Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання малолітньої дитини. Свою заяву [PERSON] обгрунтовує тим, що з відповідачем у шлюбі офіційно не перебувала. Від стосунків сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . На даний час позивач та відповідач проживають окремо. Дитина проживає з матір`ю та перебуває на її повному утриманні. Позивач працює фармацевтом, однак її коштів не вистачає на належне утримання доньки. Відповідач утримувати спільну дитину не допомагає, щодо порядку та розміру сплати аліментів сторони згоди не дійшли. Відповідач працює, має отримує дохід від своєї трудової діяльності, має у власності приватний будинок із земельними ділянками, трактор, яким надає послуги з обробітку землі, не має інших утриманців та додаткових витрат, пов`язаних з втратою здоров`я чи інвалідності. Оскільки батьки зобов`язані утримувати дітей, то позивач звернулась до суду з даним позовом та просить встановити аліменти в розмірі 2\~500,00 грн. щомісячно починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дитини, розмір яких буде достатнім для розвитку дитини та забезпечення її потреб. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про відкриття спрощеного позовного провадження від 06.10.2020 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач [PERSON] 21.10.2020 надав на адресу суду відзив на позовну заяву у якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог щодо стягнення з нього аліментів в розмірі 2\~500,00 грн. щомісячно та прийняти рішення про стягнення аліментів у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Також відповідач звернувся з клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, яке задоволено ухвалою Драбівського районного суду від 28.10.2020р. У судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Пояснила, що щомісячно на потреби дитини, в т.ч. оплату шкільних витрат та гуртків потрібні кошти в сумі близько 5\~000,00 грн. які вона сплачує самостійно, оскільки відповідач не надає регулярної допомоги, хоча й придбав у вересні 2020р. до школи одяг. Позивач готова йти на компроміс у визначенні розміру аліментів й зменшила розмір заявлених вимог спочатку до 2\~000,00 грн., а потім до 1\~800,00 грн. У судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав частково, оскільки дочка регулярно проживає разом з ним, допомогу він надає систематично, в останній час не допомагає, так як чекає рішення суду щодо встановлення розміру аліментів. Щодо розміру аліментів зазначив, що на даний час офіційно не працевлаштований, займається підробітками, однак готовий сплачувати аліменти у розмірі 1\~500,00 грн. щомісячно. Заслухавши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступних підстав. Судом встановлено,\~щозгідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01.02.2013р. [PERSON] народилась [INFO] та її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Як передбачено ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789X11 (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що станом на дату звернення з позовною заявою становить 1\~159,00 грн. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що станом на дату звернення з позовом становить 2\~318,00 грн., і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Таким чином заявляючи вимогу про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі позивач повинен довести факт щомісячного виконання ним обов`язків щодо утримання дитини на суму, яку хоче стягнути з відповідача. Матеріали справи не містять відомостей, підкріплених належними та допустимими доказами, про щомісячні витрати позивача, понесені у зв`язку з виконання батьківських обов`язків щодо утримання дитини. В той же час, відповідач порушив вимоги ст. 180 СК України усунувся від свого обов`язку по утриманню своєї дитини до досягнення нею повноліття, тому з нього належить стягнути на користь позивача аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини. Позивач наполягає, що відповідач є працездатним та матеріально забезпеченим, адже отримує достатні доходи, тому може і зобов`язаний надавати допомогу на утримання дитини у розмірі, який заявлений позивачем. Відповідно до змісту ст.ст.\~12,\~13,\~81 ЦПК України, суд слухає цивільні справи на засадах змагальності сторін, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, наданих сторонами та їх представниками, докази повинні подаватись належні, тобто містити інформацію щодо предмета доказування, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, доказування не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Однак суд при вирішенні вказаної категорії спорів має враховувати матеріальне становище як позивача, так і відповідача, а також розмір його доходів, які мають бути достатніми для виконання заявлених позовних вимог. Належних доказів отримання відповідачем достатньої суми доходів для виконання всіх зобов`язань та можливості повної сплати заявленої суми аліментів позивачем надано не було. Натомість відповідачем надано суду докази того, що він не працевлаштований, на обліку у Державній службі зайнятості та Управлінні праці та соціального захисту населення не перебуває, доходів не отримує. Із норм\~СК України\~вбачається, що утримання дітей, надання їм необхідного матеріального забезпечення не менше встановленого прожиткового мінімуму покладається на обох батьків та не може бути покладено на одного із них. За таких обставин вимоги позивача про стягнення із відповідача аліментів у заявленому розмірі є, на думку суду, завищеними та враховуючи недоведення позивачем достатності розміру доходів відповідача для виконання вказаних зобов`язань та забезпечення особистого нормального проживання, підлягають зменшенню. Суд вважає, що аліменти на утримання дитини підлягають стягненню з відповідача у твердій грошовій сумі та виходячи з принципів розумності та справедливості, стягує аліменти на утримання дитини в розмірі 1\~500 грн. щомісячно, який визнано відповідачем та відповідає вимогам чинного законодавства, справедливому та об`єктивному вирішенню справи на підставі саме тих доказів, які подані позивачем. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що позивач не повідомила суд про наявність обставин, що мають істотне значення при вирішенні судом питання щодо розміру аліментів та не довела суду належними та допустимими доказами достатність заробітку платника аліментів для стягнення з нього аліментів в заявленому нею розмірі. \~ \~ \~ \~Враховуючи вимоги ст. 430 ЦПК України належить допустити негайне виконання рішення суду в межах стягнення платежу за 1 місяць. Суд, задовольняючи позов, стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 840,80 грн., від якого при подачі заяви була звільнена позивач.

Outcome: partial