Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом в якому просить визнати дії [PERSON] по витребуванню повернення кредиту в позасудовому порядку та зверненню стягнення на предмет іпотеки шляхом реєстрації права власності на квартиру за адресою: м. Іллівськ (Чорноморськ), [ADDRESS] неправомірними, у звязку із спливом строку давності повернення споживчого кредиту та такими, що порушують п.7 ч.11 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів»; визнати недійсним односторонній правочин по реєстрації [PERSON] права власності на квартиру за адресою: м.Іллічівськ (Чорноморськ), [ADDRESS], у звязку з чим скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний №27425709 від 23.12.2015 р. (а.с.1-4). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до умов кредитного договору №014/5507/82/81955 від 14 вересня 2007 року, укладеного між ВАТ «[PERSON] [PERSON]» та [PERSON], ВАТ «[PERSON] [PERSON]» надав [PERSON] кредит на власні потреби в сумі 252399,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 13,5% на рік, на строк до 14.09.2017 року. Позивач в свою чергу зобов'язався своєчасно погашати заборгованість за кредитом та відсотками. В забезпечення виконаних зобовязань за Кредитним договором між ВАТ «[PERSON] [PERSON]» та [PERSON] було укладено договір іпотеки №12262, згідно якого [PERSON] надала в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру [ADDRESS].\~У звязку з неналежним виконанням Позивачем своїх зобовязань по кредитному договору, ВАТ «[PERSON] [PERSON]» 29.01.2010 року, звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості. Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 30.09.2010 року позов ВАТ «[PERSON] [PERSON]» задоволено повністю, стягнено в солідарному порядку з [PERSON], [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства «[PERSON] [PERSON]» заборгованість за кредитним договором №014/5507/82/81955 від 14 вересня 2007 року в сумі 241432,76 грн. Зазначене рішення набрало законної сили 07.12.2011 року. Позивач стверджує, що з виконавчим листом до Державної виконавчої служби України ВАТ «[PERSON] [PERSON]» не звертався. Позивач у позовній заяві посилається на п.7 ч.11 ст.11 ЗУ «Про захист прав споживачів» (в редакції закону, що діяла на момент подання позову), а саме на те, щ кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. Позивач зазначає, що строк давності про який йде мова у п.7 ч.11 ст.11 ЗУ «Про захист прав споживачів» (в редакції закону, що діяла на момент подання позову) дорівнює строку позовної давності та становить 3 роки. Відповідач надіслав Позивачу заяву про сплату заборгованості та намір звернути стягнення на предмет іпотеки в разі якщо борг не буде сплачений 16.04.2015 року. Зазначена заява була отримана Позивачем 22.04.2015 року. Відтак Позивач вважає, що строк давності кредиту минув та відповідач не мав права звертати стягнення на предмет іпотеки. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити позов. Представник Відповідача в судовому засіданні проти вимог позову заперечував та просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не сповістив. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що 14.09.2007 року між ВАТ «[PERSON] [PERSON]» та [PERSON] був укладений кредитний договір №014/5507/82/81955 (далі Кредитний договір), відповідно до умов якого ВАТ «[PERSON] [PERSON]» надав [PERSON] кредит на власні потреби в сумі 252399,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 13,5% на рік, на строк до 14.09.2017 року. Позивач в свою чергу взяла на себе зобов'язання своєчасно погашати заборгованість за кредитом та відсотками (а.с.5-10). Вказана обставина не заперечується сторонами. З метою забезпечення виконання зобовязань за Кредитним договором, між ВАТ «[PERSON] [PERSON]» та [PERSON] був укладений договір іпотеки, зареєстрований в реєстрі за №12262, згідно якого Позивач надала в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру [ADDRESS] (далі Договір іпотеки) (а.с.11-16). ВАТ «[PERSON] [PERSON]» було реорганізовано у ПАТ «[PERSON] [PERSON]» відповідно до ЗУ «Про акціонерні товариства». У звязку з невиконанням умов Кредитного договору Позивачем, у ПАТ «[PERSON] [PERSON]» виникло право вимагати з боржника сплати грошових коштів, а саме: сум наданого та неповернутого кредиту, процентів за користування кредитом, а також штрафних санкцій передбачених Кредитним договором. Кредитним договором та Договором іпотеки передбачено право ПАТ «[PERSON] [PERSON]» здійснити відступлення права вимоги за Кредитним договором та за Договором іпотеки на користь третіх осіб без волевиявлення чи будь-яких згод чи будь-яких інших процесуальних документів від боржника. Між ПАТ «[PERSON] [PERSON]» та ПАТ «Юніон [PERSON] банк» було укладено договір про відступлення права вимоги за Кредитним договором від 25.03.2015 року, відповідно до якого ПАТ «[PERSON] [PERSON]» відступив право вимоги за Кредитним договором на користь ПАТ «Юніон [PERSON] банк». ПАТ «Юніон [PERSON]» в свою чергу відступив 25.03.2015 року право вимоги за Кредитним договором та за Договором іпотеки на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Профкредит», що також підтверджується відповідними договорами про відступлення права вимоги. 25.03.2015 року, між [PERSON] та ТОВ «Фінансова Компанія «Профкредит», було укладено договір відступлення права вимоги за Кредитними договорами та договорами забезпечення, за яким ТОВ «Фінансова Компанія «Профкредит» передало права вимоги за зазначеними договорами Відповідачу. [PERSON] прийому-передачі права вимоги до зазначеного вище договору відступлення, ТОВ «Фінансова Компанія «Профкредит» передало Відповідачу право вимоги за Кредитним договором та за Договором іпотеки (а.с.17-20). Відповідач, набув право власності на квартиру [ADDRESS], на підставі договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Одеської області [PERSON] 14.09.2007 року, за реєстровим номером 12262, в порядку звернення стягнення на предмет іпотеки. Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 30.09.2010 року позов ПАТ «[PERSON] [PERSON]» задоволено в повному обсязі, стягнуто в солідарному порядку з [PERSON], [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства «[PERSON] [PERSON]» заборгованість за кредитним договором №014/5507/82/81955 від 14 вересня 2007 року в сумі 241432,76 грн. (а.с.37-38). Зазначене рішення набрало законної сили 07.12.2011 року. Позивач зверталась до Іллічівського міського суду Одеської області із заявою, в якій мотивуючи тим, що рішення Конституційного суду України №15-рп\\2011 від 10.11.2011 року є істотною для справи обставиною, що не була та не могла бути відома Позивачу, просила суд скасувати рішення №2-1406/10 від 30.09.2010 року. Відповідно до ухвали Іллічівського міського суд Одеської області від 24.02.2012 року по справі №1511/784/2012, в задоволенні заяви про перегляд рішення суду у звязку із нововиявленими обставинами Позивачу було відмовлено (а.с.83). Зазначена ухвала набула законної сили 07.12.2012 року. Відтак строк давності, на якій посилається Позивач, на момент надсилання їй Відповідачем заяви (а.с.39) про сплату заборгованості та намір звернути стягнення на предмет іпотеки, в разі якщо борг не буде сплачений, не минув, і посилання Позивача на цю обставину, не заслуговують на увагу. Пунктом 9.1 кредитного договору №014/5507/82/81955 визначено, що договір діє до повного погашення кредитної заборгованості позичальником. Кредит надано строком до 14.09.2017 року (п.1.2. Кредитного договору). Отже, звернення стягнення на предмет іпотеки, відповідно до договору іпотеки, вживались кредитором у той час, коли кредитний договір та договір іпотеки були чинними. Враховуючи, що на день розгляду справи кредитний договір та договір іпотеки є чинними, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими у звязку з чим у задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

Outcome: dismissed