Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку ( доходу ), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягувати з дня подачі позову до суду і до досягнення донькою повноліття. Позивач у позовній заяві зазначила, що з 2015 року вони з відповідачем проживали разом в шлюбі. Мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем і перебуває на її утриманні. З березня 2016 року позивач з відповідачем разом не проживають. Матеріальну допомогу на утримання доньку відповідач не надає, хоча згідно ст.180 Сімейного кодексу України зобовязаний надавати в повному обсязі, тим більше, що позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3 років. Ухвалою судді від 23 грудня 2017 року відкрито провадження у зазначеній справі. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, про дату, час та місце судового розгляду справи остання повідомлялась належним чином, надала до суду письмову заяву від 05.01.2017 року з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити, у разі неявки відповідача в судове засідання, повідомленого належним чином, просить провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів ( а.с. 18 ). Згідно положень ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи останній повідомлявся належним чином та йому направлялась рекомендованим листом судова повістка про виклик до суду. Згідно рекомендованого поштового повідомлення про отримання судової повістки [PERSON] повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи 10.01.2017 року. Про причину неявки відповідач суд не повідомив ( а.с. 19 ). Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи той факт, що відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення, суд приходить до висновку щодо можливості проведення заочного розгляду справи та ухвалення у справі заочного рішення. У відповідності до положень частини 2 статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З дослідженої в судовому засіданні копії свідоцтва про шлюб серії І-ЕЛ № 093243, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції 18.02.2015 року, встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано 18 лютого 2015 року, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис за № 240. Прізвище подружжя після реєстрації шлюбу : [PERSON], [PERSON] ( а.с. 5 ). Зі свідоцтва про народження серії І-ЕЛ № 167033 встановлено, що [PERSON] народилась 19 червня 2015 року в м. Чернігів, її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 3 ). З довідки про склад сім'ї, виданої Хрипівською сільською радою Городнянського району Чернігівської області від 14.12.2016 року за № 1364, встановлено, що [PERSON] зареєстрована за адресою : [INFO] та має наступний склад сімї : дочка - [PERSON], [INFO] ( а.с. 4 ) Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ч. 2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи те, що батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, з урахуванням складу сімї позивача, з огляду на відсутність у сторін інших спільних неповнолітніх дітей, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі викладеного,

Outcome: approved