Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] сільради Галицького району, Івано-Франківської області про визнання права власності на нерухоме майно житловий будинок за адресою: вул. Гагаріна, 9, с. Тустань, Галицького р-ну, Івано-Франківської обл. з господарськими спорудами: двома сараями, вбиральнею, воротами, огорожею в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 28 січня 2014 року померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на спадкове майно, зокрема на зазначене вище. За життя мати залишила заповіт, яким все своє майно заповіла їй. Після смерті матері прийняла спадщину звернувшись до нотаріуса з відповідною заявою протягом шестимісячного строку. Однак, перешкодою в отриманні свідоцтва про право на спадщину в Галицькій нотаріальній конторі на нерухоме майно є відсутність правовстановлюючих документів на будинок. З огляду на наведене, позивач просить суд винести рішення, яким визнати за собою право власності на згаданий будинок з господарськими спорудами. В судове засідання позивач не зявився. Представником позивача [PERSON] подано заяву про розгляд справи у її відсутності та у відсутності позивача. Належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи відповідач [PERSON] сільрада Галицького р-ну Івано-Франківської обл. в судове засідання представника не скерувала. Сільським головою скеровано заяву про розгляд справи у відсутності такого та про визнання позову. Дослідивши подані сторонами документи, зясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що після смерті [PERSON], яка померла 28 січня 2014 року, відкрилась спадщина. До маси спадкового майна, що належало спадкодавцю входить, зокрема, житловий будинок за адресою: вул. Гагаріна, 9, с. Тустань, Галицького р-ну, Івано-Франківської обл. загальною площею 47,3 кв.м. житловою площею 22 кв.м. з господарськими спорудами: двома сараями, вбиральнею, воротами, огорожею. За життя, 02 березня 2001 року померла залишила заповіт, яким все своє майно заповіла позивачу. В подальшому заповіт не скасовувався та не змінювався. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивач є таким, що прийняла спадщину, оскільки протягом шестимісячного строку подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Враховуючи те, що позивач є спадкоємцем за заповітом та прийняла спадщину, суд приходить до висновку, що право власності на спадкове майно перейшло у порядку спадкування до позивача, а тому є всі підстави для визнання за нею права власності на спірне майно. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону та не порушує, права свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved