Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович про визнання виконавчого напису нотаріуса № 24157 від 31.10.2018 р. таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що виконавчий напис вчинено нотаріусом поза межами трирічного строку визначеного ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріусом вчинено виконавчий напис без попереднього направлення кредитором письмової вимоги (повідомлення) про погашення боргу та заборгованість за виконавчим написом не є безспірною. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 02 липня 2018 року зазначену позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами позовного спрощеного провадження. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Представник відповідача надав до канцелярії суду заяву про розгляд справи без його участі. Крім того у встановленому законом порядку та строки відповідачем був наданий відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач зазначав про те, що заборгованість за виконавчим написом стягується у межах трирічного строку визначеного ст. 88 Закону України «Про нотаріат», позивач при вчиненні виконавчого напису не ставив під сумнів безспірність ПАТ «Укрсоцбанк» та не існувало оскаржень діючого кредитного договору. Суд, вивчивши доводи сторін, дослідивши докази в їх сукупності встановив наступне. 28.12.2006 р. між [PERSON] та Акціонерним-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» було укладено договір кредиту № 831/3/27/31/6-244. Відповідно до п. 1.1. Договору кредиту кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 76 500 доларів США зі сплатою 12,5 % процентів річних за встановленим порядком погашення суми основної заборгованості з кінцевим строком повернення основної заборгованості 10.12.2016 р. Згідно з п. 4.5. Договору кредиту у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов'язків визначених п.п. 3.3.8, 3.3.9 цього Договору, протягом більше, ніж 60 (шістдесят) календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно позичальник зобов'язаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню). 31.10.2017 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем було вчинення виконавчий напис № 24157 від 31.10.2017 р. за договором кредиту № 831/3/27/31/6-244 від 28.12.2006 р. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з п. 2.3. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5 вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Судом встановлено, що в матеріалах нотаріальної справи відсутні докази направлення та вручення позивачу повідомлень (письмової вимоги) про усунення порушень основного зобов'язання перед вчиненням виконавчого напису. Крім того, з розрахунку заборгованості за договором кредиту № 831/3/27/31/6-244 від 28.12.2006 р. встановлено, що останній платіж за договором позичальником було здійснено 10.02.2009 р. і з цього дня позичальником не виконуються обов'язки визначені п.п. 3.3.8, 3.3.9 цього Договору. Ця обставина свідчить про те, що строк користування кредитом вважається таким, що сплив і у відповідача виникло право вимоги за зазначеним кредитним договором. З матеріалів справи також вбачається, що відповідач неодноразово реалізовував своє право вимоги до позичальника з повернення наданого кредиту, що підтверджуються рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 24.06.2011 р. по справі № 2-570/11, позовною заявою ПАТ «Укрсоцбанк» № 19.1-14/353 від 21.12.2011 р. поданою до Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків, вимогою ПАТ «Укрсоцбанк» № 08.406-297/96-6419 від 07.05.2014 р. Отже, станом на день вчинення нотаріусом виконавчого напису з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років. Доводи відповідача про те, що заборгованість за виконавчим написом стягується у межах трирічного строку визначеного ст. 88 Закону України «Про нотаріат» є необґрунтованими, оскільки в розумінні ст. 88 Закону України «Про нотаріат» початок перебігу строку для вчинення виконавчого напису визначається днем виникнення права вимоги. Крім того, матеріалами справи підтверджується, що ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду з позовом про солідарне стягнення з [PERSON], [PERSON] заборгованості за договором кредиту № 831/3/27/31/6-244 від 28.12.2006 р. 14.02.2019 р. рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова у справі № 645/5304/18 було відмовлено у задоволенні позову АТ «Укрсоцбанк» про стягнення заборгованості. Рішення суду не набрало законної сили. Ці обставини свідчать про те, що заборгованість за кредитним договором не є безспірною. Доводи відповідача про відсутність оскарження кредитного договору є не має значення для вчинення виконавчого напису, оскільки в розумінні ст. 88 Закону України «Про нотаріат» умовою вчинення виконавчого напису є саме безспірність вимоги стягувача та наявність неоспорюваної заборгованості у боржника, а не відсутність факту оскарження кредитного договору. Умови вчинення виконавчого напису встановлено Законом України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Пунктом 3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України визначено умови вчинення виконавчого напису. Нотаріус вчиняє виконавчі написи за умов якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Згідно правового висновку викладеному у постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 р. у справі за № 6-887цс17 при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Таким чином, суд приходить до висновку, що при вчиненні виконавчого напису № 24157 від 31.10.2017 р. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. не було дотримано обов'язкових умов, які встановлено ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню, а виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Оскільки позов задоволено, то сплачений позивачем судовий збір при поданні позовної заяви стягуються з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved