Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» [PERSON], Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача приватний нотаріус Луцького районного нотаріального округу Волинської області [PERSON] про визнання права власності. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 23.05.2014 року між нею та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна - житлового будинку № 1б, що знаходиться на земельній ділянці площею 0,08 га, кадастровий номер № 0722885000:02:001:4184 по вул. Ранковій в с. Гаразджа Луцького району Волинської області та посвідчений приватним нотаріусом Луцького районного управління юстиції Волинської області [PERSON] реєстраційний № 441. Відповідно до умов п. 6 договору спірне майно було відчужене за ціною 450000,00 грн. без ПДВ. На підставі укладеного та виконаного у повному обсязі договору та заяви позивача, нотаріусом було винесене рішення про реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень права власності на спірне майно за позивачем, внесено запис про припинення права власності на спірне майно за банком та внесено запис № 5766747 про право власності на спірне майно за позивачем. Позивач вказує, що в 2014 році нею оформлено право власності на земельну ділянку на якій знаходиться спірне майно та отримано державний акт на право власності на земельну ділянку розміром 0,08 га кадастровий номер № 0722885000:02:001:4184. Постановою Правління Національного банку України від 02.03.2015 року № 150 Банк віднесено до категорії неплатоспроможних банків. 02.03.2015 року на підставі постанови НБУ № 150 від 02.03.2015 року, рішенням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про запровадження в банку тимчасової адміністрації та призначено уповноважену особу Фонду на здійснення тимчасової адміністрації [PERSON] Наказом Уповноваженої особи № 67 від 11.03.2015 року створено комісію з перевірки правочинів за операційно-господарськими операціями. В результаті перевірки, яка була оформлена протоколом № 22 від 20.07.2015 року виявлено, що при укладенні та виконанні вищевказаного договору були допущені порушення законодавства України, які полягають у заниженні ціни нерухомого майна в порівнянні з звичайною ціною більш ніж на 20 %, що відповідно до п. 2-3 ч. З ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є ознакою нікчемності договору. 21.07.2015 року Уповноважена особа фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» [PERSON] на адресу позивача 21.07.2015 року направив повідомлення про нікчемність договору з вимогою повернути спірне майно банку, мотивуючи свої вимоги нікчемністю договору та наслідками його недійсності відповідно до вимог ст. 216 ЦК України та ч. 5 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Позивач просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок № 1б, що знаходиться на земельній ділянці площею 0,08 га, кадастровий номер № 0722885000:02:001:4184 по вул. Ранковій в с. Гаразджа Луцького району Волинської області. Ухвалою суду від 27.10.2015 року провадження в частині вимог до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб закрито. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні підтримали позовну заяву з підстав в ній зазначених. Просили суд позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав за безпідставністю вимог. Просив суд відмовити в задоволенні позову за безпідставністю. Уповноважена особа фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» [PERSON] в судове засідання не зявився, проте належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача приватний нотаріус Луцького районного нотаріального округу Волинської області [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази в справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав. За змістом ст.ст. 1, 3 ЦПК України в суд в порядку встановленому цим кодексом може звернутися фізична особа за захистом своїх прав, свобод чи інтересів і лише порушені права, свобода чи інтереси підлягають захисту. Ст.ст. 15, 16\~\~Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання у спосіб визначений законом. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною 1 статті 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. 23.05.2014 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна - житлового будинку № 1б, що знаходиться на земельній ділянці площею 0,08 га, кадастровий номер № 0722885000:02:001:4184 по вул. Ранковій в с. Гаразджа Луцького району Волинської області та посвідчений приватним нотаріусом Луцького районного управління юстиції Волинської області [PERSON] реєстраційний № 441 (а.с. 6, 7). На підставі укладеного та виконаного у повному обсязі договору та заяви позивача, нотаріусом було винесене рішення про реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень права власності на спірне майно за позивачем, внесено запис про припинення права власності на спірне майно за банком та внесено запис № 5766747 про право власності на вищевказане майно за [PERSON], що підтверджується витягом від 23.05.2014 року (а.с. ). Відповідно до ч. 1, 3, 4 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Згідно акту прийому-передачі нерухомого майна до договору купівлі-продажу нерухомого майна посвідченого 23.05.2014 року вищевказане нерухоме майно прийняте [PERSON] (а.с. 7). Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 57 ЦПК України закріплено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з вимогами статей 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. В порушення вимог ст. 60 ЦК України позивач не довів та не підтвердив жодними належними та допустимими доказами порушення відповідачами його права власності на спірне майно. Враховуючи, що вимоги [PERSON] є недоведеними та передчасними, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову .

Outcome: dismissed