Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до Малиновського районного суду м. Одеси із позовом до Другого Малиновського ВДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області, за участі третьої особи [PERSON] про звільнення нерухомого майна з-під арешту, в якому просить звільнити нерухоме майно, а саме, квартиру [ADDRESS] з-під арешту, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 9445681 на підставі постанови Другого Малиновського ВДВС Одеського МУЮ на майно боржника ( [PERSON].) та оголошено заборону відчуження АА № 627825. Позов обґрунтований такими обставинами. 28 лютого 1996 року на Одеській товарній біржі було укладено договір купівлі - продажу нерухомого майна, де на підставі даного договору [PERSON] та [PERSON] придбали у власність квартиру № [ADDRESS] Постановою Другого Малиновського ВДВС Одеського МУЮ було накладено арешт на вищевказане майно та оголошено заборону відчуження АА № 627825. Позивач звернулася до Другого Малиновського ВДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області з листом про надання інформації стосовно арешту та його скасування, на який отримала відповідь, що згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно накладений арешт на Ѕ частину квартири [ADDRESS] , яка належить [PERSON] , який перебував боржником. На теперішній час у Другому Малиновському ВДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області відсутні відкриті виконавчі провадження стосовно [PERSON] Щодо звільнення майна із -під арешту запропоновано звернутися до суду. Позивач зазначає, оскільки накладеним арештом на майно встановлено заборону відчуження, то цим порушується право співвласника на першочергову покупку майна, як співвласника, третьої особи право розпоряджатися даним майном. 05 лютого 2019 року до канцелярії суду подано позовну заяву третьої особи, що заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору [PERSON] до Другого Малиновського ВДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області про звільнення нерухомого майна з-під арешту, в якому [PERSON] просить звільнити нерухоме майно, а саме, квартиру [ADDRESS] з-під арешту, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за N 9445681 на підставі постанови Другого Малиновського ВДВС Одеського МУЮ на майно боржника ( [PERSON].) та оголошено заборону відчуження АА № 627825. Позов обґрунтований такими обставинами. Постановою Другого Малиновського ВДВС Одеського МУЮ було накладено арешт на Ѕ частину квартири [ADDRESS] , яка належить [PERSON] , який перебував боржником. На теперішній час у Другому Малиновському ВДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області відсутні відкриті виконавчі провадження стосовно [PERSON] зазначає, оскільки накладеним арештом на майно встановлено заборону відчуження арештованого майна, то цим порушується його право власності, та позбавляє можливості розпоряджатися даним майном. [PERSON] та її представник в останнє судові засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. В матеріалах справи мітиться заяви [PERSON] та її представника в яких зазначено, що позов підтримують, просять справу розглядати без їх участі. Представник відповідача - Другого Малиновського ВДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області в судові засідання не з`являвся, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, шляхом надсилання судових ухвал та повісток на адресу місцезнаходження, відзиву на позов до суду не надав. [PERSON] в судові засідання не з`являвся, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Представником подано заяву, в якій просить розгляд справи провести у відсутність представника [PERSON] . , та просить позовну заяву третьої особи, що заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору задовольнити в повному обсязі. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. У зв`язку з тим, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, та відповідачем не подано відзив у встановлений судом термін, в порядку ст. 280 ЦПК України, за відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ст. 223 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що у задоволенні позовних вимог [PERSON] потрібно відмовити, а позовні вимоги третьої особи, що заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору [PERSON] . підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Правовідносини між сторонами виникли внаслідок захисту права власності та регулюються Главою 29 ЦК України, ЗУ «Про виконавче провадження». Як встановлено в судовому засіданні, 28 лютого 1996 року на Одеській товарній біржі було укладено договір купівлі - продажу нерухомого майна, де на підставі даного договору [PERSON] та [PERSON] придбали у власність квартиру № 29, що має загальну площу 45,1 кв. м., яка складається з двох кімнат, та розташована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівля продаж нерухомого майна № 12905 (а.с. 3-4). Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав не нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що постановою про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, АА 627825 , 28.12.2009 року, Другим Малиновським ВДВС Одеського МУЮ накладено арешт на Ѕ квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] ; реєстраційний номер обтяження: [NUMBER] ; власник: [PERSON] (а.с. 5). Таким чином, встановлено, що власником Ѕ квартири на яку накладено арешт є [PERSON]. З листа Другого Малиновського ВДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області вбачається, що згідно бази даних АСВП відсутні будь-які відомості щодо виконавчого проваджені при примусовому виконанні якого накладено арешт постановою про арешт маю боржника та оголошення заборони на його відчуження АА № 627825 від 28.12.2009 року яку видав Другий Малиновський ВДВС Одеського МУЮ. Однак, згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно арешт накладений на Ѕ частину квартири [ADDRESS] , яка належить [PERSON], який перебував боржником. На теперішній час у Другому Малиновському ВДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області відсутні відкриті виконавчі провадження стосовно [PERSON] Відповідно до «Правил ведення діловодства та архіву в органах держава виконавчої служби та приватними виконавцями» строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву становить три роки (а.с. 6). Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Оскільки власником Ѕ квартири за адресою: [ADDRESS] , на яку накладено арешт Другим Малиновським ВДВС Одеського МУЮ є [PERSON] . , суд вважає, що у задоволенні позову [PERSON] про звільнення нерухомого майна з-під арешту потрібно відмовити. Відповідно до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Згідно зі ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. За ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Щодо позову третьої особи, що заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору [PERSON] , суд вважає, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і мають бути задоволені, оскільки на цей час виконавче провадження знищено, а наявність обтяження у вигляді арешту, який накладено на нерухоме майно, яке належить [PERSON] , перешкоджає вільному розпорядженню майном.

Outcome: approved