Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до Артемівського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості по аліментам та неустойки за прострочення сплати аліментів. В обґрунтування позову зазначила, що [PERSON] повинен сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини. В 2008 році я подала заяву до суду про стягнення аліментів з відповідача на утримання доньки, бо добровільно він відмовлявся матеріально допомагати, ухилявся від сплати аліментів. Після рішення суду і отримання виконавчого листа відповідач майже не сплачував аліменти. В зв»язку з неналежним виконанням своїх обов»язків у відповідача виникла заборгованість, яка згідно з розрахунку відділу державної виконавчої служби № 18914-17/1161 від 27 червня 2013 р., станом на 31.2.2012 р., становить 17052,72 грн. В теперішній час донька досягла повноліття, тому сплату аліментів припинено, але заборгованість по сплаті аліментів залишилося. Позивач просить стягнути (неустойку) пеню за прострочення сплати аліментів в сумі 199 360, 08 грн. Згідно з рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 04.03.2014 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості по аліментам та неустойки за прострочення сплати аліментів - задоволені. 07.05.2014 року [PERSON] надав заяву про перегляд заочного рішення. В обґрунтування заяви він вказав, що відповідач дізнався про позов після винесення рішення по справі. Вказав що він сплачував аліменти, перераховуючи їх на вказаний рахунок, але гроші стали повертати і він це сприйняв, як відмову від аліментів. На даний час я хворію та мені потрібні ліки, на які я витрачаю багато грошів. Відповідач не може влаштуватися на роботу, бо є інвалідом. [PERSON] просив скасувати та винести рішення по даній цивільній справі. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав. Представник відповідача [PERSON] не заперечувала щодо стягнення основного боргу по аліментам, однак вважала, що неустойка за прострочення стягнення аліментів не підлягає стягненню, оскільки відповідач витрачав шокти на своє лікування, ніколи не намагався ухилитися від сплати аліментів, що він опинився у складних фінансових обставинах, а тому несвоєчасно та не в повній мірі оплачував аліменти на дитину. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, судом встановлено, що згідно виконавчого листа № 2-6906-2008 р. (6-406-2012) виданого Артемівським міськрайоним судом Донецької області від 22.10.2012 року з [PERSON] з 18.08.2008 року стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] в розмірі 1/4 з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. [PERSON] народилася [INFO] (арк. с.14). Між [PERSON] та [PERSON] шлюб розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 2005 року серпня місяця 26 числа зроблено запис за № 329 та Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Артемівську Артемівського міськрайонного управління юстиції в Донецькій області видано свідоцтво про розірвання шлюбу [NUMBER] (арк.с.13). Згідно довідки-розрахунку заборгованості по аліментам відділу ДВС Артемівського міськрайонного управління юстиції у Донецької області від 27.06.2013 року заборгованість [PERSON] по аліментам перед [PERSON] на утримання доньки [PERSON], станом на 31.12.2012 року становить 17 052,72 грн., з вказівкою помісячного нарахування та щомісячної часткової сплати. (арк. с. 10-11). Відповідно до свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] 21.11.2008 року уклали шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Артемівську Артемівського міськрайонного управління юстиції Донецької області, про що в книзі реєстрації шлюбів 2008 року листопада місяця 21 числа зроблено запис за № 562 та видано свідоцтво про шлюб. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. У свідоцтві про народження дитини [PERSON], [INFO], серії [NUMBER] батьком записаний [PERSON], матір?ю - [PERSON] (арк. с.56). З епікризів з історії хвороби № 139, № 384, № 782 [PERSON] має заключний діагноз: наслідки перенесеної черпно-мозкової травми (1985 року контузія головного мозку), йому виписано відповідне лікування, вказано, що працездатність тимчасово втрачена. Згідно довідки Управління Пенсійного Фонду України в м. Артемівську та Артемівському районі від 14.07.2014 року № 4904/10 [PERSON] перебуває на обліку та отримує пенсію по інвалідності військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ - інвалідам війни 3 групи та розмір нарахованої пенсії за період з 18.12.2013 по 30.06.2014 року складає 13775,80 грн. Стаття 180 СК України передбачає, що батьки зобов'язані утримувати дитину. У відповідності до ст.8 Закону України „Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя , достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до частини 1 статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Відповідно до ст.195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості, але працює на час визначення її розміру, заборгованість визначається із заробітку (доходу) який він одержує. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру, вона обчислюється виходячи із середнього заробітної плати працівника відповідної кваліфікації або некваліфікованого працівника для даної місцевості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору-судом. Згідно із частиною 1 статті 20 СК України до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених частиною другою статті 72, частиною другою статті 129, частиною третьою статті 138, частиною третьою статті 139 цього Кодексу. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів - порядок стягнення аліментів визначено у ст.74 Закону України «Про виконавче провадження». Зазначеною нормою передбачено, що розмір заборгованості по аліментам визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення, виходячи з фактичного заробітку (доходів), одержаного боржником за час, протягом якого стягнення не проводилося, або одержуваного ним на момент визначення заборгованості у твердій грошовій сумі або у відсотковому відношенні. Якщо боржник у цей період не працював, заборгованість визначається виходячи с середньої заробітної плати для даної місцевості. Фактично спору щодо заборгованості з аліментів не має. Тому, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення заборгованості з аліментів підлягають задоволенню повністю в сумі 17052,72 грн. Пленум Верховного Суду України у п. 22 вказаної вище постанови роз'яснив, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Окільки аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісяця, пеня нараховується обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. Сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається за наступні, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того, скільки днів прострочено до сплати певної суми заборгованості. Судом перевірений розрахунок суми пені, він є правильним. Відповідно до положень статей 10 і 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин. Суд виходить з того, що зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, а тому сума пені обчислюється, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати. Відповідач надав докази його тяжкого матеріального стану та стану здоров'я відповідача, наявності утриманців. Разом з тим суд враховує також, що дані про захворювання відповідача свідчать про його хворобу, починаючи з 2011 року, тоді як аліменти присуджені з серпня 2008 року і згідно розрахунку відповідач майже весь час порушував терміни сплати аліментів. Суду не було надано доказів щодо працездатності в період з 2008 року по час встановлення інвалідності (арк.с.61) відповідач, не надано довідку про заробітну плату. Враховуючи вимоги ч.2ст.196 СК України, якою передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а також принцип розумності та справедливості, суд приходить до висновку про можливість зменшення розміру неустойки за прострочку сплати аліментів та стягнути з відповідача пеню (неустойку) в сумі 17450,08 грн., в іншій частині вимог щодо стягнення неустойки в сумі 181910 грн. - відмовити. З відповідача в силу ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір в розмірі, який передбачений Законом України «Про судовий збір» № 3674-VІ від 08 липня 2011 року. Позивачем при поданні позову до суду було сплачено судовий збір у розмірі 229,40 грн. та подано заяву про звільнення від доплати судового збору. З урахуванням суми задоволених позовних вимог суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 229,40 грн. та на користь держави - 115,62 грн.

Outcome: approved