Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про припинення іпотеки. Свої вимоги обґрунтувала тим, що 25 грудня 2013 року між її чоловіком [PERSON], який помер [INFO] та відповідачем був укладений договір позики, за яким відповідач передав грошові кошти в сумі 639 440,00 грн. В забезпечення виконання зобов'язання за договором позики нотаріусом було посвідчено іпотечний договір. [PERSON] ухилявся від отримання боргу за договором позики. Чоловік позивача намагався зустрітись, телефонував, направляв листи із пропозицією прийняти від нього гроші. У зв'язку з ухиленням відповідача від прийняття боргу [PERSON] виконав свій обов'язок за договором позики на підставі статті 537 ЦК України шляхом внесення боргу в сумі 639 440,00 грн. на депозит приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Назарчук О.М. За таких обставин позивач вважає, що зобов'язання за договором позики є виконаними та просить припинити іпотеку. Позовні вимоги в судовому засіданні було уточнено. Просила визнати припиненою з 16 лютого 2016 року іпотеку квартири [ADDRESS], що виникла згідно з договором іпотеки, укладеним 25 грудня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] та посвідченим нотаріально приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном Юрієм Вікторовичем та зареєстрованим в реєстрі за №15321 та реєстрі заборон за №15322. Скасувати в Державному реєстрі іпотек запис №4055416 про обтяження іпотекою квартири [ADDRESS] (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 254588180363), внесений на підставі договору іпотеки, укладеному 25.12.2013 року між [PERSON] та [PERSON], посвідченим нотаріально приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном Ю.В., реєстровий №15321. Скасувати в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис №4054787 про обтяження об'єкта нерухомого майна, а саме квартири [ADDRESS], внесений на підставі договору іпотеки. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Просив їх задовольнити. Відповідач або його представник в судове засідання не з'явились. Про час та місце слухання справи були поінформовані належним чином. Заяв, клопотань не надходило. На підставі ч.1, ст.224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. 25 грудня 2013 року між чоловіком позивача [PERSON] та відповідачем був укладений договір позики, за яким відповідач передав грошові кошти в сумі 639 440,00 грн. В забезпечення виконання зобов'язання за договором позики між сторонами було також укладено іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Каплуном Ю.В. [PERSON] помер, згідно свідоцтва про смерть від 05.04.2016 року виданого ВДРАЦС Дарницького РУЮ у м. Києві (а.с16). Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, на підтвердження договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Згідно норм ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1, ст.527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання. Як встановлено рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 23 лютого 2017 року у справі № 753/18961/16Ц, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 17.05.2017 року згідно листів від 11.02.2016 року, від 25.06.2014 року, від 28.05.2015 року, від 25.07.2014 року, від 25.08.2014 року [PERSON], з метою своєчасного виконання зобов'язань за договором позики і повернення боргу в сумі 639 440 грн., намагався повернути борг [PERSON], задля цього намагався зустрітися з ним, направляв листи з пропозицією прийняти від нього гроші. Однак, відповідач, на листи не відповідав, своє бажання отримати борг ані усно, ані в іншій спосіб не висловив. Відповідач фактично ухилився від отримання боргу. На підставі п.2, ч.1, ст.537 ЦК України в разі ухилення кредитора від прийняття виконання, боржник має право виконати свій обов'язок шляхом внесення належних з нього кредиторові грошей у депозит нотаріуса. Згідно з ч.1 ст.598 ЦК України зобов'язання припиняється на підставах, встановлених договором або законом. Приватним нотаріусом КМНО Цопіною Н.Л. 30.11.2015 року направлено листа [PERSON], згідно якого [PERSON] надіслано заяву від [PERSON] від 30.11.2015 року про прийняття виконання зобов'язання щодо повернення ним суми боргу у розмірі 639 440 грн. 00 коп. за договором позики від 25.12.2013 року, також у заяві містилось повідомлення, що у разі відмови або ухилення [PERSON] прийняття виконання зобов'язання за зазначеним договором, [PERSON], відповідно до ст.537 ЦК України, має намір виконати його шляхом внесення належних з нього грошових коштів у депозит нотаріуса, нотаріальної контори. Не дочекавшись жодної відповіді від [PERSON], 16.02.2016 року [PERSON] виконав свій обов'язок за договором позики у порядку ст.537 ЦК України шляхом внесення боргу в сумі 639 440 грн. на депозит приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Назарчука О.М., що підтверджується квитанцією №1 від 30.11.2013 року. Пунктом 3, гл.21 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» №3 296/5 від 22.02.2012 року, документом, що підтверджує внесок боржником і надходження на депозит нотаріуса відповідних сум, є квитанція встановленого зразка. Таку ж квитанцію будо видано [PERSON] за №1 від 16.02.2016 року. Грошові кошти в сумі 639 440 грн. 00 коп. відповідачем не витребувані і досі знаходяться на депозитному рахунку приватного нотаріуса. Таким чином, [PERSON] у передбачений законом спосіб в порядку ст.537 ЦК України виконав свій обов'язок перед [PERSON] На підставі ст.ст.537, 598 ЦК України вбачається, що зобов'язання позики починаючи з 16.02.2016 року, є припиненими. Відповідно до частини п'ятої статті 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання. Іпотека припиняється у разі припинення основного зобов'язання (стаття 17 Закону України «Про іпотеку»). У зв'язку із припиненням основного зобов'язання іпотека нерухомого майна квартири № 140 по Харківському шосе у будинку 56 в місті Києві є припиненою.

Outcome: approved