Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини та аліменти на своє утримання у розмірі 2\~000, 00 грн. щомісячно до досягнення дитиною 3-х років. В обґрунтування позовної заяви зазначила, що 04.10.2013 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем від якого мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Як зазначає позивач, шлюбні відносини між ними припинені з 13 травня 2017 року. Основними причинами розпаду їх родини є різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння. Подружні стосунки вони не підтримують, їх син залишився проживати з нею, вона та її батьки займаються вихованням та утриманням дитини. За твердженнями позивача відповідач матеріальної допомоги на утримання сина у повному обсязі добровільно не надає. Крім того, позивач на теперішній час не працює, оскільки доглядає за дитиною до досягнення нею трьох років. Позивач знаходиться у скрутному матеріальному становищі, а відповідач має достатній дохід для надання допомоги на її утримання та утримання їх сина. У судове засідання 31.10.2017 року сторони не зявились, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином. Сторони надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивач у своїй заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить позов задовольнити. Відповідач у своїй заяві зазначив, що позов визнає в повному обсязі, просить його задовольнити. У відповідності до частини 2 статті 197 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Суд наголошує на тій обставині, що обов'язок батьків утримувати свою неповнолітню дитину належить до конституційних обов'язків і передбачений частиною 2 статті 51 Конституції України, відповідно до якої батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до статей\~180,\~182 Сімейного кодексу України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з частиною 3\~статті 181 Сімейного кодексу України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до частини 1 статті 183 Сімейного кодексу України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності до частини 1\~статті 182 Сімейного кодексу України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частин 2 та 4 статті 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено факт перебування сторін у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого 04.10.2013 року Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції (а.с.3). Від шлюбу сторони мають спільну дитину сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 18.09.2015 року виконавчим комітетом Бурчацької сільської ради Михайлівського району Запорізької області, серія І-ЖС № 292617, актовий запис № 06 від 18.09.2015 року (а.с.4). Дитина мешкає з позивачем, що підтверджено довідкою з місця проживання та про склад сімї № 675 від 14.07.2017 року (а.с.7) та не заперечується відповідачем. За твердженням позивача, що не спростовано відповідачем, дитина знаходиться на матеріальному утриманні матері та її батьків, відповідач матеріальної допомоги на утримання сина у повному обсязі добровільно не надає. Позивач просить суд стягнути на її користь на утримання малолітнього сина аліменти в розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) відповідача, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, щомісяця та грошові кошти у розмірі 2\~000, 00 грн. на своє утримання щомісячно до досягнення дитиною 3-х років. Судом встановлено, що відповідач є працездатним за віком та станом здоровя, на користь інших осіб він аліментів не сплачує. Доказів на спростування цих висновків суду не надано. При визначенні розміру аліментів з відповідача на утримання малолітнього сина та утримання на дружину, яка на даний час не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та відповідача,те, що відповідач визнав заявлені позивачем позовні вимоги, відтак, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їх малолітньої дитини у розмірі 1/3 частини з всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття та 2 000, 00 грн. на утримання\~дружини щомісячно до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], трьох років. Згідно з частиною 1 статті 191 Сімейного кодексу України, частиною 1 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до штампу вхідної кореспонденції позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та коштів на утримання дружинипред'явлено 25.09.2017 року (а.с.1). Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання малолітньої дитини та утримання на дружину до досягнення дитиною трьох років, починаючи з дня звернення, а саме з 25.09.2017 року. У відповідності до частини 3\~статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved