Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, зазначивши, що [INFO] помер її брат [PERSON], який до дня смерті постійно проживав в с.Четвертинівка, Тростянецького району Вінницької області. На день його смерті залишилось спадкове майно, що складається з житлового будинку та господарських споруд, що розташований в [ADDRESS] Спадкоємцем до майна померлого за законом являється заявник. Вона вчасно прийняла спадщину, оскільки проживала разом з спадкодавцем в одному будинку на день його смерті, вели спільне господарство, мали спільні кошти. За життя брат заявника був зареєстрований за адресою [ADDRESS] однак в зв'язку з похилим віком, тому, що він був одиноким, в травні 2014 року заявниця забрала його проживати в свій будинок разом зі своєю сім'єю, що знаходиться по [ADDRESS]. Тому [PERSON] просить встановити факт, що вони з [PERSON] проживали постійно разом з травня 2014 року до дня смерті спадкодавця [PERSON] [INFO], тобто на час відкриття спадщини за адресою [ADDRESS]. В судове засідання заявник [PERSON] не з'явилась. Однак надала суду заяву, в якій просить розглянути справу в її відсутності, вимоги підтримує та просить задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, однак подала на адресу суду телеграму, в якій просить слухати справу в її відсутності, не заперечує проти задоволення заяви. Беручи до уваги те, що особи, які беруть участь у справі, використали надане їм ч.3 ст.211 ЦПК України, право заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, відтак суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні за відсутності таких осіб, не здійснюючи фіксування процесу технічними засобами, що узгоджується з приписами ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини, докази та відповідні правовідносини. Відповідно до ст. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31.03.95, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON], місце смерті - с.Четвертинівка, Тростянецького району Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданим 19.10.2015 року.(а.с.5). З довідки №279 від 28.11.2017 року, виданої виконкомом Четвертинівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області встановлено, що [PERSON] за життя був зареєстрований в [ADDRESS], проте проживав з травня 2014 року по день своєї смерті [INFO] за адресою [ADDRESS], разом зі своєю сестрою [PERSON] У [PERSON] спадкоємців передбачених ст..1241 ЦК України немає. Спадкоємцем являється сестра [PERSON], яка фактично вступила в управління спадковим майном, а також проживала разом з спадкодавцем на день його смерті та вели спільне господарство. Родинний зв'язок заявника та померлого [PERSON], як рідних брата та сестри підтверджено витягом з ДРАЦС громадян про державну реєстрацію народження [PERSON], в якому батьками вказано [PERSON] та [PERSON](а.с.7), та свідоцтвом про народження [PERSON], [INFO], де в графі батьки записані [PERSON] та [PERSON](а.с.8), в подальшому заявник змінила прізвище на [PERSON] в зв'язку з одруженням(а.с.8). Факт спільного проживання за адресою [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] підтверджено також письмовими свідченнями свідків [PERSON] та [PERSON], доданими до матеріалів справи(а.с.9,10). Постановою КМ України від 16 січня 2003 року №35 затверджено Тимчасовий порядок реєстрації фізичних осіб за місцем проживання, який визначає механізм реєстрації та зняття з реєстраційного обліку фізичних осіб за місцем проживання. Відповідно до даного Порядку місцем проживання фізичної особи є місце, де вона постійно або переважно проживає як власник будинку(квартири), за договором найму, піднайму, оренди або на інших підставах, передбачених законом. Постійне або тимчасове проживання громадян повинно бути в установленому порядку зареєстроване в оранах внутрішніх справ або у виконкомах селищних та сільських Рад. Місцем проживання фізичної особи згідно з ч.І ст.29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійної, переважно або тимчасово. | Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» розглядає місце перебування і місце проживання. При цьому місцем проживання розуміється адміністративно-територіальні одиниця, на території якої особа проживає строком понад 6 місяців на рік. Частиною 2 ст. 315 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не встановлено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 9 Листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» також визначено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин зі спадкодавцем , проживання з ним однією сім»єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, факту прийняття спадщини відповідно до ст. 549 ЦК України ( в ред. 1963р)». Таким чином, виходячи з аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, враховуючи, що в даному випадку заявник іншим правовим шляхом, окрім звернення до суду про встановлення факту проживання разом з спадкодавцем, не може підтвердити вказаний факт, а показання свідків, та довідки суд вважає належними та допустимими доказами, тому заява підлягає задоволенню. Частиною 7 статті 294 ЦПК України встановлено, що при ухваленні судом рішення в справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного та

Outcome: approved