Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу (а.с.2). Заявлені вимоги обґрунтовувала тим, що з відповідачем з 2014 року перебуває у зареєстрованому шлюбі, має неповнолітню дитину від попереднього шлюбу - доньку [PERSON] , 2007 року народження, яка усиновлена відповідачем. Зазначає, що одруження виявилось не вдалим, між подружжям виникали постійні сварки та непорозуміння, відповідач не піклувався про нормальні родинні стосунки, мають різні погляди на сімейне життя та стосунки. Спільне господарство не ведеться. Крім того він скоїв злочин відносно доньки, який внесено до ЄРДР за ознаками ч. 3 ст. 152 КК України, на даний час перебуває під слідством з утриманням в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор». Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 18 листопада 2021 року прийняв справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Учасники справи у судове засідання не прибули, надали заяви про розгляд справи без їх участі, при цьому позивач зазначила, що позовні вимоги підтримує. Суд ухвалив проводити розгляд справи без участі сторін на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 20 листопада 2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис №2455 (а.с.3). Сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , яка усиновлена [PERSON] згідно рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 17.07.2015 (а.с.11,13-14). Відносно відповідача відкрите кримінальне провадження, внесе в ЄРДР за №12021270340002320 від 30.07.2021, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України (а.с.12). Відповідно до ст. 7 Сімейного Кодексу України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до вимог ст. 55 Сімейного Кодексу України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 3 ч. 4 ст. 56 Сімейного Кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги обставини життя подружжя, відсутність згоди позивача на примирення, суд дійшов висновку, що шлюб на підставі ст.112 Сімейного Кодексу України належить розірвати, оскільки шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін і їх неповнолітній дитині, що має істотне значення у даній справі. У відповідності до ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач в позові просить прізвище залишити без змін, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити її шлюбне прізвище - « [PERSON] ». Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову з відповідача підлягає стягненню судовий збір, але за відсутності даної вимоги судовий збір не стягується.

Outcome: approved