Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-22 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстрований 19.12.1992 року у виконавчому комітеті Верхньостанівецької сільської ради, Кіцманського району, Чернівецької області, актовий запис № 20. Вказує на те, що від шлюбу неповнолітніх дітей немає. Посилається на те, що причиною розпаду їхньої сімї, стали відсутність між ними взаєморозуміння та поваги в сімї, в результаті чого вони втратили почуття любові один до одного. З квітня 2017 року подружні відносини між ними припинено, а тому просила позовні вимоги задоволити, розірвати шлюб між ними. Позивачка в судове засідання не з`явився, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Позов підтримала повністю, згідна на заочний розгляд справа. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, хоча завчасно та належним чином був повідомлений про час і місце слухання справи, причини неявки суду не повідомила. Клопотань та заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Статтею 224 ЦПК України передбачається, що у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, відповідно до ч. 1, 2 ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу в заочному порядку. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача слід задоволити. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 19.12.1992 року у виконавчому комітеті Верхньостанівецької сільської ради, Кіцманського району, Чернівецької області, актовий запис № 20, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-МИ № 442350, виданого Верхньостанівецькою сільською радою народних депутатів Кіцманського бюро ЗАГС 19.12.1992 року. (а.с. 6) Як встановлено, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, подружжя з квітня 2017 року разом не проживають, не ведуть спільного господарства, спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб, позивачка на розірванні шлюбу наполягає, а тому шлюб між ними може бути розірвано. Відповідно до ч.3ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно частини 2 ст. 114, ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, повинно бути зареєстроване в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права чоловіка і жінки, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. На підставі ст. ст. 105, 110, 112, 114, 115, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved