Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності на майно. В обґрунтування вимог посилається на те, що з 15.01.2007 проживала однією сім`єю з [PERSON] в його будинку по [ADDRESS] . Зазначає, що знайомі з [PERSON] фактично все життя, близькі стосунки виникли задовго до того як до нього переїхала, а саме з осені 2006 року. З 2007 року вели спільне господарство, мали спільний бюджет, їздили на відпочинок. Під час спільного проживання придбали у кредит автомобіль Шкода Фабія Комбі 5МТ, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , вартістю 67902,40 грн., який вважає спільною сумісної власністю. Заощадженні кошти внесли як перший внесок за автомобіль. Погашення кредиту здійснили достроково. [PERSON] помер [INFO] . Після його смерті відкрилась спадщина на майно. Після смерті [PERSON] до [INFO] проживала в будинку по [ADDRESS] , з дозволу його дітей, але зважаючи на те що вартість комунальних послуг зросла, і не мала можливості їх оплачувати виїхала та проживає у належній їй квартирі. Просить суд: 1.Встановити факт спільного проживання однією сім`єю з [PERSON] без реєстрації шлюбу з 15.01.2007 по 22.12.2018. 2.Визнати спільною сумісною власністю автомобіль Шкода Фабія Комбі 5МТ, реєстраційний номер [NUMBER] ; 3.Визнати за нею право власності в порядку поділу майна подружжя на Ѕ частку зазначеного автомобіля. 4.Визнати за померлим [PERSON] право власності в порядку поділу майна подружжя на 1/2 частку автомобіля Шкода Фабія Комбі. 5.Виключити зі спадкового майна Ѕ частину майна, автомобіля Шкода Фабія Комбі реєстраційний номер [NUMBER] . Відповідач [PERSON] подав відзив в якому вимоги не визнав. У відзиві зазначив, що [PERSON] є двоюрідною сестрою їх матері [PERSON] , яка померла у 2006 році. Позивач бувала в будинку його батьків та іноді в його сім`ї, але відносини померлого батька та позивачки не були притаманні подружнім. Оскільки позивач була родичкою сім`ї [PERSON] , її відвідування домоволодіння родини [PERSON] всі родичі сприймали як відвідування родички. Позивач говорила, що із задоволенням догляне за будинком та городом по [ADDRESS] тоді, коли [PERSON] перебував на заробітках у Польщі та у відрядженнях. Довідка квартального комітету не може підтвердити факт спільного проживання чоловіка та жінки як подружжя, оскільки квартальний комітет не наділений повноваженнями видавати довідки такого змісту. Крім того, доказом того, що позивач не проживала та не вела спільне господарство з [PERSON] підтверджує заява повідомлення про призначення субсидій і декларація про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням субсидії за 2018 рік, де в переліку осіб, які зареєстровані або фактично проживають, [PERSON] не зазначена. Зауважив на тому, що саме він організовував поховання [PERSON] та поніс всі витрати пов`язані з цим, про що свідчить видане на його ім`я свідоцтво про поховання, тощо. Вимоги про визнання права власності на Ѕ частку автомобіля також не визнає, оскільки батько [PERSON] придбав його за свої кошти. Перший внесок був ним зроблений з коштів, в розмірі 20000 грн, отриманих за продаж в 2008 році автомобіля ВАЗ 2105, реєстраційний номер [NUMBER] , який належав йому на праві приватної власності. Зазначений автомобіль був придбаний у шлюбі з їх матір`ю. Кошти, яких не вистачало на придбання автомобіля [PERSON] отримав у банку, уклавши кредитно-заставний договір від 15.08.2008 на суму 49373,06 грн. Погасив кредит достроково, за рахунок коштів, які надав його начальник. Позивач не надала доказів наявності у неї доходу, який надав би можливість утримувати будинок по [ADDRESS] , належну їй на праві власності квартиру [ADDRESS] , зробити внесок у придбання автомобіля та сплачувати кредит. Оскільки позивач не надала доказів ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання іншого майна в інтересах сім`ї з січня 2007 по 22.12.2008, просить у задоволенні позову відмовити та стягнути судові витрати з позивача. Відповідач [PERSON] подала відзив, в якому зазначила, що повністю підтверджує всі викладені у відзиві, поданому [PERSON] обставини. [PERSON] є їх з [PERSON] тіткою, ніколи із їх померлим батьком, як чоловік і дружина не жила, не вела спільне господарство, не витрачала свої кошти на батька та утримання будинку. У будинку батьків знаходилася лише як гість, родичка, яка після смерті у 2006 їх матері, а своєї сестри, допомагала батькові по господарству та стерегла будинок, коли батько був у відрядженні. У 2008 батько придбав автомобіль, після того, як продав старий автомобіль, придбаний ще за життя з їх матір`ю, та вніс гроші, як перший внесок. Кошти, яких не вистачало отримав у банку. Кредит виплатив із своєї зарплати та за допомогою свого директора, який надав кошти у борг для погашення кредиту. Батько мав дохід, оскільки придбав будинок для неї та побудував будинок для себе та брата. Тому, вважає, що доводи [PERSON] про те, що вона сплачувала комунальні послуги за будинок батька, годувала його та внесла свій вклад у придбання автомобіля не відповідають дійсності та не доведені належними доказами. Просила у задоволенні позову відмовити. Ухвалою суду від 10.06.2019 відкрито загальне провадження у справі. В судовому засіданні [PERSON] та її представник - адвокат Живіцька Н.В. вимоги підтримали. Суду позивач пояснила, що є двоюрідною сестрою [PERSON] , яка проживала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , та померла [INFO] , і яка є матір`ю відповідачів. Мати [PERSON] , після смерті його дружини, постійно просила її проживати з ним, щоб допомагати по господарству та щоб він не сумував та дивитися за будинком, коли він у від`їзді. З 15.01.2007 переїхала до будинку [PERSON] по [ADDRESS] . Належну їй квартиру [ADDRESS] здавала в оренду. [PERSON] працював неофіційно, вона отримувала орендну плату за квартиру та пенсію та відкладала з цього заощадження. Витрати по утриманню будинку по [ADDRESS] несла вона, а [PERSON] купував продукти харчування. Разом один раз їздили на відпочинок. Вона виконувала хатню роботу, прала, готувала їжу, прибирала. Кредитні кошти за автомобіль виплачували удвох із [PERSON] . Поховання [PERSON] вона не проводила. Відповідач [PERSON] та його представник - адвокат Деревінська Л.В. вимоги не визнали. Суду відповідач пояснив, що після смерті матері батько проживав сам, і тому бабуся вмовила [PERSON] переїхати у будинок по [ADDRESS] , для догляду та підтримки батька. Позивач переїхала у будинок в якості наглядача за будинком, доглядала за ним, годувала собаку, готувала їжу, тощо. З батьком проживали у різних кімнатах. Позивач проживала у будинку періодично. Позивач бувала на родинних святах як родичка, а не як подружжя з [PERSON] . ЇЇ матеріальне забезпечення не давало можливості приймати участь у покупки автомобіля. Грошові кошти за автомобіль були внесені тільки батьком, і кредит у банку допоміг погасити його керівник, у якого батько неофіційно працював. Участі у похованні [PERSON] позивач взагалі не приймала і допомоги не пропонувала, а тільки прийшла на похорон. В оплаті комунальних послуг за будинок позивач участі не приймала. Він, як син, допомагав батькові сплачувати комунальні послуги і після його смерті сплатив борг за газопостачання біля 6000 грн. За життя батько влітку збирав гроші, щоб взимку сплачувати за газопостачання. [PERSON] вимоги не визнала, суду пояснила, що [PERSON] не дуже хотіла переїжджати у будинок [PERSON] . Вона приходила, готувала їжу, прибирала в домі. Після наполягань бабусі (матері [PERSON] ) вона переїхали до нього у будинок по [ADDRESS] , але проживали вони в різних кімнатах. [PERSON] називала себе «наймичкою». Свідок [PERSON] суду показав, що є сусідом з будинком по [ADDRESS] і знайомий був з [PERSON] як сусід. На подвір`ї бачив [PERSON] , яка наглядала за будинком. Знає, що [PERSON] з [PERSON] їздили на море відпочивати, купували продукти. Вважає, що [PERSON] та [PERSON] проживали як чоловік та дружина, оскільки вони проживали в одному будинку, приходили у двох на його день народження. З травня 2015 року він обіймає посаду голови квартального комітету № 4 Фортечного району міста Кропивницький. В силу своїх обов`язків надавав довідки про місце проживання [PERSON] . Свідок [PERSON] суду показала, що на її думку, [PERSON] та [PERSON] жили як чоловік та дружина, так як часто бачила їх на сусідньому подвір`ї будинку [ADDRESS] . Свідок [PERSON] , суду показала, що є донькою позивачки. Мати з [PERSON] проживали однією сім`єю. Мати почала проживати з [PERSON] , оскільки після смерті його жінки йому було погано та бабуся попросила доглянути за ним. Вона зі своєю родиною та її мати з [PERSON] їздили на море на автомобілі [PERSON] . Витрати на бензин та поїздку компенсували [PERSON] кожен окремо. Зазначає, що у матері із [PERSON] був спільний бюджет. Мати та [PERSON] зі своїх пенсій сплачували кредит за автомобіль. Вони купили пральну машину та антену. Свідок [PERSON] , суду показала, що є родичкою як позивача так і відповідачів. [PERSON] ніколи не говорив про [PERSON] , як про свою дружину та про те, що він з нею веде спільне господарство і вони щось спільно купували. Говорив що [PERSON] сторож біля будинку, коли його немає вдома. Нову машину [PERSON] купив за свої кошти, частину із яких одержав від продажу старої машини, та частину коштів дав його начальник, які він віддавав зі своєї зарплати. Свідок [PERSON] , суду показала, що є дружиною [PERSON] [PERSON] знає як родичку сім`ї [PERSON] . Інколи [PERSON] залишалася в будинку [PERSON] , але не в якості дружини. Батько дозволяв [PERSON] жити в будинку. Спільного бюджету у них не було. Їжу і речі батькові купували вони, як діти. Комунальні послуги сплачував сам [PERSON] за кошти, які заощаджував. Спірний автомобіль [PERSON] купив за власні кошти, частина із яких - 20 тисяч грн. були від продажу старої машини. Поховання [PERSON] проводив його син [PERSON] . Участі в організації та витратах на поховання [PERSON] не приймала. Свідок [PERSON] суду показала, що є родичкою [PERSON] . Померлого [PERSON] знала давно. Він часто їй допомагав по господарству, підвозив куди треба. [PERSON] був занятий онуками. Їй відомо, що [PERSON] продав свій старий автомобіль та купив новий, за свої кошти. Про [PERSON] як про дружину ніколи не говорив. [PERSON] бачила в день похорон [PERSON] , але участі в похованні [PERSON] вона ніякої не приймала. Заслухавши пояснення учасників процесу, покази свідків, дослідивши докази, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, з наступних підстав. Судом встановлено, що батьком відповідачів [PERSON] та [PERSON] є [PERSON] , який проживав по [ADDRESS] та помер [INFO] . [PERSON] є двоюрідною сестрою дружини [PERSON] , яка померла [INFO] . Оскільки після смерті дружини [PERSON] дуже сумував, його мати вмовила [PERSON] проживати у будинку свого сина, щоб доглядати за ним. Зазначений факт визнається сторонами та підтверджується свідками. [PERSON] переїхала проживати у будинок по [ADDRESS] з 15.01.2007, що не заперечується сторонами. Позивач стверджує, що проживала з [PERSON] як подружжя, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, купували речі вона сплачувала комунальні послуги, він купував продукти харчування. Під час спільного проживання за спільні кошти придбали автомобіль Шкода Фабія Комбі. Відповідачі стверджують, що [PERSON] проживала в будинку в якості сторожа та наглядача за будинком, готувала їжу, доглядала собаку, тощо, оскільки [PERSON] тривалий час був відсутній в будинку, в зв`язку із роботою у Польщі. Всі родичі сприймали її як родичку, вона часто бувала на родинних святах. Участі у похованні [PERSON] позивач не приймала, всі сторони цей факт визнають. За частиною другою статті 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до положень статті 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. При застосуванні статті 74 СК України, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом) підставою для виникнення у них певних прав та обов`язків. Згідно положень статті 76 ЦПК України в редакції, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими, електронними доказами, висновком експертів, показаннями свідків. Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі статті 74 СК України суд повинен встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, протягом якого було придбано спірне майно. Крім того, для визнання майна, придбаного під час фактичних шлюбних відносин, спільною сумісною власністю необхідні докази: ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання іншого майна в інтересах сім`ї. На підтвердження спільного проживання та ведення спільного господарства з [PERSON] позивач надала довідку, видану головою квартального комітету Періханян М. № 1560 від 25.03.2019 про те, що вона проживала за адресою [ADDRESS] з 15.01.2007 по 05.01.2019 та вела спільне господарство з [PERSON] . До зазначеної довідки суд відноситься критично з наступних підстав. З відповіді на адвокатський запит Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Фортечної районної у м. Кропивницькому ради вбачається, що сім`я [PERSON] з жовтня 2014 року перебувала на обліку в управлінні як отримувач субсидії. Згідно довідки про склад сім`ї № 281 від 28.09.2014, виданої головою квартального комітету № 4, за адресою [ADDRESS] зареєстровані дві особи, а саме [PERSON] - власник та [PERSON] - син, який фактично за даною адресою не проживає. Крім того, у відповіді зазначено, що у жовтні 2018 року [PERSON] звернувся із заявою про призначення житлової субсидії, надавши довідку про склад сім`ї № 1419 від 20.10.2018, виданої головою квартального комітету № 4, за адресою [ADDRESS] зареєстрована одна особа, а саме [PERSON] - власник. [PERSON] було розраховано субсидію з жовтня 2014 по квітень 2018 на одну особу. Свідок [PERSON] , який є головою квартального комітету з 2015 року не зміг пояснити в судовому засіданні чому він видав дві довідки № 1560 від 25.03.2010 та № 1419 від 20.10.2018 різного змісту. Крім того, відповідно до вимог ст. 14 ЗУ «Про органи самоорганізації населення» до повноважень органу самоорганізації населення (квартальний комітет) належить ведення обліку громадян за віком, місцем роботи чи навчання, які мешкають в межах території діяльності органу самоорганізації населення. З Декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням субсидії вбачається, що у розділі, особи, які зареєстровані та які фактично проживають у будинку, [PERSON] не зазначено. На підтвердження факту спільного проживання з [PERSON] позивач надала фотографії з спільного відпочинку, без зазначення дати їх створення. Також зазначала, що була присутня на святкуванні родинних свят. Факт одного спільного відпочинку, святкування свят, самі по собі, без доведення ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю, не можуть свідчити про те, що між позивачем та [PERSON] склались та мали місце, протягом вказаного періоду часу, усталені відносини притаманні подружжю, зважаючи на те, що позивач є родичкою сторін і раніше також була присутня на родинних святах. Про відсутність взаємних прав та обов`язків притаманних подружжю опосередковано свідчить і той факт, що позивач не приймала участі у похованні [PERSON] та виїхала з будинку після його смерті. [PERSON] стверджує, що автомобіль Шкода Фабія Комбі придбаний [PERSON] за їх спільні кошти. На підтвердження надала не засвідчену належним чином копію кредитно-заставного договору № 800000983 від 15.08.2008. Зазначена копія містить тільки умови договору, але взагалі не містить відомостей щодо його сторін. Лише на копії додатку № 1 до договору (графік погашення кредиту), не засвідченої належним чином, зазначено, що один із оригіналів договору отримав особисто [PERSON] . Зазначена ксерокопія договору судом не приймається оскільки в розумінні ст. 76 ЦПК України не містить будь-яких даних, на підставі яких суд може встановити наявність або відсутність зазначеного позивачем факту. Позивач та відповідач визнають той факт, що [PERSON] придбав автомобіль Шкода Фабія Комбі вартістю 69373,46 грн. Перший внесок за автомобіль в розмірі 20000 грн зробив коштами, які отримав від продажу автомобіля ВАЗ, який йому належав та був придбаний у період перебування у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Суму, яку не доставало, отримав у банку, уклавши кредитний договір. Позивач стверджує, що кредит, отриманий [PERSON] сплачували вдвох, але на підтвердження цього не надала будь-яких доказів, які б свідчили про отримані нею доходи за зазначений період, наявність матеріальної можливості, яка б надавала змогу сплачувати кредит та про факт внесення нею внеску грошовими коштами за кредит. Всі сторони визнали той факт, який підтвердили і свідки, що [PERSON] сплатив кредит достроково, за допомогою коштів свого начальника, які повертав йому, працюючи у нього водієм. Письмових доказів на підтвердження зазначеного факту сторонами не надано. Про те, що позивач та [PERSON] робили спільні покупки свідчили тільки свідок [PERSON] , який конкретно не назвав, що саме вони придбали та донька позивача [PERSON] , яка показала, що придбали пральну машину та антену. Суд звертає увагу на те, що сама позивач ні в позові, ні в поясненнях не посилається на те, що нею спільно із [PERSON] була придбана зазначена техніка (пральна машина та антена). За положеннями статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є, зокрема, й майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Відповідно до частини першої статті 62 СК України, якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Аналіз положень статей 57 та 62 СК України дає підстави для висновку про те, що стаття 57 цього Кодексу визначає правила віднесення майна до об`єктів особистої приватної власності одного з подружжя, тоді як стаття 62 цього Кодексу встановлює спеціальні умови, з настанням яких визначені попередньою нормою об`єкти особистої приватної власності одного з подружжя можуть бути визнані за рішенням суду об`єктами спільної сумісної власності подружжя. Верховний Суд у своїх рішеннях неодноразово акцентував увагу на тому, що визначаючи правовий режим спірного майна як спільної сумісної власності подружжя, суд має враховувати, що частка в такому майні визначається відповідно до розміру фактичного внеску кожної зі сторін, у тому числі за рахунок майна, набутого одним з подружжя до шлюбу, яке є його особистою приватною власністю, у придбанні (набутті) майна. Якщо в придбання (будівництво) майна вкладено, крім спільних коштів, особисті приватні кошти однієї зі сторін, то частка в такому майні відповідно до розміру внеску є її власністю. Позивач не надала суду жодного доказу на підтвердження того, який саме внесок та в якому розмірі вона зробила при придбанні автомобіля. Суд приходить до висновку, що в судовому засіданні не знайшов підтвердження факт спільного проживання як чоловіка та дружини [PERSON] та [PERSON] . Будь-яких доказів ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного ним користування, участі у витратах на утримання житла та його ремонт, участі у витратах на придбання автомобіля, і т.п. суду позивач не надала, тому вимога про встановити факту спільного проживання однією сім`єю позивача з [PERSON] задоволенню не підлягає. В зв`язку цим і не підлягають задоволенню вимоги про визнання спільною сумісною власністю автомобіля Шкода Фабія Комбі 5МТ, визнання за позивачем право власності в порядку поділу майна подружжя на Ѕ частку зазначеного автомобіля, виключення зі спадкового майна Ѕ частки автомобіля. Суд звертає увагу на те, що вимога про визнання права власності на Ѕ частину автомобіля за померлим не відповідає чинному законодавству, а тому задоволенню не підлягає. Відповідач [PERSON] зазначає, що поніс витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5400 грн. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи та те, що понесення відповідачем витрат підтверджується належними та допустимими доказами, а саме договором про надання правничої допомоги від 27.06.2019, додатковою угодою про надання правничої допомоги від 25.07.2019, детальним описом робіт, акт здачі-приймання виконаних робіт від 25.10.2019 та квитанцією про сплату 5400 грн. За таких обставин, суд приходить до висновку, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] . На підставі ст.ст. 57, 62, 74 СК України,

Outcome: approved