Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Служби у справах дітей Вінницької міської ради про позбавлення батьківських прав. Позов мотивований тим, що 03 липня 2013 року сторони зареєстрували шлюб у філії № 3 відділу запису актів громадського стану Адміністрації міста Твері Тверської області, актовий запис № 358. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області 25.01.2014 року. Так як сімейне життя у сторін не склалось 29.01.2016 року шлюб було розірвано Вінницьким міським судом Вінницької області. Рішення набрало законної сили 09.02.2016 р. Донька в даний час проживає з позивачем за адресою: [ADDRESS]. Позивач матеріально утримує та належним чином піклується про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. З часу народження відповідач участі у вихованні та догляді за дитиною не бере, розвитком дитини не цікавиться, матеріальної допомоги на утримання та розвиток дитини не надає. Беручи до уваги, що батько дитини, починаючи з моменту народження, проживає окремо, жодного з покладених законом на батьків обов'язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні доньки, позивач просить позбавити його батьківських прав відносно дитини. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та її представника. Належним чином повідомлений про розгляд справи відповідач [PERSON] оголошенням на офіційному веб-сайті судової влади України до суду повторно не з'явився. Дослідивши письмові докази в справі. суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. 03 липня 2013 року сторони зареєстрували шлюб у філії № 3 відділу запису актів громадського стану Адміністрації міста Твері Тверської області, актовий запис № 358. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження [NUMBER], видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області 25.01.2014 року. Так як сімейне життя у сторін не склалось 29.01.2016 року шлюб було розірвано Вінницьким міським судом Вінницької області. Рішення суду набрало законної сили 09.02.2016 р. Донька в даний час проживає з позивачем за адресою: [ADDRESS]. Позивач матеріально утримує та належним чином піклується про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. З часу народження відповідач участі у вихованні та догляді за дитиною не бере, розвитком дитини не цікавиться, матеріальної допомоги на утримання та розвиток дитини не надає. Беручи до уваги, що батько дитини, починаючи з моменту народження, проживає окремо, жодного з покладених законом на батьків обов'язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової або будь-якої іншої участі у вихованні доньки, Всі питання щодо виховання вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки зі сторони відповідача. Для розвитку дитини позивач прикладає всі свої зусилля та можливості. Відповідач не піклується про доньку, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, станом здоров'я не цікавиться, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дитиною, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу . Спосіб життя відповідача антисоціальний, він раніше притягався до кримінальної відповідальності, схильний до агресії. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, суд розцінює як ухилення від виховання дитини батьком, свідоме нехтування ним своїми обов'язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов'язків. Такі дії відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав. Орган опіки та піклування Вінницької міської ради надав висновок від 18.01.2018 р. №01-00-011-2775, відповідно до якого вважає доцільним позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дитини [PERSON], [INFO]. В пункті 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Згідно зі ст. ст. 150, 157 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов'язаний брати участь у її вихованні та утриманні. У випадку ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини вони можуть бути позбавлені батьківських прав (ст. 164 СК України). Відповідно до ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1)не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2)ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3)жорстоко поводяться з дитиною; 4)є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5)вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6)засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до ч.5 ст.164 СК України рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Відповідно до ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов'язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім'ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов'язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. Позивач просила судові витрати зі сплати судового збору залишити за нею. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved