Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до [PERSON] , в якому просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстрований Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області 07 вересня 2018 року, актовий запис №586; після розірвання шлюбу просила залишити їй дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що 07.09.2018 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області 07 вересня 2018 року, актовий запис №586. Від шлюбу подружжя має неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Проте в подальшому подружнє життя між сторонами не склалось, останні проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Подальше примирення сторін та збереження шлюбу є неможливим, так як це суперечить інтересам позивача. Вказані обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] до судового засідання не з`явилась, від її представника адвоката Бєлової Р.В. до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, наполягають на задоволенні позову. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився, суду надав за яву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши надані матеріали, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. У відповідності до ч.1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно ч.2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що 07.09.2018 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області 07 вересня 2018 року, актовий запис №586, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 07.09.2018 року. Від шлюбу мають спільну дитину сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Шевченківським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 09.01.2020 року. Після тривалого часу перебування у шлюбі подружнє життя між сторонами не склалося, вони мають протилежні погляди на життя та сім`ю, між ними втрачено почуття взаємної поваги та любові. Фактичні шлюбні відносини між подружжям припинені, спільне господарство не ведеться. Подальше примирення та збереження шлюбу є неможливим, так як це суперечить інтересам позивача. Згідно ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За такого, враховуючи що шлюб між сторонами існує лише формально, а фактичні шлюбні відносини між ними припинені, беручи до уваги небажання позивача відновлювати шлюбні відносини, суд вважає, що їх сім`я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, тому згідно зі ст. ст. 110, 112 СК України позов підлягає задоволенню. Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Окрім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 908,00 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved