Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою, в якій просила встановити факт належності її чоловіку [PERSON] , який помер [INFO] , нагородної книжки про нагородження медаллю «Знак пошани». В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що з 30.08.1963 року вона перебувала в шлюбі з [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер. За час роботи її чоловік був нагороджений за №1290860 «Знак Пошани» та видана медаль, що підтверджується ордерною книжкою серії [NUMBER] . Відповідно документів, які були видані її чоловіку, відбулись помилки в зв`язку з написанням його прізвища, а саме на російській мові всі документи писались з м`яким знаком. Вона зверталась до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області Олександрійського відділу обслуговування громадян, однак їй було відмовлено. Встановлення даного факту їй потрібно для підвищення розміру отриманої пенсії. Заявник [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що в неї помер чоловік [PERSON] , який за життя був нагороджений орденом «Знак пошани». Після його смерті вона має право на доплату до пенсії на підставі зазначеного ордену чоловіка, але не може її отримати так як прізвище чоловіка записано як « [PERSON] », а її « [PERSON] ». В свідоцтві про народження дописано м`який знак. Вони робили запит до відділу РАЦС за місцем народження чоловіка, звідки отримали відповідь, що прізвище його та його батьків пишеться без м`якого знаку. В свідоцтві про одруження їх прізвища записані як « [PERSON] », в свідоцтвах про народження їх дітей також прізвища записані як « [PERSON] ». Просить задовольнити заявлені вимоги. Заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області, належним чином повідомлене про час, дату та місце судового засідання, свого представника в судове засідання не направила. Від представника заінтересованої особи надійшла заява, в якій він просить розглянути справу на розсуд суду. Заслухавши пояснення заявника, показання свідків, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне. Згідно до п. 6 ч. 1 ст.\~315\~ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвища ім`я та по-батькові, місце і час народження, що зазначені в документі не збігається з ім`ям, по-батькові, прізвища, місце і час народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Відповідно до роз`яснення п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження батьками [PERSON] (російською мовою) зазначено [PERSON] та [PERSON] (російською мовою). Відповідно до свідоцтва про одруження було укладено шлюб між [PERSON] , 1937 року народження та [PERSON] , 1943 року народження. Після укладення шлюбу обом з подружжя присвоєно прізвище [PERSON] . Згідно з свідоцтвом про смерть та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення до актового запису змін, доповнень №00021839488 [INFO] року помер [PERSON] , [INFO] . З трудової книжки вбачається, що вона видана 02 травня 1958 року на ім`я [PERSON] , 1937 года рождения (російською мовою). В той же час, як згідно з пенсійним посвідченням № [NUMBER] прізвище ім`я та по батькові зазначено як [PERSON] (українською мовою), 1937 року народження. Відповідно до орденської книжки серії « [NUMBER] » (російською мовою) №126214 [PERSON] (російською мовою) нагороджено орденом «Знак Пошани» за №1290860, відповідно до Указу Президії Верховної Ради СРСР від 22.12.1977 року. Після смерті чоловіка, заявник звернулась до пенсійного фонду з метою отримання доплати до пенсії у зв`язку із втратою годувальника, однак їй було відмовлено оскільки прізвище її померлого чоловіка у свідоцтві про смерть зазначено як « [PERSON] », а в орденській книжці як « [PERSON] » (російською мовою). Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що з 1969 року знає родину заявника. Працював разом з чоловіком заявника. Він працював шофером, а [PERSON] токарем [PERSON] Їх обох було нагороджено орденом «Знак пошани» за працю. Як точно пишеться його прізвище йому не відомо. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що заявник її бабуся, а померлий дідусь. З дитинства знала, що дід був нагороджений орденом «Знак пошани». В свідоцтві про народження її матері, прізвища батьків та дитини зазначено як [PERSON] . Хто дописав «ь» в свідоцтві про народження діда встановити не вдалося. З відповіді відділу РАЦС вбачається, що прізвище діда та його батьків в актовому записі про народження зазначено як « [PERSON] ». Встановлення факту належності правовстановлюючого документу необхідно для підвищення розміру пенсії, оскільки зазначене впливає на перерахунок пенсії заявника. Так як, в ході судового розгляду справи підтвердився факт належності [PERSON] ордерної книжки серії « [NUMBER] » (російською мовою) №126214 про нагородження [PERSON] (російською мовою) орденом «Знак Пошани» за №1290860, відповідно до Указу Президії Верховної Ради СРСР від 22.12.1977 року, то заява підлягає задоволенню, а факт належності правовстановлюючих документів встановленню. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справі окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved