Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] за участю третьої особи - органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, та за участю Прокуратури Приморського району м. Одеси в інтересах малолітнього [PERSON], та просить позбавити відповідача батьківських прав по відношенню до його малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 18 жовтня 1997 року між сторонами був укладений шлюб. Від шлюбу вони мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. З кожним роком сімейне життя погіршувалось, у зв'язку з чим 12 квітня 2012 року рішенням Київського районного суду м. Одеси шлюб між ними був розірваний. В подальшому, у зв'язку з ухиленням відповідача від утримання дитини, позивачка звернулась до суду про стягнення аліментів на утримання дитини. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 02 квітня 2013 року було стягнуто з [PERSON] на користь позивачки аліменти на утримання дитини у розмірі 400, 00 грн. щомісячно. Також позивачка зазначає, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, від сплати аліментів на утримання дитини. Здоров'ям дитини відповідач не цікавиться, та не приймає жодної участі у вихованні та утриманні дитини. На даний час місцезнаходження відповідача також невідомо. Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд позов задовольнити, та надав пояснення аналогічні обставинам викладеним у позовній заяві. Представник Прокуратури Приморського району м. Одеси, яка діє в інтересах малолітнього [PERSON], у судовому засіданні зазначила, що позовні вимоги [PERSON] вважає обґрунтованими та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за місцем його реєстрації згідно вимог ст. 74 ЦПК України, про причини неявки до суду не повідомляв. Представник органу опіки та піклування ПРА ОМР у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, прийнявши до уваги обставини та пояснення представника позивачки та Прокуратури Приморського району м. Одеси, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18 жовтня 1997 року між [PERSON] та [PERSON] у відділі реєстрації актів громадянського стану Центральної райадміністрації виконкому Одеської міської ради народних депутатів був зареєстрований шлюб, актовий запис № 448. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. З кожним роком сімейне життя сторін погіршувалось, у зв'язку з чим 12 квітня 2012 року рішенням Київського районного суду м. Одеси шлюб між ними був розірваний, а малолітній син залишений на утриманні позивачки. В подальшому, у зв'язку з ухиленням відповідача від утримання дитини, позивачка звернулась до суду з вимоги про стягнення аліментів. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 02 квітня 2013 року було стягнуто з [PERSON] на користь позивачки аліменти на утримання дитини у розмірі 400, 00 грн. щомісячно. З цього часу відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, аліменти не оплачує. У судовому засіданні також встановлено, що матеріальної допомоги на утримання дитини від відповідача не надходило, у зв'язку з чим станом на 01 вересня 2014 року в нього утворилась заборгованість у розмірі 10 652, 70 грн., що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості по аліментам першого Київського ВДВС ОМУЮ від 15 вересня 2014 року. Таким чином, в судовому засіданні доведено, що відповідач не допомагає матеріально забезпечувати малолітнього сина, тому всі витрати на виховання дитини на себе взяла позивачка. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 4 ст. 19 СК України участь органу опіки та піклування при розгляді справ щодо позбавлення батьківських справ є обов'язковою. Відповідно до положень ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає до суду письмовий висновок щодо вирішення спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд оцінює вищевказані докази на їх належність та допустимість на підставі ст. ст. 58, 59 ЦПК України, а тому вважає доведеним у судовому засіданні факт доцільності позбавлення батьківських прав відповідача у відношенні малолітнього сина [PERSON] Згідно ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991р., держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть персональну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. В свою чергу, ст. 10 Сімейного кодексу України передбачає, що батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Ст. 64 Сімейного кодексу України передбачено, що у разі ухилення від виконання обов'язків по вихованню дитини, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав. Згідно ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо, зокрема, вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Таким чином, відповідно до Постанови пленуму Верховного суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та про поновлення батьківських прав», ЗУ «Про органи і служби у справах неповнолітніх та спеціальні установи для неповнолітніх» від 24.01.1995 року, для збереження здоров'я та психіки дитини, створення їй нормальних умов життя, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав підлягають задоволенню. Крім того, у зв'язку з несплатою позивачкою суми судового збору, суд вважає за необхідне стягнути його з відповідача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved