Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-31 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі. Вимоги мотивує тим, що перебувала із відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу у них народився син [PERSON] . На даний час вони з відповідачем проживають за однією адресою, однак останній жодної матеріальної допомоги на утримання сина не надає, всі витрати вона несе самостійно. Відповідач офіційно не працевлаштований, однак займається підприємницькою діяльністю та, відповідно, має дохід, розмір якого при цьому є мінливим, а тому вона просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина саме в твердій грошовій сумі - 2500 грн. щомісячно , починаючи з дня пред`явлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття. 18.12.2019 р. відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Сторони в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином. Позивачка подала заяву про розгляд справи у її відсутність. Наполягає на позовних вимогах, просить стягнути аліменти з відповідача в заявленому нею розмірі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, відзив на позов не подав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який зареєстровано 16.11.2007 року відділом ДРАЦС по м.Олександрія Олександрійського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області(свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] ). Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого Ульянівською сільською радою Олександрійського району Кіровоградської області 12.05.2009 року, сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки виконавчого комітету Пантаївської селищної ради м.Олександрії Кіровоградської області № 1706/02-30 від 02.12.2019 р. [PERSON] , 2009 р.н., зареєстрований та проживає з [PERSON] . Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. (ч.ч.2,3 ст.181 СК України) У відповідності до роз`яснень, наданих у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно із ч.1, 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ч.1 , ч.2 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З матеріалів справи вбачається, що у відповідача відсутнє постійне місце роботи та стабільний заробіток, інші обставини які б мали бути враховані судом при визначенні розміру аліментів в матеріалах справи відсутні. Таким чином аліменти повинні бути стягнуті з відповідача щомісячно в розмірі 1109 грн. на утримання дитини, оскільки це відповідає вимогам чинного Законодавства. Позивач не надала суду доказів того, що відповідач зможе сплачувати аліменти в розмірі 2500 грн. щомісячно. Згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» (стаття 7) прожитковий мінімум з 1 січня 2020 року для дітей віком від 6 до 18 років - 2218 грн. Таким чином, з 1 січня 2020 р. мінімальний гарантований розмір аліментів становить для дітей віком від 6 до 18 років - 1109 грн. При цьому слід зазначити, що розмір аліментів не є сталою величиною, та може бути змінений відповідно до ч.1 ст. 192 СК України, за якою розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно позивачка не позбавлена можливості в подальшому звернутися з позовом про збільшення розміру аліментів , якщо у неї будуть докази зміни матеріального стану відповідача. Частиною 1 ст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому в даному випадку стягнення аліментів присуджується з 02.12.2019 року. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка на підставі п.3 ч.1ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору,тому відповідно дост.141 ЦПК України судовий збір в розмірі 768,40 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави до спеціального фонду Державного бюджету України. В порядку п.1 ч.1ст.430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial