Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі, який зареєстрований 24.05.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 406. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Покликається на те, що сімейне життя між нею та відповідачем не склалось, оскільки у них різні погляди на життя. Відповідач нехтував сімейними цінностями, зловживав спиртними напоями, вів розгульний спосіб життя, не забезпечував матеріально сімю. Вказує, що більше року разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують. Шлюб існує формально. В звязку з чим, просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем та стягнути з останнього судові витрати. В судовому засіданні позивач позовні вимоги збільшила, просила розірвати шлюб та відновити її дошлюбне прізвище «Василевська». В решті заяву підтримала з підстав викладених у ній та просила суд її задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час, день та місце розгляду справи належним чином був повідомлений. А тому суд зі згоди позивача ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача в порядку ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 24.05.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 406, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серії І-ЕГ №080996 (а.с. 4). Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно вимог ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя \~і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні з пояснень позивача та представника відповідача, досліджених письмових доказів, суд встановив, що сторони протягом тривалого часу подружніх відносин не підтримують. Шлюб існує формально. Примиритися не бажають. При таких обставинах подальше спільне проживання і збереження сімї неможливе, а тому суд вважає за доцільне та правильне шлюб між ними розірвати. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, вимога позивача щодо відновлення дошлюбного прізвища є підставною та підлягає також до задоволення. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача 551,20 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved