Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить винести рішення про стягнення з відповідача на її користь аліменти в частці від заробітку (доходу) відповідача на утримання їх неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову позивач зазначила, що під час спільного проживання з [PERSON] упродовж кількох років без реєстрації шлюбу була народжена дочка. З причини систематичної відсутності [PERSON] за місцем проживання сім`ї в с.Ядути Борзнянського району, оскільки він знайшов роботу в м.Києві, він перестав приділяти належну увагу їй та трьом її дітям, що призвело до розриву стосунків. Відповідач не виконує батьківських обов`язків, передбачених сімейним законодавством України, щодо утримання своєї дитини. Вона особисто має невеликі грошові надходження, що не дозволяють належно виховувати їх малолітню дочку. [PERSON] має постійну роботу і, маючи регулярні доходи, здатний надавати на потреби дитини кошти. Він не має ніяких обмежень за станом здоров'я, а тому просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в частці від його заробітку. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні позов визнав і погодився сплачувати аліменти відповідно до вимог, заявлених [PERSON] Заслухавши пояснення позивача та відповідача, з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд в своїх оцінках у прийнятті рішення виходить з таких встановлених фактичних обставин та положень законодавства, які підлягають застосуванню відповідно до заявлених вимог. Судом встановлено, що під час тривалого проживання [PERSON] та [PERSON] сім`єю без реєстрації шлюбу [INFO] була народжена дочка [PERSON]. З причини конфлікту поглядів на життя позивач відмовилась підтримувати сімейні стосунки з відповідачем. Відповідач не виконує батьківських обов`язків, передбачених сімейним законодавством України, щодо утримання своєї дитини, в чому є гостра потреба, оскільки доходи позивачки не дозволяють їй самостійно належно виховувати їх малолітнью дочку та трьох інших дітей від попереднього шлюбу. Відповідач не заперечував проти сплати аліментів, пояснивши, що він має постійну роботу і, маючи регулярні доходи, здатний надавати на потреби дитини кошти. Він не має ніяких обмежень за станом здоров'я. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 Сімейного кодексу України передбачається, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а тому, з урахуванням матеріального стану відповідача та стану його здоров`я, суд дійшов висновку, що вимога позивача є правомірною і її позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved