Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з даним позовом, в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування належним їй на праві власності житловим приміщенням, розташованим по [ADDRESS] . Свої вимоги обгрунтовує тим, що відповідач доводиться їй сином, який з 2010 року в даному будинку не проживає, комунальних платежів не сплачує, участі в утриманні житла не бере, мешкає в с. Саливонки Васильківського району Київської області, хоча продовжує бути зареєстрованим в її житловому приміщені, чим порушує її права власника житла. Позивачка в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити з вищевказаних підстав; пояснила, що на її неодноразові звернення щодо зняття з реєстрації в будинку, який вона переоформила на себе в порядку спадкування після померлого чоловіка, син лише обіцяє це зробити, але ніяких дій не вчиняє; син лише інколи приїжджає провідати її, але фактично не проживає в будинку понад п`ятнадцять років. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач був належним чином та своєчасно повідомлений про дату, час і місце слухання справи за місцем фактичного проживання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, а також шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (ч.11 ст.128 ЦПК України), що підтверджується відповідною публікацією від 05.07.2019р., але в судове засідання не з`явився, про причини неприбуття не повідомив, відзиву на позов не подав. Тому, зі згоди позивачки суд ухвалює про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачки, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. За змістом положень ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено органом реєстрації за наявності відповідного судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до ст.41 Конституції України, ст.317, 321 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право власності є непорушним. Згідно зі ст.383 ЦК України, ст.150 ЖК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб. Приписами ст.391 ЦК України визначено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За змістом положень ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону; в разі відсутності члена сім`ї власника житла без поважних причин понад один рік він втрачає право користування даним житлом. З показань допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON] , [PERSON] вбачається, що [PERSON] в будинку своєї матері [PERSON] не проживає понад десять років, мешкаючи після одруження зі своєю сім`єю в іншому населенному пункті, до матері навідується рідко; [PERSON] в своєму будинку проживає сама й ніяких перешкод у користуванні житлом сину не чинить. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] являється одноособовим власником житлового будинку, що знаходиться по [ADDRESS] . Відповідач по справі [PERSON] доводиться сином позивачці й значиться зареєстрованим в її будинку, але фактично там з 2010 року не проживає, комунальними послугами не користується, участі в утриманні житла не бере, мешкає в с. Саливонки Васильківського району Київської області, що підтверджується копіями паспорта, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 17.09.2018р., довідками Великозагорівського старостинського округу Плисківської сільської ради №329 від 04.03.2019р., Саливонківської сільської ради №172 від 05.02.2019р., актом обстеження житлово-побутових умов від 04.03.2019р., показаннями свідків [PERSON] , [PERSON] Відповідачем всупереч положенням ст.12, 81 ЦПК України не було надано суду жодних доказів поважності причин його тривалого непроживання у житловому помешканні позивачки. Таким чином, оскільки [PERSON] не має наміру надати належний їм на праві власності житловий будинок для проживання відповідачу, а останній в ньому не проживає без поважних причин понад один рік і в добровільному порядку не бажає вирішити питання про зняття з реєстраційного обліку з даного помешкання, що перешкоджає позивачці використовувати всі правомочності власника житла, порушуючи цим самим її законні права та інтереси, то суд вважає вимоги [PERSON] обгрунтованими й такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved