Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові зазначила, що 11 серпня 2007 року у Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції зареєстровано шлюб між нею та [PERSON], актовий запис №470. Від спільного шлюбу мають трьох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Шлюбні відносини між сторонами припинені у травні 2017 року через відсутність взаєморозуміння, втрати почуття кохання та поваги одне до одного, несумісності характерів. Шлюб носить формальний характер. За таких обставин позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе. Після розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище «[PERSON]». Позивачка в судовому засіданні підтримала свій позов та наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач у судовому засіданні не заперечував проти розірвання шлюбу, пояснив, що пішов з дому лише в січня 2018 року, але відносини почали псуватися ще з травня 2017 року. Розглянувши матеріали справи, оцінивши всі докази у сукупності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 11 серпня 2007 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №470. (а.с.3) Від шлюбу мають трьох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які мешкають разом з матір'ю. (а.с.4,5,6) Спільне життя між подружжям не склалося через відсутність взаєморозуміння, втрати почуття кохання та поваги одне до одного, несумісності характерів. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені у 2017 році. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, що говорить про її стійке волевиявлення на припинення сімейних відносин. Відповідач позов визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Перевіривши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію сторін, суд вважає, що їх сім'ю зберегти неможливо, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, у зв'язку з чим їхній шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 704,80 гривень.

Outcome: approved