Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій просила визнати за нею право власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер 17 квітня 2014 року. До початку розгляду справи по суті [PERSON] заявив зустрічний позов, в якому також просив визнати за ним право власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер 17 квітня 2014 року. В судове засідання позивач [PERSON] надала заяви (а.с.131, 133), в яких просить розглянути справу за її відсутності, задовольнити її позов в повному обсязі, а також визнає заявлений зустрічний позов. Відповідач за первісним позовом [PERSON] також надав суду заяви (а.с.146, 147), в якій визнає позов [PERSON], але просить задовольнити і його позов. Судовий розгляд просить провести за його відсутності. Представник відповідач як за зустрічним, так і за первісним позовом голова правління ЖБК «Запоріжсталь-28» надала заяву (а.с.139) про визнанні обох позовів та розгляд справи без її участі. Треті особи: [PERSON] (а.с.149, 150), приватний нотаріус [PERSON] (а.с.89) надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Третя особа реєстраційна служба ЗМУЮ про розгляд справи була повідомлена належним чином, проте до суду не зявилась з невідомих підстав, що не перешкоджає проведенню судового засідання. Відповідно до положень ч.2 ст. 197 ЦПК України, розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. Як вбачається з копії заочного рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 16\~січня 2013 року у справі провадження №2/337/246/2013 (а.с.172) [PERSON] і [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 01 квітня 1978 року по 29 січня 2013 року. 27 грудня 1978 року у вказаному шлюбі народився [PERSON] (а.с.26, 50, 22-25, 45-48, 104, 105, 121). Також, у вказаному шлюбі 02 лютого 1983 року народилась [PERSON] (а.с.5, 64, 99,157), яка в подальшому, після реєстрації шлюбу (а.с.6, 63, 100) змінила прізвище на «Хоронська» (а.с.12, 65, 101). Квартира [ADDRESS] була виділена [PERSON] і його родині (дружині [PERSON], сину [PERSON], доньці [PERSON]П.) відповідно до ордеру №1169 від 19 грудня 1988 року (а.с.8, 44, 68). Пай за неї в сумі 14867,60 карбованців в повному обсязі був виплачений 30 червня 1992 року (а.с.17, 51, 62, 110). При цьому, право власності на зазначену квартиру за [PERSON] зареєстровано не було (а.с.14-15, 53-55, 72-74, 108, 109, 159). Відповідно до ч.3 ст. 384 ЦК України, ст. 15 Закону України «Про власність» у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу набуває права власності на це майно. При цьому, згідно статті 22 Кодексу про шлюб та сімю Української РСР, який діяв на час виплати паю, майно нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю, що крім того узгоджується з діючими положенням ст. 60 СК України та ч.3 ст. 368 ЦК України. Відповідно до частини 1 ст. 70 СК України, частини 2 ст. 370 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Крім того, як вбачається з рішення Хортицького районного суду від 04 квітня 2013 року у справі ЄУН №337/170/13-ц, провадження 2/337/503/2013 (а.с.170-171), за [PERSON] визнано право власності на 1/2 частини квартири [ADDRESS] як на частину спільної сумісної власності подружжя. Зазначені обставини, згідно ч.3 ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягають. Таким чином, з урахуванням наведеного рішення суду (а.с.170-171) суд вважає, що частки [PERSON] і [PERSON] у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] є рівними, та відповідно [PERSON] належала 1/2 частка цієї квартири. 17 квітня 2014 року помер [PERSON], що підтверджено копією свідоцтва про смерть серії І-ЖС №293208, актовий запис №178, виданого 17 квітня 2014 року Хортицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції (а.с.9, 43, 69, 96). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на його майно, зокрема на спірну 1/2 частку квартири [ADDRESS]. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, та той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями першої черги після його смерті є діти [PERSON] (а.с.26, 50, 22-25, 45-48, 104, 105, 121) і [PERSON] (а.с.5, 64, 99,157, 6, 63, 100, 12, 65, 101). Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. І [PERSON] і [PERSON] постійно проживали разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини (а.с.52, 61, 98), та не відмовились від неї, тому на підставі ч.3 ст. 1268 ЦК України вважаються такими, що прийняли спадщину. Крім того, в порядку ч.1 ст. 1269 ЦК України [PERSON] та [PERSON] звернулись до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини (а.с.92, 103), проте у отриманні свідоцтв про право на спадщину за законом на нерухоме майно (спірну квартиру) їм було відмовлено у встановленому законом порядку (а.с.113, 120, 118, 127, 7, 21, 67, 169). Як вбачається з копії нотаріальної справи померлого (а.с.92-128), інші спадкоємці до нотаріальної контори не звертались. У звязку з наведеним, позовні вимоги як за первісним, так і за зустрічним позовом, підлягають задоволенню. Питання щодо відшкодування судових витрат в порядку ст. 88 ЦПК України у позовах не заявлено, у звязку з чим, відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 11 ЦПК України, судом не вирішується.

Outcome: approved