Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить скасувати заборону на житловий будинок, що розташований у [ADDRESS] , яка накладена Генічеською нотаріальною конторою 05.10.2005 року, номер запису про обтяження 22633763, на підставі запису в Реєстрі для реєстрації заборон відчуження житлових будинків, здійснену Генічеською державною нотаріальною конторою 08.05.1963 року. Реєстраційний номер обтяження 2459495. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивачка зазначає, що вона є власником житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Зазначений будинок вона успадкувала після смерті чоловіка, [PERSON] , який помер [INFO] . До її чоловіка будинок належав його матері - [PERSON] , яка померла ще у 1975 році. У жовтні 2017 року позивачці стало відомо, що її житловий будинок знаходиться під забороною, яка накладена Генічеською районною державною нотаріальною конторою. Відомості про заборону відчуження будинку були внесені Генічеською державною нотаріальною конторою на підставі запису в Реєстрі заборон відчуження житлових будинків, вчиненого нотаріусом 08 травня 1963 року. Такий запис був внесений на підставі договору застави без номера, який укладеного між Каховським СУ № 17 та матір`ю чоловіка позивачки - [PERSON] . Таким чином, на думку позивачки, обтяження на належне їй житло виникло за часів іншої держави, якої вже не існує та правонаступником якої Україна не є, а також на підставі договору з підприємством, якого також вже не існує, а тому не може обмежувати її права. У судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, явку свого представника не забезпечив, причин неявки суду не повідомив, відзиву на позов не надав. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Враховуючи, що відповідач у судове засідання не прибув, був повідомлений про його дату, час та місце, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав, заперечень проти заочного розгляду справи від позивачки не надходило, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивачки, перевіривши обґрунтованість позовної заяви, дослідивши наявні у справі докази, суд встановив такі обставини. Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом від 03 жовтня 2021 року спадкоємцем житлового будинку, з господарськими та побутовими спорудами і будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , після смерті [PERSON] є його дружина - [PERSON] , [INFO] (спадкова справа № 55/15, зареєстровано за № 637). Зі змісту зазначеного свідоцтва вбачається, що спадкове майно належало спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 15 квітня 1976 року [PERSON] , державним нотаріусом Генічеської державної нотаріальної контори Херсонської області, за № 1037, та зареєстрованого 15 квітня 1976 року Генічеським бюро технічної інвентаризації за номером запису 622. Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно [PERSON] є власником 1/1 частини житлового будинку з господарськими та побутовими спорудами і будівлями, загальною площею 34,8 кв.м, за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на будинок за адресою: [ADDRESS] , накладено обтяження, а саме «заборона» (реєстраційний номер обтяження 2459495) на підставі договору застави б/н, дата виникнення - 08.05.1963. За змістом витягу з Реєстру для реєстрації заборон відчуження житлових будинків Генічеської державної нотаріальної контори запис про заборону був внесений на користь Каховського СУ № 19, коли власником будинку за вказаною адресою була [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Частиною першою статті 317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно зі статтею 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За змістом ч. 2 ст. 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Аналогічна норма була закріплена і у Цивільному кодексі Української РСР від 18.07.1963 № 1540-VI (ст. 557), яка діяла на момент прийняття спадщини спадкодавцем [PERSON] у 1975 році. Враховуючи сплив значного часу з моменту прийняття спадщини [PERSON] , відсутність у суду інформації про заявлені до нього як до спадкоємця боржника - [PERSON] у встановлений законом строк вимоги з боку кредитора Каховського СУ № 19, суд вважає, що правові підстави для збереження заборони відсутні. Крім того, наявність такої заборони порушує право власності позивачки, [PERSON] , яка вже прийняла спадщину після смерті [PERSON] - спадкоємця, який помер [INFO] , до якого могли бути заявлені вимоги, на підставі яких встановлено заборону. Отже суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Outcome: approved