Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Україна». В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 22 жовтня 2014 року близько о 8 годині 15 хвилин на 56 км автодороги Олександрівка-Красноармійськ-Константинопіль сталася дорожньо-транспортна пригода при наступних обставинах. Відповідач [PERSON], керуючи автомобілем Mercedes-Benz, реєстраційний номер [NUMBER], здійснив обгін транспортного засобу, не витримав безпечний інтервал, виїхав на зустрічну смугу та здійснив зіткнення з автомобілем Renault Clio, реєстраційний номер АН 9306 П, який належить їй на праві власності, внаслідок чого сталася ДТП і її автомобіль було пошкоджено. Вина відповідача у скоєнні ДТП підтверджується постановою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 13.11.2014р., якою відповідача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. Внаслідок ДТП її автомобілю буди спричинені фізичні пошкодження. Відповідно до висновку експертного дослідження № 44 від 19.11.2014р. вартість матеріальної шкоди, спричиненої володільцю автомобіля Renault Clio, реєстраційний номер АН 9306 П складає 93534,23 грн. Відповідач [PERSON] застрахував свою цивільно-правову відповідальність власників наземних транспортних засобів, що підтверджується полісом страхування № АІ/0666867. Відповідно до страхового полісу страхова сума за шкоду, заподіяну майну, складає 50000 грн. за вирахуванням франшизи 500 грн., тобто страхова компанія компенсує їй лише частину завданої їй шкоди. Згідно листа СК «Україна» від 04.06.2015р. № 13849 на її адресу вказана вище ДТП була визнана страховим випадком, та прийнято рішення про виплату їй страхового відшкодування. Таким чином, залишок матеріальної шкоди, яку страхова компанія їй не компенсує, складає 44034,23 грн. (93534,23 грн. 49500 грн.). Крім того, на проведення експертного дослідження нею було витрачено 850 грн., що підтверджується квитанціями. Таким чином, загальна сума матеріальної шкоди, яку вона просить стягнути з відповідача, складає 44884,23 грн. (44034,23 грн. + 850 грн.). Позивачка в судове засідання не зявилась, надала заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, за участю її представника [PERSON] В судовому засіданні представник позивачки підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити. Відповідач позов не визнав і суду пояснив, що дійсно застрахував свою цивільно-правову відповідальність вПрАТ «СК «Україна», не оспорює свою вину в ДТП, що мала місце 22 жовтня 2014 року, і фактичні обставини справи. Разом з тим, вважає, що сума матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, позивачкою завищена, реальна ринкова вартість матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, за його думкою, складає 100000 грн. Наданий позивачкою висновок експертного дослідження № 44 від 19.11.2014р. вартості матеріальної шкоди, спричиненої володільцю автомобіля Renault Clio, реєстраційний номер АН 9306 П, за його думкою, не може бути взятий до уваги, оскільки експерт не був попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок експерта. Представник відповідача [PERSON] позов не визнав і суду пояснив, що на теперішній час автомобіль проданий і визначити реальну вартість заподіяної внаслідок ДТП матеріальної шкоди неможливо, шкоду, заподіяну внаслідок ДТП, повинна відшкодовувати страхова компанія. Крім того, висновок про розмір матеріальної шкоди не може братися до уваги, так як експерт не був попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок експерта. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ПрАТ «СК «Україна» про час та місце судового розгляду оповіщена у встановленому порядку, її представник в судове засідання не зявився, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності. Ухвалою Красноамійського міськрайонного суду Донецької області від 11 листопада 2016 до участі в справі залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, фізичну особу-підприємця [PERSON], який в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Заслухавши пояснення представника позивачки, відповідача та його представника, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. 22 жовтня 2014 року о 8 годині 15 хвилин [PERSON] в порушення вимог п.23.1, 14.2 (в) Правил дорожнього руху України на 56 км автодороги Олександрівка-Красноармійськ-Констинтинопіль, керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz, реєстраційний номер [NUMBER],, номерний знак [NUMBER], здійснив обгін транспортного засобу, не витримав безпечний інтервал, виїхав на зустрічну смугу та здійснив зіткнення з автомобілем Renault Clio, реєстраційний номер АН 9306 П, внаслідок чого сталася ДТП, і автомобілі отримали механічні пошкодження. Зазначені обставини встановлені постановою судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 13 листопада 2014 року, якою відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність відповідача як володільця наземного транспортного засобу застрахована у ПрАТ Страхова компанія «Україна», що підтверджується копією полісу № АІ/0666867 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 21 травня 2014 року зі строком дії з 22 травня 2014 року по 21 травня 2015 року. Відповідно до укладеного договору страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, становить 50000 грн., розмір франшизи дорівнює 500 грн. Між [PERSON] та фізичною особою-підприємцем був укладений договір відступлення права вимоги (цесії) виплати страхового відшкодування, за умовами якого в порядку та на умовах, визначеним цим договором, на підставі ст.ст.512-519 ЦК України, Цедент ([PERSON]О.) відступила Цесіонарію (фізичні особі-підприємцю [PERSON]С.), а Цесіонарій прийняв і зобовязався оплатити Цеденту усі права вимоги, що виникли у Цедента у звязку із фактом настання ДТП за участю автомобіля Mercedes-Benz, державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], відповідальність якого застрахована згідно договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів від 21.052014р., номер полісу АІ/0666867, в страхові компанії ПрАТ «СК «Україна». Внаслідок укладення цього договору Цесіонарій займає місце Цедента (як кредитора) в зобовязаннях, що виникли із вищезазначеної ДТП, у тому числі права одержання грошового відшкодування нанесеної шкоди майну Цедента, від винної особи, страхової компанії або від Моторного (транспортного) бюро України, в передбачених законом випадках. Характеристика права вимоги, що передається Цесіонарію Цедентом за цим договором: загальна сума боргу (страхове відшкодування), право вимоги сплати якого передається Цедентом, складає 49500 грн. В п.2.1 цього договору передбачено, що за передані права вимоги до боржника за договором страхування Цесіонарій сплачує Цеденту 14850 грн. Згідно платіжного доручення № 44 від 25 травня 2016 року фізична особа-підприємець [PERSON] здійснив на користь [PERSON] оплату прав вимоги (цесії) згідно договору про відступлення права вимоги виплати страхового відшкодування від 25.05.2016р. без ПДВ. Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно висновку експертного дослідження № 44 за фактом пошкодження автомобіля Renault Clio, реєстраційний номер АН 9306 П, складеного 19 листопада 2014 року фізичною особою-підприємцем [PERSON], вартість матеріальної шкоди (з технічної точки зору), заподіяної володільцю автомобіля Renault Clio, державний номер АН 9306 П, на момент проведення цього висновку становить 93534,23 грн. Вартість проведеного дослідження склала 850 грн., що підтверджується квитанціями № 003361 від 30 жовтня 2014 року та № 003363 від 4 листопада 2014 року. Таким чином, підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), право на отримання якого було відступлено позивачкою ФОП [PERSON] за договором відступлення права вимоги (цесії) виплати страхового відшкодування, в сумі 44034,23 грн. (93534,23 грн. 49500 грн.) Частиною 1 ст.22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільних прав, має право на їх відшкодування. Згідно п.1 ч.2 ст.22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа вимушена зробити для відновлення свого порушеного права. Витрати, понесені позивачкою по оплаті проведеного автотоварознавчого дослідження транспортного засобу виходячи із змісту вищезазначеної статті не можуть бути віднесені до втрат у звязку з пошкодженням автомобіля, а також виходячи із змісту ст.79 ЦПК України не можуть бути віднесені до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, а тому не підлягають відшкодуванню. Позиція відповідача та його представника про те, що наданий позивачкою висновок експертного дослідження № 44 за фактом пошкодження автомобіля Renault Clio, реєстраційний номер АН 9306 П, складеного 19 листопада 2014 року фізичною особою-підприємцем [PERSON], про вартість матеріальної шкоди (з технічної точки зору), заподіяної володільцю автомобіля Renault Clio, державний номер АН 9306 П, не є допустимим доказом, не заслуговує на увагу, оскільки був оцінений судом саме як письмовий доказ у сукупності з іншими доказами. На виконання вимогч.4 ст.10 ЦПК України відповідачу, який оспорював розмір заподіяної матеріальної шкоди, неодноразово розяснювалось право на проведення по справі судової автотоварознавчої експертизи для визначення вартості заподіяної матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок пошкодження автомобіля відповідачки, однак відповідач категорично відмовився від проведення такої експертизи. Необхідно відмітити, що виходячи із змісту ст.145 ЦПК України, призначення експертизи для визначення розміру заподіяної матеріальної шкоди не відноситься до обовязкових випадків призначення експертизи, а тому її проведення не є обовязковим. Крім того, суд не може погодитись з думкою відповідача та його представника про те, що наданий суду висновок експертного дослідження не містить в собі попередження експерта про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку експерта, а тому є недопустимим доказом, оскільки попередження про відповідальність експерта за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов'язків згідно положень ч.1 ст.44 ЦПК України повинно міститися лише в ухвалі суду про призначення експертизи, від проведення якої відповідач відмовився, тоді як попередження про відповідальність експерта за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов'язків у висновку спеціаліста законом не передбачається. Процент задоволених судом позовних вимог становить 98,11% (44034,23 грн. х 100% :44884,3 грн.). Таким чином, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України у звязку з частковим задоволенням позову підлягають присудженню з відповідача на користь позивачки понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що складаються з судового збору в розмірі 540,79 грн. (551,21 грн. х 98,11% : 100%). Відповідно до ст.ст.22, 979 ЦК України,

Outcome: partial