Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції Вінницької області 08.05.2014 року за актовим записом № 196. Позов мотивувала тим, що спільне життя із відповідачем у неї не склалось, шлюбні відносини фактично припинені через різні погляди на життя та ведення справ сім'ї, між ними постійно виникали непорозуміння, сварки. Зазначила, що на даний час між ними склалася відчуженість, кожен живе своїм життям, а оскільки відповідач зловживає алкогольними напоями, що негативно впливає на психічний стан малолітньої дитини, сумісне проживання між ними припинено. Тому вона дійшла переконання, що подальше спільне проживання та збереження сім'ї є неможливим, у зв'язку з чим і був поданий до суду даний позов. Позивач у судове засідання не з'явилася, однак надала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність. Зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання також не з'явився, надав суду письмову заяву з проханням проводити розгляд справи без його участі. Зазначив, що позов визнає у повному обсязі. У відповідності до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. За наведених вище обставин та враховуючи, що передумов для відкладення розгляду справи немає, суд вирішує справу на підставі тих доказів, які містяться в матеріалах справи у відсутність сторін та їх представників. Суд, врахувавши позицію сторін та вивчивши матеріали справи дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню зважаючи на наступне. Так, судом встановлено, що 08.05.2014 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції Вінницької області за актовим записом № 196, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] від 08.05.2014р. Від цього шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO]., що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] Як з'ясовано у судовому засіданні у даний час сторони не підтримують шлюбних стосунків через різні характери та погляди на життя, між ними не існує взаємопорозуміння та прагнення зберегти шлюб та сім'ю. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. За правилами ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подальше спільне проживання сторін є неможливе. Шлюбно-сімейні стосунки подружжя припинено. Крім того, позивач категорично не бажає перебувати у зареєстрованому шлюбі, вважаючи, що він буде суперечити її інтересам та інтересам неповнолітньої дитини. Згідно вимог статтей 51 Конституції України, 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи вищезазначене суд приходить до висновку, що дана сім'я розпалась і збереження її неможливе. Формальне перебування у шлюбі суперечитиме інтересам сторін, а тому його необхідно розірвати.

Outcome: approved