overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання його втратившим право користування житловим приміщенням, квартирою № 53 по вул. Якова Усика будинок №36 в м. Миргород. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилалась на те, що вона є власником квартири [ADDRESS]. У даному будинку значаться зареєстрованим відповідач по справі : [PERSON], рідний брат позивачки. З 2011 року по березень 2014 року відповідач відбував покарання в місцях позбавлення волі. З моменту звільнення в квартирі, де зареєстрований він не проживає, телефонує позивачці лише з власної ініціативи. На даний час відповідач проживає в [INFO]. Відповідач ухиляється від зняття з реєстраційного обліку за адресою [ADDRESS]. Своїми діями відповідач перешкоджає позивачці належним чином користуватися своєю власністю, тому вона змушена звернутися до суду з вказаним позовом. У судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю. Позивачка просила визнати відповідача втратившим право на користування жилим приміщенням в квартирі, яка належить їй на праві приватної власності. Суду пояснила, що вона на підставі свідоцтва про право на спадщину, після смерті свого батька, набула права власності на квартиру № 53 в будинку по вул. Якова Усика № 36 з 2012 року. Відповідач не проживає у даній квартирі. Відповідач в судове засідання не зявився, причину неявки суду не сповістив, про місце та час розгляду справи повідомлений, шляхом розміщення оголошення у всеукраїнському друкованому засобі масової інформації, газеті «Зоря Полтавщини». Заслухавши пояснення позивачки вивчивши та проаналізувавши в сукупності всі матеріали справи, суд вважає, що справу необхідно розглянути з постановленням заочного рішення, на підставі доказів, що містяться в справі. Позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що квартира [ADDRESS] належить позивачці [PERSON] на праві особистої приватної власності, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 12 грудня 2012 року (а.с. 4 ). Відповідно до адресної довідки за адресою [ADDRESS] (а.с. 15) значаться зареєстрованим [PERSON]. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Постільки відповідач [PERSON] в спірній квартирі не проживає після звільнення з місць позбавлення волі в квітні 2014 року, то він, відповідно до ст. 72 ЖК України, втратив право на користування вищевказаним житловим приміщенням, а отже заявлений позов підлягає задоволенню. Згідно ч. 1 ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. Оскільки відповідач [PERSON] у спірній квартирі не проживає більше шести місяців, підстав для збереження за ними житлового приміщення суд не вбачає, тому він, відповідно до ст. 72 ЖК України, втратив право на користування вищевказаним житловим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування будинком №139/1, що по вул. Центральній, в с. Шаровечка, Хмельницького району, посилаючись на те, що вона є власником вказаного житла, а відповідач за вказаною адресою не проживає понад рік. В судове засідання представник позивача не зявилась, повідомлена про час і місце судового розгляду належним чином, направивши на адресу суду заяву, в якій просить розглянути дану справу за її відсутності в порядку заочного розгляду, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлений про час і місце судового розгляду належним чином, не повідомивши про причини неявки. Відповідно до вимог ст. 224 ч. 1 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що [PERSON] є власником будинку №139/1, що по вул. Центральній, в с. Шаровечка, Хмельницького району. За вказаною адресою зареєстрований і відповідач, який там не проживає понад рік, що підтверджується відповідним актом. Відповідно до вимог ст. 405 ч. 2 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування жилим примішенням. В обґрунтування позову зазначила, що їй належить 17/50 частин будинку № 26 по вул. Астраханській в м. Запоріжжі. За цією адресою зареєстрований відповідач [PERSON], який фактично ніколи не мешкав з нею, витрати по утриманню будинку не несе, місце його проживання позивачу невідомо. Реєстрація відповідача в належній позивачу частині будинку перешкоджає їй розпоряджатися своєю власністю. Просила визнати відповідача таким, що втратив право користування будинком № 26 по вул. Астраханській в м. Запоріжжі. В судовому засіданні позивач підтримала позов з підстав, викладених у позові, наполягає на його задоволенні. Відповідач у судове засідання не з'явився повторно, про час і місце розгляду справи був оповіщений належним чином: судова повістка разом з розпискою, з копіями відповідних документів надсилалися йому поштою рекомендованим листом із повідомленням за адресою, зазначеною позивачем. Поштова кореспонденція повернулася до суду з відміткою поштового відділення № 71: «За закінченнм строку зберігання». У відповідності з ч. 5 ст. 74 ЦПК України у такому разі вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене належним чином. За згодою позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача, свідків, зясувавши обставини справи, суд знаходить позов обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON]. на підставі договору купівлі-продажу від 25.12.1998 року, належить 17/50 частин будинку № 26 по вул. Астраханській в м. Запоріжжі (а.с. 8) Згідно довідки голови квартального комітету від 21.08.2015 року, у будинку №\~26 по вул.Астраханській в м. Запоріжжі, зареєстрований відповідач [PERSON] (а.с.6). За ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх субєктів права власності, а у відповідності зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. В силу ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом Як вбачається з акту комісії від 25.08.2015 року, [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO] з 13.03.2013 року, але за даною адресою не проживає (а.с. 7). Допитана в якості свідка [PERSON] пояснила, що вона є сусідкою позивачки, знає її більше 20 років, постійно спілкується з нею. [PERSON] живе одна, [PERSON] ніколи не бачила. Аналогічні пояснення дала свідок [PERSON] Аналізуючи наведені докази у сукупності, суд дійшов висновку про те, що відповідач втратив право користування спірним будинком, оскільки без поважних причин не проживає у ньому понад один рік, а відтак наявні підстави для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме [ADDRESS]. Вказана квартира належить позивачу на праві власності. [PERSON], зареєстрована в їх квартирі, не є членом сім'ї, більше семи років в квартирі не проживає. Реєстрація відповідача в її квартирі порушує її право власності. Представник позивача надав заяву до суду про розгляд справи у його відсутність, просить позов задовольнити та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. В судове засідання відповідач не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України. Суд відповідно до ст. 224 ЦПК України, за згодою представника позивача ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона працю в школі технічним працівником разом з позивачем. [PERSON] не проживає в квартирі з 2008 року, після розлучення з позивачем. Бачила вона його в останнє три роки назад, коли він приїжджав в село отримувати гроші за пай. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що є сусідом позивача, [PERSON] з 2008 року не проживає у квартирі, хоча кожен рік в восени приїжджає у село для отримання орендної плати за земельну ділянку. Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом Цюрупинської державної нотаріальної контори Кіріченко А. В. від 10.04.1998 року та зареєстрованого за реєстром № 1-377 позивач є власником квартира [ADDRESS] За довідки виданою Щасливською сільською радою Цюрупинського району Херсонської області від 19.08.2015 року № 546 в [ADDRESS] зареєстрований [PERSON], але фактично за даною адресою на теперішній час не проживає.. За копією свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Цюрупинського районного управління юстиції Херсонської області 16.09.2008 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірваною, актовий запис № 185 в Книзі реєстрації розірвань шлюбів. Згідно з нормою ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 391 ЦК України, закріплено право захисту власності - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Реєстрація місця проживання хоча і не тягне за собою за собою виникнення права користування житловим приміщенням, проте обмежує майнові інтереси власників, пов'язані з правом розпорядитися ним Тому, оскільки відповідач не змінив реєстрацію місця проживання, то ним порушено право власності позивача і його право щодо вимоги захисту порушеного права є законними і підлягає захисту. У зв'язку з цим перешкоди, які створені цією реєстрацією, мають бути усунуті шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому витрати по справі належить віднести на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS]. В позові вказала, що вона є власником вказаної квартири. Окрім неї за цією адресою зареєстровано також матір [PERSON], доньку [PERSON], малолітнього [PERSON], брата [PERSON] Відповідач не проживає у квартирі понад 10 років, не бере участі в утриманні та обслуговуванні житла, перешкоджає їй в реалізації права власності на квартиру. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, проти заочного вирішення справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задоволити. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини: [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Окрім неї за цією адресою зареєстрований відповідач, її брат [PERSON], який згідно з актом від 13.11.2018 року не проживає у вказаній вище квартирі понад 10 років. Частинами 1 і 4 статті 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що відповідач більше одного року не проживає у спірній квартирі без поважних причин, а тому втратив право користування нею. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням а саме квартирою [ADDRESS] . В позові вказала, що вона є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державної реєстрації прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та свідоцтва про права власності на нерухоме майно. Крім неї та членів її сім`ї у вище вказаній квартирі зареєстрований [PERSON] . Відповідач у будинку не проживає більше 11 років, витрат на утримання будинку не несе. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, проти заочного вирішення справи не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на сайті судової влади, до суду не направив відзив на позов. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Заслухавши думку позивача, свідчення свідка [PERSON] , яка в судовому засіданні посвідчила, що відповідач не проживає у спірній квартирі близько 11 років, його речей у квартирі не має, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги слід задоволити. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини: [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Відповідач по справі - [PERSON] зареєстрований у вказаній квартирі, однак не проживає у ній. Про факт не проживання відповідача в спірній квартирі свідчать акти від 27.08.2015 року, 17.08.2016 року, 10.01.2017 року та від 14.03.2019 року Частинами 1 і 4 статті 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Статтею 71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно статті 72 ЖК України - визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Судом встановлено, що відповідач більше одного року не проживає у спірній квартирі без поважних причин, доказів про те, що йому створювалися перешкоди у користуванні квартирою до суду не надано, а тому він втратив право користування квартирою. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням. В позові вказала, що вона власник квартири №45 в будинку №5-Б по Староконстянтинівському шосе у м. Хмельницькому. Крім неї у квартирі зареєстрований її син [PERSON] [INFO] та її колишній чоловік [PERSON] Д.П.10.10.1984 року народження. Шлюб між нею та відповідачем було розірвано рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 18 березня 2015 року, яким встановлено, що вона припинила спільно проживати з відповідачем ще у 2012 році. Відповідач жодного дня у спірній квартирі не проживав, витрат на утримання квартири не ніс. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, проти заочного вирішення справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання повторно не зявився, про час та місце слухання справи повідомлявся. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Заслухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги слід задоволити. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини: рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 березня 2015 року було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] є власницею квартири №45 в будинку №5-Б по Староконстянтинівському шосе у м. Хмельницькому. Згідно з довідкою про склад зареєстрованих у житловому приміщенні у вказаній квартирі зареєстровані [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Згідно з актами від 01.09.2017 року, 03.04.2017 року та 05.01.2017 року [PERSON] у цій квартирі фактично не проживає останні шість місяців за кожним актом відповідно. Згідно з ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.. Частинами 1 і 4 статті 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що відповідач більше одного року не проживає у спірній квартирі без поважних причин, а тому втратив право користування нею. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та пояснила, що в належному позивачеві на праві власності житловому будинку зареєстрований відповідач, який з 2005 року та по теперішній час фактично в ньому не проживає. Відповідач перешкоджає позивачеві, як власнику житла, у здійсненні нею права користування та розпорядження своїм майном, тому просить в судовому порядку визнати його таким, що втратив право користування належним позивачеві на праві власності житловим будинком. Відповідач в судове засідання не зявився, але він був викликаний до суду в порядку, визначеному ч. 9 ст.74 ЦПК України, у звязку з чим суд у відповідності до ч. 9 ст. 76 ЦПК України вважає відповідача повідомленим та розглядає справу за його відсутністю, і ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач не заперечує. Свідки [PERSON] суду показав, що він проживає по сусідству з позивачем та спілкується з останньою. Йому відомо, що у її будинку зареєстрований колишній чоловік дочки позивача [PERSON], який не проживає з 2002 року. Його місце перебування йому невідоме. Свідок [PERSON] надав суду показання, аналогічні показанням [PERSON] Заслухавши пояснення, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності, видному 18.01.1991р. виконкомом Цюрупинської міської ради, [PERSON] належить житловий будинок № 11, що розташований в м. Цюрупинськ Херсонської області по провул. Морському. За вказаною адресою зареєстрований відповідач [PERSON], який з 2005 року фактично в ньому не проживає, що підтверджується показаннями свідків [PERSON] та [PERSON], актом про обстеження від 27.10.2015 року за підписами свідків та голови вуличного комітету. Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач понад один рік відсутній за місцем реєстрації без поважних на те причин. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS] Збаразькі Збаразького району Тернопільської області. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що відповідач є колишній її зять, і будучи зареєстрованим у вищезгаданому будинку, який належить позивачці на праві приватної власності, в ньому взагалі ніколи не проживав. Його формальна реєстрація в належному позивачці будинку стала перешкодою в оформленні державних житлових субсидій. Позивачка в судове засідання не з`явилась, однак від неї на адресу суду надійшла заява в якій вона просить розгляд справи проводити без її участі, позов підтримує та не заперечує щодо можливості ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився хоча про день, час та місце розгляду справи йому було повідомлено належним чином, згідно ч.5 ст. 74 ЦПК України. На підставі ст.ст.169, 224 ЦПК України суд вважає за можливе прийняти заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено наступні обставини. Позивачка є власником житлового будинку, що розташований по [ADDRESS] Збаразького району Тернопільської області, що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав власності на житловий будинок (а.с.16). Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 22 жовтня 2007р. (а.с.17). Відповідно до актів обстеження проживання [PERSON] від 17.06.2014р., 25.04.2014р., 26.05.2014р. та 27.06.2014р., [PERSON] у вищевказаному будинку не проживає. (а.с.6-9). Згідно довідки виданої виконкомом Максимівської сільської ради 11.07.2014р. № 363, [PERSON] зареєстрований в с.Чагарі Збаразькі Збаразького району Тернопільської області, однак по місцю реєстрації ніколи не проживав (а.с.5). Згідно ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла за законом. Таким чином, дослідивши матеріали справи суд, беручи до уваги те, що оскільки здобуті по справі докази свідчать про те, що відповідач будучи зареєстрований у будинку позивачки фактично ніколи в ньому не проживав, тобто понад встановленого законом однорічного строку не проживає в даному будинку без поважних на то причин, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved