Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про встановлення факту спільного проживання однією сім'єю, визнання майна обєктом права спільної сумісної власності, визнання права власності на ? частину спільно нажитого майна подружжя. Просила встановити факт спільного проживання однією сімєю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу її та [PERSON] з 21.02.2013 р. до 13.08.2014 р., визнати обєктом права спільної сумісної власності причіп - самоскид марки МАЗ, модель 857100-010, номер шасі ХТМ 939700Р0000003, жовтого кольору, 1993 р. випуску, н/з [NUMBER], зареєстрований на імя [PERSON], визнати за нею право власності на спільно нажите майно, а саме на: 1/2 частину квартири [ADDRESS], зареєстровану на імя [PERSON] на підставі рішення Монастирищенського районного суду від 04.12.2009 р. вартістю 274450 грн.(з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог), автомобіль марки КАМАЗ, модель 45144, самоскид - С, номер шасі X1F451440B0000072, XTC651150B1204089, колір оранжевий, 2011 р. випуску, н/з [NUMBER], зареєстрований на імя [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 20.02.2013 р. вартістю 112083,34 грн., причіп - самоскид, марки МАЗ, модель 857100-010, номер шасі ХТМ 939700Р0000003, жовтого кольору, 1993 р. випуску, н/з СА 9197 ХР, зареєстрований на імя [PERSON], автомобіль «Чері Тіго», номер кузова [NUMBER], 2007 р. випуску, чорного кольору, н/з [NUMBER], зареєстрований на імя [PERSON], та стягнути з неї на користь відповідачів в рівних частках по 1/6 частині кожному компенсацію за 1/2 частину належного [PERSON] майна, яке є неподільним (автомобіль марки КАМАЗ, причіп - самоскид марки МАЗ та автомобіль «Чері Тіго») в розмірі 38680,59 грн. кожному. В обґрунтування позовних вимог позивач [PERSON] посилалась на такі обставини. 05.05.1990 р. вона зареєструвала шлюб з [PERSON] Від шлюбу вони мають двох дітей, які на даний час повнолітні. 21.02.2013 р. шлюб між нею та [PERSON] був розірваний, проте шлюбні стосунки між ними припинені не були і вони продовжували проживати разом. 13.08.2014 р. [PERSON] трагічно загинув. Після його смерті залишилась спадщина, яка складається з майна, нажитого за час їхнього перебування у шлюбі та спільного проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу. Спадщину прийняли відповідачі по справі: [PERSON], мати померлого [PERSON], [PERSON] та [PERSON], їхні з [PERSON] діти. З [PERSON] вони проживали однією сімєю з 05.05.1990 р. і по день смерті останнього, не дивлячись на те, що формально 21.02.2013 р. шлюб між ними було розірвано. За час спільного проживання з [PERSON] як в шлюбі, так і після розірвання шлюбу ними було спільно набуте таке майно: квартира [ADDRESS] на підставі рішення Монастирищенського районного суду від 04.12.2009 р. вартістю 274450 грн., автомобіль марки КАМАЗ, модель 45144, самоскид - С, номер шасі X1F451440B0000072, XTC651150B1204089, колір оранжевий, 2011 р. випуску, н/з [NUMBER], на підставі договору купівлі-продажу від 20.02.2013 р. вартістю 112083,34 грн., причіп - самоскид марки МАЗ, модель 857100-010, номер шасі ХТМ 939700Р0000003, жовтого кольору, 1993 р. випуску, н/з [NUMBER], на підставі договору купівлі - продажу від 08.08.2013 р. вартістю 30000 грн., автомобіль «Чері Тіго», номер кузова [NUMBER], 2007 р. випуску, чорного кольору, н/з [NUMBER], вартістю 90000 грн. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно з ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до вимог зазначених вище норм закону вбачається, що дане майно: квартира, автомобіль КАМАЗ та автомобіль «Чері Тіго» є спільною сумісною власністю подружжя . Нею разом з покійним чоловіком уже після розірвання шлюбу, але при спільному проживанні однією сімєю також було придбано причіп - самоскид марки МАЗ. Згідно з ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8\~цього Кодексу. Вбачається, що все перераховане нею майно, на 1/2 частину якого вона згідно із законом має право, було придбане нею разом з покійним чоловіком і дане майно є неподільним, вважає, що право власності на дане майно повинно бути визнано за нею, натомість з неї на користь відповідачів необхідно стягнути половину вартості даного майна по 1/6 частині кожному. Ухвалою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 02.03.2015 р. до участі у справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, залучена [PERSON] як законний представник\~\~[PERSON]\~\~ У подальшому до суду також поступила позовна заява [PERSON] в інтересах малолітньої [PERSON], 23.12.2003 р. н., як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на майно в порядку спадкування. Просила визнати за [PERSON] право власності на ? частину спадкового майна, що залишилось після смерті померлого [PERSON], відмовити [PERSON] у задоволенні позовних вимог щодо сплати коштів за частину неподільного майна, що залишилось після смерті [PERSON] В обґрунтування позовних вимог посилалася на такі обставини. 23.12.2003 р. народилася [PERSON] У свідоцтві про народження батько дитини записаний зі слів матері. Проте, батьком дитини був [PERSON], [INFO], який визнавав факт народження дитини від нього та виконував батьківський обовязок по утриманню та вихованню дитини. 13.08.2014 р. [PERSON] помер. За життя покійний виховував та повністю утримував дитину. Після смерті [PERSON] для забезпечення прав та інтересів малолітньої [PERSON] нею 27.10.2014 р. було подано позовну заяву про встановлення батьківства, яка на даний час перебуває в провадженні Христинівського районного суду. В даній справі не враховано інтереси її малолітньої дитини, яка відповідно до ст. 1241 ЦК України нарівні з іншими спадкоємцями першої черги має успадкувати частину майна покійного [PERSON] Вважає, що малолітній [PERSON] належить право на спадкування за законом 1/4 частини усіх прав та обовязків, що належали спадкодавцеві [PERSON] Ухвалою суду від 16.06.2016 р. позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, [PERSON] в інтересах малолітньої [PERSON], [INFO], до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на майно в порядку спадкування прийнятий до розгляду у справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON] як законний представник\~\~[PERSON],\~\~про встановлення факту спільного проживання однією сім'єю, визнання майна обєктом права спільної сумісної власності, визнання права власності на ? частину спільно нажитого майна подружжя. Позивач [PERSON], її представники [PERSON], [PERSON] у судовому засіданні позов підтримали повністю, посилаючись на обставини, зазначені у позовній заяві. У задоволенні позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, [PERSON] в інтересах малолітньої [PERSON] просили відмовити повністю. Відповідач [PERSON], вона ж як представник відповідача [PERSON], у судовому засіданні позов визнала повністю та підтвердила обставини, зазначені у позовній заяві. Позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, [PERSON] в інтересах малолітньої [PERSON] не визнала повністю. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась, однак її інтереси у судовому засіданні за довіреністю представляла [PERSON], яка позов визнала повністю. Щодо позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, [PERSON] в інтересах малолітньої [PERSON] представник відповідача [PERSON] [PERSON] покладалась на думку суду. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась, однак її інтереси представляла за довіреністю інший відповідач [PERSON] Третя особа [PERSON], яка діє в інтересах малолітньої [PERSON], у судове засідання не зявилась, однак від неї електронною поштою надійшло клопотання з проханням розглянути справу за її відсутності. За таких умов суд вважає можливим розглянути справу без участі відповідачів [PERSON], [PERSON] та третьої особи [PERSON], яка дієв інтересах малолітньої [PERSON] Заслухавши пояснення вказаних осіб, які беруть участь у справі, показання свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які підтвердили факт проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу позивача [PERSON] та [PERSON] з 21.02.2013 р. до 13.08.2014 р., дослідивши письмові докази: копії свідоцтва про розірвання шлюбу позивача [PERSON], свідоцтва про смерть [PERSON], договору купівлі продажу автомобіля марки КАМАЗ від 20.02.2013 р. №20/02/2013, рішення Монастирищенського районного суду від 04.12.2009 р., витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 11.03.2010 р., свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів, висновку про вартість обєкта оцінки квартири від 28.11.2014 р., акта встановлення факту спільного проживання та ведення господарства до часу смерті померлого від 05.11.2014 р., витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 27.08.2014 р., інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 14.07.2016 р., інші письмові докази, фотокартки із зображенням позивача [PERSON] з [PERSON], суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю, а в задоволенні позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, [PERSON] в інтересах малолітньої [PERSON] необхідно відмовити повністю з таких підстав. Позов [PERSON] підлягає задоволенню повністю з таких підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 05.05.1990 р. перебувала у шлюбі з [PERSON] 21.02.2013 р. шлюб між позивачем [PERSON] та [PERSON] був розірваний, проте шлюбні стосунки між ними припинені не були і вони продовжували проживати разом. 