Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 16 липня 1977 року вона уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрували у Першотравенському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції в Дніпропетровській області, актовий запис № 405. Від шлюбу вони мають дорослих дітей, які проживають окремо від них. Під час спільного проживання, в останній період особливо, у позивача з відповідачем стали виникати сварки, взаємне непорозуміння, внаслідок чого їхнє подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити їх інтересам. На протязі 2 років вони мали кожен свій бюджет, тобто не мали спільного бюджету, вони не були пов'язані спільним побутом. Чоловік періодично зникав з дому, міг не приходити до дому декілька днів, тому позивач припинив з відповідачем шлюбні стосунки і перестала вести спільне господарство. Відповідач не виконує свої сімейні обов'язки відносно позивача. Наприклад, коли вона змушена була лягти в лікарню на операцію, то чоловік не допоміг їй, а ні морально, ні матеріально. Іноді він поводиться досить агресивно, тому вона побоюється за своє здоров'я. Примирення між ними неможливе, оскільки їх сімейне життя не налагоджується вже тривалий час, ні в чому не можуть дійти згоди. Спільне майно вони поділять добровільно. Просить суд розірвати шлюб між позивачкою та [PERSON], зареєстрований 16 липня 1977 року Першотравенським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції в Дніпропетровської області, актовий запис №405. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечує проти винесення заочного рішення, після розірвання шлюбу просить залишити прізвище [PERSON]. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з матеріалів справи, вбачається, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-КИ №494128 виданого міськбюро РАЦС міста Першотравенська Дніпропетровської області, 16 липня 1977 року [PERSON], [INFO], уродженець [INFO], та [PERSON] (дошлюбне прізвище Лисюк) [PERSON], [INFO], уродженка м.Ленінськ-Кузнецький, Кемеровської області, зареєстрували свій шлюб за записом №105 у міськбюро РАЦС міста Першотравенська Дніпропетровської області. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити з наступних підстав: Частиною 2\~статті 3 СК України\~встановлено, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до\~ст.112 Сімейного Кодексу України, п.12\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи особливий характер сімейних відносин а також те, що збереження шлюбу можливе лише на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Детально вивчивши й оцінивши мотиви розлучення, повно і всебічно з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, приймаючи до уваги те, що сторони наполягають на розірванні шлюбу, суд вважає, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, причини, що спонукають сторони наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до\~ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно ч.1 ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягти з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 551,20 гривня.

Outcome: approved