Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи його тим, що 29.05.1993 року в с. Гуменне, Вінницького району Вінницької області померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно. Позивач є спадкоємицею першої черги за законом. Інших спадкоємців першої черги за законом та за заповітом немає. Позивач спадщину після смерті матері прийняла, оскільки відповідно до вимог ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) вступила в оперативне управління спадковим майном. Зі спадкодавицею була зареєстрована за однією адресою та проживала разом з нею до дня її смерті. В даний час позивач звернулась до Вінницької районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом позивачу було відмовлено, оскільки спадковий будинок, що розташований за адресою: с. Гуменне, вул. Леніна, 49, Вінницького району Вінницької області, належав колгоспному двору, головою якого була [PERSON] Крім того, для оформлення спадщини позивачу необхідні докази, які підтверджують той факт, що [PERSON], яка померла 29.05.1993 року, була її рідною матірю, оскільки свідоцтво про народження позивача втрачене. Встановлення факту родинних відносин [PERSON] необхідно для оформлення спадщини. 22.04.2016 року позивачем через канцелярію суду було подано заяву про уточнення позовних вимог, яка ухвалою суду від 27.04.2016 року була прийнята судом. Уточнені позовні вимоги позивач мотивує тим, що 29.05.1993 року померла її мати [PERSON], яка була головою колгоспного двору № 49 по вул. Леніна в даний час вул. Лесі Українки в с. Гуменне, Вінницького району Вінницької області. Станом на 1991-1995 членом колгоспного двору крім [PERSON] була також позивач. Таким чином, станом на 15.04.1991 року відповідно до Закону України «Про власність» право власності на майно колгоспного двору, зокрема на житловий будинок № 49 по вул. Леніна в даний час вул. Лесі Українки в с. Гуменне, Вінницького району Вінницької області набули [PERSON] та [PERSON] і частка кожного становила по 1/2. В судове засідання сторони не зявились, попередньо подали через канцелярію суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність, при цьому позивач [PERSON] та її представник за договором про надання правової допомоги [PERSON] позовні вимоги підтримують повністю, просять їх задовольнити, а представник відповідача сільський голова Гуменської сільської ради Вінницького району Вінницької області позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову. Згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Врахувавши думку та позицію сторін, викладену у поданих до суду письмових заявах, дослідивши письмові докази в справі, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що 29.05.1993 року в с. Гуменне, Вінницького району Вінницької області померла [PERSON], що підтверджується копією актового запису про смерть № 20 від 01.06.1993 року та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть за № 00016420017 від 12.03.2016 року (а.с. 35, 36). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно, в тому числі й на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: с. Гуменне, вул. Леніна, 49, Вінницького району Вінницької області, який за відомостями технічного паспорта, виготовленого КП «ВООБТІ» 20.11.2015 року, має загальну площу приміщень 59,5 кв.м, житлову 29,4 кв.м та в цілому складається з: житлового будинку літ. «А», веранди літ. «а», тераси літ. «а1», літньої кухні-сараю літ. «Б», сараю літ. «б», сараю літ. «В», погребу літ. «п/В», прибудови літ. «в», бані літ. «Г», убиральні літ. «Е», огорожі № 1, воріт з хвірткою № 2, 3, огорожі № 4, 1/2 криниці № 5, вигрібної ями № 6 (а.с. 12-14). Відповідно до копії рішення Гуменської сільської ради Вінницького району Вінницької області 2 сесії 7 скликання від 20.11.2015 року про перейменування вулиць, провулків населених пунктів Гуменської сільської ради, сільська рада вирішила перейменувати вулиці населених пунктів Гуменської сільської ради с. Гуменне, в тому числі й вул. Леніна на вул. [PERSON] (а.с. 52). Факт належності даного будинковолодіння [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про право приватної власності на будинковолодіння № 38 від 05.10.1989 року, відповідно до якого будинок, що розташований за адресою: с. Гуменне, вул. Леніна, 49, Вінницького району Вінницької області, належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON] (а.с. 11); виписками з погосподарських книг Гуменської сільської ради Вінницького району Вінницької області (а.с. 15-20). З копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про відсутність актового запису цивільного стану за № 00016364537 від 25.02.2016 року вбачається, що за період з 01.01.1937 року по 31.12.1943 року та з 01.01.1944 року по 17.02.2016 року актового запису про народження позивача [PERSON] не виявлено (а.