Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1500грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що з 05.06.2004 знаходилась з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Московського районного суду м. Харкова від 15.08.2014 розірвано. Від шлюбу позивачка має доньку [PERSON] [INFO], яка мешкає разом з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги не надає та відмовляється від утримання дитини, в зв'язку з чим позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Позивач в судове засідання не з'явилась, але надала заяву, згідно якої на позовних вимогах наполягала, просила розглянути справу за її відсутності, у разі неявки відповідача в судове засідання винести по справі заочне рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав заяву відповідно якої згоден з позовними вимогами частково, в зв'язку з тим що офіційного працевлаштування він не має, оскільки з позивачем мешкають в одній квартирі сплачує комунальні витрати в повному обсязі, тобто в тому числі і за [PERSON], на підставі чого визнає позовні вимоги в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, окрім того просив розглянути справу за його відсутності. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 26.09.2006 відділом реєстрації актів цивільного стану Московського районного управління юстиції м. Харкова, батьками [PERSON], [INFO] є сторони по справі. (а.с. 7). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно заяви [PERSON] він мешкає з позивачем в одній квартирі та комунальні витрати в повному обсязі в тому числі і за [PERSON] сплачує саме він. Вказані обставини, на думку суду, свідчать, що відповідач, не дивлячись на те що офіційно є безробітним, має певний заробіток, який, за відсутності інших даних, може бути мінливим та нерегулярним. Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги, що відповідач є працездатним, на утриманні інших осіб не має, стан його здоров'я є задовільним, суд вважає за можливе задовольнити позов, проте, частково, а саме в межах стягнення аліментів на утримання доньки в розмірі 643 грн., що відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» становить половину передбаченого законом прожиткового мінімуму для дітей віком від 6до 18 років. Частина 1 ст. 182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує крім іншого, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, стан здоров'я дитини та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі викладеного,

Outcome: partial