Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] , який на день смерті проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними спорудами, розташований за вказаною адресою. У межах шести місяців з дня відкриття спадщини позивачка та відповідачка [PERSON] (як законний представник неповнолітнього [PERSON] , 2006 р.н.) звернулись до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини. На підставі поданих заяв заведена спадкова справа. При зверненні до державного нотаріуса відповідач [PERSON] подала заповіт [PERSON] , посвідчений 15.11.2017 року секретарем виконкому Сагунівської сільської ради, зареєстрований в реєстрі за №124, згідно якого [PERSON] заповідав усе своє майно [PERSON] , 2006 р.н. [PERSON] є онук другої дружини батька - [PERSON] . Позивачка вважає, що заповіт був підписаний батьком не з власної волі, під тиском [PERSON] , в стані сильного душевного хвилювання внаслідок збігу тяжкої хвороби, тяжких особистих, сімейних обставин, внаслідок чого позивачка звернулась до суду з позовом про визнання заповіту недійсним. Підставою для визнання заповіту недійсним позивачка вказала ст.233 ЦК України, тобто вчинення правочину під впливом тяжкої для особи обставини і на вкрай невигідних умовах. У судовому засіданні позивачка та її представник адвокат Антонюк І.А. повністю підтримали позовні вимоги, просили позов задовольнити на підставі наданих суду пояснень та письмових доказів, а саме: визнати заповіт [PERSON] , посвідчений 15.11.2017р. секретарем виконкому Сагунівської сілької ради, зареєстрований в реєстрі за №124 - недійсним. Також пояснили, що у [PERSON] не було скарг на здоров`я і нікуди до лікарів він не звертався. Тяжкою вважають ту обставину, що друга дружина [PERSON] [PERSON] хворіла на цукровий діабет і хотіла, щоб [PERSON] склав заповіт на внука - [PERSON] . Вказали, що [PERSON] фактично тиснула на свого чоловіка щодо складення заповіту. Вкрай невигідними умовами вважають ті умови, що [PERSON] хворіла і [PERSON] не хотів їй відмовляти і її засмучувати і якби не хвороба [PERSON] , то [PERSON] мабуть би не склав заповіту. У судовому зсіданні відповідачка [PERSON] та її представник адвокат Хмельницька Л.М. заперечили щодо позовних вимог позивачки, вказавши, що позов є необгрунтований та безпідставний, подали відзив на позов. Вказали, що ніяких тяжких обставин у [PERSON] не було, і будь-яких невигідних умов у [PERSON] при складанні заповіту також не було, і доказів щодо цього також немає. Тому, просили відмовити позивачці у задоволенні позову повністю. Також позивачка пояснила, що її мати [PERSON] гарно жила разом із своїм другим чоловіком [PERSON] , вони не конфліктували. Ніхто на батька не тиснув. [PERSON] померла десь за чотири місяці до смерті батька. Відповідачка не знала про заповіт за життя батька і дізналась про існування заповіту лише після його смерті. Фактично, після смерті матері, протягом чотирьох місяців у батька була неодна можливість у разі необхідності скасувати чи змінити заповіт. Ніяких невигідних умов для батька не було і не могло бути. Батько склав заповіт на свого внука від другого шлюбу. Представник третьої особи: служби у справах дітей Черкаської РДА у судове засідання не з`явився, однак від служби у справах дітей надійшло до суду клопотання про розгляд даної справи без їх участі, у якому також просили захистити права та інтереси неповнолітнього [PERSON] , 2006р.н. Представник третьої особи: Сагунівської сільської ради Черкаського району у судове засідання не з`явився, однак від ради надійшов відзив на позовну заяву, у якому вказано, що ніяких порушень по оформленню заповіту з боку посадової особи Сагунівської сільської ради не було, тому немає підстав визнавати заповіт недійсним. Вважають, що позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі. Представник третьої особи: Черкаської районної державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився, однак від нотконтори надійшов лист, у якому просили суд слухати справу без їх участі, а у вирішенні справи поклались на компетентність суду. Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши подані сторонами письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що з 03.12.1998р. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. [INFO] померла [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] , який на день смерті проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними спорудами, розташований за вказаною адресою. Із заявами про прийняття спадщини до нотконтори звернулись [PERSON] (дочка від першого шлюбу [PERSON] ) та [PERSON] (яка є дочкою другої дружини [PERSON] та є законним представником свого неповнолітнього сина: [PERSON] , 2006 р.н.). За життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений 15.11.2017 року секретарем виконкому Сагунівської сільської ради, зареєстрований в реєстрі за №124, згідно якого [PERSON] заповідав усе своє майно [PERSON] , 2006 р.н. (своєму онукові від другого шлюбу). Судом встановлено, що між позивачкою та відповідачкою склалися складні особисті неприязні відносини, які виникли ще за життя [PERSON] з приводу спілкування між собою, а в подальшому з приводу спадкування майна після смерті [PERSON] . У судовому засіданні допитані свідки. Свідок [PERSON] , яка пояснила, що вона є своячкою позивачки. [PERSON] любив свою дружину [PERSON] , переживав за неї, тому, мабуть, склав заповіт на онука. Про заповіт дізнались після смерті [PERSON] . На здоров`я [PERSON] не скаржився. [PERSON] нічого не заважало скасувати заповіт після смерті [PERSON] . Свідок [PERSON] пояснив, що він є двоюрідним братом позивачки. Вказав, що [PERSON] мав намір скасувати заповіт ще коли його дружина [PERSON] була жива, однак [PERSON] мала на нього вплив і споювала його. Свідок [PERSON] пояснила, що вона є подругою позивачки. Вважає, що заповіт потрібно визнати недійсним, а спадщину порівну розділити між спадкоємцями. Вона не знає, чи тиснула [PERSON] на [PERSON] . На її думку, померлий пожалів [PERSON] через її хворобу і через що мабуть склав заповіт. Свідок [PERSON] пояснив, що він є племінником померлого [PERSON] . Вказав, що між [PERSON] та його дочкою [PERSON] були напружені відносини. На його думку, заповіт мабуть був складений під впливом [PERSON] . Свідок [PERSON] пояснила, що вона є знайомою відповідачки. [PERSON] не казав [PERSON] про те, що він склав заповіт. Він був вольовим чоловіком і [PERSON] на нього не тиснула. Здоров`я у [PERSON] було дуже добре, на здоров`я він ніколи не скаржився. Свідок [PERSON] пояснила, що вона є троюрідною сестрою відповідачки. [PERSON] був впертий і на нього [PERSON] не тиснула. Про заповіт нічого не знає. Здоров`я у [PERSON] було добре, він сам вів господарство. Ухвалою суду по даній справі від 25.06.2019р. було відмовлено у задоволенні клопотання позивачки [PERSON] про проведення у справі судово-психологічної експертизи. При розгляді даного спору суд вважає необхідним керуватись наступним. Згідно ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ст.1234 ЦК України право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Згідно ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач може без зазначення причин позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за законом. У цьому разі ця особа не може одержати право на спадкування. Згідно ст.1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скасувати заповіт. Заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповідач має право у будь-який час внести до заповіту зміни. Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, передбачені ст.203 ЦК України. Підставою для визнання заповіту недійсним позивачка вказала ст.233 ЦК України, тобто вчинення правочину під впливом тяжкої для особи обставини і на вкрай невигідних умовах. Згідно ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно п.23 постанови №9 від 09.11.2009р. Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» правочин може бути визнаний судом недійсним на підставі статті 233 ЦК України, якщо його чинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, чим друга сторона правочину скористалася. Тяжкими обставинами можуть бути тяжка хвороба особи, членів її сім`ї чи родичів, смерть годувальника, загроза втратити житло чи загроза банкрутства та інші обставини, для усунення або зменшення яких необхідно укласти такий правочин. Особа (фізична чи юридична) має вчиняти такий правочин добровільно, без наявності насильства, обману чи помилки. Особа, яка оскаржує правочин, має довести, що за відсутності тяжкої обставини правочин не було б вчинено взагалі або вчинено не на таких умовах. Тобто, такий правочин характеризується тим, що особа його вчиняє добровільно, усвідомлює свої дії, але вимушена це зробити через тяжкі обставини. Із питань, які поставлені позивачкою в клопотанні про призначення експертизи, вбачається, що питання про здатність [PERSON] усвідомлювати свої дії і керувати ними, приймати рішення і прогнозувати наслідки, - не є предметом доказування по даній справі і фактично відносяться до питання про нездатність померлого усвідомлювати свої дії і керувати ними на момент складання заповіту, тобто є припущенням про його недієздатність, що є іншими підставами для визнання заповіту недійсним. Питання щодо вчинення заповіту в стані сильного душевного хвилювання, про що зазначено у позовній заяві, взагалі не передбачено нормами ЦК України. Згідно положень ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позивачкою не доведено ті обставини, що заповіт був складений [PERSON] під впливом тяжкої для нього обставини і на вкрай невигідних умовах. Належних і допустимих доказів щодо цього до суду не надано і вказані доводи суд розцінює лише як припущення позивачки. Суд вважає, що після смерті [PERSON] у [PERSON] протягом чотирьох місяців була неодноразова можливість у разі необхідності скасувати чи змінити заповіт. [PERSON] склав заповіт на свого онука від другого шлюбу - [PERSON] , і складення заповіту було його правом згідно закону. Судом не встановлено будь-яких вкрай невигідних умов для [PERSON] при складанні заповіту, оскільки внаслідок складення заповіту для нього нічого не змінилось, він залишився власником свого будинку по [ADDRESS] , в якому проживав до дня своєї смерті. До суду не надано підтверджуючих даних про наявність якогось тиску [PERSON] на [PERSON] з приводу необхідності складення заповіту на [PERSON] , а пояснення щодо цього є лише припущеннями позивачки та свідків по справі. Крім цього в розумінні ст.233 ЦК України, як вказано вище, вчинення особою правочину характеризується добровільністю. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є недоведеними, необгрунтованими, тому в задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Outcome: dismissed