Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

[PERSON] звернулась до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. При цьому позивач посилається на те, що вона - [PERSON], є головним та єдиним наймачем квартири [ADDRESS], на підставі ордеру на жиле приміщення №365 від 03.10.1997 року. Особовий рахунок на вказану квартиру відкрито також на неї. Відповідач [PERSON] є сином [PERSON] і вже майже на протязі року в квартирі [ADDRESS], не проживає та в даній квартирі не з'являється, тобто, виїхав до іншого постійного місця проживання, жодних речей відповідача у квартирі не залишилось. Всі комунальні послуги за квартиру та всі інші платежі постійно оплачує позивач самостійно. Фактично відповідач не тільки не приймає ніякої участі в утриманні даного житла, але й не користується ним більше шести місяців. За таких обставин позивачка була вимушена звернутись до суду. До початку розгляду справи до суду надійшла заява від представника позивача адвоката [PERSON] про розгляд справи у відсутності позивача та представника позивача та про підтримання позовних вимог у повному обсязі, згодна з ухваленням заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив. Суд, у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомлення про поважні причини такої неявки в судове засідання, зі згоди позивача, ухвалив провести розгляд справи в заочному порядку та постановити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 169 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є головним та єдиним наймачем квартири [ADDRESS], про що свідчить ордер на жиле приміщення №365 від 03.10.1997 року. Особовий рахунок на вказану квартиру відкрито також на неї, що підтверджується довідкою №423 про склад сім'ї та реєстрації від 30.01.2014 року, виданою дільницею №3 КП «ЖКС «Хмельницький». Реєстрація відповідача [PERSON] в квартирі [ADDRESS] підтверджується довідкою № 423 від 30.01.2014 року, виданою дільницею №3 КП «ЖКС «Хмельницький», відповідно до якої на вказаній площі мешкають та зареєстровані [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Відповідач [PERSON] є сином [PERSON]. З вказаного часу і по теперішній час, тобто більше ніж шість місяців, відповідач [PERSON] не мешкає в вищезгаданій квартирі, не приймає ніякої участі в утриманні даного житла, речей його в квартирі немає, комунальні платежі він не здійснює, його особисті речі в квартирі відсутні, замки на вхідних дверях заміні не підлягали, отже, відповідач завжди мав вільний вхід до житла, що підтверджується актом про не проживання особи в жилому приміщенні за підписами сусідів від 03.01.2014 р., завіреним начальником дільниці №3 КП «ЖКС «Хмельницький» Чугуновим П.Б. Суд вважає, що вже більше шести місяців потому відповідач [PERSON] у добровільному порядку виселився з спірної квартири, забрав всі особисті речі, комунальні та інші платежі не сплачує, квартирою не інтересується, вселитися не намагається. Реєстрація відповідача перешкоджає позивачці у користуванні квартирою, вона несе додаткові витрати за сплату комунальних та інших платежів. Згідно змісту положень ст. 64 ЖК України, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. Відповідно до ст. 71 ЖК України, при відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення лише протягом шести місяців. Стаття 72 ЖК України дозволяє у судовому порядку визнати особу, яка відсутня понад шість місяців в займаній квартирі такою, що втратила право на користування нею, а саме зазначено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку. Поважності причин відсутності відповідача у вказаній квартирі більше шести місяців до моменту звернення до суду, в судовому засіданні не надано. На підставі викладеного суд дійшов до висновку, що позивачем доведені обставини для застосування положень ст. 72 ЖК України та визнання в судовому порядку відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням квартири. Згідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Згідно ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі ст. 217 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Outcome: approved