Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить позбавити батьківських прав [PERSON] щодо малолітнього сина [PERSON]. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що 12.06.2012 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб Франківським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис №236. Від подружнього життя в сторін народився син - [PERSON], [INFO]. Фактичні подружні стосунки припинились на початку 2015 року. 21.12.2015 році Галицьким районним судом м. Львова прийнято рішення яким задоволено позовні вимоги позивача, шлюб розірвано між сторонами та з відповідача стягнуто аліменти. Вважає, що відповідач ухиляється від участі у вихованні дитини, свідомо нехтує своїми обов'язками, нотаріально посвідчив заяву про відмову від батьківських прав щодо сина, а органом опіки та піклування надано висновок про доцільність позбавлення його батьківських прав. У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги, надавши пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, клопотали залучити в якості третьої особи Орган опіки та піклування Самбірської міської ради Львівської області, як такий що надавав висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав та виключити з числа третіх осіб помилково вказаний Орган опіки та піклування Самбірської районної адміністрації Львівської області. Просять позов задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце судового розгляду був належним чином повідомлений. Відповідачу надіслана судова повістка відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 74 ЦПК України за місцем реєстрації, рекомендованим поштовим відправленням про час та місце розгляду справи. Заперечень проти позову, заяв про поважні причини неявки чи розгляд справи без участі відповідача до суду не надходило. Тому згідно з ст. 169 ЦПК України суд вважає, що справу можливо слухати у його відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін. Від Органу опіки та піклування Самбірської міської ради Львівської області надійшла заява, в якій просить залучити його в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору та вирішувати це питання без його участі. Крім того, просить позов задоволити з тих мотивів, що комісією з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Самбірської міської ради надано позитивний висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON], який прийнято у зв'язку з тим, що відповідач не бере участі у вихованні сина, не цікавиться його здоров'ям, потребами, не допомагає матеріально, не відвідує його, натомість малолітній [PERSON] проживає та знаходиться на повному забезпеченні своєї матері [PERSON]. Просить справу розглядати без участі представник Органу опіки і піклування. В судовому засіданні 25.09.2017 року, протокольно ухвалою залучено до розгляду в якості третьої особи Орган опіки та піклування Самбірської міської ради Львівської області, адже ним надано висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, відтак рішення в даній справі може вплинути на його права та обов'язки, а також щодо виключення з числа третіх осіб помилково вказаний у позовній заяві Орган опіки та піклування Самбірської районної державної адміністрації Львівської області. Дослідивши матеріали цивільної справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи; докази є належними та допустимими (ст.ст. 57-59 ЦПК України). Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. (а.с.11) Згідно копії рішення Галицького районного суду м. Львова № 461/10842/15-ц від 21.12.2015 р., шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. (а.с.15) Судом встановлено, що відповідач не проживає з позивачем та дитиною з початку 2015 року і з цього часу не спілкується з сином, не цікавиться його розвитком, станом здоров'я, не надає жодної матеріальної допомоги. Як прослідковується з розрахунку заборгованості по аліментах, виданого Галицьким відділом державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області, заборгованість [PERSON] по аліментах на утримання сина становить 17 100 грн. Тобто відповідач не виконує своїх батьківських обов'язків. У нотаріально посвідченій 11.08.2017 року заяві відповідач зазначив, що його син виховується та перебуває на повному утриманні своєї матері - [PERSON], у зв'язку з чим надає згоду та не заперечує проти позбавлення його у судовому порядку батьківських прав щодо свого малолітнього сина [PERSON]. (а.с.12) Згідно висновку комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Самбірської міської ради від 07.09.2017 року № 14-2232/2-17, Орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його малолітнього сина [PERSON], [INFO], оскільки він не виконує обов'язків, покладених на нього чинним законодавством, як батька дитини. Згідно ст.150 СК України, батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний та моральний розвиток. Відповідно до ч.2 ст.141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, окреме проживання їх від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст.155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до вимог п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Відповідно до абзацу 2 п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Таким чином, суд приходить до висновку, що у процесі розгляду справи судом здобуто достатньо доказів ухилення відповідача від виконання ним своїх батьківських обов'язків, що дає підстави до задоволення позову. Судові витрати у справі підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі.

Outcome: approved