Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом в обґрунтування якого зазначила, що 24.07.2013 між нею та [PERSON] укладено попередній договір, яким сторони зобов'язались укласти договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] в строк не пізніше 24.08.2013 за суму в гривнях, еквівалентну 28000 доларів США. На виконання попереднього договору позивач, як майбутній покупець, передала відповідачці аванс в сумі 96000 грн., що еквівалентно 12000 доларів США по курсу за домовленістю сторін 1доллар США = 8 грн., проте остання умови договору не виконала, у призначені дату і час до нотаріуса для укладення договору купівлі-продажу квартири не з'явилась, отримані кошти не повернула. Позивач просила стягнути з [PERSON] передбачений попереднім договором штраф в розмірі 200% від суми авансу, а саме 191760,00 грн., що еквівалентно 24000 доларів США; 31960,00 грн., що еквівалентно 4000 доларів США, в якості відшкодування моральної шкоди, судові витрати, а також визнати за собою право власності на спірну квартиру. В наступному позивач збільшила розмір позовних вимог, не змінюючи підставу та предмет позову, та остаточно просить стягнути з [PERSON] суму коштів згідно курсу гривні до долара США станом на момент пред'явлення уточненого позову, а саме: штраф в розмірі 207120,00 грн., що еквівалентно 24000 доларів США; 103560,00 грн. в рахунок повернення авансу, що еквівалентно 12000 доларів США; 34520,00 грн., що еквівалентно 4000 доларів США, в якості відшкодування моральної шкоди, судові витрати в розмірі 3452,00 грн., а також визнати за собою право власності на квартиру [ADDRESS]. До суду позивач надала заяву про слухання справи за її відсутності, на задоволенні позову наполягла в повному обсязі та просила ухвалити заочне рішення у справі. Відповідач до суду не з'явився, про дату і час слухання справи сповіщався належним чином, про причини неявки суд не повідомив, що, враховуючи заяву позивача, дає змогу розглянути справу за відсутності відповідача і ухвалити заочне рішення у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини: 24.07.2013 між [PERSON] та [PERSON] укладено попередній договір(далі Договір), яким сторони зобов'язались укласти договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] в строк не пізніше 24.08.2013 за суму в гривнях, еквівалентну 28000 доларів США за курсом Національного банку України, на умовах і в строки, зазначені в цьому договорі (а.с. 5). Згідно п. 2 Договору Майбутній продавець (відповідач) одержав від Майбутнього покупця (позивач) аванс в сумі 96000 грн., що еквівалентно 12000 доларів США за майбутню купівлю-продаж вищевказаної квартири, який має бути зарахований при кінцевому розрахунку. Відповідно до п. 3 Договору в разі відмови Майбутнього покупця купити зазначену в договорі квартиру до 24.08.2013 включно, Майбутній продавець має право залишити суму авансу собі, а квартиру продати іншій особі. З іншого боку, як передбачено п. 4 Договору, в разі якщо Майбутній продавець відмовиться продати зазначену квартиру Майбутньому покупцю до 24.08.2013 включно, то він зобов'язується в 3-х денний термін сплатити на користь останнього штраф в сумі, що буде дорівнювати 200% авансу. Позивач зазначає, що 24.08.2013 тобто в день, визначений сторонами для укладення договору купівлі-продажу квартири, прибула до нотаріуса, у якого згідно п. 5 Договору повинно було відбутись укладення Основного договору, проте відповідач не з'явилась. Зазначений факт відповідачем не спростовано. Згідно ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Абзац 4 ч. 1 зазначеної статті передбачає, що попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору. Відповідно до ч. 2 ст. 635 ЦК України сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. За ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору та вимог ЦК України. Стаття 546 ЦК України встановлює, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, окрім іншого, неустойкою, завдатком. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Аналізуючи зазначені норми закону, беручи до уваги встановлені обставини, суд приходить до висновку, що позивачем дотримані всі умови попереднього договору, а відповідачем, навпаки, його умови не дотримані і взяті на себе зобов'язання не виконанні. Доказів того, що зобов'язання невиконанні відповідачем не з його вини, суду не надано. З погляду на вищевикладене позовні вимоги про стягнення з відповідача суми авансу та штрафу є цілком обґрунтованими, проте безпідставними є вимоги про стягнення компенсації за спричинену моральну шкоду, так як це не передбачено Договором. Крім того, не можуть бути задоволені вимоги про визнання за позивачем права власності на спірну квартиру, так як можливість набуття права власності на неї в разі невиконання відповідачем Договору, не передбачена його умовами, суперечить положенням ч. 3 ст. 635 ЦК України, згідно якого зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення, ч. 3 ст. 203 ЦК України щодо вільного волевиявлення учасника правочину, а також загальним засадам цивільного законодавства, закріпленим в ст. 3 ЦК України. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial