Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до Старобільського районного суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 19 серпня 2017 року вона уклала з [PERSON] договір позики, відповідно до якого відповідач взяв у позивача в борг грошові кошти в розмірі 4000 доларів США, які зобовязувався повернути в строк до 19 лютого 2018 року. На підтвердження укладення договору позики відповідачем була складена розписка. Відповідач суму позики позивачу не повернув. Крім того, відповідно до вказаного договору (розписки) [PERSON] зобовязувався у разі прострочення виконання зобовязання сплачувати штраф у розмірі 5% від суми заборгованості за кожен тиждень прострочення. Суму боргу [PERSON] до цього часу не повернув, незважаючи на неодноразові вимоги позивача, тим самим прострочив виконання грошового зобовязання, у звязку з чим позивач була вимушена звернутися до суду. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, про дату, час та місце слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином. В судове засідання представник позивача [PERSON] [PERSON] не зявився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просить суд розглянути справу у його відсутності та відсутності позивача, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про що свідчить оголошення в газеті «Урядовий курєр» № 181 від 27.09.2018 року. Заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило, відзиву на позов від відповідача також не надходило. Відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач [PERSON] не заперечує проти заочного розгляду справи за відсутності відповідача [PERSON]. 09 жовтня 2018 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно із розпискою від 19 серпня 2018 року [PERSON] отримав в борг від [PERSON] грошові кошти в розмірі 4000 доларів США та зобов'язався повернути їх в шестимісячний термін. Відповідно до\~ст. 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до\~ст. 1047 ЦК України\~договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно із ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 1\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до договору позики (розписки) [PERSON] зобовязався у разі прострочення виконання зобовязання сплачувати штраф у розмірі 5% від суми заборгованості за кожний тиждень прострочення. Відповідач свої зобов'язання за договором позики перед позивачем не виконав і суму боргу в розмірі 4000 доларів США в шестимісячний строк, тобто до 19 лютого 2018 року не повернув. Вказаний висновок суду підтверджується змістом оригіналу розписки від 19 серпня 2018 року, на якій відсутні відмітки про виконання свого обов'язку відповідачем та оригінал якої зберігається у позивача. У зв'язку із викладеним суд вважає, що відповідач неналежним чином виконує взяті на себе перед позивачем зобов'язання, а отже заборгованість відповідача перед позивачем становить суму в розмірі 4000 доларів США, що відповідно офіційного курсу гривні по відношенню до іноземної валюти Національного банку України на 26 березня 2018 року складає суму в розмірі 104800 грн. 00 коп. (4000 х 2,62). Крім того, строк виконання зобовязання сплив 19.02.2018 року, дата подання позову 26.03.2018 року, тобто строк прострочення виконання зобовязань становить 5 днів (5 тижнів). 5% від 4000 тис. доларів США складає 200 доларів США. Таким чином, 5 тижнів (строк прострочення виконання зобовязання) х 200 доларів США (5% від суми заборгованості за кожен тиждень прострочення зобовязання) = 1000 доларів США, тобто 26200 грн. Таким чином сума боргу становить 131000 грн., а саме: 104800 грн. (сума позики за договором позики (розписці)) + 26200 грн. (штраф у розмірі 5% від суми заборгованості за кожен тиждень прострочення). Вищевказана сума боргу підлягає стягненню з відповідача на користь позивача саме у гривнях, адже незалежно від валюти боргу (тобто грошової одиниці, в якій обчислена сума зобов'язання), валютою платежу, тобто засобом погашення грошового зобов'язання і фактичного його виконання є національна валюта України - гривня. За таких обставин суд вважає, що факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають, у зв'язку із чим позов підлягає задоволенню, а саме з відповідача на користь позивача слід стягнути суму боргу в розмірі 1004800 грн. 00 коп. та штраф у розмірі 5% від суми заборгованості за кожен тиждень прострочення в розмірі 26200 грн., а разом 131000 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до\~ст. 141 ЦПК України, суд враховує, що понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією від 26.03.2018 року про сплату судового збору у сумі 1310 грн. 00 коп. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 1310 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved