Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до Сєвєродонецького міського суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, в якій вказала, що 06.01.1990 року вона уклала шлюб із відповідачем. Від шлюбу вони мають повнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Вказана дитина навчається у м. Харкові в Харківському національному університеті будівництва та архітектури і проживає за місцем навчання у гуртожитку. Спільне життя позивача з відповідачем не склалося з причин розбіжності характерів, спільне господарство не ведеться. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, у зв'язку із чим позивач звернулася із вказаним позовом до суду. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, обставини, викладені у позові, підтвердила, просила позов задовольнити у повному обсязі. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позов не визнав, проти доводів позивача та проти задоволення позову у повному обсязі заперечував. Суду пояснив, що він на протязі двох років не має постійного заробітку та не може знайти роботу, також на його утриманні перебуває ще одна неповнолітня дитина. У зв'язку із викладеним він не вважає за можливе сплачувати аліменти на утримання своєї повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частині від доходу її матері, батька та (чи) в твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися в якості аліментів на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні донька, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. З матеріалів справи вбачається, що згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 10 березня 1993 року відділом запису актів громадянського стану м. Рубіжне Луганської області, [PERSON] народилася [INFO]. Батьком дитини записаний [PERSON], а матір'ю - [PERSON]. Згідно з копією довідки № 11-2/229 від 01.04.2014 року, виданої Харківським національним університетом будівництва та архітектури, [PERSON] є студентом другого курсу денного відділення санітарно-технічного факультету Харківського національного університету будівництва та архітектури і вона закінчує університет 30 червня 2016 року. Згідно з довідкою № 08/634 від 15.04.2014 року, виданою Харківським національним університетом будівництва та архітектури, [PERSON] проживає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Згідно з копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого 10 січня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Сєвєродонецького міського управління юстиції в Луганській області, [PERSON] та [PERSON] одружились 10 січня 2002 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 5. Прізвище дружини після одруження - [PERSON]. Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 18 вересня 1997 року Рубіжанським відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської області, [PERSON] народився [INFO]. Батьком дитини записаний [PERSON], а матір'ю - [PERSON]. Згідно з копією трудової книжки [NUMBER], виданої [PERSON], 24.06.2009 року він був звільнений з посади інженера у ТОВ «Бонус-150», подальших записів про прийняття на роботу у трудовій книжці немає. Задовольняючи позов частково та визначаючи частку заробітку (доходу), яку потрібно стягувати з відповідача в якості аліментів, суд виходить з того, що відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Як вбачається з матеріалів справи та пояснень відповідача він має на утриманні неповнолітнього сина [PERSON] від іншої дружини і сам офіційно не працює. Крім того, суд звертає увагу на той факт, що повнолітня донька відповідача [PERSON], будучи студентом Харківського національного університету будівництва та архітектури, має отримувати від держави стипендію у розмірі, що приблизно дорівнює 730 грн. Враховуючи такі обставини, доводи відповідача про те, що він не має постійного доходу та на його утриманні знаходиться його неповнолітній син, у зв'язку із чим він не зможе виплачувати аліменти у розмірі 1/4 частки від його доходу щомісячно, заслуговують на увагу, оскільки в такому разі розподіл грошових коштів, які має відповідач, між ним та його утриманцями буде несправедливий. За таких обставин, враховуючи, що повнолітня донька відповідача, яка продовжує навчання, потребує від нього матеріальної допомоги, а також матеріальне становище сторін, згідно з яким, на думку суду, відповідач може надавати таку допомогу, але не надає її у добровільному порядку, з урахуванням інших утриманців та доводів відповідача, суд вважає, що справедливим буде стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частки від всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви, тобто з 16 травня 2014 року і до припинення дитиною навчання, тобто до 30.06.2016 року. Відповідно до підп. 3 п. 5 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати державного мита звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Приймаючи до уваги вимоги ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 243 гривні 60 копійок. У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial