Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до Буського районного суду з позовною заявою до [PERSON] сільської ради Буського району Львівської області, третя особа Відділ Держгеокадастру у Буському районі Львівської області про визнання права власності на земельні ділянки (паї) в порядку спадкування за заповітом. Позов мотивує тим, що 30 грудня 2014 року померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, до якого входять земельні ділянки (паї) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території [PERSON] сільської ради Буського району Львівської області. Мати за життя склала заповіт відповідно до якого заповіла все майно позивачці. Заповіт не скасований і не змінений. Оригінал державного акту був втрачений. Про те, що дійсно матері належав земельний пай є наявні довідки. Інших осіб, які б претендували на спадкове майно ні за законом, ні за заповітом немає. Просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті матері. Позивачка в судове засідання не прибула, належно та вчасно була повідомлена про день, час, місце розгляду справи. До матеріалів справи додала заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задоволити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Буського району Львівської області в судове засідання не зявився, належно та вчасно був повідомлений про день, час, місце розгляду справи. До суду направили заяву про слухання справи у відсутності представника, щодо заявленого позову заперечень не мають. Третя особа Відділ у Буському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області в особі начальника [PERSON] подали до суду заяву про розгляд справи у відсутність їх представника. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. З свідоцтва про народження серії І-ЯК № 010676 від 5 травня 1966 року убачається, що позивачка [PERSON] народилась 19 вересня 1961 року, мати зазначено [PERSON] . Згідно свідоцтва про шлюб серії ІІІ-СГ № 285588 від 12 червня 1993 року щодо підтвердження дошлюбного прізвища, 12 червня 1993 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] і змінила прізвище на [PERSON], про що в книзі реєстрації актів міститься запис № 7 від 12 червня 1993 року. Свідоцтвом про смерть серії І-СГ № 375797 від 01.01.2015 року (а.с. 5) підтверджено, що мати позивачки [PERSON] 06 лютого 2007 року померла. В силу ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно заповіту (а.с. 6) від 20.09.2013 року [PERSON] все своє майно на випадок своєї смерті заповіла [PERSON] своїй дочці. Секретар Боложинівської сільської ради 11.03.2015 року посвідчив, що даний заповіт від імені померлої не змінювався і не відмінявся. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Судом встановлено, що позивачка є спадкоємцем за заповітом після смерті своєї матері [PERSON], що підтверджено належним доказом свідоцтвом про народження позивачки і в силу ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги за законом. Інших спадкоємців не має, оскільки батько позивачки [PERSON] та сестра [PERSON] від своїх спадкових прав відмовляються на користь позивачки [PERSON], що підтверджується спадковою справою № 14/2015, яка додана до матеріалів справи. На підставі зазначеного, суд приходить до висновку, що позивачка має право спадкувати за заповітом після смерті своєї матері. В силу ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Оригінал державного акту на право приватної власності на землю [PERSON] у позивачки відсутні. Судом встановлено, що доказом належності земельних ділянок [PERSON] є довідки, (а.с.8,9,10) від 12.08.2016 року № 97-1307-0.2-3589/2-16, № 97-1307-0.2-3590/2-16, № 97-1307-0.2-3591/2-16, які видані Відділом у Буському районі Головного управління Держгеокадастру Львівської області. З довідок убачається, що земельні ділянки розташовані за межами населених пунктів [PERSON] сільської ради Буського району Львівської області, цільове призначення земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площа земельних ділянок становить 0,5088 га, 0,9130 га, 0,7105 га. Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ № 018665 зареєстрований в Книзі записів (реєстрації) державних актів на право власності на землю по [PERSON] сільській раді під № 11178 від 22.03.2000 року, виданого на підставі розпорядження голови Буської райдержадміністрації від 16.03.2000 року № 136 на імя [PERSON]. Суд приймає надані довідки позивачкою як належний письмовий доказ відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України. В силу ч. 2 ст. 158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільвого призначення. Ураховуючи, що позивачка не може в іншому порядку оформити право власності на землю в порядку спадкування за заповітом, позовна заява про спадкування земельної ділянки після смерті матері підлягає до задоволення.

Outcome: approved