Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про зміну способу та розміру стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 22 червня 2009 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя у них народилась дитина [PERSON] , [INFO] . 12 січня 2017 року шлюб між сторонами розірваний. Рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 26 січня 2017 року з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 600 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На даний час у зв`язку із зростанням цін на продукти харчування та побутові товари дитина сторін потребує значно більших витрат на своє утримання, на придбання продуктів харчування, одягу, шкільного приладдя та інших речей, необхідних для нормального розвитку дитини. Також 16 серпня 2018 року дитині сторін проведена операція - ендоскопічна вентрикулокістосомія, внаслідок якої позивач понесла значні витрати. На даний час дитина потребує періодичного медичного обстеження, яке теж вимагає грошових витрат. Позивач вказує, що відповідач неофіційно працює за наймом у приватних осіб, отримує дохід та має можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі. Також зазначає, що на утриманні відповідача немає інших утриманців. За таких обставин позивач просила змінити розмір та спосіб стягнення аліментів, які визначені рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 26 січня 2017 року, та стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. 01 липня 2019 року позивач подала заяву про уточнення позовних вимог, в якій просила змінити лише розмір стягуваних аліментів та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1200 грн. щомісяця. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 20 березня 2019 року відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. 10 квітня 2019 року до суду надійшов відзив [PERSON] на позовну заяву, в якому відповідач позов визнав частково та не заперечував проти стягнення з нього на користь позивача аліментів у розмірі 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно. Після уточнення позивачем позовних вимог відповідач позов визнав повністю. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, змінені позовні вимоги підтримала повністю, просила позов задовольнити. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, уточнені позовні вимоги визнав повністю, не заперечував проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Суд встановив, що батьками дитини [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] . Вказане підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 5). Згідно з довідкою відділу надання адміністративних послуг Могилів-Подільської міської ради № 11885 від 28 листопада 2018 року дитина сторін проживає з позивачем (а.с. 8). Рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 26 січня 2017 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , стягуються аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі по 600 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с. 7). За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Також відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, враховуючи зміст ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним і може бути змінений за рішенням суду за наявності підстав, визначених вказаною нормою. При цьому у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (зокрема, статті 182, 183 СК України). Така правова позиція зазначена в постанові Верховного Суду від 10 вересня 2018 року (справа № 486/466/18). Факт зміни майнового стану позивача підтверджується тим, що згідно з випискою із медичної карти стаціонарного хворого від 28 серпня 2018 року дитина сторін перебувала на лікуванні з діагнозом «Супраселярна арахноїдальна кіста, оклюзійна гідроцефалія» і потребує спостереження та лікування (відновної терапії) у дитячого невролога та індивідуальної форми навчання (а.с. 9). За таких обставин позивач витрачає значні кошти на лікування дитини та не має можливості працевлаштуватись, так як здійснює догляд за хворою дитиною. При визначенні розміру аліментів суд, враховуючи вимоги ст. 182 СК України, виходить з такого. Мінімально необхідний рівень матеріального забезпечення дитини відповідного віку встановлений на законодавчому рівні . Так, частиною 2 статті 182 встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Зважаючи на зміну з часу ухвалення рішення суду від 26 січня 2017 року мінімально необхідного рівня матеріального забезпечення дитини відповідного віку, на зміну матеріального стану позивача, відсутність заперечень відповідача щодо уточнених позовних вимог та визнання ним позову, а також на рівний обов`язок батьків утримувати дитину, суд вважає, що достатніми та фінансово можливими для відповідача для забезпечення належного рівня життя дитини будуть аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1200 грн. щомісячно, а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved