Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду зданим позовом, мотивуючи свої вимоги наступним. 18.11.2013 р. між нею та ПАТ Банк національний кредит» було укладено договір № OS-Drayv- 583-EUR про відкриття карткового рахунку та виконання розрахунків за операціями з картками. Пунктами 1.1. та 1.1.1. договору передбачено. що банк на підставі отриманої заяви про відкриття карткового рахунку, цього договору та інших документів відповідно до вимог чинного законодавства України, включаючи нормативно-правові акти НБУ, відкриває клієнту катків рахунок № [NUMBER] в Євро. За умовами договору клієнт доручає банку здійснювати договірне списання коштів з рахунку за грошовими зобов»язаннями клієнта перед банком у будь - якій грошовій одиниці, що виникли за цим договором. Якщо валюта розрахунку за операцією клієнта з використанням картки відрізняється від валюти карткового рахунку, клієнт доручає банку здійснювати перерахунок сум таких операцій у валюту карткового рахунку. Перерахунок здійснюється за курсом іноземної валюти, встановленим Банком на день здійснення розрахунків. За період з 01.11.2013 р. по 01.04.2013 р. картковий рахунок позивача було поповнено на 18 000,00 Євро. . В період з 01.11.2013 р. по 01.04.2014 р. з рахунку було знято 16 400,00 Євро, при цьому за операціями валюта рахунку та валюта в якій знімались кошти не відрізнялись - Євро. Всього було проведено 23 операції по зняттю готівки. Мало бути утримано, згідно із тарифів банку 261 Євро плата банку в розмірі 1,5% за знаття готівки, 30 Євро плата банку за здійснення операцій по 15,00 грн., 0,92 Євро плата банку за СМС повідомлення. Таким чином, з врахуванням знятої суми та зазначених платежів на картковому рахунку позивача має залишитися 308,08 Євро, що становить 7 979,00 грн. (станом на 20.09.2016 р.) Зважаючи на наявний залишок позивач просить стягнути зазначені кошти з банку. Не погоджуючись з вимогами позивача, представник ПАТ «Банк національний кредит» пре»явив зустрічний позов. Зазначив, що за умовами договору клієнт має самостійно слідувати за станом свого карткового рахунку. Операції за картковим рахунком позивача, які здійснювались за кордоном, проводились за технологією DCC - миттєва конвертація валюти - проведення за кордоном операції у валюті країни - емітента картки (для України це гривня). Іншими словами при знятті чи купівлі за кордоном банкомат чи продавець пропонує миттєво конвертувати суму операції з місцевої валюти в Українську гривню. При цьому в банкоматі клієнт отримує місцеву валюту або покупка відбувається у місцевій валюті. У зв»язку із тим, що позивач не перевіряла стан рахунку станом на 28.11.2016 р. загальна сума заборгованості [PERSON] перед банком становить 40 467,97 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 753,52 Євро, що становить 20 531,39 грн., заборгованості по процентам у сумі 678,91 Євро, що становить 18 498,47 грн.. Також банком в порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України нараховаено 3% річних від простроченої суми кредиту, що складає 52,78 Євро, в гривневому еквіваленті - 1438,11 грн., станом на день складання позову. В судовому засіданні представник [PERSON] підтримала вимоги первісного позову, просила задовольнити. Щодо задоволення зустрічного позову заперечувала, оскільки будь - яка заборгованість за користування картковим рахунком відсутня. Представник ПАТ Банк національний кредит» просив задовольнити зустрічний позов, з підстав зазначених у заяві та відмовити у задоволенні первісного позову у зв»язку із безпідставністю останнього. Вислухавши пояснення представника [PERSON], представника ПАТ «Банк національний кредит» суд вважає, що не підлягають задоволенню як первісний так і зустрічний позови, виходячи з наступного. Встановлено, що 18.11.2013 р. між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Банк національний кредит» було укладено договір № OS-Drayv- 583-EUR про відкриття карткового рахунку та використання розрахунків за операціями з картками. За умовами договору банк відкриває клієнту картковий рахунок [NUMBER] в Євро, імітує та надає клієнту платіжну картку. Також не заперечувалось сторонами, що позивачем було внесено на картковий рахунок суму у розмірі 18 000,00 Євро. В судовому засіданні не заперечувалась учасниками процесу та обставина, що умови договору були виконані, банк надав, а позивач отримав платіжну картку та використовував її для здійснення операцій з грошовими коштами. За договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком, відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України. За умовами договору клієнт доручає банку здійснювати договірне списання коштів з рахунку за грошовими зобов»язаннями клієнта перед банком у будь - якій грошовій одиниці, що виникли за цим договором. Якщо валюта розрахунку за операцією клієнта з використанням картки відрізняється від валюти карткового рахунку, клієнт доручає банку здійснювати перерахунок сум таких операцій у валюту карткового рахунку. Перерахунок здійснюється за курсом іноземної валюти, встановленим Банком на день здійснення розрахунків. Як свідчать матеріали справи і це підтверджується випискою по картковому рахунку, протягом 01.01.2013 р. по 18.03.2014 р., [PERSON] здійснювались операції по картковому рахунку на суму 17 400,00 Євро переважно за межами України. Як пояснив в судовому засіданні представник позивача з урахуванням тарифів банку по операціям та суми яка була внесена на рахунок, використаних коштів, на рахунку має залишитися 308,08 Євро, що в гривневому еквіваленті становить 7 979,00 грн., яка підлягає стягненню з відповідача. В свою чергу представник ПАТ «Банк національний кредит» зазначає, що клієнтом не виконувались положення договору щодо слідкування за станом рахунку, не допускати виникнення заборгованості перед банком, яка перевищує залишок по рахунку та просить стягнути заборгованість яка складає суму у розмірі 40 467,97 грн. Приписами ч. 1 ст. 60 ЦПК України встановлено обов»язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ст. 11 ЦПК України. Доказами, відповідно до ст. 57 ЦПК України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України. При цьому відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може покласти в основу рішення доводи представника позивача щодо наявності залишку по картковому рахунку, оскільки останнє не підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Таких доказів, а саме належних та допустимих, в розумінні положень ст.ст. 57-59 ЦПК України не було отримано і під час розгляду справи. З іншого боку представником ПАТ «Банк національний кредит» не надано достовірних відомостей щодо миттєвого конвертування суми операцій з місцевої валюти в Українську гривню, відповідно до положень технологією DCC - миттєвої конвертація валюти, можливості її застосування за мовами договору. Крім того, наданий представником банку розрахунок не місить в собі відомостей щодо у зв»язку із чим виникла заборгованість, підстави для нарахування заборгованості та з чого вона складається. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні як первісного так і зустрічного позову. Розподіляючи судові витрати, суд керується положеннями ст. 88 ЦПК України. Виходячи з наведеного,

Outcome: dismissed