Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS]. В обґрунтування заявлених вимог в позовній заяві зазначено, що позивач є власником житлового будинку [ADDRESS], право власності на який позивач набула в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка. У вказаному будинковолодінні зареєстрована сестра позивача - [PERSON], яка не проживає у вказаному будиноковлодінні з 2009 року, оскільки добровільно залишила вказане помешкання. Однак, відповідач залишається зареєстрованою у вказаному житлі, чим порушує права позивача, що і стало приводом для звернення до суду із вказаним позовом. В судове засідання позивач подала письмову заяву, відповідно до якої заявлені вимоги підтримує, просить проводити розгляд справи у відсутність позивача. Відповідач у судове засідання не з`явилась вдруге, була повідомлена про час слухання справи належним чином, не повідомила суд про причини неприбуття (судом не приймається до уваги заява, яка надійшла на адресу суду електронною поштою від імені відповідача, оскільки підтвердження того, що вказана заява надіслана саме [PERSON] суду не надано), відзив на позовну заяву відповідач також не подала. Позивач не заперечує щодо заочного вирішення справи, а тому суд на підставі ст.280 ЦПК України ухвалює заочне рішення. Інших клопотань від сторін не надходило. Правовідносини між сторонами виникли з приводу володіння житловим приміщенням, власником якого є позивач. Вказані правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України. Надана суду позивачем копія свідоцтва про право на спадщину за законом від 21 січня 2009 року, видана за підписом нотаріуса Сарненської РДНК, свідчить про те, що позивач - [PERSON], дійсно є власником житлового будинку [ADDRESS] (частка ціла, форма власності - приватна), право власності на який виникло у позивача в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка, [PERSON], померлого [INFO]. Право власності на вказане вище будинковолодіння позивачем зареєстровано 19 лютого 2009 року, що підтверджено дослідженою судом копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Відповідно до довідки №566 від 19 жовтня 2018 року, наданої на запит Сарненського районного суду Немовицькою сільською радою Сарненського району Рівненської області - [PERSON] дійсно зареєстрована у будинку [ADDRESS] з 28 липня 2009 року. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України - член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Із наявної в матеріалах справи довідки №3268 від 2 жовтня 2018 року, виданої Немовицькою сільською радою Сарненського району Рівненської області встановлено, що [PERSON] за зареєстрованим місцем проживання, а саме : по [ADDRESS], не проживає з 2009 року. Таким чином, судом достовірно встановлено, що відповідач є зареєстрованою у належному позивачу на праві власності житлі, в якому не проживає більше року. Згідно із ч.1 ст.16 ЦК України - кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 2 цієї ж норми передбачено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, в тому числі, припинення дії, яка порушує право. Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. В позовній заяві позивач зазначала, що наявність реєстрації у належному їй на праві власності житлі сторонньої особи порушує її права власника цього майна, що стало підставою для звернення із позовом до суду. Враховуючи досліджені судом докази, якими доведено факт непроживання відповідача у належному позивачу на праві власності житлі, а також ті обставини, що доказів на спростування вказаних обставин відповідачем, відповідно до вимог ст.81 ЦПК України надано не було, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення. На підставі наведеного, ст.ст. 379, 383, 395, 405 ЦК України,

Outcome: approved