Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до Рівненського міського суду із цивільним позовом [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 31 травня 2012 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, спільне життя не склалося. На протязі подружнього життя відносини між ними постійно погіршувались. З часом виявилося, що вони з чоловіком є різними за характерами та поглядами на життя людьми, між ними склалися напружені, неприязні стосунки. На даний час, сімейні відносини між ними припинені, живуть окремо, спільного господарства не ведуть, бажання на спільне проживання та ведення спільного господарства немає. Син проживає разом з нею. Відповідач не надає кошти на дитину. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, дитину залишити на проживання з нею та стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина у розмірі 1 000,00 грн. Позивач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Вказала, що позовні вимоги підтримує повністю, просила їх задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, заяву чи клопотання про перенесення розгляду справи не подавав, заперечень проти позову до суду не надходило. Суд, дослідивши докази належного повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи, прийшов до висновку про постановлення заочного рішення по справі. Всебічно, повно та об'єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони з 31 травня 2012 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 441, що підтверджується оригіналом свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 31 травня 2012 року. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Викладені позивачкою обставини щодо фактичного припинення сторонами подружніх стосунків через відсутність взаєморозуміння між ними та неможливості збереження сім'ї, що суперечать інтересам позивачки, відповідачем не заперечені. Обставин щодо вагітності позивачки чи наявності у неї дитини віком до одного року на час розгляду даної справи суду ніким не повідомлено. Враховуючи наведене, а також те, що сторони мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, у зв'язку з чим сторони припинили між собою шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство, суд рахує, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, являється порушенням її права на повагу до сімейного життя, що розцінюється судом як таке, що має істотне значення. Таким чином, в судовому засіданні встановлені визначені законом підстави розірвання зареєстрованого між сторонами шлюбу. Також, судом встановлено, що від спільного проживання в шлюбі сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції, актовий запис №2611. Відповідно до ст. 180 СК України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, при чому цей обов'язок є рівним як для матері, так і для батька. Одним із способів виконання батьками обов'язку утримувати дитину, відповідно до ст. 181 СК України, є стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, або у частці від доходу батька. Згідно ст. 182 СК України - при визначенні розміру аліментів суд враховує, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 Кодексу. Як слідує з ст. 184 СК України - якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Визначаючи розмір стягуваних аліментів судом враховується, що відповідач є працездатною особою, відомостей про офіційне працевлаштування відповідача позивачем не надано, не має на утриманні інших осіб, тому, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення повністю. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved