Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна. Просила поділити спільне майно подружжя, виділивши їй у власність автомобіль марки Мерседес Е-1, сірого кольору, реєстраційний номер [NUMBER] вартістю 100 тис. грн. Виділити у власність відповідача холодильник Whirpool, телевізор SMART, телевізор LG, пральна машина Bosch, пилосос Philips, кухонні меблі, шафа купе, диван, музичний центр, музичний центр, двері міжкімнатні, вікна пластикові, кухонний комбайн, вхідні броньовані двері, огорожа, посуд, постіль, рушники, подушки, ковдри, образ, дитячі санки вартістю 130 тис. грн. Стягнути з відповідача в її користь 15 тис. грн. різниці вартості спільного подружнього майна. В обґрунтування позову зазначила, що з відповідачем [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з травня 2001 року. Від шлюбу в них народилось двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Рішенням Перемишлянського районного суду Львівської області від 20.01.2015 року шлюб між ними розірвано, діти залишились проживати із нею. Зазначила, що за час шлюбу ними було придбано автомобіль марки Мерседес Е-1 сірого кольору, реєстраційний номер [NUMBER] 100 тис. грн., право власності на який зареєстровано за нею, а також інше майно, зокрема вартістю: холодильник Whirpool 8 тис. грн., телевізор плазма SMART - 12 тис. грн., телевізор LG 2 тис. грн., пральна машина Bosch 8 тис. грн., пилосос Philips 1,5 тис. грн., кухонні меблі, шафа купе - 12 тис. грн., диван три тисячі грн., музичний центр 2,5 тис. грн.., музичний центр 2.5 тис. грн., двері міжкімнатні 7 шт. 5 тис. грн., вікна пластикові 7 шт. 20 тис. грн., кухонний комбайн 5 тис. грн., вхідні броньовані двері - 6 тис. грн., огорожа 40 тис. грн., посуд, постіль, рушники, подушки, ковдри, образ, дитячі санки -5 тис. грн., а всього на суму 230 тис. грн. Звертає увагу суду на те, що під час шлюбу вона із чоловіком проживала в будинку №56, вул. Шевченка в м. Бібрка Перемишлянського району. Однак, на початку весни 2016 року відповідач за її відсутності вивіз усе рухоме спільне майно подружжя з житлового будинку, і приховав його за адресою: м. Львів - Винники, вул. Підлісна,1, де він зараз проживає із своєю теперішньою дружиною. Окрім цього зазначила, що майно, яке залишилося за адресою, де вони проживали однією сімєю, вона також не зможе забрати чи повернути собі, оскільки вікна, міжкімнатні двері, броньовані двері, огорожа та ремонт в будинку, вартість якого становить 50 тис. грн. є невідємною частиною будинку, однак в їх купівлю були вкладені спільні гроші. Вважає, що згідно положення ст.ст. 69,70 СК України майно, яке вивіз колишній чоловік з будинку, а також поліпшення, зроблені в будинку у вигляді огорожі, вхідних дверей, вікон, міжкімнатних дверей на суму 130 тис. грн. слід залишити відповідачу, а автомобіль марки Мерседес Е-1, вартість становить 100 тис. грн. та є меншою ніж вартість вивезеного майна, передати їй з компенсацією в її користь 15 тис. грн. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, просили такий задовольнити. Позивач пояснила, що будинок, де вони із чоловіком проживали належить її колишній свекрусі, багато речей, які вони нажили під час спільного проживання придбалися в кредит, коли такі були куплені не памятає, представити будь-які документи не може, оскільки такі у неї відсутні. Відповідач та його представник позов заперечили. 30.10.2017року дав пояснення, що всі речі для домашнього побуту, які знаходяться в житловому будинку, де вони з колишньою дружиною проживали за адресою: [INFO] є власністю його матері та придбані за її кошти. Його мати перебуває на заробітках в Італії вже 16 років. Зазначив, що автомобіль Мерседес Е-1 є власністю його рідного брата, оскільки був ним придбаний за усним договором між ними про тимчасову реєстрацію автомобіля на його колишню дружину. Дослідивши обставини справи, заслухавши пояснення сторін, їх представників, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, якими, зокрема є: справедливість, добросовісність та розумність. Статтями 60, 61 Сімейного кодексу України (далі: СК України) передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільно сумісної власності подружжя. Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Таким чином, право спільної сумісної власності подружжя, на майно, набуте у шлюбі, презюмується законом. Відповідно до ст.ст. 179, 183 ЦК України річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов'язки. Подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. Неподільною річчю є, зокрема, автомобіль. За приписами ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Згідно ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Статтею 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділено між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Способи та порядок поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, визначені законодавцем у ст. 71 СК України. Відповідно до вказаної правової норми майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Як роз'яснено в п.п. 23-25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. Вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Як встановлено по справі, з 03 травня 2001 року позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі Зазначений шлюб був розірваний між сторонами рішенням Перемишлянського районного суду Львівської області від 20.01.2015 року . Розірвано шлюб між [PERSON],[INFO] та [PERSON] 22.02.1979р. народження, укладений 03.05.2001р. в Бібрській міській раді Перемишлянського району Львівської області, актовий запис №7 (а.с.7). Рішенням Перемишлянського районного суду Львівської області від 24.04.2017 року усунуто перешкоди [PERSON] та її неповнолітнім дітям [PERSON] та [PERSON] у користуванні житловим будинком №56 по вул.. Шевченка в м. Бібрка Перемишлянського району Львівської області шляхом безперешкодного диспуту до вказаного будинку (а.с.52-55). [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], 30.12.2002р.н. та [PERSON],06.07.2005р.н., згідно свідоцтв про народження, серії 1-СГ №019433 від 19.07.2005р., серії 1-СГ №271487 від 14.01.2003 року (а.с.8,9). Згідно довідки виконавчого комітету Бібрської міської ради від 07.09.2016р. №2548 за адресою: м. Бібка, вул. Шевченка,56 Перемишлянського району Львівської області зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.10). 02.10.2013року , тобто в період перебування у шлюбі, позивачкою - [PERSON] було придбано легковий автомобіль марки MERCEDES BENS, 1994 р.в.,реєстраційний номер [NUMBER], номер шасі (кузова) WDB1240191J03270, який зареєстрований ВРЕВ ДАІ з обслуговування м. Львова та Пустомитівського району від 02.10.2013 за [PERSON] (а.с.12,76). Таким чином, за правилами ст. 60 СК України вказаний автомобіль є об'єктом права спільної сумісної власності колишнього подружжя - позивачки [PERSON] та відповідача [PERSON]. Проте, домовленості про порядок поділу спільного майна, набутого у шлюбі, колишнє подружжя не досягли. Як вбачається із висновку експертного автотоварознавчого дослідження №04/17 від 15.03.2017року, середня ринкова ціна автомобіля MERCEDES BENS Е200,1994 року випуску, обєм двигуна 1998 см2, без врахування особливостей його фактичного стану, умов експлуатації та пробігу на момент проведення дослідження становить 113800 (сто тринадцять тисяч вісімсот гривень (49-50). Звітом №112_2р_18 про оцінку транспортного засобу від 16.03.2018 року, ринкова вартість автомобіля MERCEDES BENS Е200, державний реєстраційний номер [NUMBER] на дату оцінки складає 66300 грн (а.с.90-106) При цьому звертаючись з позовом до суду про поділ спільного майна подружжя, в тому числі й шляхом присудження їй придбаного у шлюбі автомобіля замість його частки у праві спільної сумісної власності на цей транспортний засіб, позивачка [PERSON] відповідну грошову суму на депозитний рахунок суду всупереч приписам ч. 5 ст. 71 СК України не внесла. Не вчинив таких дій і відповідач [PERSON], який також претендує на весь автомобіль в цілому, замість його частки у праві спільної сумісної власності на цей транспортний засіб. Крім того, в матеріалах цивільної справи відсутні будь-які об'єктивні, належні та допустимі, в розумінні ст.ст. 77, 78 ЦПК України, докази на підтвердження, що холодильник Whirpool, телевізор SMART, телевізор LG, пральна машина Bosch, пилосос Philips, кухонні меблі, шафа купе, диван, музичний центр, музичний центр, двері міжкімнатні, вікна пластикові, кухонний комбайн, вхідні броньовані двері, огорожа, посуд, постіль, рушники, подушки,ковдри,образ,дитячі санки, яке за твердженням позивачки [PERSON] придбавалось в період шлюбу з відповідачем [PERSON], та залишилось в будинку його матері, дійсно існує на теперішній час. Також в матеріалах цивільної справи відсутні будь-які докази на підтвердження вартості зазначеного майна на момент розгляду справи судом по суті та джерел і часу його придбання. На підставі наведеного, позов слід задовольнити частково. Визнати за колишнім подружжям [PERSON] та [PERSON], за кожним по 1/2 ідеальній частці автомобіля марки MERCEDES BENS, 1994 р.в.,реєстраційний номер [NUMBER], номер шасі (кузова) WDB1240191J032701 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії CAT 390087, виданого ВРЕВ ДАІ з обслуговування м. Львова та Пустомитівського району від 02.10.2013 на імя [PERSON]. При цьому, на підставі ст.141 ЦПК, з відповідача слід стягнути судові витрати в розмірі 575 грн. 00 коп. судового збору.

Outcome: partial