Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання на території України та просить встановити факт, що вона, [PERSON], [INFO], постійно безвиїзно проживала без реєстрації з липня 1988 року по 26 листопада 1991 року на території України за адресою : Сумська область Охтирський район село Гай-Мошенка, вул. З. Космодемянської, буд. № 1. З поданої заяви виходить, що заявник народилась 27 січня 1978 року на хуторі Савченко Мясніковського району Ростовської області, Росія. Батько заявника [PERSON] циган, мати заявника [PERSON] українка. До 1988 року заявник разом зі своїми батьками жила на території Російської Федерації. В липні 1988 року вона разом зі своїми батьками прибула на постійне проживання на територію України, де з цього часу по 26.11.1991 року, постійно, без виїзду проживала, спочатку без реєстрації, а з 26.11.1991 року по 04.04.1995 року зареєстрованою [INFO] на підставі тимчасового посвідчення № 634 від 09.11.1994 року, виданого Охтирським ВВС Сумської області. 18.12.2006 року батько заявника [PERSON] помер. 04.12.2000 року мати заявника [PERSON] отримала паспорт громадянина України, виданий Охтирським МРВ УМВС України в Сумській області, а заявник продовжувала проживати без українського паспорта. У червні 2009 року заявник переїхала для проживання до [INFO]. 04.07.2015 року у акушерсько-гінекологічному відділенні Городнянської ЦРЛ [PERSON] народила дівчинку. У лютому 2016 року [PERSON] звернулась до Городнянського районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області для отримання паспорта громадянина України, однак їй було відмовлено через відсутність документів, що підтверджують факт її належності до громадянства України. Встановлення даного факту необхідно заявнику для підтвердження громадянства України та отримання паспорта громадянина України. Ухвалою судді від 03 червня 2016 відкрито провадження у зазначеній справі. Заявник [PERSON] у судовому засіданні уточнила заявлені нею вимоги та просила суд встановити факт, що вона постійно проживала на території України станом на 13.11.1991 року, про що надала до суду відповідну письмову заяву про уточнення заявлених вимог від 21.06.2016 року ( а.с. 30 ). Підтримала уточнені вимоги та просила суд їх задовольнити. Вказала, що спочатку вона проживала на території України без документів і реєстрації, потім подала документи та отримала тимчасову посвідку на проживання на території України й зареєструвалась в селі Гай-Мошенка Охтирського району Сумської області. Приїхала в Україну разом з матір'ю в 1988 році, на той час вона була неповнолітня. Спочатку вони жили в м. Тростянець Сумської області без реєстрації, потім з матірю вони отримали тимчасові посвідки на проживання та переїхали в село Гай-Мошенка, де зареєструвались. У 2009 році вона разом з цивільним чоловіком переїхала в с. Альошинське Городнянського району Чернігівської області, а її мати залишилась жити в с. Гай-Мошенка. Має пятеро дітей, чотирьох вона народила в м. Охтирка, а одну дочку народила 04.07.2015 року в м. Городня. Встановлення даного факту необхідно їй для отримання паспорта громадянина України та оформлення документів на дітей, бо у неї та дітей, окрім старшого сина, немає жодного документа. Заявник зазначила, що вона постійно проживала разом з матір'ю на території України до досягнення повноліття. Представник заінтересованої особи [PERSON], який представляє інтереси Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області на підставі відповідної довіреності від 15.06.2016 року, у судовому засіданні вважав, що заявлені та уточнені [PERSON] вимоги підлягають задоволенню. Підтвердив той факт, що [PERSON] зверталась до Городнянського РС УДМС з метою отримання паспорта громадянина України, але Городнянський районний сектор видати паспорт їй не може, оскільки надійшло підтвердження з м. Охтирка, що тимчасова посвідка громадянина України на [PERSON] була видана, але заявник зареєструвалась на території України лише з 26.11.1991 року. Тобто заявник не була зареєстрована на території України станом на 13.11.1991 року. Суд, заслухавши пояснення заявника, зясувавши позицію заінтересованої особи по суті заявлених вимог та заслухавши пояснення представника заінтересованої особи, допитавши свідка, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року № 5 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо : згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Наведений у ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. Так, з дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про народження серії ІІ-УР № 092117 встановлено, що [PERSON] народилась 04 січня 1954 року в с. ІІ-Осинове Ново-Псковського району Луганської області ( а.с. 6 ). Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІІ-АН № 485193 встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 16 квітня 1986 року у Жовтневому РАЦСі м. Шахти, після укладення шлюбу прізвище подружжя : [PERSON], [PERSON] ( а.с. 6 ). [PERSON] народилась 27 січня 1978 року на хуторі Савченко Мясніковського району Ростовської області Росія, її батьками значаться : [PERSON] та [PERSON] і даний факт підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІ-АН № 887112 ( а.с. 7 ). З копії паспорта громадянина України серії МА № 896394, виданого 04.12.2000 року Охтирським МРВ УМВС України в Сумській області, встановлено, що його видано громадянці України [PERSON], [INFO], уродженці [INFO], зареєстрована проживаючою в [INFO] з 12.06.2001 року ( а.с. 4-5 ). З довідок виконкому Кардашівської сільської ради Охтирського району Сумської області від 14.02.2014 року за № 126 та від 05.02.2016 року за № 234 встановлено, що [PERSON], [INFO], дійсно прибула на територію сільської ради разом зі своєю матір'ю [PERSON] і була зареєстрована в [INFO] з 26.11.1991 року по 28.11.1994 рік, а з 28.11.1994 року по 04.04.1995 року була зареєстрована за даною адресою по тимчасовій посвідці № 634, виданій Охтирським ВВС Сумської області 09.11.1994 року. Вказана інформація видана на підставі домових книг сільської ради № 4, 5 та погосподарської книги № 12 за 1991-1995 роки ( а.с. 9, 33 ). З копії погосподарської книги № 13 Кардашівської сільської Ради народних депутатів за 1991-1995 роки встановлено, що [PERSON], [INFO], з 26.11.1991 року була зареєстрована в [INFO] ( а.с. 11-12 ). Згідно даних домових книг № 4 та № 5 Кардашівської сільської ради Охтирського району Сумської області [PERSON] була зареєстрована за адресою : [INFO] з 26.11.1991 року по 28.11.1994 року разом зі своєю матірю [PERSON]. З 28.11.1994 року по 04.04.1995 року [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані за вказаною адресою на підставі тимчасових посвідок за № 635 та № 634 відповідно, виданих 09.11.1994 року ОВВС Сумської області ( а.с. 13-16 ). За даними медичного свідоцтва про народження № 339/45 від 04.07.2015 року [PERSON], мешканка с. Альошинське, вул. Попудренка, 28 Городнянського району Чернігівської області, 04.07.2015 року народила дівчинку у Городянській ЦРЛ ( а.с. 10 ). На запит Городнянського РС УДМС України в Чернігівській області Охтирський міськрайонний сектор УДМС України в Сумській області надав копію ф1 на [PERSON], [INFO], та підтвердив факт отримання останньою ТПГУ за № 634 від 09.11.1994 року ( а.с. 32 ). З копії довідки форми 1 встановлено, що [PERSON], [INFO], національність українка, мешканка с. Гай-Мошенка Охтирського району Сумської області, у звязку з повноліттям 09.11.1994 року отримала тимчасову посвідку громадянина України № 634 ( а.с. 34 ). Завідувач Городнянського РС УДМС України в Чернігівській області [PERSON] у своєму листі від 03.03.2016 року № 74.16.-Б-9 запропонував [PERSON] звернутись до суду для встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року або станом на 13.11.1991 року, щоб в подальшому вона змогла отримати паспорт громадянина України ( а.с. 17 ). Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] підтвердив, що в середині липня 1988 року заявник та її мати приїхали в м. Тростянець Сумської області на постійне місце проживання. У 1991 році вони переїхали в с. Гай-Мошенка Охтирського району Сумської області. Саме тут заявник і отримала посвідку на постійне місце проживання на території України, яку в послідуючому втратила. Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов'язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час. Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» Громадянами України є, зокрема, усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України, а також особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав. Зокрема, за ч.ч. 1, 7 ст. 8 Закону України «Про громадянство України» на набуття громадянства України за територіальним походженням має право особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу [INFO], Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов'язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Для набуття громадянства за територіальним походженням не є обов'язковою умова про не перебування особи в іноземному громадянстві. Його може набути й іноземець, який узяв зобов'язання припинити іноземне громадянство. Датою набуття громадянства України у передбачених цією статтею випадках є дата реєстрації набуття особою громадянства України. На підставі п.п. 7-9 Порядку встановити належність до громадянства України може особа, яка перебувала у громадянстві колишнього СРСР та не мала прописки, але фактично постійно проживала на території України станом на 24 серпня 1991 року або 13 листопада 1991 року. Пунктом 44 Порядку визначено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України» або на інших територіях, що входили під час постійного проживання особи до складу [INFO], Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Верховний Суд України в своєму листі від 01.01.2012 року стосовно судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення вказав, що у порядку ч. 2 ст. 256 ЦПК суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України або набрання чинності Законом від 18 січня 2001 р. N 2235-III «Про громадянство України» є підставою для оформлення належності до громадянства України відповідно до пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону. Юридичне значення має лише факт постійного проживання на території України дитини, батьків дитини (одного з них) або іншого її законного представника на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 р.) або набрання чинності Законом N 2235-III (13 листопада 1991 р.). Для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положень ст. 256 ЦПК та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути заяви про встановлення фактів постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 р.. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що факт постійного проживання [PERSON] на території України станом на 13.11.1991 року знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, а тому вимоги заявника підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved