Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до Дзержинського районного суду м.Харкова з позовною заявою, в якій просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона є власником квартири [ADDRESS] . У вказаній квартирі також зареєстрований відповідач [PERSON] , син позивачки. Зазначає, що відповідач з липня 2016 року забрав свої речі та без поважної причини більше не проживає за адресою реєстрації, його місце проживання позивачу невідомо. Факт реєстрації відповідача у вказаній квартирі порушує право власності позивача, оскільки позбавляє її можливості в повній мірі його використовувати. Крім того, відповідач не сплачує вартість комунальних послуг. Розгляд справи проведено в порядку загального позовного провадження. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, наведених у позові. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач, згідно вимог ч.8 ст.128 ЦПК України, у судове засідання не з`явився, в порушення ч.3 ст.131 ЦПК України\~про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, у зв`язку з чим на підставі ухвали Дзержинського районного суду м.Харкова від 23.12.2019 року проведено заочний розгляд даної справи\~згідно з вимогами ст.ст.280-282 ЦПК України\~на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши вступне слово позивача, допитавши свідків, з`ясувавши обставини справи, безпосередньо дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши їх кожний окремо та у сукупності й взаємозв`язку, дійшов висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, не суперечать законодавству та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] . Цей факт підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.09.2010 року, а також копією витягу про державну реєстрацію прав №27543603 від 05.10.2010 року. Згідно з ч.1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.ст.317 та 383 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном, а також на зміст права власності не впливають місце проживання та місцезнаходження майна. Згідно з ч.ч.1,2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно вимог ч.1 ст.405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Згідно довідки ЖК «Олексіївський-1» №23 від 24.07.2019 року [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Зазначена обставина також підтверджується довідкою з відділу обліку та моніторингу інформації про місце реєстрації проживання ГУДМС України в Харківській області від 03.09.2019 року. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 03.10.1984 року [PERSON] є сином позивача [PERSON] . Як вбачається з пояснень позивача, наданих у судовому засіданні, [PERSON] за адресою реєстрації не проживає з липня 2016 року, що також підтверджується актом про непроживання від 25.10.2018 року та показами свідка [PERSON] , яка повідомила, що працює головою ЖК «Олексіївський-1» протягом 10 років та останні чотири роки не бачила відповідача за адресою реєстрації. Отже, відповідач не користується житловим приміщенням, де він зареєстрований. Не проживає за цією адресою, за \~комунальні послуги не сплачує. Згідно з положеннями ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Таким чином, виходячи зі змісту вказаної норми Закону, суд дійшов висновку, що позивач обґрунтовано та правомірно ставить вимоги до відповідача про визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] , так як останній добровільно залишив вказане приміщення і на час розгляду справи не проживає в ньому більше одного року, що відповідно до вимог ст.405 ЦК України дає суду підстави визнати його таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Згідно ч.1 ст.71 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням. Відповідно до ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать витрати, пов`язані з вчиненням процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. На підставі\~викладеного, ст.ст.\~316,\~317,\~319,\~383,\~405\~ЦК України,

Outcome: approved