Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти у твердій грошовій сумі, що підлягає індексації - у розмірі 4 000 грн. щомісяця, на утримання неповнолітніх дітей : [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , починаючи з дня звернення із позовом до суду і до повноліття доньки. В обґрунтування заявлених вимог позивачем зазначено, що сторони по справі перебували між собою у шлюбі, який на даний час розірвано рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 5 січня 2016 року. [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в зв`язку із чим батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення повноліття. Позивач вказує на ті обставини, що витрати на дітей з боку відповідача є незначними, кошти на утримання дітей останнім надаються несистематично. З огляду на наведене, позивач вважає за необхідне стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей за рішенням суду. Позивач вважає, що доходи відповідача свідчать про його спроможність до сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі, розмір якої визначено позивачем у 4 000 грн. щомісяця. Позивач [PERSON] в суді заявлені вимоги підтримала та пояснила, що самостійно утримує дитину, в той час як відповідач має доходи від підприємницької діяльності, однак, допомогу на утримання дитини надає незначну, що стало підставою для звернення до суду. Позивач зазначає, що розмір аліментів нею визначено з урахуванням витрат, які вона особисто несе по утриманню дитини, а саме : витрати на харчування, одяг. Відповідач [PERSON] у судовому засідання заявлені позивачем позовні вимоги визнав частково, зазначаючи, що надає матеріальну допомогу на утримання неповнолітніх дітей, а тому просить стягнути аліменти у меншому розмірі. В ході судового розгляду сторонами клопотань заявлено не було. Правовідносини між сторонами виникли із сімейних відносин в частині утримання батьками неповнолітньої дитини. Дослідивши надані суду докази, суд дійшов висновку щодо правомірності вимог позивача, які підлягають до часткового задоволення. Сторони по справі з 19 грудня 2004 року перебували між собою у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 5 січня 2016 року, що доводиться копією вказаного вище рішення, дослідженого в ході судового провадження. Згідно із ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Так, із копій свідоцтв про народження дітей : [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , встановлено, що їх батьками є сторони по справі. На момент звернення позивача із даним позовом до суду діти сторін по справі є неповнолітніми. Із позовної заяви встановлено, що неповнолітні діти проживають із матір`ю та перебувають на її утриманні, що не заперечується сторонами по справі. Таким чином, відповідачем порушені права неповнолітніх дітей на належне матеріальне утримання до досягнення повноліття, оскільки останнім, відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України, якою встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень - не надано доказів утримання неповнолітніх дітей. З огляду на наведене, вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей є правомірними. Розмір аліментів, які мають бути стягнуті з відповідача, позивачем визначені у твердій грошовій сумі - у розмірі 4 000 грн. щомісяця. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України - при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Суд вважає за доцільне визначити стягувані з відповідача аліменти відповідно до ст.184 СК України у твердій грошовій сумі, оскільки саме такий порядок стягнення аліментів може бути визначено судом за заявою стягувача, крім цього, відповідач не заперечує щодо такого порядку, оскільки має мінливий дохід. Однак, при визначенні розміру аліментів, які мають бути стягнуті з відповідача на користь позивача судом враховуються ті обставини, що позивачем не надано документального підтвердження обґрунтованості визначеного нею розміру аліментів. В свою чергу відповідачем також не надано доказів того, що він не отримує доходів, є непрацюючим та не в змозі сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей у сумі, зазначеній позивачем. Таким чином, з огляду на досліджені судом докази, при визначенні розміру аліментів, що мають бути стягнуті на утримання кожної із дітей сторін по справі, суд виходить із законодавчо встановленого розміру прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років, а також задекларований законодавством обов`язок обох батьків по утриманню неповнолітньої дитини, через що вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі по 1 300 грн. щомісяця. З огляду на наведене, позов [PERSON] підлягає до задоволення частково. На підставі наведеного, ст.ст. 180, 182, 184 СК України,

Outcome: partial