с. 10). Однак, той факт, що позивач є спадкоємицею першої черги за законом після смерті [PERSON], як її дочка, підтверджується довідкою № 209, виданою виконкомом Гуменської сільської ради Вінницького району Вінницької області 29.02.2016 року (а.с. 21); копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища за № 00016380040 від 01.03.2016 року, з якого вбачається, що дошлюбне прізвище позивача було «Романюк» (а.с. 9), а також даний факт підтверджується письмовими показами свідка [PERSON], затвердженими печаткою ТОВ «ЖЕО № 1 м. Вінниця», яка показала, що вона є племінницею [PERSON] і знає, що дошлюбне прізвище її «Романюк», матірю [PERSON] була [PERSON] і вони разом проживали в [INFO] (а.с. 43), та показами свідка [PERSON], затвердженими гербовою печаткою Гуменської сільської ради Вінницького району Вінницької області, яка показала, що [PERSON], яка померла 29.05.1993 року, була рідною матірю [PERSON], вона є сусідкою останньої і знає, що її дівоче прізвище «Романюк», [PERSON] разом з матірю [PERSON] проживали в [INFO], після смерті матері [PERSON] залишилась проживати в даному господарстві і проживає там по даний час (а.с. 44). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд вправі встановити факт родинних відносин між фізичними особами. Тому, оскільки факт, який просить встановити позивач, має для неї юридичне значення, так як від нього залежить виникнення її спадкових прав, суд вважає дану вимогу обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до листа Вінницької районної державної нотаріальної контори за № 558/01-16 від 12.03.2016 року за відомостями Спадкового реєстру спадкоємці померлої 29.05.1993 року [PERSON] до нотаріальних контор та приватних нотаріусів по питанню відкриття спадщини не зверталися, спадкова справа не заводилась (а.с. 33). Позивач [PERSON] спадщину після смерті матері [PERSON] прийняла належним чином, оскільки відповідно до вимог ст. 549 ЦК (в редакції 1963 року) фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується копіями вищевказаних погосподарських книг Гуменської сільської ради Вінницького району Вінницької області (а.с. 15-20). Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК (в редакції 1963 року) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Однак, оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] позивач [PERSON] не може, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на нерухоме майно з підтвердженням реєстрації права власності у встановленому законом порядку, що підтверджується письмовою відмовою Вінницької районної державної нотаріальної контори за № 846/02-17 від 08.04.2016 року (а.с. 41). Згідно копії згаданого вище свідоцтва про право приватної власності на будинковолодіння № 38 від 05.10.1989 року, будинок, що розташований за адресою: с. Гуменне, вул. Леніна, 49, Вінницького району Вінницької області, належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON] (а.с. 11). Згідно ст.ст. 120, 123 ЦК Української РСР 1963 року, чинного на час виникнення та існування колгоспного двору, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності, розмір частки члена двору встановлюється, виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» розяснено, що положення статей 17, 18 Закону України «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається перебування на дійсній строковій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається, виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається, виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося; г) згідно зі ст. 4 Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. З копій погосподарської книги Гуменської сільської ради Вінницького району Вінницької області вбачається, що станом на 1991-1995 членом колгоспного двору крім [PERSON] була також позивач [PERSON] Таким чином, станом на 15.04.1991 року відповідно до Закону України «Про власність» право власності на майно колгоспного двору, зокрема на житловий будинок № 49 по вул. Леніна в даний час вул. Лесі Українки в с. Гуменне, Вінницького району Вінницької області набули [PERSON] та [PERSON] і частка кожного становила по 1/2 (а.с. 15-20). Згідно п. 23 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, суд вважає позов обґрунтованим підставним та таким, що підлягає задоволенню. За відсутності клопотання позивача про стягнення з відповідача судових витрат на її користь, понесених за сплату судового збору, суд вважає залишити їх за позивачем. На підставі викладеного та

Outcome: approved