Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-04 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із заявою про встановлення факту батьківства. У заяві вказала, що з 2009 року вона та [PERSON] проживали у цивільному шлюбі однією сім`єю без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, мали спільний бюджет. У цьому ж році вона завагітніла від [PERSON] і [INFO] народила сина [PERSON] . 23.04.2010 року вона зареєструвала факт народження сина у Відділі реєстрації актів цивільного стану по м.Лубни Лубенського міськрайонного управління юстиції Полтавської області та батька дитини було записано у відповідності до ч.1 ст.135 СК України, та за вказівкою матері прізвище дитини зазначено [PERSON] , а прізвище [PERSON] . За життя [PERSON] визнавав себе батьком дитини, що ніким ніколи не заперечувалось, проживав з нею та дитиною однією сім`єю та планував внести відповідні зміни до актового запису, однак не встиг, оскільки [INFO] помер. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, тому, встановлення факту батьківства їй необхідно для оформлення спадщини, яку, своїм заповідальним розпорядженням [PERSON] . залишив [PERSON] . Заявник прохає суд встановити факт батьківства [PERSON] , [INFO] , уродженця м.Лубни Полтавської області, який помер [INFO] в м.Лубни Полтавської області відносно [PERSON] , [INFO] , уродженця м.Лубни Полтавської області, що проживає за адресою: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] . В судовому засіданні заявник [PERSON] та її представник [PERSON] заявлені вимоги підтримали, прохають задовольнити. Представник заінтересованої особи Лубенський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій прохає розглянути справу без його участі. Дослідивши та оцінивши докази, наявні в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про народження із зазначенням відомостей про батька (а.с.5), вбачається, що батьками [PERSON] , 2010 року народження вказані: [PERSON] та [PERSON] , тобто запис про батька дитини вчинено згідно заяви його матері. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.8), [INFO] помер [PERSON] , який, як стверджує заявниця, був рідним батьком дитини і з яким вона проживала у цивільному шлюбі однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Згідно акту вуличного комітету від 22.08.2019 року (а.с.7), комісія в складі: голови вуличного комітету, його заступника та секретаря зазначили, що в [ADDRESS] проживали однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] і у них у 2010 році народився син [PERSON] . У спілкуванні із сусідами, дітьми та іншими жителями вулиці [PERSON] називав [PERSON] своїм сином, а також займався вихованням останнього, водив у школу, проводив з ним час, тобто визнавав своєю дитиною. У 2018 році Лубенська загальноосвітня школа №3 висловила подяку [PERSON] та [PERSON] за виховання сина [PERSON] (а.с.9). В матеріалах справи маються фотодокументи, на яких маються сімейні фото. Крім цього, своїм заповідальним розпорядженням від 16.03.2017 року усе належне йому майно [PERSON] залишив [PERSON] (а.с.14). Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 7 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 - у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Встановлення зазначеного факту необхідно заявнику для оформлення спадщини. Згідно ст. ст. 121, 125 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них. У випадку коли мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду. Відповідно до положень ст. ст. 128, 130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Системний аналіз положень СК України, зокрема ст. ст. 3, 5, 7, 14, 15, 121, свідчить, що походження дитини від батька, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини та не визнав у встановленому законом порядку свого батьківства (не подавав заяви про визнання батьківства до органів державної реєстрації актів цивільного стану), ґрунтується на підставі встановлення кровного споріднення між дитиною та батьком, тобто обставин, які свідчать про біологічне походження дитини від певної особи. Зазначений висновок узгоджується з роз`ясненнями, викладеними в п. п. 3, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Суд вважає, що заявником не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження наявності обставин, які свідчать про походження дитини саме від [PERSON] , а сам факт підтримання [PERSON] з [PERSON] особистих стосунків не може бути покладений в основу визначення біологічного походження дитини від нього. Також заявником не надано будь-яких належних доказів, які свідчили б про наявність кровного споріднення та достовірність біологічного походження дитини від померлого. Окрім цього, суд звертає увагу, що , що дитина народилась у 2010 році, а [PERSON] помер у [INFO] , тобто через дев`ять років після народження, які є достатніми для оформлення всіх документів щодо визнання батьківства стосовно [PERSON] , проте такі дії в добровільному порядку виконані не були, що свідчить про спірний характер ставлення померлого до факту свого батьківства. Від проведення генотипоскопічної судової експертизи заявник відмовилась. Відповідно до норм статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (стаття 263 ЦПК України). Таким чином, дослідивши надані заявником докази, суд приходить до висновку, що заява про встановлення факту батьківства задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed