Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення - залучення її до складу формувань Цивільної оборони під час ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у період з 26.04.1986 по 28.04.1986. Свої вимоги мотивувала тим, що є постраждалою 1 категорії та інвалідом 2 групи у зв'язку з захворюванням, пов'язаним з роботами по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, була залучена до виконання заходів і приймала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі формувань Цивільної оборони. Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації відмовило їй у наданні відповідного статусу, оскільки вважає, що його залучення до складу формувань Цивільної оборони під час ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС не підтверджене належними документами. На підставі зазначеного, просить суд встановити факт залучення її до складу формувань Цивільної оборони під час ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи. В судове засідання [PERSON] та її представник адвокат Жук Ю.М. не з'явились. До суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, відповідно до якої вимоги заяви підтримують та просять їх задовольнити. Представник заінтересованої особи - управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився, до суду надійшли письмові пояснення по справі, також просить розглядати справу за відсутності представника. За даних обставин, суд вважав за можливе проводити розгляд справи за відсутності заявника та представника заінтересованої особи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, неявка сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що [PERSON] є інвалідом ІІ групи у зв'язку з захворюванням, пов'язаним з роботами по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, що підтверджується копією посвідчення серії [NUMBER] (а.с.11), вкладкою до посвідчення, експертним висновком № 8320-96703 від 08.02.2007 (а.с.12) та довідкою до акту МСЕК серії [NUMBER] від 12.03.2007 (а.с.13). Як вбачається з трудової книжки, [PERSON] з 03.06.1985 по 04.08.1986 працювала в Прип'ятському міському вузлі зв'язку та займала посаду електромеханіка підсилювального пункту ділянки міжміської телефонно - телеграфної станції (а.с. 9-10). У січні 2017 року [PERSON] звернулась до Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації з заявою про встановлення їй статусу інваліда війни та видачі відповідного посвідчення. Своїм листом № 37/09-4352 від 27.02.2017 Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації відмовило Заявнику в надані статусу інваліда війни та видачі відповідного посвідчення, по причині відсутності документів про залучення останньої до складу формувань Цивільної оборони під час ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с.15). Право на отримання посвідчення інваліда війни та передбачені законодавством пільги Заявник має на підставі п. 9 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Відповідно до цього Закону особи, залучені до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, віднесені до інвалідів війни. Вищезгаданим законом, так саме як і іншими законодавчими та нормативно-правовими актами України, будь-яких інших уточнень, конкретизації або встановлення обмежень не здійснювалось. Тобто, відповідно до їх змісту, для отримання зазначеного статусу необхідно дотримання таких умов: 1. Наявність інвалідності, отриманої внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи. 2. Підтвердження факту участі в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи у складі формувань Цивільної оборони. Факт участі та виконання [PERSON] заходів по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі формувань Цивільної оборони підтверджується: довідкою Київського обласного підприємства електрозв'язку «Київоблтелеком» № 17/15-138 від 18.11.1998 (а.с.16), довідками Київської обласної філії ВАТ «Укртелеком» № 188 та № 58-17-16/11 від 19.09.2006 (а.с.17), довідками Департаменту з питань цивільного захисту та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи Київської обласної державної адміністрації № 01.1-14/588/4 від 04.04.016 та № 01.1-14/647 від 12.04.2017 (а.с.19), наказом № 14 від 04.08.1986 (а.с.20-23), відомістю про заробітну плату за 1986 рік (а.с. ), списком осіб, які приймали участь в роботах по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС. Разом з цим, відповідно до вимог чинних на момент аварії на Чорнобильській АЕС нормативно-правових актів з питань Цивільної оборони, в першу чергу - Положення про Цивільну оборону СРСР, затверджене постановою ЦК КПРС і Ради Міністрів СРСР № 1111 - 1976 року; наказу заступника Міністра оборони СРСР - начальника ЦО СРСР № 90 від 06.06.1975 (Положення про невоєнізовані формування Цивільної оборони і норми оснащення (табелювання) їх матеріально-технічними засобами) та № 92 від 29.06.1976 (Настанова про організацію та ведення Цивільної оборони в районі (сільському на сільськогосподарському об'єкті народного господарства), Розпорядження Цивільної оборони СРСР від 26.04.1986, начальника Цивільної оборони УРСР від 28.04.1986, начальника Цивільної оборони Київської області - голови Київської обласної Ради народних депутатів трудящих за 1986 рік (№ 01 від 29.04.1986, № 02 від 30.04.1986, № 16 від 04.05.1986, № 52 від 19.05.1986), Цивільна оборона організовувалась за територіально-виробничим принципом в усіх населених пунктах та на всіх об'єктах народного господарства, а до складу її невоєнізованих формувань зараховувались в обов'язковому порядку громадяни СРСР, в тому числі - чоловіки у віці від 16 до 60 років, за винятком інвалідів та осіб, що мали мобілізаційні приписи та жінки від 16 до 55 років за винятком вагітних жінок та жінок, які мають малолітніх дітей. На час аварії на Чорнобильській АЕС [PERSON] була у віці 20 років, а тому в обов'язковому порядку залучалась до формувань Цивільної оборони. Встановлення факту залучення [PERSON] до невоєнізованих формувань цивільної оборони під час ліквідації аварії на ЧАЕС має для неї юридичне значення, оскільки дає їй право для отримання посвідчення інваліда війни. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов'язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України. Отже, громадяни, які виконували роботи по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС залучались до виконання цих робіт саме у складі формувань Цивільної оборони. Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995, заяви про встановлення факту участі в роботах, пов'язаних з усуненням аварії на Чорнобильській АЕС або її наслідків, підлягають задоволенню за наявності достовірних доказів про безпосередню участь заявника у будь-яких роботах, пов'язаних з усуненням аварії на Чорнобильській АЕС, її наслідків у зоні відчуження, в тому числі проведення евакуації людей і майна з цієї зони, а також у роботах на діючих пунктах санітарної обробки людей і дезактивації техніки. Таким чином, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно, повно і об'єктивно з'ясувавши обставини справи, з метою сприяння у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод та інтересів особи, суд приходить до переконання, що заява [PERSON] є обґрунтованою та підлягає задоволенню. З урахуванням викладеного, на підставі статей 10, 11, 13, 60, 212-215, 234-235, 256-259 ЦПК України, суд

Outcome: approved