Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, посилаючись на те, що вона перебувала в шлюбі з відповідачем, який розірвано рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 04 червня 2013 року. Від спільного проживання мають дітей [PERSON], [INFO] народження, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачем. Зазначає, що відповідач ухиляється від утримання дітей, матеріальної допомоги добровільно не надає. У зв'язку з наведеним, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO] народження, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі по 200 грн. 00 коп. на кожну дитину, починаючи з дня подання заяви до суду. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у твердій грошовій сумі по 200 грн. 00 коп. на кожну дитину. Відповідач, будучи допитаним в судовому засіданні в режимі відеоконференції, позовні вимоги визнав повністю. Не заперечував проти стягнення з нього на користь позивача аліментів на утримання дітей [PERSON], [PERSON] та [PERSON], у твердій грошовій сумі по 200 грн. 00 коп. на кожну дитину. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 04 червня 2013 року, шлюб, укладенний між [PERSON] та [PERSON], був розірваний (а.с.14). Згідно з копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], 08 листопада 2013 року виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бобринецького районного управління юстиції у Кіровоградській області, позивач уклала шлюб з [PERSON]. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER], повторно виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бобринецького районного управління юстиції у Кіровоградській області 09 грудня 2014 року, [PERSON], [INFO] народження, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], повторно виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бобринецького районного управління юстиції у Кіровоградській області 09 грудня 2014 року та [PERSON], [INFO] народження, про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER], повторно виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бобринецького районного управління юстиції у Кіровоградській області 09 грудня 2014 року (а.с.6-8). Згідно з довідкою про склад сім'ї, виданою Вільшанською селищною радою Кіровоградської області 20 листопада 2015 року за №4202, діти [PERSON], [PERSON], та [PERSON], проживають разом з позивачкою в смт. Вільшанка Вільшанського району Кіровоградської області (а.с.9). Відповідно до довідок за №№532-534, виданих Добровеличківською спеціалізованою загальноосвітньою школою-інтернат І-ІІІ ступенів Кіровоградської області 10 грудня 2015 року, [PERSON], [INFO] народження, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], навчаються в школі відповідно в шостому, другому та першому класах (а.с.11, 12). Як вбачається з довідки за №566, виданої Добровеличківською спеціалізованою загальноосвітньою школою-інтернат І-ІІІ ступенів Кіровоградської області 25 грудня 2015 року, позивач кожного місяця сплачує батьківську плату. В судовому засіданні встановлено, що відповідач по справі добровільної матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно зі ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікованої Україною 27.02.1991 року), Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст. 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з вимогами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що дитина, яка потребує матеріальної допомоги, проживає з матір'ю, а тому відповідач зобов'язаний утримувати її до досягнення повноліття. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує, що відповідач є здоровою працездатною людиною, інших неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, а тому, враховуючи визнання відповідачем його обов'язку щодо утримання дітей, суд дійшов висновку, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 200 грн. 00 коп. щомісячно на кожну дитину. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. Згідно з ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому з відповідача мають бути стягнуті 551 грн. 20 коп. судового збору на користь держави. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved