Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд позовом до Гориглядівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, ПАП «Горигляди» с.Горигляди Монастириського району Тернопільської області, в якому просить визнати за нею право власності за набувальною давністю на житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться в [ADDRESS], мотивуючи свої вимоги тим, що даний будинок їй надано згідно протоколу №4 засідання правління колгоспу ім.Дворського Монастириського району Тернопільської області від 06.04.1987 року. Вважає, що добросовісно заволоділа нерухомим майном і продовжує відкрито безперервно ним володіти. Володіння та користування житловим будинком позивачкою здійснюється з 1987 року, що відповідає ст.344 ЦК України, тому вважає, що правовідносини про набуття права власності на нерухоме майно за набувальною давністю регулюються нормами нового ЦК України. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник - адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просять суд позов задовольнити.У наступне судове засідання позивач не з'явилась, звернувшись в суд із заявою про розгляд справи у її відсутності. Представник позивача - адвокат [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоч належним чином був повідомлений про день і час судового засідання. Відповідач Гориглядівська сільська рада Монастириського району Тернопільської області не забезпечила в судове засідання явку представника, подавши в суд заяву про розгляд справи у відсутності їхнього представника. Проти позову не заперечили. Відповідач ПАП «Гориглядівське» не забезпечили в судове засідання явку представника, хоча судом вживались належні заходи щодо повідомлення про день і час судового засідання. Тому суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідачів на підставі доказів, що є в матеріалах справи та постановлення заочного рішення. Судом встановлені наступні обставини. Як вбачається зі змісту архівного витягу із протоколу №4 засідання правління колгоспу ім.Дворського с.Горигляди Монастириського району Тернопільської області від 06.04.1987 року, виданого 15.08.2013 року архівним відділом Монастириської державної адміністрації Тернопільської області №183, протоколом засідань правління колгоспу та загальних зборів членів колгоспу ім.Дворського с.Горигляди Монастириського району Тернопільської області за 1987 рік заяву [PERSON], яка просить допомогти придбати житло, у зв'язку з тим, що живе в старій батьковій однокімнатній «хаті», яка руйнується і ремонту не підлягає, - задоволено. Згідно архівної довідки №275, виданої 21.11.2013 року архівним відділом Монастириської районної державної адміністрації Тернопільської області, спілку селян ім.Дворського с.Горигляди 03.02.2000 року реорганізовано (протокол №1 засідання зборів спілки селян ім.Дворського), а на її базі створено ПАП «Горигляди» с.Горигляди Монастириського району Тернопільської області. Згідно довідки №339, виданої 25.12.2013 року КП «Монастириське районне бюро технічної інвентаризації», вартість житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований в [ADDRESS] становить 96 054 грн. За даною адресою розміщено: одноповерховий житловий будинок загальною площею 51,6 кв.м, житловою площею 35,7 кв.м. під літерою «А», сарай «Б», сарай «В», сарай «Г», курник «Д», огорожа №1, ворота №2. Позивачка разом з родиною більше десяти років добросовісно, відкрито, безперервно володіє вищевказаним нерухомим майном, проводить в ньому поточний та капітальний ремонти, що дає їй право на набуття права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. Стаття 41 Конституції України зазначає, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст.328 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю суди повинні враховувати, зокрема таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК) (п.5,9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07.02.2014 року). У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] з 1987 року безперервно відкрито володіє житловим будинком з надвірними будівлями, який розташований в [ADDRESS], де зареєстрована і проживає, що підтверджується довідкою №715, виданою 16.09.2013 року Гориглядівською сільською радою Монастириського району Тернопільської області. З даної довідки вбачається, що згідно записів у погосподарській книзі №10 Гориглядівської сільської ради на 1991 - 1995 роки вищевказаний житловий будинок належав колгоспу ім.Дворського. Ураховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК про те, що правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 01 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 01 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 01 січня 2011 року. При цьому, коли строк давнісного володіння почався раніше 01 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 01 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю (п.11 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07.02.2014 року). Як встановлено у судовому засіданні, позивач добросовісно проживає в житловому будинку з надвірними будівлями, який розташований в [ADDRESS] фактично з 1987 року і продовжує проживати по даний час, з моменту передачі її, як фактичному володільцю нерухомого майна не допустила легковажності або самонадіяності чи необережності по відношенню до можливого завдання майну шкоди, відкрито володіє нерухомим майном, оскільки звернень державних органів, органів місцевого самоврядування, фізичних та юридичних осіб з приводу незаконного проживання в будинку не отримувала, безперервно володіє нерухомим майном з вищевказаного періоду більше десяти років, тобто без переривання строків його володіння за підстав передбачених законом, а тому вважається такою, що правомірно за набувальною давністю набула право власності на вказане нерухоме майно. Крім того, як убачається зі змісту довідки №180, виданої 31.03.2014 року виконкомом Гориглядівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, земельна ділянка під будинковолодінням, яке розташоване за адресою: [ADDRESS], обліковується за [PERSON] Враховуючи наведені вище обставини, суд приходить до переконання, що позов [PERSON] до ПАП «Горигляди» про визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю підлягає до задоволення. У задоволенні позову [PERSON] до Гориглядівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області слід відмовити, оскільки житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований в [ADDRESS], знаходиться на балансі ПАП «Горигляди» і на баланс сільської ради, тобто у комінальну власність, не передавався. При цьому, суд не приймає до уваги визнання Гориглядівською сільською радою Монастириського району Тернопільської області позову, а вважає за необхідне відмовити у прийнятті відповідачем - Гориглядівською сільською радою Монастириського району Тернопільської області - позову у відповідності до ст.174 ЦПК України. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Outcome: partial