Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачка зазначає що рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області у справі № 695/5126/14-ц з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 450 грн. щомісячно, починаючи з 17.12.2014 і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Проте зазначений розмір аліментів не дозволяє позивачці належним чином забезпечувати та утримувати дитину. Разом з тим, матеріальне становище відповідача покращилось у зв`язку з офіційним працевлаштуванням у м. Гданську, Польща. У зв`язку з цим позивачка, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, просить змінити розмір аліментів шляхом їх збільшення до ј частини від всіх доходів відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 08.12.2020 відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 06.07.2021 на адресу суду надійшов відзив, в якому відповідач, заперечуючи проти задоволення позову, зазначив, що позивачкою порушено строк для подачі заяви про зміну предмета позову. Позивачкою не надано письмових доказів про те, що відповідач офіційно працевлаштований на роботу за кордоном та не подано розрахунків його доходів. Окрім того у відзиві зазначено, що відповідач має нестабільний та змінний дохід у зв`язку з скороченням робочих місць під час епідемії. У судовому засіданні позивачка позов підтримала, позовні вимоги просила задовольнити. Також зазначила, що вона не змінювала предмет позову, а здійснила уточнення позовних вимог. Представник відповідача - адвокат Орел С.І. в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову з мотивів, викладених у відзиві. Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, суд зазначає наступне. Судом встановлено, що рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 13.02.2015 у справі № 695/5126/14-ц, з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 450 грн. щомісячно, починаючи з 17.12.2014 і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Таким чином вказаним вище судовим рішенням встановлений обов`язок відповідача по сплаті аліментів на утримання сина у твердій грошовій сумі в розмірі 450 грн. щомісячно, починаючи з 17.12.2014 і до досягнення дитиною повноліття. Статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Згідно з ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з положеннями ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Верховний Суд України в Постанові від 05 лютого 2014 року в справі № 6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Частиною 2 статті 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Вимогами ст. ст. 13, 81 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Із матеріалів справи, зокрема, з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів відносно боржника - [PERSON] , судом встановлено, що заборгованість зі сплати аліментів станом на 01.05.2021 - відсутня. Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків від 17.06.2021 № 310/23-00-66-012, відповідач у період з 4-го кварталу 2020 року по 1-й квартал 2021 року доходів не отримував. Згідно з довідкою від 16.06.2021 № 04-23/333, [PERSON] не перебуває на обліку у відділі з питань призначення державних соціальних допомог Управління соціального захисту населення Золотоніської райдержадміністрації як отримувач усіх видів державних допомог. Разом з тим, судом встановлено, що відповідач, відповідно до свідоцтва про шлюб від 17.12.2019 серії [NUMBER] , з 17.12.2019 перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Згідно з свідоцтвом про народження від 03.07.2020 серії [NUMBER] , виданого повторно, відповідач та [PERSON] являються батьками [PERSON] , [INFO] . Звертаючись до суду з позовом, позивачка вказує, що у відповідача покращився матеріальний стан, зазначаючи, що він офіційно працевлаштувався. Однак доказів на підтвердження своїх вимог, які б слугували підставою для збільшення розміру аліментів, позивачкою суду надано не було. Із матеріалів справи вбачається, що відповідач офіційно не працює, на обліку по безробіттю не перебуває, соціальних допомог не отримує, доходу не має, окрім того, на утриманні має другу малолітню дитину. Доказів зворотнього матеріали справи не містять і позивачем не доведено. Разом із тим суд зазначає, шо позивачка не зазначила жодних доводів щодо зміни свого матеріального або сімейного стану, або ж інших підстав для зміни розміру аліментів Враховуючи наведене, а також приймаючи до уваги те, що позивачка переконливих доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги не надала, тому суд вважає, що законних підстав для зміни розміру аліментів немає, а відтак в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed