Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання їхнього сина [PERSON] [INFO]. У позовній заяві зазначено, що 05.06.2004 року між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], було укладено шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м. Запоріжжя у книзі реєстрації актів про одруження за актовим записом № 189, про що було видано Свідоцтво про шлюб від 05.06.2004 року. Від цього шлюбу є неповнолітня дитина [PERSON], [INFO], що на даний момент проживає разом з позивачкою і знаходиться на повному її забезпеченні. [PERSON] зазначає, що на даний момент шлюб з [PERSON] не розірваний, він проживає разом із нею та дитиною. Відповідач має постійне місце роботи, постійний дохід та реальну можливість утримувати дитину, але в добровільному порядку не бажає цього робити та ухиляється від покладеного на нього у відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України обовязку утримувати свою неповнолітню дитину, до досягнення нею повноліття. Це, зокрема, виявилося у відсутності будь-якого матеріального (грошового) утримання сина, а також у тому, що чоловік жодним чином не приймає участі у вихованні дитини. На даний момент він працює та отримує постійну заробітну платню у достатньому розмірі, але ухиляється від утримання дитини та сім'ї. [PERSON] також зазначає, що не має постійного місця роботи, не має можливості у повному обсязі задовольняти потреби дитини по її вихованню та утриманню, тому змушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів. Позивачка просить суд стягнути з [PERSON], [INFO] на користь [PERSON] [INFO] аліменти на утримання їхнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітків (доходів), але не менше 30% від прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви і до повноліття сина. У судовому засіданні позивачка відсутня, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позову наполягає. Відповідач у судове засідання не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову [PERSON] про стягнення аліментів не заперечує. Ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: судом встановлено, що 05.06.2004 року між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], було укладено шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м. Запоріжжя у книзі реєстрації актів про одруження за актовим записом № 189, про що було видано Свідоцтво про шлюб від 05.06.2004 року. Від цього шлюбу є неповнолітня дитина [PERSON], [INFO] (свідоцтво серія 1-ЖС № 034495), що на даний момент проживає разом з позивачкою і знаходиться на повному її забезпеченні. [PERSON] зазначає, що на даний момент шлюб з [PERSON] не розірваний, він проживає разом із нею та дитиною. Відповідач має постійне місце роботи, постійний дохід та реальну можливість утримувати дитину, але в добровільному порядку не бажає цього робити та ухиляється від покладеного на нього у відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України обовязку утримувати свою неповнолітню дитину, до досягнення нею повноліття. Це, зокрема, виявилося у відсутності будь-якого матеріального (грошового) утримання сина, а також у тому, що чоловік жодним чином не приймає участі у вихованні дитини. На даний момент він працює та отримує постійну заробітну платню у достатньому розмірі, але ухиляється від утримання дитини та сім'ї. [PERSON] також зазначає, що вона не має постійного місця роботи, не має можливості у повному обсязі задовольняти потреби дитини по її вихованню та утриманню, тому змушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів. Відповідач працює на ВАТ ЗМК Запоріжсталь, має постійний заробіток, який з листопада 2013 року по квітень 2014 року становить 35209,49 грн., що підтверджується Довідкою про доходи № 9497 від 02.06.2014 року, а отже має можливість утримувати свою дитину. Аліменти відповідач нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, повнолітніх дочки, сина немає. Згідно ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідач згоден платити аліменти за рішенням суду. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При розгляді позову суд враховує обставини, передбачені ст. 182 СК України. Таким чином, позов обґрунтований, вимоги щодо стягнення аліментів законні, відповідач з позовом згоден, тому позовні вимоги підлягають повному задоволенню.

Outcome: approved