Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до Сєвєродонецького міського суду Луганської області із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 19.06.2020 передала відповідачу грошові кошти у розмірі 16000,00 грн. Даний факт підтверджується складеною та власноруч підписаною відповідачем розпискою від 19.02.2020 року, відповідно до якої відповідач зобов`язаний повернути позивачу грошові кошти до 30.08.2020 року. На теперішній час відповідач грошові кошти так і не повернув. На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] суму заборгованості у розмірі 16000,00 грн. на свою користь. Ухвалою суду від 04.08.2021 відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач не надала до суду відзив на позовну заяву, жодних заяв, клопотань від неї не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не\~з`явився в\~судове засідання\~без поважних\~причин або\~без повідомлення\~причин; відповідач\~не подав\~відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. 28.09.2021 судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. Згідно із копією розписки від 19.02.2020, [PERSON] , паспорт серії [NUMBER] , виданий Сєвєродонецьким МВ УМВС України в Луганській області, яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , позичила у [PERSON] 16000,00 грн., та зобов`язалась повернути вказану суму до 30.08.2020. Надіючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України (далі ЦК) за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Згідно із статтею 524 ЦК України зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Відповідно до статті 533 ЦК грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Згідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно ст. 610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушень, визначених змістом зобов`язання . Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Зважаючи на викладене вище, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, враховуючи те, що відповідач не повернула борг у встановлений договором строк, доказів погашення заборгованості відповідачем не надано, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжним дорученням №1016903312 від 23.07.2021 року про сплату судового збору в сумі 908,00 грн., який відповідно до ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved