Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою,в якій просить суд видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] , [INFO] , проживаючого в [ADDRESS] , на строк 6 (шість) місяців, яким визначити заходи тимчасового обмеження його прав та покласти на нього обов`язки, а саме: заборонити [PERSON] перебувати у місці спільного проживання з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; не чинити перешкод у користуванні майном, що є особистою приватною власністю [PERSON] ; заборонити [PERSON] вести листування, телефонні переговори з [PERSON] , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Заява обґрунтована тим, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] та спільно проживають в [ADDRESS] . Заявник вказує, що останнім часом вона потерпає від психологічного домашнього насильства з боку свого сина [PERSON] , яке проявляється у погрозах різного характеру, у тому числі погрози з його боку застосування фізичного насильства, залякування, приниження і образи нецензурними словами. Син постійно вчиняє сварки, зокрема коли перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Заявник вказує, що вона є опікуном двох малолітніх дітей своєї дочки, та у більшості випадків її син в їх присутності вчиняє психологічне насильство щодо неї. Протягом 2019-2020 років [PERSON] неодноразово був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно матері [PERSON] . Однак, незважаючи на заходи адміністративного впливу, [PERSON] своєї поведінки не змінює, та надалі продовжує свої протиправні дії по відношенню до заявниці, у зв`язку з чим проживання з ним є нестерпним. Таким чином, заявник вважає що вона є особою, яка зазнала домашнього насильства та з метою забезпечення дієвого та ефективного способу захисту від повторного вчинення домашнього насильства щодо неї, необхідно до застосувати до [PERSON] обмежувальний припис, встановивши зазначені вище заходи тимчасового обмеження прав кривдника. Заявник в судовому засіданні свою заяву підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у ній. Просила заяву задовольнити. Представник заявника адвокат Чих О.В. в судовому засіданні заяву підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у ній та просила її задовольнити. Заінтересована особа - [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча у встановленому порядку повідомлявся про дату, час та місце розгляду заяви. Причин неявки не повідомив. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази у справі, на яких ґрунтується заява, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи у їх сукупності і вирішення справи по суті, суд прийшов до висновку наявність законних підстав для задоволення даної заяви з огляду на таке. Відповідно до ч. 1 ст. 350-1 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі. Відповідно до ст. 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» або Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків», на строк від одного до шести місяців. Судом при розгляді справи встановлено наступні фактичні обставини та зміст виниклих правовідносин. Заявник [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою значиться зареєстрований та проживаючий [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 22.07.1984 року [PERSON] , народився [INFO] , а його матір`ю є [PERSON] . Заявник та заінтересована особа є особами, на яких, у відповідності до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству. Відповідно до довідки Ковельського ВП ГУ НП у Волинській області № 2523/56/01-2020 від 06.05.2020 року, за вчинення домашнього насильства [PERSON] протягом 2019-2020 років 9 (дев`ять) разів було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП. Згідно наявних в матеріалах справи копій постанов Ковельського міськрайонного суду Волинської області, [PERSON] неодноразово притягнуто до відповідальності за ст. 173-2 КУпАП та повторне протягом року вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173-2 КУпАП. Наведене вище дає підстави для висновку, що при перебуванні заявника та заінтересованої особи спільно по їх спільному місцю проживання між ними виникають конфлікти. Таким чином\~судом встановлено,\~що запропонований заявником вид заходу тимчасового обмеження прав кривдника, дійсно буде дієвим задля превенції фактів подальшого домашнього насильства щодо неї з боку кривдника. Відповідно до положень Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь; психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеню тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру; особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь якій формі; кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь - якій формі. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 \~Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»,\~до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. З наявних у справі доказів та аналізу положень Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~судом достовірно встановлено, що заінтересована особа, як кривдник, систематично вчиняє домашнє насильство по відношенню до заявника, як своєї матері та постраждалої. Діяння заінтересованої особи, як кривдника, за своїм характером є умисними. Суд також приймає до уваги систематичність протиправних діянь кривдника у вигляді домашнього насильства відносно заявника, ступінь негативного впливу протиправних діянь з боку кривдника на фізичне та психологічне здоров`я заявника, а також її повну незахищеність від діянь кривдника. Таким чином, суд прийшов до висновку про існування обґрунтованих ризиків щодо повторення в подальшому протиправних дій з боку кривдника по відношенню до заявника у справі у вигляді домашнього насильства. За вказаних обставин, суд визначає пріоритетним право заявника на дієвий, ефективний та невідкладний захист у виниклих випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства та, оцінивши існуючі ризики, прийшов до висновку про необхідність видачі обмежувального припису та застосування у відношенні до заінтересованої особи, як кривдника, заходу тимчасового обмеження його прав у вигляді заборони перебувати в місці спільного проживання (перебування) із заявником, як постраждалою особою, за адресою їх спільного місця проживання, та заборони вчиняти інші дії на строк шість місяців.

Outcome: approved