Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до Фізичної особи-підприємця [PERSON] про стягнення заборгованості по заробітній платі за період з 01.02.2012 року по 16.10.2014 року в сумі 48 750 грн., компенсації за невикористану відпустку за період роботи з 01.02.2012 року по 16.10.2014 року в сумі 4571,52 грн. і середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з 17.10.2014 року по 20.05.2016 року в сумі 40857,96 грн., оскільки відповідач в порушення вимог трудового законодавства України не виплачує їй вчасно заробітну плату. В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали повністю із викладених у ньому підстав. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав повністю, з тих підстав, що відповідачем в повному об'ємі виплачувалась заробітна плата до 16.10.2014 року, однак в подальшому позивачка перестала виходити на роботу та не виконує свої трудової зобов'язання, при цьому з нею не розірвані трудові правовідносини. Суд заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи вважає позов таким, що не підлягає до задоволення виходячи із наступного. Судом встановлено, що 01.02.2012 року між [PERSON] та Фізичною особою-підприємцем [PERSON] було укладено трудовий договір, по умовах якого, [PERSON] зобов'язується виконувати роботу на посаді продавця -консультанта непродовольчих товарів ТМ «Нелва» у відділі ПАТ «Обласний торгівельний центр» м.Житомира, а Фізична особа-підприємець [PERSON] зобов'язується виплачувати працівнику щомісячну заробітну плату в розмірі 1500 грн. Пунктом 6 Договору встановлена тривалість щорічної оплачуваної відпустки тривалістю 24 календарних днів. Договір є безстроковим та діє з 01.02.2012 року. Зазначений трудовий договір зареєстровано в Харківському міському центрі зайнятості 07.02.2012 року за №20391202210 і на даний час не розірваний. Також в судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] фактично виконувала свої зобов'язання по умовах вказаного трудового договору з 01.02.2012 року по 16.10.2014 року, що вказується останньою в позовній заяві та не заперечується в судовому засіданні ні позивачем, ні представником відповідача. Відповідно до вимог ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. В судовому засіданні також встановлено, що в період з 01.02.2012 року по 16.10.2014 року відповідач своєчасно виплачував позивачу заробітну плату передбачену вищевказаним трудовим договором. Вказана обставина стверджується відомістю з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України № 23699 від 07.04.2016 року про суми виплачених доходів (а.с.6), довідкою Фізичної особи-підприємця [PERSON] № 2 від 25.07.2016 року про відсутність заборгованості по заробітній платі перед [PERSON] за період роботи з 01.02.2012 року по 16.10.2014 року. Вимоги ж позивача в частині відшкодування компенсації за невикористану відпустку і середнього заробітку за час затримки розрахунку не підлягають до задоволення, оскільки відсутні правові підстави, так як відповідачем фактично не проведене звільнення позивачки із за неявки останньої до Харківського міського центру зайнятості, а також в зв'язку із своєчасною та повною виплатою позивачу заробітної плати. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed