Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на своє утримання до досягнення дитиною 3-х років. В позові зазначила, що з 31.08.2018 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу них народився син, [PERSON] , [INFO] . В березні 2020 року відповідач поїхав до м. Пологи Запорізької області, де працює, але матеріальну допомогу на утримання позивачки та дитини надає в незначному розмірі, який визначає на власний розсуд. Син проживає з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні, позивачка не працює, доглядає за дитиною до 3-річного віку, однак її доходів не вистачає на утримання себе та малолітньої дитини. Тому, позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини усих видів його доходу щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, а також кошти на своє утримання в розмірі 1/4 частини його заробітку щомісячно, до досягнення дитиною 3-річного віку. Позивач у судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутністю, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про місце, день і час судового засідання повідомлений належним чином, від отримання судової повістки відповідач відмовився на поштовому відділенні, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. Таким чином, зі згоди позивача суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280-281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 31.08.2018 року [PERSON] і [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстрований Гадяцьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 112, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] . В шлюбі у них народився син, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 09.01.2019р. Дитина проживає разом з матір`ю за місцем її реєстрації та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб ОСББ «Осипенко» № 30 від 16.09.2020р. Доходів позивачки не вистачає на утримання себе та малолітньої дитини, оскільки вона не працює у зв`язку із доглядом за малолітньою дитиною до досягнення нею 3-річного віку. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вимогами ст. 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право дружини на утримання виникає на підставі складу юридичних фактів: 1)вагітність або проживання з нею дитини, яка не досягла 3-х років або 6-ти років, якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку; 2)походження дитини від чоловіка (кровне споріднення) або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення, факт біологічного походження); 3)здатність чоловіка надавати таку допомогу. Враховуючи інтереси дитини та матеріальний стан сторін, забезпечуючи надійний захист інтересів дитини та отримання нею надійного стабільного матеріального утримання, суд приходить до висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved