Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи вимоги тим, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 30 жовтня 2010 року по 14 квітня 2016 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] та малолітню дочку [PERSON], [INFO] . Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 14 квітня 2016 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 1700 гривень щомісяця до досягнення дітьми повноліття. Будь-якої іншої матеріальної допомоги відповідач не надає, участі у вихованні дітей не приймає. На даний час діти потребують значно більшого догляду та матеріальних коштів, у зв'язку з чим збільшується потреба у їх забезпеченні. В звязку з цим, вважає, що аліменти повинні бути визначені у розмірі 1/3 частини від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття, оскільки таке рішення не вплине на погіршення матеріального становища відповідача. Сторони в судове засідання не зявилися. Відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справу розглянуто у порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ч.2 ст. 191 ЦПК України,\~ у\~ разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Будь-яких заяв від відповідача щодо розгляду справи за його участі у загальному чи спрощеному провадженні, відзиву на предмет заявленого позову до суду не надходило. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності\~ осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази,\~ дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи,\~ вважає позовну заяву [PERSON]\~ обґрунтованою та\~ такою, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Відповідно до ст. 11 ЦПК Українисуд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 76 ЦПК України\~ визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.\~ Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України). Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.\~\~ За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Із свідоцтва про народження серії І-СР № 120337 виданого Балаклеївською сільською радою Смілянського району Черкаської області 24 січня 2011 року вбачається, що сторони є батьками малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 4).\~ Як вбачається із свідоцтва про народження серії І-СР № 159101 виданого Балаклеївською сільською радою Смілянського району Черкаської області 10 січня 2013 року сторони є батьками малолітньої дочки [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 14 квітня 2016 року з відповідача стягнуто на її користь аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 1700 гривень, щомісячно\~ (а.с. 3). Як вбачається з довідки Балаклеївської сільської ради Смілянського району Черкаської області № 1695 від 04 липня 2018 року [PERSON], зареєстрована та проживає в [INFO],\~ разом з дітьми [PERSON], [INFO] та дочкою [PERSON], [INFO], які перебувають на її утриманні (а.с. 6). Згідно положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК Українипри вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Згідно ч.1 ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суд враховує, що батьки зобовязані піклуватися про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, забезпечувати необхідне харчування, медичний догляд, лікування дітей, створювати умови для проживання, виховання та розвитку дитини, утримувати дітей на нормальному рівні матеріального забезпечення, відтак суд вважає, що той розмір аліментів, який на даний час сплачує відповідач не забезпечує нормального життєвого рівня дітей. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Також суд враховує, що 08 липня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесено зміни до ч. 2 ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ЗУ «Про Державний бюджет на 2018 рік» від 07 грудня 2017 року № 2246-VIII, прожитковий мінімум на дітей віком від 1 до 6 років з 1 січня 2018 року становить - 1626 гривень, на дітей віком від 6 до 18 років 2027 гривень. З урахуванням збільшення розміру прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку у 2018 році, швидкими темпами зростання цін, значного зростання витрат на оздоровлення, харчування, лікування, утримання дитини,\~ попередньо визначений судом розмір аліментів цим вимогам не відповідає, тому з вказаних підстав аліменти підлягають збільшенню. При цьому аліменти слід визначити (залишити) у частці визначеній позивачем. Суд вважає, що оскільки відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001року\~ № 2402-III предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своїх дітей, то такий розмір аліментів забезпечить дітям збереження певного матеріального рівня їх утримання. Відтак, суд вважає, що заявлені позивачем позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Розмір аліментів визначений позивачем у розмірі 1/3 частки від всіх видів доходів відповідача, але не менше ніж 50% від встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ними повноліття, є тим мінімумом, який батько в силу свого батьківського обовязку за законом повинен сплачувати дітям та який не призведе до порушення його прав та інтересів. Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти, присуджені відповідно до вимог ст. 192 СК України сплачуються з дня набрання рішенням законної сили, а не з моменту подання цивільного позову до суду. У звязку зі зміною способу стягнення аліментів та збільшення їх розміру виконавчий лист № 703/862/16-ц, 2/703/693/16,\~ необхідно відкликати. Таким чином, суд приходить до обгрунтованого висновку, щодо необхідності задоволення заявленої позовної вимоги позивача про збільшення розміру аліментів стягнутих за рішенням суду від 14 квітня 2016 року та стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання малолітніх дітей сина [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% від встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення ними\~ повноліття, починаючи стягнення з дня набрання даним рішенням суду законної сили. Суд, при винесенні рішення, також керується практикою Європейського суду з прав людини, який в пункті 54 свого Рішення від 7 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» зазначав, «що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (див. рішення у справі Olsson v. Sweden (N 2), від 27 листопада 1992 року, [PERSON] A, N 250, ст. 35-36, п. 90)0, і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків». Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до\~ ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704 гривень 80 копійок. \~ На підставі постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 08 липня 2017 року,\~ ст.ст.20,141,192,196 СК України,

Outcome: approved