Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до Луцької міської ради про встановлення факту прийняття спадщини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 21.12.2000 року помер її чоловік [PERSON]. Вказує, що квартира в м. Луцьку по пр. Соборності, 30/17 є спільною сумісною власністю [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] і кожному з них належить по 1/4 частки спірної квартири та після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на його частку. Зазначає, що на час відкриття спадщини, вона та їхні діти проживали і на даний час проживають у вказаній квартирі. В звязку з чим просила встановити факт прийняття нею спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON], а саме: на його частку у квартирі [ADDRESS]. Позивач до судового засідання подала суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності. Крім того, уточнила позовні вимоги та просила визначити, що померлому [PERSON] належало ? частки квартири [ADDRESS] та визнати за нею право власності на спадкове майно після його смерті. Представник відповідача в судове засідання не зявилась, проте подала суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності та під час прийняття рішення покладається на розсуд суду. Треті особи в судове засідання не зявились, однак подали заяви, в яких просять справу слухати у їх відсутності, проти позову не заперечують. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши наявні письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що квартира за № 17 по пр. пр. Соборності, 30 в м. Луцьку належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що стверджується свідоцтвом про право власності на житло від 23.11.2000 року (а.с. 10). Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19 червня 1992 року № 2482-ХІІ не визначено умов, за яких один із членів сімї може отримати більшу або меншу частку в приватизованому житлі. Частки в жилому приміщенні кожного з повнолітніх членів сімї, яким передається у власність займана квартира (будинок), є рівними. Згідно ч. 2 ст. 372 Цивільного кодексу України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Спору щодо часток співвласників у вказаних осіб не виникало, що також ствердив представник позивача в судовому засіданні. Отже, фактично, кожному із співвласників [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належить по 1/4 частині вказаної квартири. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] помер 31.12.2006 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 03.01.2007 року (а.с. 5-7). Після його смерті відкрилась спадщина на його частку квартири [ADDRESS] (а.с. 10). Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом зясовано, що [PERSON] являється дружиною померлого, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 4). Згідно ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку у шість місяців, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З досліджених в судовому засіданні письмових доказів, судом встановлено, що позивач прийняла спадщину шляхом проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а тому вважається такою, що прийняла спадщину в порядку ст. 1268 ЦК України. Про відмову від прийняття спадщини не заявляла. Інші спадкоємці від прийняття спадщини відмовились. Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити з наведених вище підстав

Outcome: approved