Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до Лисичанського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в якій зазначила, що з відповідачем у справі перебуваючи у зареєстрованому шлюбі вона народила сина [PERSON], [INFO], батьком якого в свідоцтві про народження записано відповідача. Відповідач має доньку [PERSON] на яку сплачує аліменти. Проживають з відповідачем окремо, добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Тому просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів її доходів щомісячно на кожну дитину, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про день, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, до суду подала письмову заяву, у якій зазначила, що позовні вимоги підтримує. Просила суд розглядати справу без її участі. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву, в якій зазначив, що проти задоволення позовних вимог не заперечує, просив справу розглядати без його участі. У звязку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991 р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частині від доходу її матері, батька та (чи) в твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня предявлення позову. З матеріалів справи вбачається, що згідно з свідоцтвом про народження серії І-ЕД № 314706, виданого 28.10.2014 року Виконавчим комітетом Привільської міської ради м. Лисичанська Луганській області, [PERSON] народився 11 жовтня 2014 року, про що зроблено актовий запис № 32. Батьком дитини записаний [PERSON], матірю [PERSON]. Згідно з довідкою наданою Привільською міською радою міста Лисичанська Луганської області про те, що 28.10.2014 р. в Привільській міській раді Луганської області зареєстровано народження [PERSON], який народився 11.10.2014 р. в м. Привілля Луганської області, про що в книзі реєстрації актів про народження зроблено запис №32. Батько: [PERSON], мати: [PERSON]. Відповідно до ст. 126 СК України на підставі заяви про визнання батьківства за №10 від 28.10.2014 р. до Привільській міській раді Луганської області, Україна здійснено виправлення прізвища дитини з Індичого до [PERSON]. Згідно з довідкою №2876 від 11.11.2016р. наданою Містківською сільською радою Сватівського району Луганської області [PERSON] про те, що до складу сімї за адресою м. Містки вул. Степанова, 41, Сватівський район, Луганської області входять [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Згідно з довідкою про доходи №235 від 07.10.2016 р. наданою ВП «Шахта ім. Г.Г.Капустіна» про те, що [PERSON] дійсно працює на шахті ім. Г.Г. Капустіна на посаді електрослюсаря підземного і його дохід за період з квітня 2016 р. по вересень 2016 року складає 40068,15 грн. За таких обставин, враховуючи, що відповідач в добровільному порядку не надає позивачу матеріальної допомоги на утримання дітей, а позивач потребує такої допомоги, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, позовні вимоги підтверджено протягом судового засідання, у звязку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до підп. 3 п. 5 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Приймаючи до уваги вимоги ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір на користь держави у сумі 551 гривня 20 копійок. У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved