Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 29 вересня 2017 року уклала шлюб з відповідачем, що зареєстрований Московським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №1342 від 29 вересня 2017 року. Від шлюбу у сторін є дитина - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у сторін не склалось через різні погляди на шлюб та сім`ю, шлюбні відносини фактично припинені, спільне господарство фактично не ведеться. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 21.11.2019 провадження у справі відкрито. Суд вирішив проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Відповідно до п.4 ч. 6 ст. 19 ЦПК України справи про розірвання шлюбу є малозначними справами (Закон № 2475-VIII від 03.07.2018, який набрав чинності 08.02.2020). Згідно з п. 1, ч.1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи (Закон № 2475-VIII від 03.07.2018, який набрав чинності 08.02.2020). Таким чином, з урахуванням змін до ЦПК України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач у судове засідання не з`явилась, повідомлялась своєчасно і належним чином, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила розглядати справу за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач, який був повідомлений про день, час та місце проведення судового засідання своєчасно і належним чином, у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Інших заяв та клопотань від сторін не надійшло. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення. Враховуючи, що в підготовче судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 29 вересня 2017 року Московським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №1342 від 29 вересня 2017 року. Від шлюбу у сторін є дитина - [PERSON] , [INFO] . Під час державної реєстрації позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Спільне життя у сторін не склалось через різні погляди на шлюб та сім`ю, шлюбні відносини фактично припинені, спільне господарство фактично не ведеться. За змістом положень ч. 1 ст.24 СК України та ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу та фактичні взаємовідносини подружжя, визнання позову відповідачем, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім`ї неможливим, а тому приходить до висновку про задоволення позову. На підставі викладеного і

Outcome: approved