Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом відповідно до якого просить зобов»язати ПАТ «Златобанк» зарахувати грошові кошти, право вимоги на такі відступлені: [PERSON] у розмірі 6 170 Євро за договором про відступлення права вимоги № 1 від 04.02.2015 р., [PERSON] у розмірі 6 170 Євро за договором про відступлення права вимоги № 2 від 04.02.2015 р.; [PERSON] у розмірі 6 170 Євро за договором відступлення права вимоги № 3 від 04.02.2015 р.; [PERSON] у розмірі 6 170 Євро за договором про відступлення права вимоги № 4 від 04.02.2015 р.; [PERSON] у розмірі 6 170 Євро за договором відступлення права вимоги № 5 від 04.02.2015 р.; [PERSON] у розмірі 6 170 Євро за договором про відступлення права вимоги № 6 від 04.02.2015 р.; [PERSON] у розмірі 6 170 Євро за договором про відступлення права вимоги № 7 від 04.02.2015 р.; [PERSON] у розмірі 6 170 Євро за договором про відступлення права вимоги від 04.02.2015 р. Свої вимоги мотивує тим, що 11.06.2013 р. між позивачем та відповідачем було укладено договір банківського вкладу № 044161 за умовами якого [PERSON] передала банку грошові кошти у розмірі 68 015,00 Євро. Зважаючи на порушення з боку відповідача майнових прав позивача пов»язаних із виконанням умов договору банківського вкладу та законів України [PERSON] уклала з третіми особами договори про відступлення права вимоги за договором банківського вкладу № 044161 від 11.06.2013 р. Про укладання правочинів позивачеві було повідомлено листом від 14.02.2015 р. Проте банківська установа в порушення приписів ст.ст. 512-519 ЦК України не виконує зобов»язань і не зараховує на ім»я вказаних у договорах осіб грошові кошти, право вимоги яких позивачем було відступлено. Такі обставини порушують майнові права позивача, а тому банк необхідно примусово зобов»язати виконати обов»язок в натурі. В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги, просив задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, про день та час розгляду справ неодноразово повідомлявся належним чином. Надав заперечення на позов з якого та доданих документів вбачається, що 13.05.2015 р. НБУ видав постанову про початок ліквідаційної процедури банку. За таких обставин представник відповідача вважає, що будь - які відносини між сторонами спору мають вирішуватися виключно на підставі положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Треті особи також не з»явились у судове засідання, про розгляд справи повідомлялись належним чином. Про причини неявки не повідомляли. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає. що позов задоволенню н підлягає, виходячи з наступного. Встановлено, що 11 червня 2013 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Златобанк» було укладено договір банківського вкладу № 044161 Класичний віноземній валюті за умовами якого позивач передала відповідачу грошові кошти у розмірі 68 015,00 Євро строком до 16 червня 2013 року, а відповідач відкрив вкладний депозитний рахунок № [NUMBER]. За положеннями ст.. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою, внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Як свідчать матеріали справи між [PERSON] та третіми особами 04.02.2015 року було укладено договори про відступлення права вимоги за умовами яких позивач передав новим кредиторам право вимоги на частину коштів у розмірі 6 170 Євро кожному за договором банківського вкладу № 044161 від 11.06.2013 р. Представник позивача стверджує. Що банк був повідомлений про відступлення права вимоги, проте не виконав обов»язок в натурі і не зарахував на ім»я нових кредиторів грошові кошти. Як свідчать матеріали справи і це не заперечується представником [PERSON] постановою Правління НБУ № 310 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Златобанк» від 12.05.2015 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 13.05.2015 р. № 99 про початок процедури ліквідації фінансової установи та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «Златобанк». За приписами ч. 1 ст. 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» цим Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. В свою чергу положеннями ч. 1 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. При цьому відповідно до ч. 5 даної статті під час тимчасової адміністрації не здійснюється, зокрема, задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті. За таких обставин, зважаючи на введення тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк «Фінаси та кредит» правовідносини, що між сторонами регулюються положеннямми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що обраний позивачем спосіб захисту суперечить положенням Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». З іншого боку приписами ст. 60 ЦПК України встановлено обов»язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Зважаючи на вимоги чинного законодавства України позивач має довести порушення його прав з боку відповідача. Згідно до положень ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов»язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, зважаючи на укладені позивачем договори з третіми особами право вимоги щодо виконання останніх банком отримує новий кредитор. Виходячи з наведеного суд приходить до висновку. що позивачем не доведено ів судовому засіданні порушення його прав, а тому вважає за можливе відмовити у задоволенні позову. Розподіляючи судові витрати, суд керується положеннями ст. 88 ЦПК України. Виходячи з наведеного,

Outcome: dismissed