Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення суми боргу за договором позики. Свої вимоги мотивує тим, що 12 червня 2013 року відповідач, згідно розписки, взяв у неї в борг 30 000 грн., які зобов'язався повернути 12 жовтня 2013 року. В зазначений строк відповідач гроші їй не повернув. Просить стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 30 000 грн., витрати по сплаті судового збору. Позивач, яка про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Справу просила розглянути за її відсутності. Відповідач, який про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав письмову заяву, в якій позовні вимоги визнав, указав, що він дійсно брав у борг у [PERSON] гроші у розмірі 30000 грн., які зобов'язався повернути до 12.10.2013 року, але не повернув до теперішнього часу. Проти задоволення позовних вимог не заперечує, справу просить розглянути за його відсутності. За ухвалою суду розгляд справи проведено за відсутності позивача і відповідача. Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, що [PERSON] на підставі усної домовленості отримав від [PERSON] грошові кошти в розмірі 30000 грн., які зобов'язався повернути до 12.10.2013 року. На виконання умов договору [PERSON] була написана розписка, згідно з якою останній зобов'язався повернути [PERSON] грошову суму у розмірі 30000 грн. до 12 жовтня 2013 року (а.с.3). На час розгляду справи в суді [PERSON] грошові кошти за вказаним договором позики [PERSON] не повернув. Аналізуючи правовідносини, що є предметом судового розгляду, суд враховує наступне. Згідно положень ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України, порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] передала, а [PERSON] прийняв у позику грошові кошти в розмірі 30000 грн. На підтвердження укладення договору позики та його умов [PERSON] надав розписку, яка посвідчує передання йому [PERSON] зворотної грошової суми у розмірі 30000 грн. За вказаною розпискою [PERSON] зобов'язався повернути надані йому [PERSON] грошові кошти у розмірі 30000 грн. до 12 жовтня 2013 року. В судовому засіданні встановлено, що відповідач прострочив виконання грошового зобов'язання - не повернув [PERSON] до 12 жовтня 2013 року отримані ним у позику грошові кошти в розмірі 30000 гривень, про що свідчить перебування у позивача розписки про отримання відповідачем позики. Прострочення виконання відповідачем грошового зобов'язання спричиняє для нього наслідки: безумовний обов'язок сплатити на користь позивачки суму боргу у розмірі 30000 гривень. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до ст. 11 ЦПК України - суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог. Враховуючи викладене, а також, що позивачка просить стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 30000 грн., суд приходить до висновку що з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сума боргу за договором позики в розмірі - 30000 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору в розмірі 300 грн., які підтверджені наданою позивачкою квитанцією (а.с. 1).

Outcome: approved