Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить змінити розмір аліментів, що стягуються на її користь з [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , визначивши їх розмір у сумі 1 626 грн. щомісяця. У позовній заяві позивач вказує, що з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання спільної неповнолітньої дитини сторін по справі - на підставі рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 30 березня 2017 року. Розмір аліментів визначено за вказаним рішенням у твердій грошовій сумі - 1 000 грн. щомісяця. Позивач зазначає, що з моменту ухвалення судового рішення про стягнення аліментів значно збільшився прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, а, відтак, через зростання цін, і витрати на дитину. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що відповідач отримує значні доходи, а тому в змозі сплачувати аліменти у розмірі, більшому, аніж той, що стягується з нього за рішенням суду. В судовому засідання позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, пояснила, що утриманням неповнолітньої дитини сторін по справі займається виключно вона. Відповідач добровільно кошти не надає, ігноруючи прохання позивача про надання коштів, необхідних на лікування дитини, оскільки коштів, що сплачуються останнім за судовим рішенням про стягнення аліментів для утримання дитини не вистачає. [PERSON] наголошує, що відповідач має матеріальну можливість для сплати аліментів у більшому розмірі, оскільки отримує значні неофіційні доходи. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні заявлені до нього вимоги не визнав, пояснив, що не є працевлаштованим, через що не має змоги для сплати аліментів на утримання сина у більшому розмірі, зазначає, що сплачує у повній мірі аліменти, які стягнуті з нього на користь позивача, крім цього, на вимогу позивача надає додаткові кошти для утримання дитини. Також, [PERSON] пояснив, що між сторонами існує спір з приводу спілкування з дитиною, оскільки позивач чинить відповідачу у цьому перешкоди. Клопотань сторонами заявлено не було. Правовідносини між сторонами виникли із сімейних відносин в частині утримання батьками неповнолітньої дитини. Вказані правовідносини регулюються нормами СК України. Дослідивши надані суду докази та врахувавши позицію відповідача з приводу заявленого позивачем позову, суд дійшов висновку щодо безпідставності вимог позивача, які є недоведеними. Згідно із ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Так, із копії свідоцтва про народження дитини - [PERSON] , [INFO] , встановлено, що його батьками є сторони по справі : [PERSON] та [PERSON] . На момент звернення позивача із даним позовом до суду дитина сторін по справі є неповнолітньою. Із позовної заяви та пояснень сторін під час судового провадження встановлено, що неповнолітня дитина проживає із матір`ю та перебуває на її утриманні. Відповідач вказані обставини не заперечив. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України - при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Позивач в обґрунтування заявлених вимог посилалась на ті обставини, що відповідач отримує значні доходи. Однак, доказів поліпшення матеріального стану відповідача порівняно із тим, який існував на момент стягнення аліментів, позивачем суду не надано. Таким чином, враховуючи надані сторонами докази, суд вважає, що підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] немає. На підставі наведеного, ст.ст. 180, 181, 192 СК України,

Outcome: dismissed