Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] та просить стягнути з останнього аліменти на її користь на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, щомісяця, починаючи стягувати з дня предявлення позову до суду і до закінчення сином навчання, а саме до 30 червня 2019 року, але не більше як до досягнення ним 23 років. У позовній заяві позивач зазначила, що від шлюбу з [PERSON], який розірвано 12 грудня 2002 року, вона має повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею. З 1 вересня 2015 року син навчається на І курсі денного відділення Академії банківської справи в місті Суми й у звязку з цим потребує матеріальної допомоги. Відповідач їздить на заробітки та може надавати матеріальну допомогу, але добровільно цього не робить. Аліменти відповідач нікому не платить. Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд стягувати з [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], мешканця [INFO], аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку ( доходу ), щомісяця, починаючи стягувати від дня предявлення позову до суду і до закінчення сином навчання, а саме до 30 червня 2019 року, але не більше як до досягнення ним 23 років. Ухвалою судді від 30 жовтня 2015 року відкрито провадження у зазначеній справі. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, про дату, час та місце судового розгляду справи остання була повідомлена належним чином, надала до суду письмову заяву від 09.11.2015 року з проханням розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі і просить суд їх задовольнити. У разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, просить провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів ( а.с. 16 ). Згідно положень ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи останній повідомлявся належним чином та йому направлялась рекомендованим листом судова повістка про виклик до суду за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. За даними Городнянського РС УДМС України у Чернігівській області відповідач зареєстрований проживаючим [INFO]. Згідно відмітки поштового відділення судова повістка про виклик до суду повернута без вручення [PERSON], оскільки він за вказаною адресою не проживає ( а.с. 22 ). Згідно положень ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою їх місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Таким чином, виходячи з положень ч. 5 ст. 74 ЦПК України, відповідачу [PERSON] належним чином вручено судовий виклик і він вважається таким, що належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання. Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи той факт, що відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення, суд приходить до висновку щодо можливості проведення заочного розгляду справи та ухвалення у справі заочного рішення. У відповідності до положень частини 2 статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, зясувавши позицію позивач по суті заявлених позовних вимог, перевіривши матеріали справи та дослідивши в судовому засіданні докази, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Стаття 198 СК України передбачає, що батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно приписів ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання, що визначено ч. 2 ст. 199 СК України. З дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-ЕЛ № 063701 від 12.12.2002 року встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 12.12.2002 року, про що у відділі реєстрації актів громадянського стану Городнянського районного управління юстиції Чернігівської області зроблено відповідний актовий запис № 97 ( а.с.9 ). Згідно свідоцтва про народження серії І-ЕЛ № 308779 встановлено, що [PERSON] народився 03 жовтня 1997 року в с. Стовпівка Городнянського району Чернігівської області та його батьками значаться [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 7 ). З довідки виконкому Городнянської міської ради Чернігівської області за № 6732 від 22.10.2015 року встановлено, що [PERSON] дійсно зареєстрована і проживає за адресою : [INFO] ( а.с. 6 ). З дослідженої в судовому засіданні довідки Української академії банківської справи від 16.10.2015 року за № 2437 встановлено, що [PERSON] дійсно є студентом І курсу денної форми навчання факультету банківських технологій напряму підготовки (спеціальності) «Фінанси і кредит» ( спеціалізація «Банківські технології і процеси»). Навчається за рахунок коштів державного замовлення ( наказ про зарахування від 11.08.2015 року № 288-С). Термін навчання з 01.09.2015 року по 30.06.2019 року ( а.с. 8 ). Стаття 200 СК України передбачає, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і ( або ) у частці від заробітку (доходу ) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на утримання повнолітнього сина в період його навчання у розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 27 жовтня 2015 року і до 30 червня 2019 року.

Outcome: approved