Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу і стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей у частці від заробітку (доходу). Позивачка в судове засідання не зявилась, але надала заяву згідно якої позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, справу слухати в її відсутність та фіксування судового процесу за допомогою звуко-записувального технічного засобу не здійснювати. В судове засідання відповідач не зявився, але надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі, заперечень не має, фіксування судового процесу за допомогою звуко-записувального технічного засобу не здійснювати. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо 187 відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Сторони зареєстрували шлюб 03 листопада 2001 року у виконавчому комітеті Маразліївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, актовий запис №12, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ЖД №310696 від 03.11.2001 року. Шлюб у обох перший. Від шлюбу мають спільних неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сімї стали різні погляди на сімейне життя та різні інтереси, шлюбні відносини припиненні, примирення між ними не можливе, спільне господарство не ведуть, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечуав. Згідно до ст.111 Сімейного кодексу України, суд приймає заходи по примиренню подружжя, якщо це не протирічить моральним основам суспільства. Враховуючи, що у сторін сімя розпалася, суд вважає, що надавати строк для примирення недоцільно. Неповнолітні діти мешкають з позивачкою, знаходяться на її повному утриманні, відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей добровільно не надає. Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, причому обовязком особистим, індивідуальним. Проживання окремо не звільняє від виконання цього обовязку. Батьки мають всебічно сприяти розвитку дитини. Забезпечення умов для такого розвитку та навчання повязане з належним наданням матеріальної допомоги, що має бути достатньою. Платник аліментів зобовязаний роботи все можливе для того, щоб його заробіток (доходи) були достатніми для власного утримання та утримання дітей, за належний розвиток яких він відповідальний як батько. Відновідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Згідно ч.1 ст.137 ЦПК україни, витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову ? на відповідача.

Outcome: approved