Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів в її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі, в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 18 грудня 2008 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб, який розірвано на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду від 27 вересня 2010 року. Від даного шлюбу в сторін народилася дитина, син [PERSON], [INFO], який проживає із [PERSON] Відповідач [PERSON] ухиляється від обов'язку утримувати свою дитину, а тому позивач просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, посилаючись на мотиви, вказані у позовній заяві та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги заперечив, пояснивши, що після розлучення з [PERSON] він створив нову сім'ю в якій у нього народилася дитина, що перебуває на його утриманні. На даний час він немає постійного заробітку та не взмозі сплачувати аліменти в розмірі 1500 грн., однак при можливості буде надавати матеріальну допомогу позивачу на утримання їх спільної дитини. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, заслухавши пояснення сторін, встановив наступне. Позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано, що стверджується рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 вересня 2010 року в справі № 2-8317/10. За час перебування в шлюбі у них народився син - [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (повторне), видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції. Згідно довідки ДП «Комунальник-1» ГТзОВ «МРІЯ» №1047 від 29 квітня 2014 року, [PERSON], 2008 року народження, зареєстрований з матір'ю [PERSON] у квартирі [ADDRESS]. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом (ч.1 ст.183 СК України). Відповідно до змісту ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову (ч.1 ст.191 СК України). В судовому засідання не здобуто будь-яких доказів, що за станом здоров'я чи матеріальним становищем [PERSON] не може виконувати своїх аліментних обов'язків щодо утримання сина [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що відповідач офіційно не працевлаштований, однак є працездатним, його стан здоров'я задовільний, аліментних обов'язків [PERSON] не має, однак не виконує покладений на нього обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивача підлягають до часткового задоволення. Стягнення аліментів з [PERSON] в користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], слід визначити в твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. щомісячно, починаючи з 05 травня 2014 року до досягнення дитиною повноліття. При цьому судом враховано, що незважаючи на відсутність письмових доказів, сторонами, у відповідності до вимог ч.1 ст.61 ЦПК України, визнано те, що у відповідача [PERSON] на утриманні перебуває малолітня дитина, яка народилася у шлюбі, який він зареєстрував після розлучення із [PERSON], а тому ці обставин доказуванню не підлягають. Відповідно до ст.367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Судові витрати в доход держави підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial