08.09.1973 року він уклав шлюб з [PERSON] , [INFO] . Після одруження він з дружиною проживав по [ADDRESS] . З 1977 року вони проживали по [ADDRESS] . У 1997 році вони продали цю квартиру та переїхали у с. Погреби Броварського району Київської області. Рішення Шевченківського районного суду від 16.12.1993 року про розірвання шлюбу він пред`явив в органи РАЦСу в 1995 році, про що свідчить актовий запис № 633 від 15.08.1995 року. Саме свідоцтво про розірвання шлюбу він отримав 08.08.2007 року, копію якого одразу передав [PERSON] через сина. Згідно відповіді на адвокатський запит від 24.10.2017 р., постановою Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві від 21.12.2010 р., дізнання у даній кримінальній справі № 10-24243 зупинено. Згідно норм ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулась до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи, може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно ч. 9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права). Правилами ст. 5 Цивільного кодексу України передбачено, що акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. У зв`язку з наведеним при вирішенні питання щодо спірних правовідносин слід застосовувати Кодекс про шлюб та сім`ю України (КпШС України). Відповідно до ст. 39 КпШС України, який діяв на час виникнення правовідносин, розірвання шлюбу провадиться в судовому порядку, а у випадках, передбачених ст.ст. 41 і 42 цього Кодексу, - органами реєстрації актів громадянського стану. Згідно зі ст. 44 КпШС України, шлюб вважається припиненим з моменту реєстрації розлучення в органах реєстрації актів громадянського стану. Реєстрація розірвання шлюбу на підставі рішення суду провадиться по пред`явленні подружжям або одним з них копії судового рішення, що набрало законної сили, а також квитанції про сплату встановленої судом суми (ст. 180 КпШС України). Так, відповідно до ст. 45 КпШС України, шлюб може бути визнаний недійсним в разі порушення умов, встановлених статтями 15 - 17 цього Кодексу, а також в разі реєстрації шлюбу без наміру створити сім`ю (фіктивний шлюб). Визнання шлюбу недійсним провадиться в судовому порядку. За правилами ст. 15 КпШС України для укладення шлюбу необхідна взаємна згода осіб, які одружуються. Згідно зі ст. 48 КпШС України, шлюб, визнаний судом недійсним, вважається таким з часу його укладення. Відповідно до ч. 1 ст. 49 КпШС України, визнання шлюбу недійсним тягне за собою припинення всіх прав і обов`язків, що виникли раніше і передбачені законом для осіб, які перебувають у шлюбі. Згідно зі ст. 175 КпШС України, особи, які раніше перебували в шлюбі, можуть зареєструвати новий шлюб тільки при пред`явленні документів, що підтверджують припинення попереднього шлюбу (свідоцтво про розірвання шлюбу, свідоцтво про смерть одного з подружжя, судове рішення про визнання шлюбу недійсним). Реєстрація шлюбу провадиться в органах реєстрації актів громадянського стану в присутності осіб, які укладають шлюб (ст. 177 КпШС України). Згідно зі ст. 178 КпШС України, у паспортах осіб, які уклали шлюб, або в паспортних документах, робиться запис про реєстрацію шлюбу із зазначенням прізвища, імені, по батькові і року народження другого з подружжя та місця і часу реєстрації шлюбу. Відповідно до правил ст. 184 КпШС України, у паспортах або паспортних документах осіб, які припинили шлюбні відносини, робиться відмітка про розірвання шлюбу. За правилами ст. 180 КпШС України реєстрація розірвання шлюбу на підставі рішення суду провадиться по пред`явленні подружжям або одним з них копії судового рішення, що набрало законної сили, а також квитанції про сплату встановленої судом суми. Відповідно до ст. 184 КпШС України, у паспортах або паспортних документах осіб, які припинили шлюбні відносини, робиться відмітка про розірвання шлюбу. Відповідно до п. 76 Інструкції «Про порядок реєстрації актів громадянського стану в Україні», затвердженої Міністерством юстиції України № 22/5 від 29.12.1984 р. , яка діяла на момент складання відділом РАЦС Шевченківського РУЮ у м. Києві актового запису про розірвання шлюбу № 633 від 15.08.1995 року, шлюб припиняється з часу реєстрації розлучення в книзі записів актів про розірвання шлюбу, тобто датою припинення шлюбу є не дата постановлення рішення суду про розірвання шлюбу, а дата реєстрації розлучення в органі реєстрації актів громадянського стану хоча б одним з подружжя. Реєстрація розірвання шлюбу може провадитись незалежно від строку, що минув після постановлення судом рішення про розірвання шлюбу (п. 77 Інструкції). Відповідно до правил п. 79 Інструкції при одержанні заяви про реєстрацію розірвання шлюбу орган реєстрації актів громадянського стану з`ясовує, чи не було зареєстровано розлучення в органі реєстрації актів громадянського стану за заявою другого з подружжя. Якщо такої реєстрації не було або той з подружжя, що подав заяву, про неї не знає, орган реєстрації актів громадянського стану після реєстрації заяви в спеціальному журналі не пізніше тижневого строку надсилає до органу реєстрації актів громадянського стану України за місцем реєстрації шлюбу запит про те, чи немає в запису акта про шлюб відмітки про вже проведену реєстрацію розірвання шлюбу. Тому з подружжя, що подав заяву, роз`яснюється, що після одержання відповіді розірвання шлюбу буде зареєстровано. Згідно з п. 90 Інструкції до заяви про розірвання шлюбу повинно бути додане свідоцтво про одруження. Якщо у подружжя такого свідоцтва немає і запис акта про одруження в органі реєстрації актів громадянського стану не зберігся, за наявності в документах, що посвідчують особу заявника, відмітки (штампа) про одруження, вимагати поновлення запису акта не треба. Про відсутність свідоцтва робиться відмітка на заяві про реєстрацію розірвання шлюбу. У документах, що посвідчують особу розлученого подружжя, проставляється штамп про реєстрацію розірвання шлюбу, де зазначаються прізвище, ім`я, по батькові особи, з якою припинено шлюб, місце і час реєстрації розірвання шлюбу. Коли особа, в паспорті якої робиться відмітка про розірвання шлюбу, перемінила прізвище на дошлюбне, одночасно вказується, що у зв`язку зі зміною прізвища паспорт підлягає обміну в місячний строк. Якщо реєстрація розірвання шлюбу проведена за відсутності одного з подружжя, відмітка про це в його документах робиться при врученні йому свідоцтва про розірвання шлюбу відділом реєстрації актів громадянського стану за місцем прописки (тимчасової або постійної) або за місцем проживання цієї особи (п. 102 Інструкції). Із копії актового запису про розірвання шлюбу № 633 від 15.08.1995 р. вбачається, що в цей день до відділу РАЦСу Шевченківського району м. Києва звернулася громадянка [PERSON] , яка залишила після розірвання шлюбу прізвище « [PERSON] », пред`явивши паспорт громадянина України (серія [NUMBER] , виданий ВВС Шевченківського району м. Києва 18.01.1979 р.) та отримала свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (без зазначення дати його видачі). Разом із тим, як вбачається з висновку експерта № 14931, складеного 08.07.2020 р. експертом ТОВ «Київський експертно-дослідний центр» Бондар М.Є., підпис від імені [PERSON] , зображення якого міститься у правій графі «ВОНА» у рядку «14. Підписи осіб, що розривають шлюб (шлюбні прізвища)» у технічній копії зворотної сторони запису акта про розірвання шлюбу № 633 від 15.08.1995 р., виконаний не [PERSON] , а іншою особою з наслідуванням підпису [PERSON] . Зазначені обставини та свій висновок підтвердила у судовому засіданні експерт Бондар М.Є. , яка оглянула оригінал актового запису про розірвання шлюбу № 633 від 15.08.1995 р., витребуваний відповідною ухвалою суду. Таким чином, реєстрація розірвання шлюбу відбувалася 15.08.1995 року за втраченим і недійсним паспортом громадянина України (серія [NUMBER] , виданий ВВС Шевченківського району м. Києва 18.01.1979 р., оскільки, позивач [PERSON] , на той час уже мала новий паспорт із відміткою про укладення шлюбу з [PERSON] (серія [NUMBER] , виданий Шевченківським РУ ГУ МВС України в м. Києві 20.07.1995 р.), який пред`явила у судовому засіданні. Надана позивачем копія свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 08.09.1973 року, оригінал якого знаходиться у[PERSON] , та копія сторінки паспорта серії [NUMBER] , виданого Шевченківським РУ ГУ МВС України в м. Києві 20.07.1995 року, з відміткою про укладення шлюбу з [PERSON] та відсутністю відмітки про розірвання шлюбу з останнім, також свідчать про неправомірність складання актового запису про розірвання шлюбу № 633 від 15.08.1995 року та видачусвідоцтва про розірвання шлюбу [NUMBER] від 15.08.1995 року. Так, встановлені в судовому засідання обставини дають підстави вважати, що відповідачем відділом РАЦС Шевченківського РУЮ у м. Києві при відкритті актового запису про розірвання шлюбу № 633 від 15.08.1995 р. між позивачем [PERSON] та [PERSON] було порушено діючу на той час Інструкцію «Про порядок реєстрації актів громадянського стану в Україні», затверджену Міністерством юстиції України № 22/5 від 29.12.1984 р, оскільки [PERSON] не була присутня при реєстрації розірвання шлюбу, свого підпису в актовому записі про розірвання шлюбу не ставила, свідоцтва про розірвання шлюбу не отримувала. Крім того, архівні копії нотаріальних документів договору дарування від 25.12.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Базир В.Г., із заявою-згодою [PERSON] на відчуження її чоловіком [PERSON] та заяви [PERSON] , засвідченої 25.11.2004 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Звєрьковою Н.В., на дарування її чоловіком [PERSON] простих іменних акцій Акціонерного поштово-пенсійного банку «АВАЛЬ» містятьпосилання під час вчинення нотаріальних дій на факт перебування [PERSON] в шлюбі з [PERSON] з 08.09.1973 року, який зареєстровано Палацом одруження м. Києва. При цьому факт внесення змін до актового запису про розірвання шлюбу № 633 від 15.08.1995 р. в 2007 році на підставі постанови Солом`янського районного суду від 22.06.2007 року, яке відбулося за заявою [PERSON] не спростовує у встановленому законом порядку порушень працівниками РАЦСу Інструкції «Про порядок реєстрації актів громадяського стану в Україні», затверджену Міністерством юстиції України № 22/5 від 29.12.1984 р та положень ст. 180 КпШС України під час відкриття актового запису про розірвання шлюбу № 633 від 15.08.1995 р. Згідно з п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 16 від 12.06.98 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України», який був чинний станом на час виникнення правовідносин, зазначено: «З урахуванням того, що шлюб вважається припиненим з дня реєстрації його розірвання в органах РАГС на підставі рішення суду (обов`язковості та строку пред`явлення якого подружжям або одним із них статтями 44, 180 КпШС не встановлено), до цієї реєстрації можливе примирення подружжя, в разі досягнення якого суд за їхніми письмовими заявами постановляє ухвалу про закриття провадження відповідно до ст. 370 ЦПК. Відповідно до ст. 180 КпШС реєстрація розірвання шлюбу на підставі рішення суду провадиться після пред`явлення подружжям або одним із них копії рішення, що набрало законної сили (виписки з нього), а також квитанції про сплату визначеної судом суми. Сімейне законодавство не передбачає можливості розірвання шлюбу представником одного з подружжя або їх обох за довіреністю останніх, а правила Цивільного кодексу України ( 1540-06 ) про представництво, довіреність і доручення на ці правовідносини не поширюються». Також суд не може покласти в основу рішення доводи відповідача - відділу РАЦС Шевченківського РУЮ у м. Києві про особисте звернення позивача [PERSON] до РАЦСу 15.08.1995 року із заявою про реєстрацію розірвання шлюбу та отримання нею свідоцтва про розірвання шлюбу, оскільки дане ствердження спростовується дослідженими судом доказами, в тому числі і висновком експерта. В зв`язку з наведеним, вимоги про анулювання актового запису № 633 від 15.08.1995 р. про розірвання шлюбу між [PERSON] і [PERSON] та свідоцтва про розірвання шлюбу [NUMBER] від 15.08.1995 р. підлягають задоволенню. Що стосується вимог позивача про визнання недійсним шлюбу, укладеного між [PERSON] та [PERSON] 25.08.1995 р., та анулювання актового запису № 773 від 25.08.1995 р., складеного відділом РАЦС Шевченківського району м. Києва, то вони, також підлягають задоволенню, оскільки відповідач [PERSON] у своєму відзиві на позов зазначив, що укладений між ним і [PERSON] ( [PERSON] ) шлюб носив фіктивний характер та його реєстрація була проведена з численними порушеннями діючого на той час законодавства та також, звернувся до суду із заявою про визнання позовних вимог. Відповідно до правил ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Отже, викладеніта добровільно визнані [PERSON] обставини фіктивності шлюбу між ним і [PERSON] ( [PERSON] ) не викликають у суду сумнівів в їх достовірності, а тому доказуванню не підлягають. Відповідно до правил ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 206 ЦПК України). Відповідно до правил ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010 р. актовий запис цивільного стану анулюється, зокрема, на підставі рішення суду. Анулювання актового запису цивільного стану проводиться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем його зберігання. Заява про анулювання актового запису цивільного стану подається заінтересованою особою до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника або за місцем зберігання актового запису цивільного стану, який підлягає анулюванню. Одночасно із прийняттям рішення щодо анулювання актового запису цивільного стану відповідний орган, на підставі рішення або висновку якого проводиться анулювання актового запису цивільного стану, приймає рішення щодо вилучення і повернення анульованого свідоцтва відповідному органу державної реєстрації актів цивільного стану. У разі неповернення анульованого свідоцтва інформація про його анулювання оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до пункту 4.6. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 р. № 96/5, відділ державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичне представництво чи консульська установа України анулює первинні актові записи цивільного стану на підставі рішення суду, зокрема, про: анулювання актового запису цивільного стану; визнання шлюбу недійсним; визнання шлюбу неукладеним; визнання розірвання шлюбу фіктивним. У зв`язку з вищенаведеним, зважаючи на те, що позивачем надано достатньо доказів, які з огляду на приписи чинного законодавства України дають суду підстави для задоволення позовних вимог щодо анулювання актового запису № 633 від 15.08.1995 р. про розірвання шлюбу між [PERSON] і [PERSON] , а також, з урахуванням визнання позову відповідачем [PERSON] , визнання недійсним шлюбу [PERSON] із [PERSON] . Розподіляючи судові витрати, суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України, але бере до уваги прохання представника позивача покласти такі витрати на [PERSON] . Виходячи з наведеного,

Outcome: approved