Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить усунити перешкоди у здійсненні права власності визнавши [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою [ADDRESS] . Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач з 07.07.2012 перебувала в зареєстрованому шлюбі з сином позивача [PERSON] та на прохання останнього [PERSON] зареєструвала [PERSON] у своїй квартирі 22.03.2012 року. Згідно договору купівлі продажу квартира [ADDRESS] на праві власності належить [PERSON] Спільне життя сина та відповідача не склалось та з липня 2014 року [PERSON] пішла зі своїми речами з квартири. 10.11.2015 року шлюб між останніми розірвано. Відповідач не проживає у квартирі, не цікавиться житлом, не сплачує комунальні послуги, фактична реєстрація відповідача в квартирі не дає можливості виступати повноцінним власником і господарем майна. Позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач у судове засідання не з`явилась, причини своєї неявки суду не повідомила, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Представник третьої особи відділу реєстрації місця проживання у Шевченківському районі м. Харкова Управління ведення реєстру територіальної громади Департаменту реєстрації Харківської міської ради в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлений належно. Представник третьої особи Харківської міської ради надав суду клопотання про слухання справи за їх відсутності, покладався на розсуд суду. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі наступного. У відповідності до ст.ст. 13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Квартира №22 по [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 12.02.2010 року, запис в реєстрі №96 належить на праві власності [PERSON] , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно [NUMBER] від 27.02.2010 року. В зазначеній квартирі зареєстрована [PERSON] , [INFO] . Згідно свідоцтва про народження позивач є матір`ю [PERSON] , який 10.11.2015 року розірвав шлюб з відповідачем, актовий запис №227. Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.405 ЦК України члени сім?ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім?ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім?ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Факт не проживання відповідача у спірній квартирі, відсутності будь - яких речей у ній, не сплати комунальних послуг підтверджується зібраними у справі доказами. Враховуючи викладене, порушення права позивача на володіння, користування та розпорядження своїм майном, з боку відповідача, суд прийшов до висновку про задоволення позову про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного. В позовній заяві не міститься вимога про стягнення з відповідача на користь позивача понесених нею судових витрат по справі. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При таких обставинах суд вважає необхідним при вирішенні питання про розподіл судових витрат по справі, не застосовувати приписи ст. 141 ЦПК України, якими передбачено відшкодування в повному обсязі відповідачем позивачу понесених нею судових витрат.

Outcome: approved