Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, посилаючись при цьому на те, що вони є батьками малолітньої дитини [PERSON], [INFO], проте відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків з виховання дитини, не спілкується з донькою, не цікавиться її здоров'ям, не забезпечує її матеріально та не утримує її. Просить суд позбавити відповідача батьківських прав щодо її доньки [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. У відповідності до ст.224 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач не заперечує. Представник третьої особи в судовому засіданні підтримала висновок органу опіки та піклування Артемівської міської ради від 25.11.2015 року №01/11-749 про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Позов просить задовольнити. Заслухавши пояснення позивача та представника третьої особи, думку прокурора на підтримання позову, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом установлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим 24 січня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Артемівську Артемівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області (а.с.7 - копія). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 07.02.2013 року в справі №0503/10113/2012 (а.с.9 - копія). Згідно рішення Артемівського міськрайонного суду від 27 серпня 2014 року по справі, №219/9085/2013-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про виключення запису про батьківство із актового запису про народження дитини, в позовних вимогах [PERSON] - відмовлено та встановлено факт доведеності батьківства [PERSON] відносно [PERSON], [INFO] (а.с.10 - копія). Висновком органу опіки і піклування Артемівської міської ради від 25.11.2015 року №01/11-749 визнано доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його малолітньої доньки [PERSON], [INFO], у зв'язку з його самоусуненням від виховання та утримання дитини, виходячи з інтересів самої дитини (а.с.38-39). У судовому засіданні встановлено, що на даний час дитина проживає разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS]. Вихованням [PERSON] займається лише її мати, забезпечує належний рівень життя; батько участі у вихованні доньки не приймає. Статтею 164 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, зокрема, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Суд також приймає до уваги те, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених вищезазначеною статтею. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками (п.16 Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №7 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»). Отже, в судовому засіданні досліджено достатньо доказів, які у повному обсязі підтверджують факт того, що відповідач ухиляється без поважних причин від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, оскільки не піклується про її фізичний і духовний розвиток, навчання, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для її виховання. З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню малолітньої доньки, що проявляється у відсутності його піклування про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved