Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Івано-Франківського міського суду від 01.01.2019 розірвано. Від спільного подружнього життя народилися діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . 06.02.2019 Івно-Франківським міським судом, відповідно до поданої [PERSON] заяви, видано Судовий наказ №344/820/2019 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття, починаючи стягнення з 16 січня 2019року. Позивач зазначає, що відповідач влаштувався на роботу механіком на автотранспортне підприємство та сплачував мінімальні аліменти у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину, вважає, що [PERSON] ухиляється від сплати аліментів у їх реальному обсязі. На даний час 06.07.2021 оплатив аліменти у розмірі 2 678,63 грн., що складає 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму на обох дітей ( 1197,5*2=2395 грн.) та доплати за попередні неоплачені місяці у розмірі 283,63 грн. Отримуваних нею аліментів не достатньо для забезпечення дітям належного рівня життя, в зв`язку з чим просить змінити спосіб стягнення аліментів та стягувати з відповідача в її користь на утримання дітей аліменти в твердому грошовому розмірі по 2500грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав наведених в позовній заяві та пояснила, що відповідач має заборгованість по сплаті аліментів за минулий час, на підтвердження чого подала суду розрахунок сплати аліментів, яки здійснений державним виконавцем, вважає, що для забезпечення належного рівня життя дітей слід стягувати з відповідача аліменти у більшому розмірі, а тому просила задоволити позов в повному обсязі. Сторона відповідача в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позову з підстав наведених у відзиві, вважає, що позивачем не наведено жодних обставин, які б давали можливість змінити спосіб стягнення аліментів. Представник позивача звернув увагу суду на те, що відповідач є офіційно працевлаштований , з його заробітної плати позивач отримує аліменти в більш ніж достатньому розмірі, твердження про те, що він заборгував сплату аліментів не відповідає дійсності , оскільки із довідки розрахунку сплати аліментів вбачається, що в нього є переплата на 885,19 грн., на підтвердження чого долучив до матеріалів відзиву довідку про доходи. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, відповідача та його представника, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 09.09.2010 та Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 27.09.2013 (а.с. 7,8) підтверджено, що відповідач є батьком, а позивач - матір`ю двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Судовим наказом Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06.02.2019 з [PERSON] , [INFO] проводиться стягнення аліментів на користь [PERSON] , [INFO] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] щомісячно в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття, починаючи стягнення з 16 січня 2019року ( а.с. 4). Згідно з довідкою про доходи від 03.08.2021 №005143/СФ видною по місцю праці [PERSON] вбачається, що загальна сума сплачених аліментів за період з квітня по липень 2021 року становить 7266,37 грн. Крім того, в матеріалах справи міститься розрахунок із сплати аліментів виданий державним виконавцем М.Мицак, відповідно до змісту якої станом на 01.09.2021 заборгованість по сплаті аліментних платежів становить 11942,74 грн. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. У силу положень статей 183, 184 СК України суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі. Підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положеньстатті 182 СК України, так і положень статей 183, 184 СК України. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] 16.01.2019 звернулась до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідача на свою користь аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. 06.02.2019 Івано-Франківським міським судом вказана заява була розглянута та судом видано судовий наказ (а.с.4). Частиною 3 ст. 19 ЦПК України визначено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 168 ЦПК України, під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті. Станом на момент звернення до суду із заявою про видачу судового наказу, судовий наказ міг бути виданий, якщо заявлено вимогу: про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб (п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України). При цьому особа мала право звернутися до суду з такими вимогами в наказному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір (ч. 2 ст. 161 ЦПК України). Таким чином, позивач [PERSON] при зверненні до суду 16.01.2019 скористалася своїм правом безспірного стягнення, шляхом заявлення вимоги про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку до досягнення ними повноліття ( визначеного законом розміру аліменів) і така вимога судом задоволена. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Диспозитивність та змагальність сторін є одними з основних засад (принципів) цивільного судочинства (ст. 2 ЦПК України). Диспозитивність передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 12 ЦПК України). В судовому засіданні сторонами не заперечувався факт, що між ними існують правовідносини щодо сплати аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] на підставі судового рішення (судового наказу), що набрало законної сили. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннямистатті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду (постанова Верховного Суду у справі №486/466/18 від 10.09.2018 року). Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум дітей віком до 6 років: з 1 січня - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тобто, як відповідач, так і позивач, в рівних частках повинні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, що разом із визначеним розміром аліментів у судовому наказі від 06.02.2019 забезпечить належне утримання їх дітей. Крім того суд вважає, що в даному випадку не може бути змінено спосіб стягнення аліментів із визначеного судовим наказом від 06.02.2019, а саме 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку до досягнення ними повноліття на тверду грошову суму- 2500 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття, про що просить позивач, оскільки фактично має місце спір щодо розміру (збільшення) аліментів. З урахуванням вищевикладених норм чинного законодавства, позивачем не доведено, чи мала місце зміна матеріального становища сторін, підстави для зміни способу стягнення аліментів, а також існування інших обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів (ст. 182 СК України). У разі звернення із Відтак, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Outcome: dismissed