Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-19 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів в розмірі відповідно 1/3 та 1/4 частини доходів відповідача по мірі досягнення дітьми повноліття на утримання доньки Валерії, [INFO], та сина [PERSON], [INFO], які народилися під час проживання сторін у фактичних шлюбних відносинах, посилаючись на те, що відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. У судовому засіданні позивачка підтримала позов та викладені в заяві обставини справи, вказавши, що батько надає в місяць то 200, то 300 грн., але цих коштів недостатньо для матеріального утримання дітей. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивачки, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню . Згідно свідоцтв про народження дітей відповідач є батьком доньки Валерії, [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Ст.180 Сімейного Кодексу України передбачає, що обоє батьків зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ст. 181 СК України за рішенням суду кошти\~ на утримання\~ \~ дитини\~ \~ (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України\~\~27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Ст. 182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів\~\~інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. За положеннями статей 18, 181 СК України, роз'яснень, викладених в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення до суду з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. Діти в даний час проживають разом із матірю, перебуваючи на її утриманні, про що свідчить наявна у матеріалах справи довідка Вільшанської сільської ради від 21.07.2015 року № 651. Ст. 182 Сімейного Кодексу України передбачає, що розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а згідно ст.183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом і стягнення з відповідача, який являється працездатним, відповідно 1/3 та 1/4 частини його доходів по мірі досягнення кожною дитиною повноліття є, на думку суду, прийнятним і обгрунтованим. З огляду на задоволення позову, з відповідача слід стягнути 243,60 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved