Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 07 червня 2003 року, актовий запис № 213 відділом реєстрації актів громадянського стану Лисичанського міського управління юстиції Луганської області. Від шлюбу мають малолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Дитина залишається жити з позивачем. Подружні стосунки з відповідачем були припинені з березня 2015 року через різні погляди на подружнє життя. На примирення не згодна. Просила суд розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 07 червня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Лисичанського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 213. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про день, час та місце слухання справи повідомлена належним чином, однак надала до суду письмову заяву, у якій просила справу розглядати за її відсутності, позов підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, позов визнав. Суд, дослідивши подані сторонами документи та інші письмові докази, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду даної справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про одруження серії 1-ЕД № 125541, виданого 07 червня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Лисичанського міського управління юстиції Луганської області, [PERSON] та [PERSON] 07 червня 2003 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 213. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] /а.с.5/. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO] /а.с.4/, який залишається жити з позивачкою. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сімю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на предявлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають намір зберігати шлюб. З позовної заяви вбачається, що фактичні взаємовідносини подружжя припинені, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, сторони не бажають примирятися і строк для примирення їм не потрібен. За таких обставин суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved