Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до [PERSON] з позовною заявою про розірвання шлюбу, зареєстрованого 18.11.2006 р. у Великолюбінській селищній раді Городоцького району Львівської області, актовий запис № 33, від такого мають малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги мотивує тим, що вважає шлюб з відповідачем невдалим, чоловік ставить власні інтереси вище інтересів сім`ї, не приділяє їй належної уваги, що неодноразово ставало причиною сварок та конфліктів, подружні відносини між ними припинились, спільного господарства не ведуть, проживають відокремлено, наміру відновлювати подружні стосунки не має, вказує, що сім`я носить формальний характер, її збереження суперечить інтересам позивачки, тому просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка в судове засідання не з`явилась, подала до суду письмову заяву, в якій просила про розгляд справи у її відсутності, вказала, що примирення між ними є неможливим, не бажає далі перебувати в шлюбі з відповідачем та підтримувати будь-які стосунки, наполягає на розірванні шлюбу, щодо заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 24). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки\~суду не\~повідомив (а.с. 17, 23). Відповідно до ст. 128 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, за відсутності заперечень позивача, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. За положеннями ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до положень ч. 2 ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. З позовної заяви, долучених до справи свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] , серії [NUMBER] вбачається, що сторони 18.11.2006 р. зареєстрували шлюб у Великолюбінській селищній раді Городоцького району Львівської області, актовий запис № 33, від такого мають малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, разом не проживають, позивачка втратила до відповідача почуття любові, збереження шлюбу суперечить її інтересам, а тому згідно ст.\~112\~Сімейного кодексу\~України є всі підстави для розірвання шлюбу (а.с. 2-4, 5-6, 9). Відповідно до ст. 24\~Сімейного Кодексу\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст.\~55\~Сімейного кодексу\~України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. За положенням ч.ч. 3, 4 ст.\~56\~Сімейного кодексу\~України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причини,\~які спонукають\~наполягати позивачку\~на розірванні\~шлюбу є\~обґрунтованими і\~подальше спільне\~життя сторін\~та збереження\~шлюбу суперечитиме\~їхнім інтересам, причиною розірвання шлюбу є відсутність бажання у сторін будувати в подальшому сімейні відносини, внаслідок чого вони не підтримують подружніх стосунків, подальше спільне\~життя подружжя\~та збереження\~сім`ї\~стало не\~можливим та\~суперечитиме їхнім\~інтересам, тому, враховуючи наведене та інші фактичні взаємини подружжя [PERSON] , а також заяву позивачки, у якій вона категорично наполягає на розірванні шлюбу, не заперечує проти заочного розгляду справи, положення ст. 24 СК України, суд приходить переконання, що шлюб між сторонами є формальним і розриває такий. Згідно ст.\~141\~ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивачки 768 грн. 40 коп. судового збору.

Outcome: approved