Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання неповнолітної дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня подачі заяви і до досягнення ним повноліття. В обґрунтування заявленого позову позивачка посилалась на те, що з 2004 року вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем [PERSON]. Від шлюбу має неповнолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та знаходяться на її повному утриманні, і батьком якого є [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. З жовтня 2008 року сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Матеріальну допомогу на утримання дитини в добровільному порядку відповідач не надає. Дитина повністю знаходяться на утриманні позивачки. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, письмово просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. У зв'язку з тим, що відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та дату розгляду справи повідомлений належним чином, про поважні причини неявки суду не повідомив, суд вважає за можливе у відповідності зі ст. 224 ЦПК України, розглянути позовні вимоги за його відсутності, постановивши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, роз'яснити позивачці наслідки постановлення заочного рішення у відповідності зі ст.ст. 228-232 ЦПК України. У відповідності зі ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої дитини: сина - [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та знаходяться на її повному утриманні. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач [PERSON] в добровільному порядку не здійснює. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Заяви про визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі в ході судового розгляду від сторін не надходили. Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст.183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач є фізично здорова людина, офіційно не працює, але має можливість надавати матеріальну допомогу на дитини у встановленому законом розмірі. Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим визначити розмір аліментів в сумі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти підлягають стягненню з моменту надходження позовної заяви в провадження судових органів України, тобто з 25 листопада 2013 року.

Outcome: approved