Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням. В позові вказано, що в належній позивачеві на праві власності будинку зареєстрований відповідач - колишній власник даної квартири. З моменту продажу будинку - 2009 року відповідач у будинку не проживає. Просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням. В судовому засіданні позивач пояснила, що вона є власником житлового будинку [ADDRESS] придбаного нею 21 квітня 2009 року. За вказаною адресою зареєстрований колишній власник будинку - [PERSON], який фактично в ній не проживає з моменту продажу будинку. Дана реєстрація спричиняє перешкоди в користуванні правом власності, що наявне у позивача та оформленні субсидії. Просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування вказаним жилим приміщенням. Відповідач в судове засідання не з'явився. Відповідно до ч. 4 ст. 75 ЦПК України відповідач вважається повідомленим належним чином про час і місце проведення судового засідання. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд, за згодою позивача, вирішив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що з позивачем перебуває у дружніх відносинах. Часто буває у гостях у будинку позивача. [PERSON] не знає і жодного разу його не бачив у будинку позивача з 2009 року. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що з 2008 року перебуває у дружніх відносинах з позивачем. Доволі часто буває в гостях у будинку позивача. Крім сім'ї позивача в будинку ніхто з інших осіб не проживав. [PERSON] в будинку не проживав. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку, укладеного 21.04.2009 р., посвідченого приватним нотаріусом [PERSON], [PERSON] належить на праві власності житловий будинок з господарчими та побутовими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS]. За вказаною адресою зареєстрований її колишній власник [PERSON], який фактично в ньому не проживає. Згідно з нормою ст. 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 391 ЦК України закріплено право захисту власності - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Крім того, відповідно до положень ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла і законом. Відповідно до ч. 4 ст. 156 ЖК УРСР до членів сім'ї власника будинку належать особи, зазначені в ч. 2 ст. 64 цього кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 64 ЖК УРСР членами сім'ї наймача може бути визнано і інших осіб, якщо вони спільно проживають з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Реєстрація місця проживання хоча і не тягне за собою за собою виникнення права користування житловим приміщенням, проте обмежує майнові інтереси власників, пов'язані з правом розпорядитися ним Тому, оскільки відповідач не змінив реєстрацію місця проживання, договір найму житла відсутній, то ним порушено право власності позивача і його право щодо вимоги захисту порушеного права є законними і підлягає захисту. У зв'язку з цим перешкоди, які створені цією реєстрацією, мають бути усунуті шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому витрати по справі належить віднести на відповідача.

Outcome: approved