Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що сторони перебували у шлюбі, розірваному 01.09.2011 року, від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Оскільки сімейні стосунки між сторонами припинені, відповідач не приймає участі в матеріальному забезпеченні дітей, які проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі по 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожного. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просила суд позов задоволити. Пояснила, що відповідач на даний не дає матеріальної допомоги на утримання дітей. Відповідач в судове засідання не з'явився , причини неявки не повідомив, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами сімейного права. Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Аліменти можуть бути визначені у частці заробітку (доходу) батька (матері) (ст.181 СК України) або у твердій грошовій сум. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно з ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, які мають істотне значення (ст.182 СК України). Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, 01.09.2011року шлюб розірвано, від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення в частині стягнення з відповідача аліментів на користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше передбаченого законом мінімального розміру аліментів на кожну дитину, який статею 182 СК України визначений в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, кожен з батьків зобов'язаний брати участь в утриманні неповнолітньої дитини. До часткового задоволення суд приходить з урахування матеріального становища та стану здоров'я сторін, суду не надані відповідачем докази про характер його доходів та їх розмір, інших дітей відповдач не має, [PERSON] є батьком неповнолітніх дітей позивачки і зобов'язаний брати участь в їх утриманні до досягнення дітьми повноліття. За згодою позивача ухвалюється рішення при заочному розгляді відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. При подачі позову даної категорії позивачка була звільнена від оплати судового збору, тому оплату судового збору відповідно до ст.88 ЦПК України необхідно покласти на відповідача.

Outcome: partial