Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання дитини. Позов мотивований тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 2016 року. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Згідно з рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 26.10.2017 року в цивільній справі №127/16958/17 відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання дочки в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. З січня 2018 року відповідач не сплачує аліменти, визначені рішенням суду. 26.02.2018 року при медичному огляді [PERSON] сімейним лікарем був поставлений діагноз : вроджений підвивих стегон, який потребує невідкладного лікування. Лікарем було призначено накладення шини Шнайдерова та призначений подальший курс лікування. На прохання позивача розподілити витрати на курс лікування відповідач відмовився. На даний час малолітня [PERSON] потребує значно більшого догляду та матеріальних витрат на лікування для подальшого нормального фізіологічного розвитку. На думку позивача, відповідач має можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі, що стало підставою її звернення до суду з позовом. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача позов не визнала та просила відмовити в задоволенні позовних вимог з наступних підстав. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 26.10.2017 року на користь позивача з відповідача стягнено аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1000 грн. щомісячно, а також 800 грн. на утримання дружини [PERSON] Зазначені кошти відповідачем сплачувались регулярно, про що свідчать письмові розписки та квитанції поштових переказів. Однак всупереч зазначеним доказам [PERSON] стверджує, що аліменти на утримання дитини та на її утримання відповідач не сплачує. Не відповідає дійсності і те, що як зазначає позивач у позовній заяві, відповідач може сплачувати аліменти у більшому розмірі, оскільки отримує дохід від здачі в оренду квартири. Проте жодного доказу суду не надано. На даний час відповідач не працює, його дохід складається з тимчасових підробітків. Крім того, у нього погіршився стан здоровя, в звязку з чим він потребує стаціонарного лікування, про що свідчить довідка Вінницької центральної районної клінічної лікарні №345 від 18.04.2018 року. Не відповідають дійсності твердження позивача про небажання відповідача брати участь у додаткових витратах на дитину, оскільки крім придбання необхідних речей для дитини [PERSON] було придбано дитячий візок вартістю 2150 грн. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 2016 року. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Згідно з рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 26.10.2017 року в цивільній справі №127/16958/17 відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання дочки в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. З січня 2018 року відповідач не сплачує аліменти, визначені рішенням суду. 26.02.2018 року при медичному огляді [PERSON] сімейним лікарем був поставлений діагноз : вроджений підвивих стегон, який потребує невідкладного лікування. Лікарем було призначено накладення шини Шнайдера та призначений подальший курс лікування. На прохання позивача розподілити витрати на курс лікування відповідач відмовився. На даний час малолітня [PERSON] потребує значно більшого догляду та матеріальних затрат на лікування для подальшого нормального фізіологічного розвитку. 08.07.2017 року набули чинності зміни, внесені до Сімейного та Цивільно-процесуального кодексів України в частині розміру аліментів. Так, ч. 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Положеннями ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених СК України. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. \~ \~ \~ \~За змістом ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~ \~ \~ \~За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~ Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. \~ \~ \~ \~В постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 р. в справі №6-143цс13 висловлено правову позицію : «З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). \~ \~ \~ \~При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обовязку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»)». Як зазначено в ст. 192 СК України розмір аліментів може бути збільшено у разі зміни матеріального або сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В ході судового розгляду справи було зясовано, що матеріальний стан відповідача не покращився, а стан здоровя навпаки погіршився, що підтверджується доказами наявними у матеріалах справи. Отримання відповідачем доходу від здачі квартири у оренду не підтверджено жодними доказами. Тобто, будь-які підстави для збільшення розміру аліментів відсутні. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з якого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків до кого, вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливим обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо.) Тобто, мається на увазі додаткові витрати, а не додаткове стягнення коштів на утримання дитини. Розмір стягуваних додаткових витрат має визначатися залежно від понесених чи передбачуваних витрат. В позовній заяві [PERSON] просить стягнути з [PERSON] вартість додаткових витрат у розмірі 2000 грн. Виходячи із вищевикладеного суд частково задовольняє цю позовну вимогу та стягує з [PERSON] додаткові витрати на лікування дитини у розмірі 659,50 грн., що полягають в половині вартості придбаної шини Шнайдерова за квитанцією від 20.02.2018 р. на 1319, 36 грн. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пропорційно розміру задоволених позовних вимог судовий збір, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 232,58 грн. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial