Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до Новоайдарського районного суду з даним позовом до [PERSON] про встановлення факту постійного проживання та визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 15.01.1999 року померла мати позивача [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, с. Олександрівка, вул. Центральна (колишня назва вул. Совєтська), буд.101. Спадкоємцем після смерті [PERSON] за заповітом був чоловік позивача [PERSON], який помер 25.09.2013 року. Чоловік позивача [PERSON] прийняв спадщину, проте переоформити її на себе не встиг. Спадкоємцями після смерті [PERSON] залишилися позивач та його донька [PERSON] Позивач на день смерті [PERSON] мешкала разом з ним. Свідоцтво про право на спадщину спадкоємці не отримували. Звернувшись до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадкове майно, позивач отримав відмову, оскільки відсутня можливість в позасудовому порядку встановити факт постійного проживання позивача зі спадкодавцем - [PERSON] і для вирішення питання та визнання права власності на спадкове майно, яке залишилося після померлих [PERSON] та [PERSON], позивачу необхідно звернутися до суду. На підставі викладеного, позивач вимушений звернутися до суду з позовом про встановлення факту постійного проживання та визнання права власності на спадкове майно за захистом своїх прав. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилась, надала суду письмову заяву, у якій просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечувала проти їх задоволення. Відповідно до ст. 174 ч. 4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки вони обґрунтовані і підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами. Судом встановлено факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що 15.01.1999 року померла мати позивача [PERSON] (а.с.10). Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, с. Олександрівка, вул. Центральна (колишня назва вул. Совєтська), буд.101 (а.с. 15-23). Спадкоємцем після смерті [PERSON] за заповітом (а.с.14) був чоловік позивача [PERSON], який помер 25.09.2013 року (а.с.9). Чоловік позивача [PERSON] прийняв спадщину, проте переоформити її на себе не встиг. Спадкоємцями після смерті [PERSON] залишилися позивач та його донька [PERSON] Позивач на день смерті [PERSON] мешкала разом з ним (а.с.25). Свідоцтво про право на спадщину спадкоємці не отримували. Звернувшись до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадкове майно, позивач отримав відмову, оскільки відсутня можливість в позасудовому порядку встановити факт постійного проживання позивача зі спадкодавцем - [PERSON] і для вирішення питання та визнання права власності на спадкове майно, яке залишилося після померлих [PERSON] та [PERSON], позивачу необхідно звернутися до суду. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку може застосовуватись, як спосіб захисту, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, відповідно до постанови пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування». Стаття 16 ЦК України також передбачає такий спосіб захисту права особи, як «визнання права». Зі змісту ст.256 ЦПК України, у судовому порядку встановлюються факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. З матеріалів справи вбачається, що після смерті спадкодавців [PERSON] та [PERSON] залишилось спадкове майно, єдиним спадкоємцем за законом є [PERSON] Позивач бажає прийняти спадщину. При зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, позивач отримав відмову, оскільки видати свідоцтво про право на спадщину не можливо, що перешкоджає йому реалізувати свої права на спадщину. Відповідач не заперечує проти позовних вимог. Суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. На підставі ст. ст. 16, 328, 392, 1220, 1221, 1261, 1268, 1276, 1297 ЦК України,

Outcome: approved