Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], щомісяця у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу), на місяць, до досягнення дитиною повноліття, а також грошові кошти у розмірі 300 гривень за надання юридичної допомоги. При цьому вона посилається на те, що вона знаходиться у шлюбі з відповідачем, який був зареєстрований 24 липня 2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №1087. Від шлюбу сторони мають дитину - доньку [PERSON] [INFO], яка зараз мешкає із матір'ю. З вересня 2015 року [PERSON] з відповідачем припинили шлюбно-сімейні відносини і з цього часу мешкають окремо. Відповідач матеріальної допомоги дитині не надає, дитиною не цікавиться. У зв'язку з цими обставинами позивач змушена звернутися в суд із позовом про стягнення аліментів. В судове засідання [PERSON] з'явилась, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. У зв'язку з неявкою відповідача та за згодою позивача суд, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 24.07.2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №1087. /а.с.2/ Від даного шлюбу подружжя має дитину - [PERSON] [INFO], батьком якого відповідно до свідоцтва про народження є [PERSON] /а.с.3/ Як встановлено в судовому засіданні, подружжя мешкає окремо, дитина мешкає з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу в добровільному порядку не надаває. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на його фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Обов'язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття закріплено в ч. 2 ст. 51 Конституції України і ст. 180 Сімейного кодексу України. У випадку ухилення батьків від виконання цього обов'язку, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька й (або) у твердій грошовій сумі ( ст. 181 Сімейного кодексу України). Крім того, стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. При визначенні розміру аліментів суд у відповідності до вимог ст.182 СК України враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Так, суд згідно вимог ст. 182 СК України виходить з того, що відповідач є особою молодого віку, працездатним і має можливість надавати матеріальну допомогу своїй доньці до досягнення нею повноліття щомісяця. Передбачених законом підстав для звільнення [PERSON] від обов'язку утримання дитини судом не встановлено. Домовленості між батьками щодо способу утримання дитини не досягнуто. Враховуючи вищевикладене суд приходить до переконання про необхідність стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня подання заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. Обставини, які б свідчили про неможливість відповідача сплачувати аліменти саме у такому розмірі, матеріали справи не містять. Крім того, суд звертає увагу, що особливістю даної категорії справи є те, що, враховуючи необхідність забезпечення інтересів неповнолітньої дитини, саме платник аліментів зобов'язаний доводи перед судом наявність обставин, які б свідчили про його неспроможність сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі. Відповідно до положень ч. 1 ст. 79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини за один місяць, згідно вимогам ст. 367 ЦПК України підлягає негайному виконанню. Таким чином, позовні вимоги знайшли своє повне підтвердження. На підставі ст. 84 ЦПК України, суд стягує на користь позивача понесені і документально підтверджені витрати на правову допомогу у розмірі 300 грн. /а.с.5/ Суд стягує з відповідача судовій збір згідно Закону України «Про судовий збір» у розмірі 551, 20 грн. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved