Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду зі скаргою на неправомірні дії приватного виконавця виконавчого округу м.Київ Телявського А.М., в якій просить визнати неправомірними його дії щодо винесення постанови від 22.08.2019 року про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні №59872987 та скасувати дану постанову в частині накладення арешту на грошові кошти боржника [PERSON] , а саме заробітну плату, що знаходиться на рахунку № [NUMBER] , що відкритий в Акціонерному товаристві «Ощадбанк» на ім`я [PERSON] . При цьому вказує на те, що при накладенні арешту на даний рахунок приватним виконавцем не враховано те, що на нього надходять грошові кошти у вигляді заробітної плати, а тому такий рахунок арештований бути не може. Представник заявника в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги, просила їх задовольнити. Представник стягувача проти задоволення вимог заперечував, оскільки вважає дії приватного виконавця правомірними. Представник приватного виконавця до суду не з`явилась, звернулась до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи. Суд ухвалив розглядати справу за відсутності представника приватного виконавця. Згідно пояснень, наданих суду раніше, її думка щодо заявлених вимог аналогічна думці представника стягувача. Заслухавши учасників справи, дослідивши її матеріали, судом встановлено наступне. На примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Телявського Анатолія Миколайовича знаходиться виконавчий лист №756/9904/15-ц, виданий Оболонським районним судом м. Києва 19 травня 2017 року на підставі заочного рішення Оболонського районного суду м. Києва від 04 квітня 2014 року по справі №756/9904/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Постановою приватного виконавця Телявського А.М. від 22 серпня 2019 року відкрито виконавче провадження №59872987 з примусового виконання вказаного вище виконавчого листа, а саме стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Укргазбанк» 43 835,71 дол. США заборгованості та 3 654,00 гривень судового збору. Постановою приватного виконавця Телявського А.М. від 22 серпня 2019 року в межах виконавчого провадження №59872987 накладено арешт на майно, що належить боржнику. Постановою приватного виконавця Телявського А.М. від 22 серпня 2019 року в межах виконавчого провадження №59872987 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках, відкритих у банках України. Вказана постанова про арешт коштів боржника була направлена на виконання у тому числі до ПАТ «ОЩАДБАНК», яким було накладено арешт на належний [PERSON] банківський рахунок, відкритий в межах зарплатного проекту. Так, у відповідності до довідки, наданої ПАТ «Ощадбанк» від 02 вересня 2019 року за вих. №945, [PERSON] має у ТВБВ №10026/024 філії-Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» відкритий ЗАРПЛАТНИЙ КАРТКОВИЙ РАХУНОК по організації КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» № [NUMBER] у національній валюті. При цьому, факт перебування [PERSON] у трудових правовідносинах з КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» підтверджується довідкою, виданою 02 вересня 2019 року начальником відділу кадрів. Відповідно до ч.5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Аналогічні положення містяться у ч. 1 ст. 449 ЦПК України. Згідно зі ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції (ч. 1 ст. 448 ЦПК України). Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Права та обов`язки державного виконавця визначені в статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої виконавець зобов`язаний здійснювати, зокрема заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Частиною 3 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках. Відповідно до п.1.2. розділу І Порядку відкриття та закриття рахунків у національній валюті в органах Державної казначейської служби України, затвердженого Наказом Міністерства Фінансів України від 22.06.2012 №758, рахунки із спеціальним режимом використання - рахунки, які відкриваються в Казначействі та його органах підприємствам, установам, організаціям для проведення розрахунків з надання пільг та житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу (в тому числі послуг з транспортування, розподілу та постачання), тепло-, водопостачання і водовідведення, квартирної плати (утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), вивезення побутового сміття та рідких нечистот, з погашення заборгованості перед державним бюджетом, з повернення бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (Верховною Радою Автономної Республіки Крим, міськими радами) або під державні (місцеві) гарантії, з електронного адміністрування податків, для сплати заборгованості за електроенергію, для зарахування депозитних коштів та небюджетні рахунки розпорядників бюджетних коштів. Як вбачається із довідки наданої ПАТ «Ощадбанк» від 02 вересня 2019 року [PERSON] є клієнтом зазначеної банківської установи, в якій на її ім`я відкрито рахунки № [NUMBER] заробітна картка для виплат. Згідно з ч.1 ст.69 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. Згідно з ч. 2 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом - 20 відсотків. Отже, порядок звернення стягнення на грошові кошти боржника передбачає направлення за місцем роботи останнього, виконавчих документів на підставі яких здійснюється відрахування із заробітної плати у розмірах визначених чинним законодавством, а не накладення арешту рахунки та грошові кошти які знаходяться на них. З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що після накладення арешту на рахунок № [NUMBER] , що відкритий в Акціонерному товаристві «Ощадбанк» на ім`я [PERSON] , даною банківською установою було направлено відповідне повідомлення на адресу приватного виконавця, в якому повідомлено про виконання його постанови та накладення арешту на рахунки [PERSON] , що відкриті в АТ «Ощадбанк», в тому числі на той рахунок, на який надходить заробітна плата. Після цього, ні приватним виконавцем, ні АТ «Ощадбанк» не вирішено питання про правомірність накладення арешту на зарплатний рахунок [PERSON] , і на момент розгляду справи арешт не знято. З огляду на встановлені судом обставини, суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання неправомірними дій приватного виконавця щодо накладення арешту на зарплатний рахунок боржника, оскільки його дії щодо накладення арешту не були спрямовані саме на це, вони були вчинені при відкритті виконавчого провадження у межах повноважень, визначених Законом України «Про виконавче провадження». Разом з тим, поза увагою суду не може залишатись той факт, що будучи обізнаним про те, що банківською установою накладено арешт на банківський рахунок боржника, на який надходить заробітна плата приватним виконавцем не вчинено дій, які б запобігли порушенню прав боржника в частині обтяження рахунку із спеціальним режимом використання і не знято арешт з цього рахунку. Ефективний засіб правового захисту у такому випадку Законом України «Про виконавче провадження» не визначений, у зв`язку з чим суд вважає правильним відновити порушені права боржника [PERSON] у виконавчому провадженні шляхом зобов`язання приватного виконавця зняти арешт з рахунку № [NUMBER] , що відкритий в Акціонерному товаристві «Ощадбанк» на її ім`я.

Outcome: partial