Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до Тридубської сільської ради Кривоозерського району про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування, вказуючи, що вона є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], померлої [INFO]. Після її смерті залишилось спадкове майно - земельні ділянки: площею 2,82 га, кадастровий номер [NUMBER], площею 0,04 га кадастровий номер [NUMBER], площею 0,03 га кадастровий номер [NUMBER] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані в межах території Тридубівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, належала на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 29 вересня 2004 року. При звернені до Кривоозерської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом їй було відмовлено, поскільки відсутні правовстановлюючі документи на вказане спадкове майно. В судове засідання позивачка не з'явилась, надала письмову заяву згідно якої позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, розглянувши справу в її відсутність. Представник Тридубської сільської ради Кривоозерського району в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином, до суду подав заяву, в якій просив справу слухати в його відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із слідуючих підстав. Судом встановлено: [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 29 вересня 2004 року Кривоозерською районною державною адміністрацією Миколаївської області, зареєстрованого в реєстрі за № 010401700563 належало право приватної власності на землю загальною площею 2,89 га, яка складається із трьох земельних ділянок: площею 2,82 га, кадастровий номер [NUMBER], площею 0,04 га кадастровий номер [NUMBER], площею 0,03 га кадастровий номер [NUMBER] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані в межах території Тридубівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вказані обставини підтверджуються даними копій кадастрового плану земельних ділянок від 05 січня 2017 року, виготовлених Приватним підприємством «Мередіан», що наявні в матеріалах справи. Відповідно до даних копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого виконкомом Тридубської сільської ради Кривоозерського району, актовий запис № 1, [PERSON] померла [INFO]. Відповідно до даних витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 15 лютого 2013 року після смерті [PERSON] заведена спадкова справа в Кривоозерській державній нотаріальній конторі. Відповідно до даних копії спадкової справи, наданої Кривоозерською державною нотаріальною конторою на запит суду, відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України, спадкоємець [PERSON] 15 лютого 2013 року подала заяву про прийняття спадщини та за № 39/2013 в державній нотаріальній конторі зареєстрована спадкова справа про прийняття спадкового майна після смерті спадкодавця [PERSON], інших спадкоємців не встановлено. Даними копії заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Тридубської сільської ради Кривоозерського району 4 листопада 2011 року встановлено, що [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON] Державним нотаріусом позивачу в оформленні спадкових прав на зазначене спадкове майно було відмовлено, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на зазначену земельну ділянку. Згідно довідки Тридубської сільської ради Кривоозерського району № 173 від 14 лютого 2013 року [PERSON], яка померла [INFO] до дня смерті була зареєстрована та проживала в [ADDRESS]. На день смерті проживала одна. Відповідно до ст.. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до норм ч. 2 ст. 158 ЗК України, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб. Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. За таких обставин суд вважає, що позивач правомірно набув та має право зареєструвати право власності на земельні ділянки в спосіб, передбачений чинним законодавством України та не заборонений Законом, тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 328, 1216-1218, 1225, 1268 ЦК України, ст.ст. 131, 158 ЗК України

Outcome: approved