Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що їй на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 8,2401 га, що розташована на території Михайло-Лукашівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, кадастровий номер земельної ділянки 2321584500:02:001:0075. Право власності на земельну ділянку набуто на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЗП № 024915, виданого 20 жовтня 2006 р. Вільнянською районною державною адміністрацією. Також позивач в своєму позові зазначила, що 26 вересня 2011 р. між нею та [PERSON] була досягнута домовленість щодо укладення договору оренди зазначеної земельної ділянки на строк 5 років. З метою укладення і посвідчення договору оренди позивач і [PERSON] звернулись до приватного нотаріуса Вільнянського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON], але, зважаючи на відсутність документів, які мають складати невідємну частину договору оренди, договір між ними укладений не був. [PERSON] запропонував позивачу видати йому довіреність, якою остання уповноважила [PERSON] отримати документи, необхідні для укладення, посвідчення та реєстрації договору оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення. У вересні 2015 р. [PERSON] отримала від [PERSON] примірник договору оренди землі, з якого дізналась, що Договір оренди землі укладено не у вересні 2011 р., а лише 18 вересня 2013 р., терміном дії на 5 років, відповідно до п. 43 Договору він набирає чинності після підписання його сторонами та його державної реєстрації, при цьому відомості щодо реєстрації Договору оренди землі відсутні, а сам Договір, акт визначення меж земельної ділянки в натурі (без дати його складання) та акт прийому-передачі обєкту оренди (земельної ділянки) від 18 вересня 2013 р. як від імені Орендодавця, так і від імені Орендаря підписано був підписаний однією особою [PERSON] Позивач вважає, що договір оренди земельної ділянки від 18 вересня 2013 р., укладений між ФОП [PERSON] та [PERSON], який діяв в інтересах позивача [PERSON] на підставі нотаріально посвідченої довіреності, є недійсним, бо відповідач не мав права укладати договір оренди земельної ділянки з самим собою. Отже посилаючись на те, що вказана обставина суперечить Цивільному Кодексу України, та порушує інтереси позивача, [PERSON] прохає суд визнати зазначений договір недійсним. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягає на їх задоволенні. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував. При цьому пояснив суду, що дійсно в 2011 році позивач [PERSON] надала йому довіреність строком на 5 років, згідно якої уповноважила його користуватися належною їй земельною ділянкою, а також розпоряджатися цією ділянкою ( укладати договори оренди). При цьому [PERSON] передала йому всі документи, що підтверджували її право власності на земельну ділянку, площею 8,2401 га, яка розташована на території Михайло-Лукашівської сільської ради Вільнянського району. Також відповідач в судовому засіданні підтвердив, що землю в користування [PERSON] фактично передала 26.09.2011 року. Пізніше, 18 вересня 2013 року був укладений договір оренди вказаної земельної ділянки від імені [PERSON] ( як орендоваця) з відповідачем ФОП [PERSON] (орендарем) строком на 5 років. Згідно пояснень відповідача, він не мав можливості укласти договір оренди землі раніше, оскільки тільки в 2013 році він був зареєстрований як фізична особа-підприємець. При цьому відповідач пояснив в суді, що вказаний договір оренди від 18.09.2013 року був підписаний ним одноособово і від імені «ФОП [PERSON]М.» (орендара), і від імені [PERSON]М.(орендодавця). Відповідач зазначив, що всі примірники оспорюваного договору містять тільки його підписи, жоден з примірників договору позивач не підписувала. Пізніше, а саме в вересні 2015 року він передав позивачу один з примірників вказаного договору для ознайомлення, отже саме тоді [PERSON] і дізналась про існування договору оренди. Відповідач вважає, що він мав право укладати та підписувати оспорюваний договір від імені позивача, оскільки у нього була відповідна довіреність [PERSON], і тому, на його думку, відсутні підстави для визнання договору недійсним. Також, заперечуючи проти позову, позивач посилається на те, що оскільки [PERSON] земельна ділянка була фактично передана йому в користування 26.09.2011 року, а він, в свою чергу, сплатив позивачу орендну плату за 5 років, то вважає, що має право користуватися належною позивачу земельною ділянкою до 26.09.2016 року. Отже, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, суд дійшов наступних висновків: Право власності [PERSON] на земельну ділянку для ведення товарного сільського господарського виробництва, площею 8,2401 га, яка розташована на території Михайло-Лукашівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, (кадастровий номер: 2321584500:02:001:0075) підтверджено Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЗП № 024915, виданим 20.10.2006 року Вільнянською районною державною адміністрацією Запорізької області на підставі Розпорядження голови Вільнянської районної державної адміністрації № 792 від 07.11.2005 року, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010626000454 (а.с.8). 26 вересня 2011 р. [PERSON] довіреністю, посвідченою приватним нотаріусом Вільнянського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON], зареєстрованою в реєстрі за № 2635, уповноважила [PERSON] представляти її інтереси, зокрема користуватися (обробляти з метою вирощування сільськогосподарських культур) та розпоряджатися (укладати договори оренди, на свій розсуд розпоряджатися вирощеним врожаєм) належною їй на праві приватної власності земельною ділянкою сільськогосподарського призначення, площею 8,2401 га, яка розташована на території Михайло-Лукашівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, кадастровий номер: 2321584500:02:001:0075 (а.с.7). 18 вересня 2013 р. відповідач, діючи від імені [PERSON], уклав з ФОП [PERSON] договір оренди земельної ділянки, який підписав власним підписом, як від імені орендодавця, так і від імені орендаря. Договір зареєстровано у встановленому Законом порядку. (а.с.5,6). Відповідно ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. В судовому засіданні відповідачем був визнаний факт того, що вказаний договір був укладений ним від імені позивача [PERSON] (на підставі наявної довіреності) у своїх власних інтересах (тобто з ним же самим), та відповідно підписаний одноособово і за [PERSON], і за ФОП [PERSON] Відповідно до ч. 3 ст. 238 ЦК України представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом. Тобто, з метою захисту цивільних прав та інтересів особи, яку представляє представник, законом встановлена заборона укладання правочину представником відносно себе особисто. В ході судового розгляду встановлено, що відповідач - фізична особа-підприємець [PERSON], представляючи одночасно інтереси [PERSON] як фізична особа, уклав від імені останньої договір оренди землі відносно себе особисто та у власних інтересах. Такі дії відповідача прямо заборонені положеннями ч.3 ст. 238 ЦК України. Отже, суд вважає, що договір оренди землі від 18 вересня 2013 року дійсно не відповідає передбаченим ч.1 ст. 203 ЦК України загальним вимогам, необхідним для чинності правочину, оскільки його укладено з порушенням законодавства, всупереч нормам Цивільного Кодексу України. Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України вищезазначена обставина є підставою для визнання оспорюваного позивачем договору оренди землі недійсним. Відповідно до ст. 236 ЦК України правочин, визнаний судом недійсним, є недісним з моменту його вчинення. Отже, встановлені судом обставини вказують на те, що позовні вимоги [PERSON] є обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved