Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищезгаданим позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач посилалась на те, що [INFO] в с. Воютичі Самбірського району Львівської області померла [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на: - право на належну їй земельну частку (пай), площею 1,23 в умовних кадастрових гектарах без контурного визначення меж цієї частки в натурі на місцевості, із земель, що перебували в колективній власності Народного господарства «Воютицьке», відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛВ № 0082222, виданого на підставі розпорядження Самбірської районної державної адміністрації від 27.03.1997р. №184. У вересні 2020 року, під час перебування позивачки у приміщенні Воютицької сільської ради Самбірського району Львівської області, працівниками сільської ради з`ясовувалось питання з приводу того, хто успадкував середню земельну частку (пай) [PERSON] , оскільки агрофірмою, яка обробляє (пайовані) землі на території, що перебуває у віданні Воютицької сільської ради Самбірського району Львівської області, буде проводитись заключення/перезаключення договорів оренди землі. Тоді ж їй було повідомлено про те, що [PERSON] , 20.04.2015 року склала заповіт в тому числі в користь позивачки, в частині, що стосується земельної частки (пай). Про існування заповіту позивачці не було відомо. Підстав цікавитися про існування такого документу теж не було, оскільки для спадкодавця вона є невісткою, і в нього були інші більш близькі родичі по кровній лінії, а саме [PERSON] . З`ясувавши, що жоден з потенційних спадкоємців не прийняв спадщини, позивачка звернулась до Самбірської державної нотаріальної контори, де їй повідомлено про пропуск строку для подання заяви про прийняття спадщини та роз`яснено, що додатковий строк для прийняття спадщини може бути визначено судом. Причиною пропуску встановленого законом строку є те, що їй не було відомо про наявність заповіту, та ще й в її користь, оскільки спадкодавцем про складення такого ніколи не згадувалось; вона не є спадкоємцем першої черги і в неї не було обов`язку звертатися із заявою до нотаріуса в шестимісячний термін, де б їй повідомили про існування заповіту в її користь. Про заповіт їй стало відомо в липні 2020 року, після звернення до Воютицької сільської ради Самбірського району Львівської області. Із врахуванням наведеного просить суд задовольнити позов та визначити їй додатковий строк в три місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за заповітом, що відкрилася після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . У підготовче засідання позивачка [PERSON] не з`явилась, подала до суду заяву, в якій позов підтримала повністю, покликаючись на обставини викладені в ній, просила слухати справу у її відсутності та задовольнити позов. Відповідач [PERSON] у підготовче засідання\~не з`явився,\~але подав\~до суду\~заяву, в\~якій позов\~визнав, просив слухати справу у його відсутності. З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви, виходячи із такого. Згідно зі\~ ст.\~200\~ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. [INFO] в с. Воютичі Самбірського району Львівської області померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] . ( а.с. 2). Відповідно до ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття\~спадщини є\~день смерті\~особи, або день, з якого вона оголошується померлою. Отже, [INFO] внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Із заповіту посвідченого секретарем виконкому Воютицької сільської ради Самбірського району Львівської області від 20.04.2015 року відомо, що [PERSON] на випадок своєї смерті зробила розпорядження, згідно якого зокрема, належну їй земельну ділянку (пай) на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛВ № 0082222, виданого 15.05.1997 року, заповіла невістці [PERSON] . (а.с. 4). Відповідно до ч. 1 ст. 1269 цього Кодексу спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Із повідомлення Самбірської державної нотаріальної контори від 29.10.2019 року відомо, що причиною відмови нотаріуса в оформленні спадщини, є зокрема пропуск [PERSON] шестимісячного терміну для прийняття спадщини після смерті [PERSON] ( а.с. 5). Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивачкою у позовній заяві зазначено про те, що їй не було відомо про наявність заповіту в її користь, оскільки спадкодавцем, невісткою якої вона є, про складення такого ніколи не згадувалось; вона не є спадкоємцем першої черги і в неї не було обов`язку звертатися із заявою до нотаріуса в шестимісячний термін, де б їй повідомили про існування заповіту в її користь. Про заповіт їй стало відомо в липні 2020 року, після звернення до Воютицької сільської ради Самбірського району Львівської області. Даний факт свідчить про її необізнаність щодо обставин спадкування. Згідно правового висновку висловленого Верховним судом у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного суду України, в постанові від 26.06.2019 року справа № 565/1145/17, поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Із врахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позивачкою пропущено строк для прийняття спадщини з поважної причини, а тому позов слід задовольнити визначивши [PERSON] додатковий строк для прийняття спадщини терміном три місяці з дня набрання рішенням законної сили.

Outcome: approved