Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові зазначила, що з відповідачем зареєструвала шлюб 15 листопада 2014 року відділом реєстрації актів громадського стану міськвиконкому м. Запоріжжя, актовий запис №1582. Від спільного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка на даний момент проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утримані Шлюбні відносини припинені через втрату почуття взаємної любові, несумісністю поглядів на спільне життя та сімейні відносини і з березня 2017 року проживають окремо. Шлюб носить формальний характер, спору щодо поділу майна не має. Позивачка просить шлюб розірвати та повернути їй дошлюбне прізвище «Джунковська». Позивачка в судове засідання не зявилась, однак надала письмову заяву та просить справу розглядати за її відсутності, позов підтримує у повному обсязі а також надала газету з обявою про виклик відповідача до судового засідання. Відповідач в судового засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце слухання був повідомлений належним чином. Відповідно до ст. 74 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам за адресою їх проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, оцінивши всі докази у сукупності, суд приходить до наступних висновків. Згідно до вимог статті 24 СК України шлюб гарантується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Статтею 55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 15 листопада 2014 році міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 1582 (а.с.3) Від спільного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], відповідно свідоцтва про народження серії І-ЖС № 281430 видане 26 травня 2015 року (а.с.4). Спільне життя між подружжям не склалося, оскільки у них різні погляди на сімейне життя та різні інтереси. Шлюбні відносини припинені з березня 2017р, з цього часу спільне господарство сторони не ведуть, шлюб їх носить формальний характер, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, що говорить про її стійке волевиявлення на припинення сімейних відносин. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Перевіривши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію позивачки, суд вважає, що сімю сторін зберегти неможливо, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, у звязку з чим їхній шлюб підлягає розірванню, повернути позивачці дошлюбне прізвище «Джунковська».

Outcome: approved