Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, що з відповідачем перебуває в шлюбі який зареєстровано 10.09.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Генічеського районного управління юстиції у Херсонській області. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Зазначила, що причиною розірвання шлюбу є різні погляди на життя, відсутність порозуміння, втрата почуття любові та поваги один до одного. Шлюб фактично існує формально, спільне господарство не ведеться з 21.06.2014 року. Просить розірвати шлюб з відповідачем. В судове засідання позивачка не з'явилась, спрямувала належним чином посвідчену заяву, в якій просила розглядати справу без її участі на задоволенні позову наполягає, вважає, що перешкод для розлучення не має.(а.с.13) Відповідач повідомлявся про розгляд справи в передбачений законом спосіб, шляхом спрямування за місцем реєстрації позовної заяви з додатками та судових повісток, проте поштові конверти повернулись до суду із зазначенням, що адресат за вказаною адресою не проживає. У відповідності до ч.5 ст.74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача в порядку заочного провадження на підставі поданих доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно до ст.24 Сімейного Кодексу України (далі - СК України), шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 10.09.2013 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб.(а.с.08) Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження дитини.(а.с.11). Як стверджує позивачка, вони не проживають однією сім'єю з 21.06.2014 року, тобто шлюб з відповідачем існує формально. Відповідач повідомлявся про судовий розгляд в належний спосіб, однак в судове засідання не з'явився, заперечень проти позову не надав. За таких обставин суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи, що доказів на підтвердження наявності відповідних перешкод для розірвання шлюбу судові не надано,

Outcome: approved