Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до Володимир-Волинського міського суду з позовними вимогами до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів на утримання повнолітньої непрацездатної дитини. В обґрунтування позову зазначила наступне. З відповідачем у справі вона перебувала у шлюбі, який на даний час розірвано. Від шлюбу мають одну дитину: дочку [PERSON], [INFO]. Дочка [PERSON] , згідно заключення ЛКК Володимир-Волинської ЦРЛ є інвалідом дитинства першої групи довічно. Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 22.09.2010 року стягнуто з відповідача аліменти в користь позивача на утримання повнолітньої непрацездатної дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 300 гривень щомісячно, починаючи з 04.08.2010 року і довічно. Поряд з тим, зазначила, що самостійно забезпечити належний рівень життя дочці не спроможна, так як суттєво погіршилося матеріальне становище внаслідок інфляційних процесів в державі, зростання цін на продукти харчування, одяг та взуття, комунальні послуги. Окрім речей першої необхідності вона несе витрати на лікування та оздоровлення дитини. В той час, як сума аліментів, яка стягується з відповідача є мізерною і її не вистачає навіть на найнеобхідніше для щоденних потреб дочки, яка є інвалідом першої групи . Також зазначила, що відповідач працює у СЕК УРІ «ТАС-ЛТД» має стабільні доходи, а тому через збільшення прожиткового мінімуму, а відповідно й витрат на утримання дочки, змушена звернутися до суду та просити змінити спосіб стягнення аліментів на утримання повнолітньої непрацездатної дитини із 300 гривень на ? частку його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для особи, яка втратила працездатність з дня набрання рішенням законної сили і довічно. Ухвалою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 13 серпня 2018 року відкрито провадження у справі та ухвалено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження 28 серпня 2018 року з викликом сторін. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, до суду подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала з вищенаведених підстав, просила позов задовольнити та розгляд справи проводити у її відсутності. Відповідач у встановлені судом строки надав відзив на позов, в якому зазначив, що з позовними вимогами не згідний, вважає їх необґрунтованими з наступних причин. Після розлучення з позивачем він одружився вдруге. Від другого шлюбу має трьох дітей, [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. На підставі чого його сімю визнано багатодітною сімєю та надано передбачені законом пільги, що підтверджується посвідченням № 004416, яке видане до 30.06.2021 року. Він проживає разом із дружиною та дітьми. Донька, Анна в 2017 році вступила до Харківського державного університету харчування та торгівлі, він має додаткові витрати на її навчання, а саме навчання в сумі 10650 грн. за кожен рік, проживання у гуртожитку, харчування, проїзд. Отже, на підставі викладеного, він не має змоги сплачувати аліменти на повнолітню працездатну дитину у розмірі ? частини від його заробітку (доходу). Позов визнав частково, не заперечив щодо стягнення з нього аліментів в розмірі 50 % від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Просив суд надати сторонам час для врегулювання спору мирним шляхом. В ході розгляду справи 29.10.2018 року від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність. Крім того відповідач зазначив, що він намагався врегулювати даний спір мирним шляхом, укладенням нотаріально посвідченого договору про сплату аліментів на повнолітню дитину, однак позивач не бажала врегулювати даний спір, тому вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими, оскільки позивач не довела суду про потребу у матеріальній допомозі матері та дитині, оскільки вона отримує допомогу від держави у вигляді пенсії, а також не доказала можливість відповідача надавати матеріальну допомогу. У звязку з недоведеністю у потребі матеріальної допомоги , та можливістю відповідача надавати таку матеріальну допомогу просив у позові відмовити. З урахуванням вищезазначеного, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. За поданими сторонами письмовими доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановлено наступні факти. Позивач та відповідач по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають повнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач по справі [PERSON]. Дана обставина стверджується копіями свідоцтва про розірвання шлюбу та про народження дитини. [PERSON], [INFO], є інвалідом групи «1Б» з дитинства довічно, у звязку із чим потребує постійного стороннього догляду, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серія ВЛН № 0095255. Матеріалами справи встановлено, що повнолітня непрацездатна [PERSON] проживає з матірю , яка здійснює за нею догляд , несе витрати на її утримання. Сторонами також вказаного факту не заперечується. Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 22.09.2010 року стягнуто з відповідача аліменти в користь позивача на утримання повнолітньої непрацездатної дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 300 гривень щомісячно, починаючи з 04.08.2010 року і довічно. Відповідачем [PERSON] надано до суду довідку № 3855, видану 24.09.2018 року виконавчим комітетом Карлівської міської ради Полтавської області, відповідно до якої встановлено, що останній зареєстрований в [INFO], та проживає за вказаною адресою разом із дружиною [PERSON], [INFO], та трьома дітьми: дочкою [PERSON], [INFO], сином [PERSON], [INFO], дочкою [PERSON], [INFO]. Усі діти відповідача від другого шлюбу мають право на пільги, передбачені законодавством для дітей з багатодітної сімї, що підтверджується копіями відповідних посвідчень. Відповідно до договору від 09.08.2017 року, виданої за №145 Харківським державним університетом харчування та торгівлі, дочка відповідача [PERSON] є студенткою факультету готельно-ресторанна справа, денної форми навчання. Цим же документом стверджується про те, що її навчання є платним, а загальна вартість освітньої послуги за весь період навчання становить 42600 гривень. Суд, вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, встановив правовідносини, які виникли між сторонами, що регулюються наступними нормами матеріального та процесуального права. Відповідно до статей 12, 13 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних права обовязків, передбачених законом. Суд, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.2 ст.51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов'язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Відповідно до ст.198 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. За положеннями ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відтак нормами\~законодавства встановлено\~можливість та\~обовязок батьків\~утримувати своїх\~непрацездатних дітей\~з інвалідністю,\~навіть якщо\~вони досягли\~повноліття.\~Розмір і\~періодичність виплат\~призначається в\~судовому порядку. Головними умовами для цього є: 1. непрацездатність особи з інвалідністю; 2. необхідність матеріальної допомоги; 3. можливість того з батьків, з ким не проживає його дочка, син з інвалідністю, надавати таку допомогу. Дочка, син вважаються непрацездатними у разі досягнення ними пенсійного віку або настання інвалідності. Потреба в матеріальній допомозі визначається залежно від наявності прожиткового мінімуму. Аліментний обов'язок матері, батька не пов'язується з їхньою працездатністю, а лише з їх матеріальним станом. Згідно із\~ст.182\~СК України,\~при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує:\~стан здоров'я\~та матеріальне\~становище дитини; стан\~здоров'я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; наявність\~у платника\~аліментів інших\~дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; наявність\~на праві\~власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; доведені\~стягувачем аліментів\~витрати платника\~аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст.201 СК України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Приписами ст.192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). За законодавством, особи з інвалідністю 1 групи відносяться до повністю непрацездатних громадян. Визначаючи потреби дочки у наданні їй матеріальної допомоги з боку батька, суд враховує те, що мати, на утриманні якої перебуває дочка, вправі отримувати від держави відповідне соціальне забезпечення у виді пенсії, розмір якої не може бути меншим прожиткового мінімуму. Разом з тим суд бере до уваги безумовне існування додаткових витрат, які обґрунтовуються необхідними потребами на систематичне лікування, догляд, реабілітацію особи з інвалідністю, спрямованого на ведення нею повноцінного способу життя згідно з індивідуальними можливостями, здібностями і інтересами. На переконання суду такі витрати в умовах інфляції та постійного росту цін значно перевищують встановлені державою мінімальні стандарти для проживання. Також суд при цьому приймає до уваги доводи позивача про те, що через необхідність постійного догляду за дитиною, вона не має можливості самостійно працевлаштуватись та належним чином забезпечити проживання собі і дитині, а тому потребує для цього матеріальної допомоги. Вирішуючи питання про наявність у відповідача можливості надавати недієздатній дочці матеріальну допомогу, суд приймає до уваги те, що він є працездатний. Від другого шлюбу має повноцінну багатодітну сімю, яку справно забезпечує. Факт його працевлаштування та роботи ним не заперечувався. Разом з тим суд приймає до уваги і те, що дочка відповідача [PERSON] вже досягла повноліття, однак продовжує навчання, оплату якого їй забезпечують батьки. Визначаючи розмір аліментів, який відповідач має сплачувати на утримання своєї дочки, суд приймає до уваги обовязок обох батьків її утримувати, а також те, що доросла дочка проживає із матірю, яка забезпечує її житлом, харчуванням, одягом, несе значні витрати на лікування та діагностику наявного у дитини захворювання. За таких підстав, суд, беручи до уваги матеріальне становище позивача та відповідача, розмір отримуваних доходів, стан їх здоровя, розмір вимушених витрат на лікування, сплату комунальних послуг, склад їх сімей, вважає, що відповідач [PERSON] має можливість надавати непрацездатній дочці матеріальну допомогу, але в меншому розмірі, ніж заявлено позивачем, а тому знаходить можливим задовольнити позов частково та змінити спосіб стягнення аліментів шляхом стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої дочки у розмірі 1/8 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для особи, яка втратила працездатність. В силу ч.6 ст.141 ЦПК України, стягненню з відповідача [PERSON] в дохід держави для зарахування до спеціального фонду державного бюджету України підлягає судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial