Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту народження дитини в якій зазначила, що [INFO] о 15 годині 20 хвилин в Центрі охорони материнства і дитинства в м. Донецьку вона народила хлопчика вагою 3450 грамів, якого назвала [PERSON]. Народження дитини зафіксовано медичним свідоцтвом про народження №378 від 16.03.2017 року, яке було видано на тимчасово окупованій території м. Донецька. 02.06.2017 року вона звернулась до Бердянського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану з заявою про реєстрацію факту народження дитини та видачі їй свідоцтва про народження дитини на підставі медичного свідоцтва про народження №378 від 16.03.2017 року, але їй відмовили в реєстрації факту народження, оскільки всі акти (рішення, документи), які видані органами та особами на тимчасово окупованій території є недійсними і не створюють правових наслідків. Біологічний батько дитини не бажав народження дитини і відмовився від її народження, але вона вирішили народити дитину. Враховуючи вимоги ст. 135 СК України бажала привласнити дитині свої прізвище - [PERSON], ім'я [PERSON], а по батькові [PERSON]. Просила встановити факт народження [INFO] дитини - [PERSON], народженого у м. Донецьку, матір'ю якого є громадянка України [PERSON], [INFO], уродженка м. Донецька. [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи в її відсутності. Представник Бердянського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного. Згідно копії паспорту [NUMBER] [PERSON] є громадянкою України (а.с. 4, 6). На підтвердження факту народження дитини заявник надала суду копію обмінної карти пологового будинку та копію медичного свідоцтва про народження №378 від 16 березня 2017 року, які видано органами на території м. Донецька (а.с.4, 5-7). Відповідно до «Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження», затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України №1085-р від 7 листопада 2014 р., на території міста Донецька Донецької області органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Аналізуючи докази, які підтверджує факт народження дитини, суд бере до уваги рішення Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey». «Cypms v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic о f Moldova and Russia». «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій територій треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Згідно ч. 1 ст. 144 СК України батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Судом встановлено, що [PERSON] не перебуває у шлюбі, а тому звернулась із заявою про реєстрацію народження дитини в порядку ч. 1 ст. 135 СК України, але 02.06.2017 року Бердянським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області їй відмовлено у проведенні державної реєстрації народження, оскільки надані заявником документи не є підставою для державної реєстрації народження (а.с.9) Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до ч. 1 ст. 257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Судом встановлено, що заявник не має можливості отримати документ, що підтверджує факт народження дитини, а зібрані по справі докази вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту народження у заявника [INFO] дитини чоловічої статі - [PERSON], який народився у м. Донецьку.

Outcome: approved