Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон та виготовлення проїзних документів дитини для тимчасового виїзду за кордон України без згоди батька. Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 17.10.2014 року вимога, пред'явлена до [PERSON] про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди батька, залишена без розгляду, згідно поданої позивачкою заяви. Позовну вимогу про надання дозволу на виготовлення проїзних документів дитини для тимчасового виїзду за кордон України позивачка обґрунтовує тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 29.04.2012 року, рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 21.01.2014 року шлюб між ними розірвано. В шлюбі в позивача та відповідача народилась донька [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Рішенням суду з відповідача стягнено аліменти на утримання доньки. Батько позивачки проживає і працює в Російській Федерації, до якого вона планує їздити з дитиною, крім того позивач бажає в майбутньому з донькою їздити на відпочинок в інші країни, але для того, щоб перетинати кордон, малолітній [PERSON] потрібен проїзний документ дитини, на виготовлення якого відповідач згоду не дає, тому позивачка змушена звернутись до суду з даним позовом. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надала суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність, позовну вимогу про надання дозволу на виготовлення проїзних документів дитини для тимчасового виїзду за кордон України без згоди батька підтримує та просить задовольнити. В разі неявки відповідача не заперечує щодо винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, попередньо надавши заяву про невизнання позову. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає необхідним позов про надання дозволу на виготовлення проїзних документів дитини для тимчасового виїзду за кордон України без згоди батька задовольнити з наступних підстав. Так, 21.01.21014 року рішенням Вінницького міського суду Вінницької області шлюб між позивачем та відповідачем розірвано (а.с. 5). [INFO] у сторін народилась дочка [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с. 6). Згідно довідки, виданої квартальним комітетом «Тяжилів» від 14.08.2014 року, та згідно акту, затвердженого в.о. голови квартального комітету «Тяжилів» від 14.08.2014 року, донька сторін по справі [PERSON] проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні (а.с. 9, 11). Згідно ч. 3 ст. 313 ЦК України, фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни України», постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду. Згідно п. 18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Згідно ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають грунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Враховуючи обставини справи, інтереси неповнолітньої дитини та те, що позбавлення її можливості мати проїзний документ для виїзду за кордон фактично позбавляє її права в майбутньому виїхати за кордон, а тому порушує її законні права та інтереси, зокрема ст. 33 Конституції України, яка визначає для громадян України вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, суд дійшов висновку, що позовна вимога про надання дозволу на виготовлення документів для виїзду неповнолітньої дитини за кордон без згоди батька підлягає до задоволення.

Outcome: approved