Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

[PERSON] звернулась до Комінтернівського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовано наступним. 20.12.2016 між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) був зареєстрований шлюб. В шлюбі у них народилась донька [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що підставою розірвання шлюбу є ті обставини, що у них з відповідачем різне розуміння та погляди до шлюбних відносин та різні інтереси. Між подружжям повністю втрачено почуття любові та склались неприязні відносини один до одного, спільне життя стало нестерпним. Шлюбні відносини між ними є фактично припинені з вересня 2020 року. На думку позивача збереження сім`ї та примирення між ними не можливе. Ухвалою Комінтернівського районного суду від 05.10.2021 відкрито провадження в справі, судовий розгляд призначено в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги позову підтримала в повному обсязі. В судове засідання відповідач не з`явилась, подав до суду заяву, відповідно до якої вимоги позову про розірвання шлюбу підтримав у повному обсязі, просить слухати справу у його відсутності. У відповідності до ч.2 ст.\~247\~ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає за можливе ухвалити рішення у справі та задовольнити позовні вимоги з огляду на наступне. Відповідно до положень\~ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3\~ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, у відповідності до свідоцтва про одруження серія [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] 20.12.2016 зареєстрували шлюб Суворовським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про що складено відповідний актовий запис №1623. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Відповідно до ч. 1 ст.\~110, ст.\~112\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до\~ст. 111 Сімейного кодексу України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року за №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Сторони не виявили бажання примиритись, наполягали на розірванні шлюбу. Згідно положень частини третьої та четвертої\~\~ст. 56 Сімейного кодексу України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Судом було встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що спільне життя Позивача з Відповідачем не склалося та припинено. Подальше спільне життя та збереження шлюбу не можливе. Відповідно до\~ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2\~ст. 114 Сімейного Кодексу України\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.\~Згідно з ч. 3\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Враховуючи наведене та

Outcome: approved