Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту смерті матері [PERSON], яка померла 17 вересня 2016 року в місті Макіївка Донецької області. Для реєстрації в законному порядку факту смерті [PERSON] звернулась до Бахмутського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, але в реєстрації факту смерті [PERSON] відмовлено, оскільки заявником предявлено документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоровя України від 08 серпня 2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерть», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024. Встановлення факту смерті [PERSON] необхідно заявнику для державної реєстрації смерті. Вважає, що в позасудовому порядку встановити факт смерті матері неможливо. В судове засідання заявник не зявилася про день і час розгляду справи належним чином була повідомлена. Бахмутський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області надав суду заяву про розгляд справи у відсутності представника, проти задоволення заяви не заперечує, просив суд прийняти рішення відповідно до діючого законодавства України. Лозівське обєднане управління Пенсійного фонду України Харківської області було належним чином повідомлене про час і місце розгляду справи, представника в судове засідання не направили. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 293 ЦПК України\~суд в порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Серед таких юридичних фактів\~\~у\~ст. 293 ч. 2 п. 5 ЦПК України\~визначений\~\~факт смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації\~\~актів цивільного стану факту смерті. Як зазначено в\~ст. 317 ч.1 ЦПК України, заява\~\~про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами\~померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до\~ст. 316 ЦПК України\~\~заява фізичної особи\~\~про встановлення\~\~факту, що має юридичне значення, подається до суду\~за місцем її проживання. Судом встановлено, що заявник відповідно до копії свідоцтва про народження серія VIII-HO № 481350 та копії свідоцтва про шлюб серія 1-НО № 279742 від 24 лютого 2012 є донькою [PERSON] Згідно довідки від 19 червня 2018 року № [NUMBER] [PERSON] взята на облік як внутрішньо переміщена особа Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської районної ради і його фактичне місце проживання/перебування [ADDRESS]. Як вбачається з листа № 15.14-93-3767 від 20 червня 2018 року Бахмутський міський відділ державної реєстрацій актів цивільного стану відмовив\~\~в державній реєстрації\~\~смерті [PERSON] на підставі\~\~того, що заявником предявлено документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоровя України від 08 серпня 2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерть», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024. На підтвердження факту смерті [PERSON], померлої 17 вересня 2016 року суд приймає такі докази, надані заявником. Згідно копії лікарської свідоцтва та довідки про причину смерті № 1640 (форма № 106/у) від 17 вересня 2016 року [PERSON], померла 17 вересня 2016 року у віці 48 років причиною її смерті є а) гостра серцева недостатність, б) ішемічна хвороба серця: атеросклеротичний кардіосклероз. Згідно положень\~Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/або особами є недійсним і не створює правових наслідків. Разом із тим, суд вважає за необхідне, вирішуючи питання щодо оцінки доказів по справі про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, брати до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у\~ Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що, виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозвязку під час розгляду справ у порядку статті 293 ЦПК України. Згідно з пп.1 п.1, п.3\~Наказу Міністерства юстиції України від 17 червня 2014 року № 953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції», доступ користувачів до Єдиних та Державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України, а саме: Державного реєстру актів цивільного стану громадян на території Донецької області м. Макіївка Донецької області тимчасово припинено, до закінчення антитерористичної операції на сході України. Тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться, зокрема, на території м. Макіївка Донецької області. Проведення зазначених дій здійснюється будь-яким відділом державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходиться за межами вказаної території. На основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими у судовому засіданні, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви про встановлення факту смерті [PERSON] в певний час. Встановлення факту\~смерті має юридичне значення, оскільки у відповідності до ч.1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~\~ державна реєстрація смерті\~проводиться органом державної реєстрації\~актів цивільного стану на підставі\~документа встановленої\~форми про смерть, виданого закладом охорони здоровя\~\~або судово-медичною установою, рішення суду\~\~ про встановлення\~\~ факту смерті особи в певний час або оголошення її померлою.

Outcome: approved