Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту постійного спільного проживання, в якій просила встановити факт її постійного проживання разом із [PERSON], на час відкриття спадщини, за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що 03.01.2016 року померла [PERSON]. Вона зареєстрована за адресою: [INFO], однак з початком військових дій на сході України переїхала в м. Маріуполь, де була взята на облік, як особа переміщена з тимчасово окупованої території України. До моменту смерті [PERSON] вона постійно проживала разом з нею за адресою: [ADDRESS]. Після смерті [PERSON], померлої 03.01.2016 року, відкрилася спадщина у вигляді недоотриманої пенсії. Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину за законом вона не може, оскільки відсутні документи, які б підтверджували факт його спільного проживання зі спадкодавцем, тому вона була змушена звернутися до суду з даною заявою. Заявниця [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, заявлені вимоги підтримала з підстав, викладених у заяві, наполягала на їх задоволенні. Зацікавлена особа Приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю. Суд, дослідивши надані докази, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], народилась 08 березня 1935 року в місті Маріуполі, Донецької області, що підтверджується паспортом громадянина України. Судом також встановлено, що як вбачається з свідоцтва про право власності на квартиру № 28768 від 22.06.2000 року, квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON] 10%, та членам її сімї [PERSON] 50% та [PERSON] 40%. Відповідно до довідки про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасової окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції від 31.10.2016 року №0000017424, виданої УСЗН Жовтневого району Маріупольської міської ради, яка була видана [PERSON] про те, що вона перемістилась з тимчасово окупованої території в м. Маріуполь Донецької області, та місце перебування її було зареєстровано за адресою: [INFO]. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-НО № 963836 від 03.11.2016 року, [PERSON] померла 03.01.2016 року. Відповідно довідки, виданої КП «Керуюча компанія Петровського району м. Донецька» на імя [PERSON], вона зареєстрована за адресою: [INFO]. Склад сімї: син [PERSON] та мати [PERSON] Як вбачається з довідки №6609 від 30.09.2015 року, виданої [PERSON] в тому, що вона на 30.09.2015 року стоїть на обліку в Управлінні Пенсійного фонду у Петровському районі м. Донецька як отримувач пенсії за віком з 01.01.2004 року довічно. Згідно з п. 2 ч. 2 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Встановлення факту проживання однією сімєю [PERSON] і спадкодавця, має для заявника суттєве юридичне значення і необхідне для подальшого оформлення спадкових прав після смерті спадкодавця, у відповідності до ст. 1264 ЦК України. В інший спосіб, як через встановлення даного факту судовим рішенням, заявник документально не може підтвердити факт спільного проживання зі спадкодавцем. Враховуючи, що юридичний факт постійного спільного проживання заявника зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, за адресою: [ADDRESS], доведений, за таких обставин, на підставі ст. ст. 234-235, 256 ЦПК України, вимога про встановлення факту постійного спільного проживання підлягає задоволенню. Розглядаючи вимогу заявниці про встановлення факту відкриття спадщини після смерті [PERSON], то суд виходить з наступного. Згідно п.1.12 п.1 гл.10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 (за реєстр. в МЮУ 22.02.2012р. №20595) «Місце відкриття спадщини підтверджується: довідкою житлово-експлуатаційної організації, довідкою правління житлово-будівельного кооперативу про реєстрацію (постійне місце проживання) спадкодавця; записом у будинковій книзі про реєстрацію (постійне місце проживання) спадкодавця, довідкою адресного бюро, довідкою райвійськкомату про те, що спадкодавець до призову на військову службу проживав за відповідною адресою. Місце відкриття спадщини не може підтверджуватись свідоцтвом про смерть.» Згідно ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Таким чином, факт відкриття спадщини не потребує встановленню, у звязку з тим, що спадшина відкривається внаслідок смерті особи, а тому суд, вважає за необхідне в цій частині позову відмовити, за необґрунтованістю.

Outcome: partial