Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до Деснянського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04.01.2003, мають спільну неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Оскільки спільне життя між ними не склалося, вони мають різні погляди на шлюб та сім'ю, фактично їхня родина розпалась, а шлюб носить лише формальний характер, позивач була змушена звернутись до суду з вказаним позовом. Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва від 18.01.2018 було відкрито провадження у справі та призначено по справі підготовче засідання. Ухвалою суду від 15.02.2018 було закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду по суті у судовому засіданні. При цьому, в ході судового розгляду справи 27.04.2018 судом було надано строк на примирення протягом одного місяця, та відповідно зупинено провадження у справі. Після спливу наданого сторонам строку на примирення, ухвалою від 29.05.2018 було відновлено провадження по справі, та призначено судове засідання для її розгляду. 22.06.2018 по клопотанню відповідача зх метою збереження сім'ї та врегулювання даного спору, судом було оголошено перерву в розгляді справи до 10.09.2018 року У судовому засіданні 10.09.2018 позивач підтримала позовні вимоги та просила суд про їх задоволення, посилаючись на обставини, що викладені у позовній заяві. Також пояснила, що відповідач зловживає спиртними напоями, його відношення до сім'ї не змінилося навіть після надання судом строку на примирення, спільне з відповідачем життя стало нестерпним, а тому наміру зберігати шлюб вона категорично не має. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та заперечував проти розірвання шлюбу, при цьому пояснив суду, що позивач має проблеми зі здоров'ям, їй часто викликають швидку через головні болі, факту зловживання ним спиртними напоями не заперечував, але при цьому зазначив про своє бажання зберегти шлюб. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступне. Судом встановлено, що між сторонами 04.01.2003 було укладено шлюб, зареєстрований Центральним відділом реєстрації шлюбів м.Києва з державним Центром розвитку сім'ї, а/з №17, що підтверджується відповідною копією свідоцтва про шлюб (а.с.4). Сторони мають спільну неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] (а.с.6). Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 1 Сімейного Кодексу України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. За змістом положень частини 2 статті 36 та статті 51 Сімейного кодексу України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. (ст. 55 Сімейного кодексу України). Згідно положень частини третьої та четвертої ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Судом вживалися всі можливі заходи для надання можливості сторонам зберегти шлюб, зокрема за ухвалою суду від 27.04.2018 сторонам було надано строк на примирення, у зв'язку із чим було зупинено провадження у справі, а також у судовому засіданні від 22.06.2018 за клопотанням відповідача було оголошено тривалу перерву для надання можливості останньому вчинити дії та налагодити відносини з позивачем задля збереження укладеного між сторонами шлюбу та сімейних відносин. За час наданий судом для примирення, шлюбно-сімейних відносин сторони не поновлювали, позивач наполягає на розірванні шлюбу. За правилом частини 2 статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім'я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім'ї призведе до порушення інтересів позивача, тому є всі наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача понесені нею витрати по сплаті судового збору у розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved