Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини та визнання права власності на майно в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] та з того часу вона залишилася одна. [INFO] помер чоловік [PERSON] - [PERSON] . [PERSON] важко перенесла смерть чоловіка, тому вони з нею вирішили почати мешкати разом, щоб підтримувати один одного та допомагати друг другу. Крім цього, у [PERSON] був син - [PERSON] . [PERSON] був інвалідом дитинства, перебував на групі та у зв`язку з цим потребував сторонньої допомоги, вона разом з [PERSON] здійснювали догляд за ним, періодично лікували його за призначенням лікарів. [PERSON] дуже хвилювалася за свого сина, в неї була важка хвороба і тому вона дуже просила позивача піклуватися про її сина, крім цього, вона була його хрещеною. Вони разом проживали з 2002 року, вели спільне господарство, мали спільний побут, бюджет й тому стали друг для друга вже рідними людьми. [INFO] [PERSON] померла. Організацією похорон [PERSON] займалася позивач. З листопада 2013 року позивач та [PERSON] почали проживати разом однією родиною як тітка та племінник в її квартирі, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Позивач піклувалася про [PERSON] , займалася його періодичним лікуванням, оформлювала/переоформлювала його пенсії, групу та все необхідне. В грудні 2014 року позивач оформила на ім`я [PERSON] кімнату у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] . Позивач займалася оформленням документів та виступала у цій угоді як представник [PERSON] . Весь цей час саме вона займалася утриманням даної кімнати, сплачувала за неї комунальні платежі, доглядала за нею. [INFO] [PERSON] помер. Організацією похорон [PERSON] займалася [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилася спадщина, а саме: кімната у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] . 03.02.2021 позивач звернулася до приватного нотаріуса Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Малахова Сергія Олексійовича із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. 03.02.2021 приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Малаховим С.О. було надано роз`яснення про те, що згідно зі ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяви про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ст. 1272 ЦК України). На момент звернення [PERSON] до нотаріуса спадщина спадкоємцем не була прийнята, так як порушений строк для її прийняття, встановлений ст. 1270 Цивільного кодексу України, крім того відсутні докази підтвердження родинних зв`язків [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] . Отже, рекомендовано [PERSON] звернутися до суду з позовом про поновлення строку прийняття спадщини, встановлення факту родинних відносин зі спадкодавцем. Позивач просить встановити юридичний факт того, що [PERSON] та [PERSON] в період з листопада 2013 року по [INFO] (день смерті [PERSON] ) проживали однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини та визнати за [PERSON] як спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] право власності на спадкове майно, а саме на 18/100 часток житлового приміщення у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] . У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Додатково пояснила, що кімнату у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] , купувала вона, оформила на [PERSON] . Вони проживали як одна родина, [PERSON] потребував стороннього догляду, оскільки був інвалідом дитинства. Представник відповідача Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області Шарнікова І.І. в судове засідання не з`явилась, про день, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, подала письмову заяву про проведення судового засідання за її відсутності та зазначила, що проти задоволення позовних вимог не заперечує. На підставі клопотання позивача, яке було задоволено судом, до початку підготовчого засідання було витребувано у Приватного нотаріуса Сєвєродонецького міського нотаріального округу Малахова С.О. копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . На підставі клопотання позивача, яке було задоволено судом, у судовому засіданні допитано свідків [PERSON] та [PERSON] . Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що позивач товаришувала з [PERSON] , вони проживали разом, а потім [PERSON] померла. Спочатку [PERSON] проживала у [PERSON] . В листопаді 2013 року [PERSON] померла, тому позивач разом з сином [PERSON] - [PERSON] переїхали до неї за адресою: [ADDRESS] . Свідок спілкувалася з [PERSON] , була у неї дома. [PERSON] проживав з позивачем як член сім`ї. У [PERSON] двоє своїх дітей, вони обурювались тим, що [PERSON] жив у їх матері. Вона та [PERSON] разом купували [PERSON] їжу, одяг, отримували його пенсію. Він потребував стороннього догляду, у нього були психічні розлади. Також приходив до [PERSON] на роботу. [PERSON] та [PERSON] жили разом до його смерті. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона є сусідкою позивачки. Вони час від часу, рази два-три на тиждень ходять в гості, бачаться у під`їзді на сходовій клітці. Саме тому їй відомо, що у квартирі за адресою: [ADDRESS] , спочатку мешкали разом позивачка, [PERSON] та її син [PERSON] . У 2013 році померла [PERSON] , її поховала позивачка і з 2013 року позивачка і [PERSON] стали мешкати одні в її квартирі. [PERSON] у зв`язку з тим, що був інвалідом з дитинства потребував сторонньої уваги та допомоги, яку його надавала саме позивачка. Вони разом мешкали, мали спільний бюджет, спільний побут, допомагали один одному по господарству, вони були як тітка та племінник. [INFO] [PERSON] помер і його похованням займалася також позивачка. Саме тому свідок підтверджує, що з 2013 року по літо 2020 року в квартирі за адресою: [ADDRESS] , мешкали [PERSON] та [PERSON] та вели спільне господарство. Вислухавши пояснення позивача, показання свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. У судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно з копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 29.12.1995 Сєвєродонецьким МВ УМВС України в Луганській області, [PERSON] , [INFO] , уродженка села Лубянка Білокуракінського району Луганської області, зареєстрована з 08.11.2002 за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 20.07.1979 Новоівановською сільською радою Чорноморського району Кримської області, [PERSON] (російською) народився [INFO] у м. Сєвєродонецьку Ворошиловградської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 21. Батьком записаний [PERSON] (російською), матір`ю - [PERSON] (російською). З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 03.04.2000 Сєвєродонецьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської області вбачається, що [PERSON] помер [INFO] у місті Сєвєродонецьк Луганської області, Україна, про що зроблено відповідний актовий запис № 437, у віці 51 рік. Згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 14.01.2002 Відділом реєстрації актів громадянського стану міського управління юстиції, [PERSON] помер [INFO] у місті Сєвєродонецьк Луганської області, Україна, про що зроблено відповідний актовий запис № 91, у віці 53 роки. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 06.11.2013 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області, [PERSON] померла [INFO] у місті Сєвєродонецьк Луганської області, Україна, про що складено відповідний актовий запис № 1334, у віці 65 років. З копії договору-замовлення № 250 на організацію та проведення поховання, укладеного між Комунальним підприємством «Сєвєродонецьке підприємство благоустрою та ритуальної служби» та [PERSON] , копією свідоцтва (довідкою) про поховання № 250, виданого 05.11.2013 Комунальним підприємством «Сєвєродонецьке підприємство благоустрою та ритуальної служби» вбачається, що [PERSON] а займалася похованням [PERSON] , яка померла [INFO] , та сплатила надання відповідних ритуальних послуг. Згідно з копією довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА № 775250, виданою 01.04.2019 Спеціалізованою психіатричною МСЕК Луганського комунального закладу «Обласний центр медико-соціальної експертизи» Луганської обласної ради, [PERSON] , [INFO] , має третю групу інвалідності по загальному захворюванню з 01.05.2019. Відповідно до копії договору дарування 18/100 часток житлового приміщення у гуртожитку серії НАК № 095517, посвідченого 18.12.2014 державним нотаріусом Другої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Ахметхановим М.Р., зареєстрованого в реєстрі № 866, та копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № 31238237, виданого 18.12.2014 державним нотаріусом Другої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Ахметхановим М.Р., [PERSON] належить право власності на 18/100 часток житлового приміщення у гуртожитку, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] . Згідно з копією технічного паспорта кімната у гуртожитку, розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 112,1 кв.м., житловою площею 70,5 кв.м. З копій дублікатів квитанцій, наданих АБ КБ «Приватбанк», вбачається, що [PERSON] сплачувала надання комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] . Згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 11.06.2020 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Лутугинському району та місту Сєвєродонецьку Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), [PERSON] , [INFO] , уродженець міста Сєвєродонецьк Луганської області, помер [INFO] у місті Сєвєродонецьк Луганської області, Україна, про що складено відповідний актовий запис № 745, у віці 40 років. Відповідно до копії договору-замовлення № 9576 на організацію та проведення поховання, укладеного між Комунальним підприємством «Сєвєродонецьке підприємство благоустрою та ритуальної служби» та [PERSON] , копією свідоцтва (довідкою) про поховання № 9576, виданого 11.06.2020 Комунальним підприємством «Сєвєродонецьке підприємство благоустрою та ритуальної служби», копії фіскального чеку від 11.06.2020, копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання № 00026636437, наданого 11.06.2020 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Лутугинському району та місту Сєвєродонецьку Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), [PERSON] а займалася похованням [PERSON] , який помер [INFO] , сплатила надання відповідних ритуальних послуг та отримала допомогу на поховання. З копії листа приватного нотаріуса Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Малахова С.О. № 71/01-16 від 03.02.2021 вбачається, що згідно з ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяви про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ст. 1272 ЦК України). На момент звернення [PERSON] до нотаріуса спадщина спадкоємцем не була прийнята, так як порушений строк для її прийняття, встановлений ст. 1270 Цивільного кодексу України, крім того відсутні докази підтвердження родинних зв`язків [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] . Отже, рекомендовано [PERSON] звернутися до суду з позовом про поновлення строку прийняття спадщини, встановлення факту родинних відносин зі спадкодавцем. Згідно з листом приватного нотаріуса Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Малахова С.О. № 174/01-16 від 26.03.2021, до приватного нотаріуса Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Малахова С.О. щодо померлого [INFO] [PERSON] ніхто зі спадкоємців за спадщиною не звертався, спадкову справу ним не заведено. Отже, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу встановлення факту проживання спадкоємця зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом. Вказані правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Водночас, згідно з наведеною Постановою Пленуму Верховного Суду України при розгляді справ даної категорії слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи, наявність в матеріалах спадкової справи повідомлення нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 3 СК України сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лиже жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані з ним спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно проживають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але і інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Частиною 1 статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як встановлено у судовому засіданні, позивач, відповідно до ч. 1 ст. 1264 ЦК України, є спадкоємцем четвертої черги після смерті [PERSON] , так як проживала з померлим більше п`яти років однією сім`єю до часу відкриття спадщини, звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, оскільки вважає, що прийняла спадщину, тому що проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме з листопада 2013 року по [INFO] . Доказами, які свідчать про фактичне прийняття спадщини позивачем [PERSON] , тобто про проживання спадкодавця [PERSON] не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини зі спадкоємцем [PERSON] , а саме з листопада 2013 року по [INFO] , у квартирі за адресою: [ADDRESS] , є письмові докази досліджені у судовому засіданні та показання свідків [PERSON] та [PERSON] , які допитані у судовому засіданні. Показання цих свідків суд вважає належними та допустимими доказами, оскільки вони стосуються предмету доказування та отримані безпосередньо судом. При цьому підстав, за яких суд повинен вважати показання свідків недостовірними, не вбачається, а тому суд вважає ці показання достатніми доказами на підтвердження факту, який просить встановити позивач. Отже, судом встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] , постійно проживала зі спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, тобто до дня його смерті - [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Водночас, позивач отримала від нотаріуса відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03.02.2021, а саме відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, не оформила у встановленому законом порядку своїх спадкових прав та позбавлена можливості захистити своє право власності у позасудовому порядку. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] , як спадкоємець померлого [PERSON] , має право на спадкування за законом спадкового майна, яке залишилось після смерті останнього, оскільки позивач не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини проживала зі спадкодавцем однією сім`єю. За таких обставин суд вважає, що право власності позивача дійсно порушене і підлягає судовому захисту шляхом визнання за нею права власності на кімнату у гуртожитку в порядку спадкування за законом. При ухваленні рішення суд також враховує визнання позову відповідачем, що не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Ураховуючи викладене вище, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги [PERSON] про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за законом. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що даний спір виник виключно внаслідок дій позивача, яким судових витрат до відшкодування заявлено не було. Отже, стягнення судових витрат з відповідача на користь позивача в даному випадку буде несправедливим.

Outcome: approved