Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вимогами ухвалити рішення, яким визнати її спадкоємцем за законом четвертої черги до майна [PERSON], померлої 20.06.2013 року, як за особою, що проживала зі спадкодавицею однією сім»єю не менш як п»ять років; та визнати за нею [PERSON]- право на спадкування разом зі спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] У судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала у повному обсязі. Представник відповідача позов не визнав з підстав його недоведеності. Суд вислухав сторони, свідків, вивчив матеріали справи і встановив наступне: [PERSON] померла 20.06.2013 року актовий запис про смерть №6142 вчинений 22 червня 2013 відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції. Рішенням апеляційного суду Одеської області від 03.06.2014 року, яке набрало законної сили, визнано нікчемним заповіт, складений від імені [PERSON] на ім»я [PERSON], посвідчений 07.06.2013 року. [PERSON] є племінницею [PERSON], який в установлений законом строк надав заяву до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Свідоцтво про право на спадщину відповідач не отримав у зв»язку з оспорюванням заповіту на ім»я [PERSON] [PERSON] вважає, що вона має право на спадщину, що відкрилась після смерті [PERSON], тому як доглядала спадкодавицю, турбувалась про неї, підтримувала матеріально і морально, понесла усі витрати на поховання [PERSON] Позивачка доводить, що проживала разом з [PERSON], яка була « у похилому віці і в останні роки життя була хворою людиною і знаходилась у безпорадному стані». У позовній заяві [PERSON] вказала, що з [PERSON] проживала однією сім»єю останні 12 років, а в судовому засіданні в своїх поясненнях зазначила, що останні два роки жила разом з [PERSON] На обґрунтування своїх доводів позивачка посилалась на квитанції, що підтверджують її витрати на поховання [PERSON], довідку з місяця проживання [PERSON], свідоцтво про смерть [PERSON], копію спадкової справи до майна [PERSON] та рішення апеляційного суду Одеської області від 03.06.2014 року по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання заповіту нікчемним. Представник відповідача, не визнаючи позов, стверджував, що позовні вимоги є необґрунтованими, такими , що не підтверджені наявними в справі доказами. При вищенаведених обставинах суд дійшов висновку, що позов [PERSON] не підлягає задоволенню з наступних підстав: ст.1217 ЦК України визначає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до положень ч.2 ст.1223 ЦК України «у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом…. право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 ЦК». Суд встановив, що заповіт укладений [PERSON] на користь [PERSON] визнано нікчемною угодою, тому після смерті [PERSON] має місце спадкування за законом. Рішенням Приморського райсуду м. Одеси від 15.08.2013 року, яке набрало законної сили, встановлено факт, що [PERSON] є племінницею [PERSON]. Відповідно до вимог ст.1263 ЦКУ [PERSON] є спадкоємцем третьої черги до майна померлої [PERSON] У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім»єю не менш як п»ять років до часу відкриття спадщини (ст.1264 ЦКУ). Позивачка у заяві виклала вимогу про визнання її спадкоємцем четвертої черги до майна померлої [PERSON] як особу, що проживала однією сім»єю із спадкодавцем не менш як п»ять років, але в судовому засіданні вела мову про спільне проживання з [PERSON] протягом двох років. Ст.3 СК України визначає, що сім»ю складають особи, які спільно проживають, пов»язані спільним побутом, мають взаємні права та обов»язки. Позивачка не надала будь-яких доказів щодо проживання з [PERSON] однією сім»єю. Свідки як зі сторони позивачки так і з сторони відповідача надали пояснення, що [PERSON] на протязі багатьох років була у добрих стосунках з [PERSON], вони товаришували, що [PERSON] відвідувала [PERSON], коли та захворіла, але вони не проживали однією сім»єю. Відповідно до ч.2 ст.1259 ЦК України, фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкодавцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Суд не отримав доказів, що [PERSON] перебувала у безпорадному стані, що [PERSON] протягом тривалого часу опікувалась, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу [PERSON],яка померла 20.06.2013 року.

Outcome: dismissed