13.08.2014 р. [PERSON] загинув. Вказані обставини стверджуються поясненнями позивача [PERSON], відповідача [PERSON], представника відповідача [PERSON] [PERSON], показаннями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судовому засіданні, актом встановлення факту спільного проживання та ведення господарства до часу смерті померлого від 05.11.2014 р. (т.1, а.с. 15). Тому суд вважає за необхідне встановити факт проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу позивача [PERSON] та [PERSON] з 21.02.2013 р. до 13.08.2014 р. З [PERSON] позивач [PERSON] проживала однією сімєю з 05.05.1990 р. і по день смерті [PERSON], незважаючи на те, що формально 21.02.2013 р. шлюб між ними було розірвано. За час спільного проживання з [PERSON] як в шлюбі, так і після розірвання шлюбу ними було спільно набуте таке майно: квартира [ADDRESS] на підставі рішення Монастирищенського районного суду від 04.12.2009 р. вартістю 274450 грн., автомобіль марки КАМАЗ, модель 45144, самоскид - С, номер шасі X1F451440B0000072, XTC651150B1204089, колір оранжевий, 2011 р. випуску, н/з [NUMBER], на підставі договору купівлі-продажу від 20.02.2013 р. вартістю 112083,34 грн., причіп - самоскид марки МАЗ, модель 857100-010, номер шасі ХТМ 939700Р0000003, жовтого кольору, 1993 р. випуску, н/з [NUMBER], на підставі договору купівлі - продажу від 08.08.2013 р. вартістю 30000 грн., автомобіль «Чері Тіго», номер кузова [NUMBER], 2007 р. випуску, чорного кольору, н/з [NUMBER], вартістю 90000 грн. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно з ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Дане майно: квартира, автомобіль КАМАЗ та автомобіль «Чері Тіго», яке придбано за час шлюбу та зареєстроване за [PERSON], є спільною сумісною власністю подружжя .і позивач [PERSON] має право на ? його частину. Позивачем [PERSON] разом з покійним чоловіком уже після розірвання шлюбу, але при спільному проживанні однією сімєю також було придбано причіп - самоскид марки МАЗ. Згідно з ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8\~цього Кодексу. Тому причіп - самоскид марки МАЗ необхідно визнати обєктом права спільної сумісної власності позивача [PERSON] та [PERSON] Позивач [PERSON] також має право на ? його частину. Вказані обставини стверджуються поясненнями осіб, які беруть участь у справі, письмовими доказами, що стосуються кожного виду майна. Оскільки дане майно (автомобіль марки КАМАЗ, причіп - самоскид марки МАЗ та автомобіль «Чері Тіго») є неподільним, то суд вважає за необхідне визнати за позивачем право власності на це майно, натомість з позивача на користь відповідачів необхідно стягнути половину вартості даного майна по 1/6 частині кожному, що складає 38680,59 грн. кожному. Проти грошової компенсації відповідачі та їх представники у своїх заявах до суду не заперечували. У задоволенні позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, [PERSON] в інтересах малолітньої [PERSON], [INFO], до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на майно в порядку спадкування необхідно відмовити повністю з таких підстав. У вказаному позові [PERSON] просила визнати за [PERSON] право власності на ? частину спадкового майна, що залишилось після смерті померлого [PERSON], відмовити [PERSON] у задоволенні позовних вимог щодо сплати коштів за частину неподільного майна, що залишилось після смерті [PERSON] На підтвердження позовної вимоги про визнання за [PERSON] права власності на ? частину спадкового майна, що залишилось після смерті померлого [PERSON], третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, [PERSON] не надала суду жодного доказу. А відповідно до ч.3 ст.10, ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Тому у задоволенні вказаної позовної вимоги необхідно відмовити. Що стосується позовної вимоги про відмову [PERSON] у задоволенні позовних вимог щодо сплати коштів за частину неподільного майна, що залишилось після смерті [PERSON], то зазначена позовна вимога вирішена судом за результатами розгляду позову [PERSON], позов якої у цій частині задоволений. Оскільки спір вирішений, тому суд вважає також за необхідне скасувати заходи забезпечення позову у вигляді заборони приватному нотаріусу Монастирищенського районного нотаріального округу [PERSON] видавати свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], який помер 13.08.2014 р. Відповідно до ч.3 ст.154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Outcome: approved