Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що 05.08.2014 р. вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Спільних дітей у них із відповідачем немає, спору щодо спільного майна також немає, спільне господарство не ведеться. Вважає, що їх шлюб був помилкою, під час шлюбу між ними часто виникали сварки та непорозуміння через вживання відповідачем спиртних напоїв. З 08.12.2014 р. вони з відповідачем проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, сім'я фактично розпалась. За таких обставин збереження шлюбу є неможливим та суперечить їх інтересам, а тому просить шлюб розірвати. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, але згідно поданої через канцелярію суду заяви позовні вимоги підтримала, просила суд позов задовольнити, розірвати шлюб між нею та відповідачем. Просить справу розглядати у її відсутність, не заперечила проти винесення заочного рішення. Судові витрати пов'язані із зверненням до суду з даним позовом просила віднести на її рахунок. (а.с. 22) Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності позивачки відповідно до ст. 158 ч.2 ЦПК України, враховуючи що вона скористалась своїми процесуальними правами. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином та завчасно, однак від отримання судової повістки відмовився. (а.с. 22-23) Відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України, судова повістка разом із розпискою надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням за адресою, зазначеною стороною, що відповідає у даній справі зареєстрованій належним чином адресі місця проживання відповідача (а.с. 17). У разі відсутності осіб, за такою адресою, вважається, що судовий виклик вручений їм належним чином. Тобто відповідач вважається таким, що повідомлений про час та місце розгляду справи. Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі. Зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки, вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явились в судове засідання без поважних причин. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив і від нього не надійшло клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи у його відсутність. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповноважними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст.224 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі матеріалів про права та взаємовідносини сторін та ухвалити заочне рішення. Виходячи з наведеного суд дійшов висновку про можливість ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів в порядку заочного розгляду справи, проти чого в своїй заяві не заперечувала позивачка. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оглянувши заяву позивачки, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов належить задовольнити, так як він обґрунтований, доведений позивачем, відповідає матеріальному закону, визнаний відповідачем і це визнання не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Судом встановлено, що 05.08.2014 року сторони уклали шлюб, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Жмеринці реєстраційної служби Жмеринського міськрайонного управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис №184 (а.с.5). Дітей від шлюбу у сторін немає, однак згоди щодо спільного розірвання шлюбу сторони не досягли. Сторони з 08.12.2014 р. сторони не підтримують шлюбних стосунків, проживають окремо один від одного, втратили почуття любові та поваги один до одного. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, та це суперечило б інтересам сторін, які не бажають продовжувати подружні стосунки один з одним. Встановленим фактам відповідають правовідносини, що регулюються Сімейним кодексом України. Відповідно до ст.ст. 109-110 СК України розірвання шлюбу за рішенням суду можливе як за спільною заявою подружжя, так і за заявою одного з подружжя. Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд прийшов до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ч.2 ст. 114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved