Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, вказуючи, що з 04 вересня 2005 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя мають сина [PERSON]. Стверджує, що одруження з відповідачем виявилось невдалим, який інтересами сім'ї не цікавився, втратили почуття поваги та любові. Фактично вони не підтримують шлюбні відносини та проживають окремо з січня 2014 року, сім'я існує формально. Прийшла до висновку, що примирення неможливе, просить шлюб з відповідачем розірвати. Крім того, зазначає, що на її утриманні перебуває малолітній син [PERSON], якого важко їй одній утримувати. А тому, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 600 (шістсот) грн. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просить їх задовільнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, погоджується на розірвання шлюбу. Аліменти згідний сплачувати в розмірі 300 (триста) грн., оскільки його заробіток є незначний. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. З 04 вересня 2005 року сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі, згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] виданого 04 вересня 2005 року Степанською селищною радою Сарненського району Рівненської області, актовий запис №28. З пояснень сторін вбачається, що сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують подружні стосунки, проживають окремо більше року, примирення між ними не можливе. При взаємовідносинах, які склались між сторонами, суд вважає, що сім'я існує формально, збереження її неможливе. Тому позов в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Від спільного життя сторони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем. Судом встановлено, що син сторін знаходиться на утриманні позивача, якій важко одній його утримувати. Тобто, вона потребує матеріальної допомоги з боку відповідача. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, згідно ч.3 ст.181 СК України. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи інтереси сина сторін, матеріальне становище позивача та відповідача, останній який в добровільному порядку не приймає участі в утриманні дитини, інших утриманців не має, суд вважає, що відповідач, як фізично здорова людина, спроможний сплачувати аліменти. Оскільки відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, суд вважає за доцільне визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 350 (триста п'ятдесят) грн. щомісячно. Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави судові витрати по справі. Враховуючи викладене та

Outcome: partial