Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання дітей, мотивуючи тим, що 12.11.2009 року з відповідачем по справі зареєструвала шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського управління юстиції, про що зроблено відповідний запис за № 1744. В шлюбі народилось дві доньки [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї стали різні погляди на життя та різні інтереси, відповідач не піклується про створення нормальних сімейних відносин. На даний час вона з чоловіком шлюбні відносини не підтримує. За наведених обставин просила шлюб розірвати, дітей залишити на проживанні з нею, стягувати з відповідача аліменти у свою користь на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 600 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повнолітня. Позивачка в судовому засіданні вимоги позову підтримала з мотивів наведених в позовній заяві, просила позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов визнали. Не заперечили проти розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей в розмірі 370 гривень. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 12 листопада 2009 року (а.с.4) сторони зареєстрували шлюб 12.11.2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний запис за № 1744. В шлюбі народились дві доньки [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сторони є батьками дітей, що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 15 вересня 2010 року та серії [NUMBER] від 22 лютого 2013 року (а.с.5, 6). Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.ст.1,2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов'язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Про способи виконання обов`язку утримувати дитину в досудовому порядку сторони не домовилися, нотаріальних договорів не укладали. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України і роз'яснень, викладених в пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів», якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З урахуванням наведених положень та відсутності доказів про те, що відповідач має постійний дохід, суд дійшов висновку, що аліменти, підлягаючі стягненню з нього на користь позивачки на утримання дітей слід визначити в твердій грошовій сумі. За змістом ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За правилами ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд враховує положення ст.182 СК України та обставину часткового визнання відповідачем вимог позову, що дає підстави для суду дійти висновку про розмір аліментів які слід стягувати з відповідача на кожну дитину в розмірі по 500 щомісячно. Частиною 1 ст. 60 ЦПК України на сторін покладено обов'язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, тобто твердженнях, які самі по собі потребують доведення. З огляду на викладене, суд вважає, що позов слід задовольнити частково: шлюб між сторонами розірвати, дітей залишити на проживанні з матір'ю, стягувати з відповідача аліменти в користь позивачки на утримання дітей, в твердій грошовій сумі в розмірі по 500 гривень щомісячно до досягнення дітьми повноліття, починаючи з дня пред'явлення позову в суд. В решті вимог позову слід відмовити. Згідно із ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому судовий збір слід стягнути з відповідача в дохід держави. На підставі наведеного, ст. ст. 104, 110, 112, 180, 181, 182, 184 Сімейного кодексу України, ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік», п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів»,ст. ст. 11, 88 Цивільно-процесуального кодексу України,

Outcome: partial