Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON], Третя особа: Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про стягнення аліментів. В позовній заяві позивач просить суд присудити кошти на утримання дитини, [PERSON], та стягувати їх із [PERSON] в розмірі 5000 ( п'ять тисяч) гривень щомісячно, починаючи із дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що 07 липня 2007 року уклала шлюб з відповідачем, який зареєстровано Червонозаводським відділом Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції. За час перебування у шлюбі з відповідачем народилась спільна дитина - [PERSON], [INFO], що на даний момент проживає разом з позивачем. З осені 2017 року відповідач перестав піклуватись за сім'ю та спільну дитину. На даний час відповідач взагалі не надає ніякої допомоги позивачу на утримання дитини. Донька знаходиться на диспансерному обліку за станом здоров'я. Також дитина відвідує секції з тхєквондо та мистецтва, за які позивач несе додаткові витрати. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 29 листопада 2018 року позовна заява була залишена без руху. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 10 грудня 2018 року провадження у справі відкрито. Суд вирішив проводити розгляд справи в порядку спрощеного провадження. Ухвалою Харківського райооного суду Харківської області від 26 грудня 2018 року за заявою [PERSON] витребувано докази. Позивач в судове засідання не з'явилась, про час та місце проведення судового засідання повідомлялась належним чином. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив позовну заяву розглядати у його відсутність, позовні вимоги визнав частково, просив стягнути з нього аліменти на утримання дитини у розмірі ј частини від заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягення дитиною повноліття. Також відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, в якій заперечував проти стягнення з нього аліментів у розмірі 5000 (п'ять тисяч) грн., пояснивши, що його середня місячна заробітна плата складає 10000 (десять тисяч) грн., відповідач не має власного житла за місцем роботи та вимушений винаймати житло, за яке він щомісячно вимушений сплачувати 7000 ( сім тисяч) грн. Посилався на те, що позивач в своїй позовній заяві не надала підтверджень щодо свого майного стану. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Враховуючи, що в судове засідання не з'явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи та з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, встановив наступне. Позивач та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі з 07 липня 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу серії [NUMBER], виданим Червонозаводським відділом Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції, актовий запис № 254. Після реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище на «[PERSON]». Від шлюбу мають доньку: [PERSON], [INFO]. Згідно з довідкою, що видана Комунальним некомерційним підприємством Харківської районної ради «Обласний клінічний протитуберкульозний диспансер №7» Амбулаторне відділення, [PERSON] знаходиться на диспансерному обліку в КНП ХОР «ОКНТД № 7» за станом здоров'я. Відповідач на підтвердження свого майнового стану подав разом з відзивом на позовну заяву довідку про доходи № 15 від 03.01.2019 року, в якій зазначено, що в період з 02.2018 року по 12.2018 року загальна сума доходу за винятком утримань та аліментів становить 135 294( сто тридцять п'ять тисяч двісті дев'яносто чотири) грн. 19 коп., довідку про доходи № 29/5-75 від 06.02.2018 року, в якій зазначено загальну суму доходу за січень 2018 року, яка становить 5571(п'ять тисяч п'ятсот сімдесят одна) грн. 11 коп. На виконання Ухвали Харківського районного суду Харківської області від 26.12.2018 року Головне управління ДФС у Харківській області надало відомості з ЦБД ДРФО ДФС Україні про реєстраційні дані, джерела та суми доходів за період з 01.07.2018 року по 30.09.2018 року. Відповідно до цих відомостей відповідачу за період з 01.07.2018 року по 30.09.2018 року Управлінням праці та соціальних питань ГУ ДФС у Харківській області було нараховано 1000 (одна тисяча) грн., ГУНП у м. Києві - 35199 (тридцять п'ять тисяч сто дев'яносто дев'ять) грн. 26 коп. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Частиною 1 статті 12 цього Закону передбачено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 4928 від 08 липня 2016 року, підписаного Президентом України 06 червня 2017 року, було внесено зміни до Сімейного кодексу України в частині збільшення мінімального розміру аліментів. Положеннями ст.182 Сімейного Кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум на одну особу для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень; Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.2 ЦПК України зазначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 статті 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дитини, суд враховує матеріальний стан та стан здоров'я як дітей, так і відповідача, часткове визнання позову відповідачем, та вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON], [INFO], в розмірі ј частки з усіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27.11.2018 і до досягнення дитиною повноліття Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. За змістом ч.2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей позивач був звільнений від сплати судового збору, в цій частині судовий збір у розмірі 768,40 грн. підлягає стягненню на користь держави з відповідача.

Outcome: partial