Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-04 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину і утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, мотивуючи тим, що 26 грудня 2015 року уклала шлюб із [PERSON]. Під час шлюбу у них з відповідачем народилась дочка [PERSON], [INFO]. На даний час з відповідачем проживають окремо, дитина проживає з позивачкою, а відповідач ухиляється від обов'язку утримувати свою дитину. Самій утримувати дитину позивачці важко, тому просила стягувати з відповідача аліменти в свою користь в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно до досягнення нею повноліття, а також стягувати з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1500 гривень щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. Позивачка та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Також, просили стягнути із відповідача понесені витрати на правову допомогу. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов визнали частково. Відповідач позовну вимогу щодо стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку визнав в повному обсязі, вимогу щодо стягнення аліментів на утримання позиваки не визнав та заперечив щодо її задоволення. Додатково надав суду письмове заперечення на позов. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено що спір між сторонами виник з приводу стягнення аліментів в користь того з батьків, з ким проживає дитина. 26 грудня 2015 року Відділом державної реєстрацї актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] [PERSON], актовий запис № 2488. Сторони по справі є батьками малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про її народження, яка міститься у матеріалах справи (а.с.5). Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов'язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України і роз'яснень, викладених в пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів», якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За правилами ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України враховує, що даних щодо доходу відповідача немає, однак він є особою працездатного віку і спроможний платити аліменти на утримання дитини. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ст. 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Проте, зважаючи на те, що сторона відповідача надала докази неможливості сплати аліментів на утримання дружини, суд дійшов висновку, що позов слід задоволити частково, стягувати з відповідача аліменти в користь позивача на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частки заробітку відповідача щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття, починаючи з дня подачі позову до суду. При зміні фінансової спроможності відповідача щодо сплати ним аліментів на утримання дружини під час догляду за дитиною, позивач не позбавлена права звертатись до суду з відповідним позовом. За змістом ч. 1 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, стороні, на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно із ч. 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача слід стягнути 640,00 гривень судового збору в дохід держави а також 1485 грн. витрат по оплаті правової допомоги. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст. 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік», п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів», ст. 11, 88 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: dismissed