Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-01 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем по справі, [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано згідно рішення Надвірнянського районного суду від 23.12.2016 р. У шлюбі у них народилась дочка [PERSON] [INFO], яка на даний час проживає з нею та знаходиться на її утриманні та вихованні. На даний час вона разом з неповнолітньою дитиною проживає в будинку своїх батьків, власного житла не має, підсобного господарства не веде, не працює, інших доходів не має, тому їй одній важко забезпечити дитину всім необхідним. Відповідач самоусунувся від виконання своїх обовязків по вихованню та забезпеченню дитини, жодних коштів на утримання дитини не надає, її потребами не цікавиться. Відповідач неофіційно працює по тимчасових заробітках, з чого має мінливий нерегулярний дохід, тому має можливість надавати допомогу на утримання дитини. Крім того, він є фізично здоровою людиною, інших утриманців, крім їхньої дитини, не має. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала часткового з підстав, зазначених в позовній заяві та просила суд постановити рішення, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Від позовної вимоги щодо стягнення з відповідача в її користь понесених нею судових витрат відмовилась. Відповідач в судовому засіданні зменшені позовні вимоги визнав частково, не заперечив проти стягнення з нього в користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої дитини, однак заперечує проти розміру аліментів, вказаного позивачем, оскільки він ніде не працює, на обліку в Надвірнянському районному центрі зайнятості як безробітній не перебуває, офіційних доходів не має. Тому він згідний сплачувати аліменти в мінімальному розмірі, визначеному законом. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст. 76, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та зясувавши фактичні обставини справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано згідно рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 23.12.2016 р. (а.с. 2). У шлюбі у них народилась дочка [PERSON] [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 3). З акту обстеження матеріально-побутових умови сімї, складеного депутатом Молодківської сільської ради, та довідки про склад сімї № 1533/02.2-19 від 27.09.2018 р., виданої Молодківською сільською радою вбачається, що позивач на даний час разом з неповнолітньої дитиною проживає в будинку своїх батьків, власного житла не має, підсобного господарства не веде, не працює, інших доходів не має (а.с. 4-5). Відповідач працює по тимчасових заробітках, з чого має мінливий нерегулярний дохід, тому може надавати кошти на утримання неповнолітньої дитини. Відповідно до ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.. У відповідності до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Крім того, відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Частиною першою ст. 12 зазначеного Закону встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Перевіряючи доводи позивача щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, суд належним чином врахував положення ч. 1 ст. 184 СК України щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, як у разі наявності нерегулярного, мінливого доходу платника. Таким чином, з врахуванням обставин справи, стану здоров'я та матеріального становища дитини, матеріального стану та стану здоровя платника аліментів, який не працює, є фізично здоровою людиною, відсутність інших утриманців, суд прийшов до висновку, що позов слід задовільнити частково і стягувати з відповідача на користь позивача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 1200 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Томусудовівитрати підлягають стягненню з відповідача, зокрема: 704 грн. 80 коп. судового збору в дохід держави. На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 184 СК України,

Outcome: approved