Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, відповідно до якої з уточненнями, просить суд визнати [PERSON] [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою № 58 в будинку № 5 по вулиці Великій набережній (50 років СРСР) в м. Кременчуці Полтавської області. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона перебуває у шлюбі з [PERSON] [PERSON] відповідно до офіційного шлюбного контракту від 28.06.2009 року. На праві приватної власності позивачці належить квартира [ADDRESS]. З 12.09.2012 року сторони проживали спільно в даній квартирі, відповідач зареєстрований в даній квартирі. З червня 2015 року сторони проживають окремо, місцезнаходження відповідача не відоме, в звязку з чим позивачка не може отримати від нього добровільної згоди на зняття з реєстрації. В звязку з тим, що відповідач зареєстрований за вказаною адресою позивачка змушена платити комунальні послуги, які нараховуються і на відповідача. Домовленість між сторонами про збереження права на користування відповідачем житла відсутня. Наявність реєстрації відповідача у квартирі створює позивачці перешкоди у вільному користування майном та призводить до додаткових витрат, в звязку з чим вона звернулась до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, направила заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча відповідно до ч. 3 ст. 74 ЦПК України повідомлявся про час і місце розгляду справи, однак судова повістка від відповідача повернулася до суду за закінченням терміну зберігання. Відповідачем не подано заяви про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобовязанні добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обовязки. Враховуючи вимоги ч. 5 ст. 74 ЦПК України та рішення Конституційного суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011, згідно яких в разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема в позовній заяві), вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином, в звязку з чим суд вважає за необхідне розглянути справу без участі відповідача згідно з нормами ст. 224 ЦПК України. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача відповідно до поданої заяви, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224-226 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Суд, повно та всебічно проаналізувавши представлені докази, дослідивши наявні матеріали справи, приходить до наступних висновків. Позивач [PERSON] є власником квартири, розташованої за адресою: м. Кременчук, вул. Велика набережна (50 років СРСР)[ADDRESS], що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 19.09.2002 року. Згідно копії довідки ТОВ «Місто для людей Кременчук» № 1407/36 від 06.07.2017 року відомостей Реєстру територіальної громади Крюківської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради за вих. № 3152/01-27 від 20.07.2017 року в квартирі, за адресою: м. Кременчук, вул. Велика Набережна (50 років СРСР)[ADDRESS], зареєстрований [PERSON] [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2\~ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно акту про не проживання ТОВ «Місто для людей Кременчук» б/н від 10.07.2017 року [PERSON] [PERSON] не проживає за адресою: [INFO] (50 років СРСР)[ADDRESS], з червня 2015 року по теперішній час. Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання. Враховуючи вищевикладене, а також той факт, що відповідач, без поважних причин не користувався житловим приміщенням, яке належить позивачці, понад 2 років, суд вважає, що відповідача слід визнати таким, що втратив право на користування вказаним приміщенням, а саме квартири, за адресою: м. Кременчук, вул. Велика набережна (50 років СРСР)[ADDRESS]. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 640,00 грн.

Outcome: approved