Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить змінити визначений рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 08.12.2017 року спосіб стягнення аліментів з відповідача на її користь, на утримання сина [PERSON] [INFO], з 1000,0 грн. щомісяця, на 1/4 частину з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. На обґрунтування позову вона зазначила, що згідно з рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 08.12.2017 року (справа №626/1919/17) було змінено розмір аліментів, що стягнуті з відповідача [PERSON] на її користь на утримання сина [PERSON] з 500,00 грн. щомісячно на 1000,00 грн. щомісячно, до повноліття дитини. З часу призначення аліментів змінились обставини, що істотно впливають на визначення розміру та способу стягнення аліментів, якими є потреби сина. Враховуючи, що за законом мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а розмір аліментів, які сплачує відповідач є меншим, і не є необхіднім і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, вона просить змінити спосіб стягнення аліментів. У відзиві на позов відповідач позов не визнав у звязку з тим, що через свій незадовільний стан здоровя він офіційно не працює, також він не зареєстрований фізичною особою-підприємцем, має нерегулярні підробітки за рахунок яких і живе. Через свій стан здоровя він не може працювати, оскільки потребує операції, будь-яке нерухоме та рухоме майно у нього відсутнє. Крім того він проживає разом із батьками, які є пенсіонерами і інвалідами, яким повинен надавати матеріальну допомогу, бо вони є людьми похилого віку, не працюють та не можуть себе забезпечувати. Позивач подала 15.03.2019 року до суду заяву, в якій позов підтримала, просила розглянути справу у її відсутність. Відповідач просив провести розгляд справи без його участі, позов не визнає в повному обсязі з підстав, які вказані у відзиві на позов, про що зазначив у поданій до суду 28.03.2019 року заяві. Враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, не здійснюючи фіксування судового процесу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний 13.06.2008 року (а.с.8). Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], який проживає разом з матірю і знаходяться на її утриманні, що підтверджується копією свідоцтва про його народження та довідкою Красноградської міської ради №805 від 11.03.2019 року про склад сімї позивача (а.с.10-11). Рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 08.12.2017 року був змінений розмір аліментів, які стягувались з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] [INFO] з 500,00 грн. щомісячно на 1000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили, і до повноліття дитини (а.с.13). На виконання вказаного рішення суду 19.12.2017 року видано виконавчий лист, за яким постановою державного виконавця Красноградського РВ ДВС ГТУЮ у Харківській області від 04.01.2018 року відкрито виконавче провадження (а.с.14-15). \~У відповідності до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.141\~СК України обидва\~\~батьки мають рівні обовязки щодо утримання неповнолітніх дітей. Згідно ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, частин 7,8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. При цьому, виходячи з положень ч.3 ст.181 СК України, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо покращення права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 р., за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Тобто право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192\~СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Відповідач повинен утримувати сина до досягнення ним повноліття і сплачувати аліменти у розмірі не меншому, ніж передбачено Законом. З часу ухвалення рішення Красноградським районним судом Харківської області 08.12.2017 року дитина виросла, змінилися її потреби, збільшилися споживчі ціни, виріс прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років становить 2027 грн. і буде збільшуватись з 01 липня і з 01 грудня 2019 року. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що на даний час складає 1013,50 грн. на дитину. Посилання відповідача на те, що він хворіє і за станом здоровя не може працювати, і у звязку із зміною розміру аліментів значно погіршиться його матеріальний стан, суд вважає не обґрунтованими, так як вони не підтверджені жодними доказами. На підтвердження своїх заперечень відповідач надав копію трудової книжки, якою підтверджується лише те, що він офіційно не працює, копію [PERSON] з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, де вказано, що він не зареєстрований як фізична-особа-підприємець, а також [PERSON] з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообовязкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України від 21.03.2019 року про внесені внески у 2011 і 2015 роках. Таким чином відповідач підтвердив лише те, що він офіційно не працевлаштований, і не зареєстрований фізичною особою-підприємцем. Але факт хвороби відповідача і у звязку з цим неможливість за станом здоровя працювати відповідачем не підтверджений. Відповідач зазначає, що на його утриманні перебувають непрацездатні батьки-інваліди, на підтвердження чого надав довідку про склад сімї №899 від 21.03.2019 року, якою підтверджується факт його проживання з батьками і копії їх пенсійних посвідчень, відповідно до яких його мати [PERSON] є інвалідом 3 групи, а батько [PERSON] є інвалідом 2 групи. В той час суд вважає, що це не звільняє відповідача від обов'язку утримувати неповнолітнього сина і не є підставою для зменшення розміру аліментів, оскільки батьки є пенсіонерами за станом здоровя та отримують пенсію по інвалідності, а матеріальна допомога їм є його моральним обовязком, як сина. Отже доводи [PERSON] щодо неможливості зміни способу стягнення аліментів є безпідставними, оскільки відповідачем на підставі належних та допустимих доказів не доведено того, що він за станом здоров'я чи інших обставин, що мають значення для визначення способу стягнення аліментів і їх розміру, з моменту ухвалення попереднього рішення його життєві обставини фактично не змінилися, він є працездатним, доказів незадовільного стану здоровя та неможливості працевлаштуватися, позивач не надав, а тому повинен брати участь в утриманні сина, забезпечуючи його потреби. Оскільки аліменти - це кошти, спрямовані саме на утримання дитини, розмір яких повинен бути достатнім для цього, та покликаний захистити інтереси дитини в коштах у розмірі необхідному для її життєдіяльності, збереження достойного рівня життя і який необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, то дитина сторін буде захищеною якщо буде отримувати належне утримання від батька у розмірі не меншому, ніж гарантовано нормами національного законодавства. За таких обставин суд вважає, що є підстави для задоволення позовних вимог та зміну способу стягнення визначених раніше судом аліментів, а саме з 1000,0 грн. щомісяця на 1/4 частку з усіх видів доходів (заробітку) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.\~Вказаний розмір аліментів буде справедливим, враховуючи інтереси дитини і потреби відповідно до віку, та достатнім для її гармонійного розвитку. У відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 768,40 грн., від сплати якого позивачка звільнена. На підставі викладеного,

Outcome: approved