Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до Іллічівського міського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю БФ «Моноліт» в якому просить визнати за нею право власності на одноквартирний (садибний) житловий будинок, загальною площею 281,3 кв.м., житловою 127 кв.м., розташований за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Радісна, 19-Г. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що між нею та відповідачем було укладено інвестиційний договір П-9/14 від 06.10.2014 року, за умовами якого відповідач зобов'язався від імені та за рахунок коштів отриманих від позивача організувати будівництво будинку, загальною площею 281,3 кв.м., за адресою: Одеська область, м.Чорноморськ, вул. Радісна, 19-Г. Сторони домовились, що відповідач забезпечить будівництво об'єкту за 234 000 грн. Фінансові зобовязання, що були покладені на позивача, були виконані позивачем в повному обсязі, зокрема було сплачено відповідачеві вартість будівництва вказаного об'єкту в триденний строк з моменту підписання Договору. Будівельні роботи, згідно укладеного договору, відповідач припинив більше ніж два роки тому. Звернення позивача з приводу надання інформації про стан виконання договору в частині підпункту 1.3 ТОВ БФ «Моноліт» ігнорує. Станом на день звернення до суду обєкт інвестування добудований власними силами позивача та відповідно до проведеної технічної інвентаризації вказаного об'єкту та за результатами проведеного технічного обстеження об'єкта встановлено можливість його надійної та безпечної експлуатації. Позивач в судове засідання не з'явилась, проте надала суду письмову заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила суд розглянути справу за її відсутності (а.с.33). Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву з проханням розглянути позов за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує (а.с.32). Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06 жовтня 2014 року між [PERSON] та ТОВ БФ «Моноліт» був укладений інвестиційний договір П-9/14 (а.с.7-8), за умовами якого відповідач зобов'язався від імені та за рахунок коштів отриманих від позивача організувати будівництво будинку, загальною площею 281,3 кв.м., за адресою: Одеська область, м.Чорноморськ, вул.Радісна 19-Г. Сторони домовились, що відповідач забезпечить будівництво об'єкту за 234000 грн. Фінансові зобовязання, що були покладені на позивача, відповідно до п.2.1.2 Договору, були виконані позивачем в повному обсязі, зокрема було сплачено відповідачеві вартість будівництва вказаного об'єкту в триденний строк з моменту підписання Договору, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера №б/н від 06.10.2014 року на суму 234000 гривень (а.с.22). Згідно звіту №05/18-ТЗ від 25.01.2018 року, про проведення технічного огляду одноквартирного (садибного) житлового будинку за адресою: Одеська область, м.Чорноморськ, вул.Радісна, 19-Г, встановлено технічну можливість експлуатації вказаного одноквартирного (садибного) будинку (а.с.9-19). Відповідно до Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, затвердженим Постановою КМУ від 13.04.2011 року №461 (у редакції Постанови КМУ від 08.09.2015 року №750) встановлено можливість прийняття обєкта в експлуатацію при наявному рішенні суду про визнання на такий обєкт нерухомості права власності. Право на будівництво нерухомого майна (забудову) мають власники земельних ділянок (стаття 90 ЗК), землекористувачі (стаття 95 ЗК), особи, які набули права користування чужою земельною ділянкою (суперфіцій) за договором із власником земельної ділянки (стаття 1021 ЗК) або з інших передбачених законом підстав. Відповідно до ст.26 Закону №2780-XII, спори з питань містобудування вирішуються радами, інспекціями державного будівельного архітектурного контролю у межах їх повноважень, а також судом відповідно до законодавства. За загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК, частина 1 статті 3 Цивільного процесуального кодексу України). У зв'язку із цим звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право. З позову вбачається, що умови інвестиційного договору відповідачем не виконано, а тому можливість зареєструвати право власності на новозбудоване майно у позивача відсутня. Згідно положень ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатись своєю власністю. Право власності є непорушним. У відповідності до ст.16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути - визнання права. Згідно ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, визначені у главі 24 ЦК України, зокрема із правочинів. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна); якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації з моменту прийняття його до експлуатації; коли ж право власності на нерухоме відповідно до закону підлягає державній реєстрації з моменту такої реєстрації. У разі необхідності право власності на незавершене будівництво, за наявності визначених законом умов, може бути зареєстровано органом, який здійснює державну реєстрацію нерухомого майна (стаття 331 ЦК). З такого ж моменту виникає право власності на перероблену річ, створену з використанням іншої речі (матеріалу). Враховуючи те, що позивачем свої зобовязання за інвестиційним договором П-9/14 від 06.10.2014 року виконані в повному обсязі, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера №б/н від 06.10.2014 року на суму 234000 гривень, а також те, що звітом №05/18-ТЗ про проведення технічного огляду одноквартирного (садибного) житлового будинку за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Радісна, 19-Г, від 25.01.2018 року встановлено технічну можливість експлуатації вказаного одноквартирного (садибного) будинку, та вирішення питання щодо реєстрації права власності за позивачем на вказаний об'єкт можливе лише в разі визнання за позивачем права власності на об'єкт в судовому порядку, що передбачено Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, затвердженим Постановою КМУ від 13.04.2011 року № 61, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та можливість задоволення позову. Статтею 386 Цивільного кодексу зокрема встановлено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду за для попередження та запобігання такого порушення. Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Враховуючи викладене,

Outcome: approved