Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визначення розміру часток земельної ділянки Позов мотивований тим, що 30.11.2012 року померла тітка позивача [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть серія I-AM №246720, яка після своєї смерті заповіла все належне їй майно [PERSON] Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, в тому числі і на частину земельної ділянки, розташованої за адресою м. Вінниця, вул. О. Кошового, 38. Земельна ділянка площею 0,0528 га., кадастровий номер 0510136600:02:009:0105, на якій розташоване домоволодіння, була зареєстрована на праві спільної сумісної власності за [PERSON] та [PERSON], що зазначено в державному акті серія ЯЕ №168008. Таким чином, домоволодіння на даний час є обєктом спільної часткової власності позивача (29/50 частки) та відповідача (21/50 частки). Хоча земельна ділянка була обєктом спільної сумісної власності [PERSON] та відповідача, проте кожен користувався своєю відповідною часткою, однак їх домовленість не була закріплена документально. При зверненні до Першої вінницької державної нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку вищезазначеної земельної ділянки [PERSON] було відмовлено у вчиненні відповідної нотаріальної дії у звязку з тим, що оскільки один з співвласників вищезазначеного нерухомого майна помер, то визначити його частку у праві спільної сумісної власності неможливо, тому що немає можливості зясувати домовленості між співвласниками про поділ майна. Позивачу було повідомлено, що на належну частину земельної ділянки свідоцтво про право на спадщину не може бути видане, оскільки розмір її частки у спільній сумісній власності не визначений. В звязку з цим, позивач звернулась до суду з позовом про визначення часток співвласників [PERSON] та [PERSON] у спільній сумісній вланості на земельну ділянку по ? ідеальній частці за кожним. Представник позивача подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала. Представник відповідача подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов визнала. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. 30.11.2012 року померла тітка позивача [PERSON], про що видано свідоцтво про смерть серія I-AM №246720, яка після своєї смерті заповіла все належне їй майно [PERSON] Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, в тому числі і на частину земельної ділянки, розташованої за адресою м. Вінниця, вул. О. Кошового, 38. Земельна ділянка площею 0,0528 га., кадастровий номер 0510136600:02:009:0105, на якій розташоване домоволодіння, була зареєстрована на праві спільної сумісної власності за [PERSON] та [PERSON], що зазначено в державному акті серія ЯЕ №168008. Таким чином, домоволодіння на даний час є обєктом спільної часткової власності позивача (29/50 частки) та відповідача (21/50 частки). Хоча земельна ділянка була обєктом спільної сумісної власності [PERSON] та відповідача, проте кожен користувався своєю відповідною часткою, однак їх домовленість не була закріплена документально. При зверненні до першої Вінницької державної нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку вищезазначеної земельної ділянки, [PERSON] було відмовлено у вчиненні відповідної нотаріальної дії у звязку з тим, що оскільки один з співвласників вищезазначеного нерухомого майна помер, то визначити його частку у праві спільної сумісної власності неможливо, оскільки немає можливості зясувати домовленості між співвласниками про поділ майна. Позивачу було повідомлено, що на належну частину земельної ділянки свідоцтво про право на спадщину не може бути видане, так як розмір її частки у спільній сумісній власності не визначений. У п. 3.4 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 року за №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування» зазначено, що у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно зі ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Субєкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Враховуючи вище викладене,

Outcome: approved