Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , треті особи: [PERSON] , Богодухівська міська рада Харківської області, у якій просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . Свої вимоги позивач мотивує тим, що вона є співвласником квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 31.08.1993 року, свідоцтвами про право на спадщину за законом від 16.01.2018 року НМХ №972230 та НМХ №972231. Співвласником квартир є також батько позивача [PERSON] . Позивач зазначає, що відповідач є її колишнім чоловіком. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 19 квітня 2019 року. Відповідач у грудні 2018 року покинув родину та виїхав до іншого місця проживання, за адресою: [ADDRESS] де і проживає по теперішній час. Фактично з грудня 2018 року відповідач не користується житловим приміщенням, за адресою: [ADDRESS] , його особисті речі в квартирі відсутні, у добровільному порядку відповідач не бажає знятися з місця реєстрації. Вказаними діями відповідач створює позивачу перешкоди, як власнику, в користуванні та розпорядженні майном, оскільки відповідач тривалий час не проживає у вказаній квартирі, виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються але нараховуються, чим порушуються права позивача. Оскільки добровільно відповідач не бажає знятися з реєстрації місця проживання, позивач змушена звернутися до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, зазначених в позовній заяві. Пояснила, що колишній чоловік [PERSON] у вказаній квартирі не проживає з грудня 2018 року, добровільно виїхав та його особисті речі у квартирі відсутні, він не допомагає в утриманні домоволодіння. Вказала, що вона не чинила перешкод відповідачу у користуванні житловим приміщенням. Зазначила, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Третя особа\~ [PERSON] , в судовому засіданні пояснив, що його колишній зять - [PERSON] зареєстрований у вказаній квартирі, однак не проживає за вказаною адресою з грудня 2018 року, не підтримує спілкування. Зазначив, що [PERSON] проживає у с. Степне Богодухівського району Харківської області. Позов підтримав та просив його задовольнити. Представник третьої особи Богодухівської міської ради Харківської області в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином. Про причини неприбуття суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не надав. Відзив на позов не подав. З урахуванням одночасного існування умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи. Заходи забезпечення позову не вживались. Інші процесуальні дії у справі не проводились. Суд, заслухавши вступне слово позивача, вислухавши третю особу, допитавши свідків, дослідивши і оцінивши докази у справі, приходить до такого. Судом встановлено,\~що квартира\~ [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло, виданого Богодухівським міським комітетом приватизації від 31 серпня 1993 року, зареєстрованого в Богодухівському БТІ в реєстровій книзі № 2 за № 147 /а.с. 10/, копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 16 січня 2018 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2-44 /а.с. 11/, копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 16.01.2018 року /а.с. 12/, копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 16 січня 2018 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2-45 /а.с. 13/, копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 16.01.2018 року /а.с. 14/. Згідно з\~копією домової\~книги для\~прописки громадян,\~які проживають\~за адресою:\~ [ADDRESS] , зареєстрованим за вказаною адресою значиться [PERSON] , [INFO] /а.с. 15-19/, що також підтверджується довідкою КП «Богодухівжитло» №02 від 03.01.2020 року. Відповідно до\~довідки квартальної\~ [PERSON] ,\~підпис якої\~засвідчено секретарем\~Богодухівської міської\~ради Харківської\~області від\~08.01.2020\~року,\~ [PERSON] ,\~1985\~р.н.,\~зареєстрований за\~адресою:\~ [ADDRESS] , та з грудня 2018 року за вказаною адресою не проживає /а.с. 20/. Факт непроживання\~відповідача [PERSON] \~за адресою:\~ [ADDRESS] підтвердили допитані в судовому засіданні у якості свідків сусіди позивача [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до копії рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 19 квітня 2019 року, розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] /а.с. 9/. Вирішуючи питання про те, які норми права підлягають застосуванню, суд звертає увагу на правову позицію, висловлену 15 травня 2017 року ВСУ у справі № 6-2931цс16. Так, згідно з ст.\~317\~ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 ст.\~321\~ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Так, судом встановлено, що через реєстрацію відповідача у належній позивачу квартирі, вона не може в повній мірі реалізувати своє право на вільне володіння, користування та розпорядження вказаним майном, що порушує її права власника, у зв`язку з чим вона звернулась до суду із даним позовом. Враховуючи, що квартира належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] , а відповідач не є членом родини позивача, суд вважає, що на правовідносини, які виникли між сторонами, не поширюються норми статей 64, 156 ЖК УРСР, ст. 405 ЦК України. Відповідач проживав та був зареєстрований у спірному житловому приміщенні зі згоди співвласників, тобто у встановленому законом порядку набув право користування чужим майном /сервітут/. Згідно з ч. 2 ст. 406 ЦК України сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Відповідач після\~припинення стосунків\~з позивачем\~ вибув\~із належного\~позивачеві житлового\~приміщення,\~більше року\~проживає в\~іншому місці,\~майном не\~опікується,\~комунальні послуги\~не сплачує,\~пошту не\~отримує,\~тобто існують обставини, які мають істотне значення. За таких умов, суд вважає, що право відповідача на користування чужим майном підлягає припиненню відповідно до положень частини другої статті 406 ЦК України. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений нею при подачі позову у розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved