Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-23 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстровано 14 липня 2003 року Жураківською сільською радою Богородчанського району Івано-Франківської області, актовий запис № 7. В шлюбі у подружжя народилось двоє дітей: [INFO] - син [PERSON] , [INFO] - дочка [PERSON] , яких позивачка просить залишити на проживання з нею. На обґрунтування заявлених вимог [PERSON] зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалось. З часом виявилось, що у них різні погляди на життя та сім`ю, різні характери, у зв`язку з чим виникали конфлікти і непорозуміння. Понад рік вони з [PERSON] проживають окремо, не ведуть спільного господарства, тобто фактично припинили шлюбні відносини. Примирення та подальше збереження шлюбу з відповідачем позивачка вважає неможливим, зазначає, що це буде суперечити її інтересам, тому просить суд ухвалити рішення про розірвання шлюбу між нею та [PERSON] . В судове засідання позивачка не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце його проведення, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить шлюб розірвати, судові витрати покласти на відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить позов задоволити, згоден на розірвання шлюбу між ним та позивачкою. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки відповідач позов визнав, погодився на розірвання шлюбу, підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову не встановлено, визнання позову не суперечить закону та не порушує будь-чиїх прав свобод чи законних інтересів, то суд вважає, що позов слід задоволити. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 14 липня 2003 року в Жураківській сільській раді Богородчанського району Івано-Франківської області, актовий запис № 7, свідоцтво про одруження серії [NUMBER] (а.с. 4). В шлюбі у подружжя народилось двоє дітей: [INFO] - син [PERSON] , [INFO] - дочка [PERSON] (а.с. 6, 7). Згідно зі ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Стаття 24 Сімейного кодексу України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Загальна декларація прав людини у частині 2 статті 16 та стаття 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права містять положення, за яким шлюб не може укладатися без вільної і повної згоди сторін, що одружуються. Частиною 2 ст. 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З вказаних положень закону вбачається, що однією з засад шлюбу є його добровільність. При чому принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Добровільність шлюбу (наявність вільної згоди) - це його довічна риса. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання. З огляду на взаємини, які склались та існують між позивачкою і відповідачем, враховуючи те, що шлюб існує формально, позивачка не бажає збереження шлюбу, стверджує, що подальше спільне життя подружжя буде суперечити її інтересам, відповідач позов визнає та не заперечує щодо розірвання шлюбу, суд приходить до переконання, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. В частині позовних вимог про залишення дітей на проживання з позивачкою слід відмовити, так як останні на даний час проживають разом з [PERSON] , доказів того, що відповідач чинить перешкоди у проживанні [PERSON] та [PERSON] з матір`ю, суду не надано. За таких обставин суд приходить до висновку, що на даний час спір з цього приводу між сторонами відсутній. Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивачки документально підтверджені нею понесені витрати на сплату судового збору в розмірі 908 грн (а.с. 3). На підставі викладеного, ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved