Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту смерті її сина [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що [INFO] у м. Донецьку помер її син [PERSON], [INFO]. Для реєстрації в законному порядку факту смерті вона звернулась до Бахмутського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану, але 04.10.2016року їй відмовили в реєстрації факту смерті її сина [PERSON], [INFO], який помер [INFO] у м. Донецьку, оскільки наказом Міністерства юстиції України від 29 жовтня 2014 року № 1801\\5 було припинено доступ до деяких реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України. Встановлення даного факту смерті її сина необхідно їй для державної реєстрації смерті [PERSON], [INFO], який помер [INFO]. Заявниця у судовому засіданні наполягала на задоволенні заяви та просила заяву задовольнити. В судове засідання представник заінтересованої особи Бахмутського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану не з*явився, надали суду заяву про розгляд справи без участі представника, проти задоволення позову не заперечують. В судове засідання представник заінтересованої особи Артемівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області не з*явився, надали суду заяву про розгляд справи без участі представника, та просили винести рішення суду на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, вислухавши заявника, свідка, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Згідно свідоцтва про народження [PERSON], останній народився [INFO] батьками вказано: [PERSON] та [PERSON]. Згідно ксерокопії паспорту [PERSON], останній народився [INFO] у м. Сіверську Донецької області, паспорт виданий Артемівським РВ ГУ ДМС України в Донецькій області 16.10.1996році. Згідно довідки виданої «Міськретуал» від 29.04.2016року, замовник є [PERSON], остання сплатила за реальні послуги за поховання сина [PERSON] 3400грн. Заявник звертався до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Артемівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області з відповідною заявою та останньому листом від 04.10.2016року надав роз*яснення, щодо виконання умов для реєстрації смерті її сина [PERSON] 1976 р. н. Допитана заявниця [PERSON] в якості свідка у судовому засіданні пояснювала, що дійсно [INFO] помер її син [PERSON],1976 р. н. у м. Донецьку та пояснювала, що за свої кошти займалась похованням свого сина. Допитана у якості свідка [PERSON], у судовому засіданні пояснювала, що дійсно [PERSON] помер у м. Донецьку [INFO], вказувала, що вона є сусідкою заявниці [PERSON] та остання за свої кошти поховала свого сина на кладовищі, яке розташоване у м. Сіверську. Згідно з 1 п.1, п.3 Наказу Міністерства юстиції України від 17 червня 2014 року № 953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції», доступ користувачів до Єдиних та Державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України, а саме: Державного реєстру актів цивільного стану громадян, на території Донецької області - м. Донецьк, тимчасово припинено, до закінчення антитерористичної операції на сході України. Тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться, зокрема, на території м. Донецьк області. Проведення зазначених дій здійснюється будь-яким відділом державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходиться за межами вказаної території. Відповідно до положень Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/ або особами є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст. 257-1 Цивільного процесуального кодексу України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Пунктом 18 постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» Пленум Верховного Суду України надав роз'яснення про те, що рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Підпунктом «ґ» п. 1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, передбачено, що підставою для проведення державної реєстрації смерті є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Крім того, відповідно п.2 ч.1ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. У абзаці першому п. 13 постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» Пленум Верховного Суду України надав роз'яснення про те, що заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити, встановивши факт смерті [PERSON], [INFO], який помер [INFO] у м. Донецьку.

Outcome: approved