Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до Станично-Луганського районного суду Луганської області з позовом до [PERSON] , в якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 05.06.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Станично-Луганського районного управління юстиції у Луганській області, актовий запис №26, та стягнути з відповідача на її користь сплачений нею судовий збір у розмірі 908, 00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що 05.06.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Станично-Луганського районного управління юстиції у Луганській області між нею та відповідачем зареєстровано шлюб, про що складено актовий запис №26. Від даного шлюбу подружжя має спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу [PERSON] у позові зазначила те, що сімейне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними. Фактичні шлюбні відносини припинені з 2019 року, подружжя проживає окремо один від одного. Збереження сім`ї неможливе та суперечить їх інтересам. Претензій майнового характеру сторони не мають, спор щодо місця проживання дитини відсутній. Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Сторони в судове засідання надали заяви про розгляд справи без їх участі, позивачка підтримала позовні вимоги, відповідач проти позову не заперечував. Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про шлюб від 05.06.2011 року серії [NUMBER] виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Станично-Луганського районного управління юстиції у Луганській області, 05.06.2011 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Станично-Луганського районного управління юстиції у Луганській області, актовий запис №26. [INFO] у сторін народився син [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Станично-Луганського районного управління юстиції у Луганській області 17.08.2012 року. З матеріалів справи вбачається, що родина фактично розпалась, сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, майнова суперечка не виникла, з приводу проживання дитини досягнута згода, тому суд дійшов висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам дитини, у зв`язку із чим визнає причину розірвання шлюбу поважною і розриває шлюб між сторонами без вжиття заходів щодо примирення. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 114 СК України встановлено, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Причини, що спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, ч. 1 ст. 142 ЦПК України, суд враховує, що понесення позивачкою судових витрат підтверджується квитанцією №116 від 01.06.2021 року про сплату судового збору у сумі 908 грн. У зв`язку із викладеним, враховуючи, що відповідач визнав позовні вимоги, суд вважає за необхідне повернути позивачці з державного бюджету суму сплаченого нею судового збору в розмірі 454 грн. (50% від загального розміру судового збору), а також стягнути з відповідача на користь позивачки суму сплаченого судового збору в розмірі 454 грн. (50% від загального розміру судового збору). На підставі викладеного і

Outcome: approved