Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-19 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 16 січня 2015 року між нею та відповіачем розірвано шлюб. Від даного шлюбу у подружжя є неповнолітні діти: [PERSON] - [INFO], [PERSON] - [INFO], [PERSON] - [INFO], [PERSON] - [INFO]. Діти залишились проживати разом з позивачем та повністю перебувають на її отриманні. Матеріальної допомоги на утримання своїх дітей відповідач не надає, в їх вихованні та розвитку ніякої участі не приймає, що ставить позивача у вкрай скрутне матеріальне становище. Відповідач офіційно ніде не працює, однак є працездатним, час від часу займається різними видами діяльності за кордоном, має нерегулярний мінливий дохід, інших дітей чи непрацездатних членів сім'ї на утриманні немає, тому позивач вважає, що батько має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей в сумі не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, проте подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] - [INFO] та [PERSON] - [INFO], є батьками: [PERSON] - [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЕГ № 027696; [PERSON] - [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЕГ № 062070; [PERSON] - [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЕГ № 129578; [PERSON] - [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії 1-ЕГ № 146326 (а.с. 5-8). Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з вимогами ст. 180, ч. 3 ст. 181, ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до положень статей 182, 184 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що позивач [PERSON] проживає разом з дітьми, які перебувають повністю на її утриманні, що підтверджується довідкою про склад сім'ї № 2/52 від 31.01.2018 року виданою Рівненською сільською радою Любомльського району Волинської області (а.с. 9). При визначенні розміру стягуваних аліментів суд враховує, що згідно із Законом України «Про державний бюджет України на 2018 рік», станом на 01.01.2018 року прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 1860 грн., меншим ніж 50 відстотків якого не може бути розмір аліментів. Також суд враховує те, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька. Проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, з урахуванням, що відповідач є працездатним, здоровим, суд дійшов висновку, що з відповідача слід стягувати на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнітніх дітей у сумі не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Суд вважає визначений розмір аліментів достатнім та справедливим. З відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 704,80 грн. На підставі статей 180, 181, 182, 184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved