Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] у якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина, [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 3000,00 грн, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення ним повноліття. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24.10.2009 між позивачем та [PERSON] укладено шлюб. В шлюбі у подружжя народився син [PERSON] . На теперішній час подружні відносини між позивачем та [PERSON] припинені, шлюб між ними розірвано рішенням Лебединського районного суду від 14.01.2016. Дитина проживає з матір`ю за місцем її реєстрації. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, добровільно надавати таку допомогу відмовляється. За таких обставин позивач просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина до досягнення ним повноліття. Ухвалою від 12.02.2021 судом відкрито провадження, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 10.03.2021 позивач звернулась до суду із заявою, в якій справу просила розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся за адресою місця реєстрації, в тому числі через офіційний веб-сайт судової влади України. Про причини неявки в судові засідання відповідач суд не повідомив, відзиву на позов не подав. За таких обставин, з урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення. Враховуючи неявку в судове засідання усіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд зазначає наступне. Так, 24.10.2009 між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] [INFO] , зареєстровано шлюб, про що Лебединським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Сумській області складено актовий запис № 193 (а.с. 5). [INFO] у подружжя народився син - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 6). Рішенням Лебединського районного суду від 14.01.2016 по справі № 580/17/16-ц, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 7). При цьому, [PERSON] проживає разом з матір`ю, що підтверджується довідкою відділу адміністративних послуг управління «Центр надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Лебединської міської ради від 01.02.2021 № 217/12-36 (а.с. 9). Також позивач вказує на те, що син перебуває на її утриманні, а відповідач не приймає участі в утриманні дитини та не надає відповідної матеріальної допомоги. Суд зазначає, що відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За частиною 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України). Згідно зі ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить із того, що [PERSON] є особою працездатного віку, працює в тому числі за кордоном, має дохід, відомості про утримання ним інших осіб у суду відсутні. Враховуючи те, що [PERSON] проживає разом з матір`ю, яка самостійно його утримує, а [PERSON] є батьком [PERSON] і зобов`язаний його утримувати та піклуватися про нього, суд вважає, що визначений позивачем розмір аліментів у твердій грошовій сумі 3000,00 грн. на утримання дитини буде розумним, достатнім і відповідатиме інтересам дитини, при цьому не порушуючи прав та інтересів відповідача та інших осіб. За таких обставин, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі підлягають задоволенню. Стягнення аліментів, відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України, розпочати від дня пред`явлення позову 03.02.2021. З огляду на те, що позивачі у справах про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору, з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved