Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на її корить завдану їй матеріальну шкоду в сумі 23264 грн.78 к., моральну шкоду в сумі 20000 грн. та понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в сумі 487,20 грн. та 750 грн. за юридичні послуги адвоката. В обґрунтування позову зазначає, що їй на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 6,56 га за [NUMBER], яка розташована на території Новоолександріваської сільської ради Кіровоградського району та області. Вона є одноосібником і сама обробляє свою земельну ділянку та вирощує на ній сільськогосподарську продукцію, її земельна ділянка межує з земельними ділянками, які орендує СФГ «Митрофанівське» Кіровоградського району. Навесні 2012 року вона засіяла на своїй земельній ділянці сільськогосподарську культуру - соняшник. СФГ «Митрофанівське» також засіяло соняшник на орендованих ними земельних ділянках. 27 жовтня 2012 року на своїй земельній ділянці позивач почала збирати урожай соняшника, але зібрати урожай зі всього поля не встигла, тому що обламався комбайн. На наступний день, а саме 28.10.2012, коли вона приїхала на своє поле, то виявила, що нескошена частина її поля була вже скошена. Про це вона та інші одноосібники, на яких також був скошений соняшник, а саме: [PERSON] та [PERSON] за участю свідків склали відповідний акт про незаконний покіс соняшника на їхніх земельних ділянках. 28.10.2012 про незаконний покіс соняшника на своїй земельній ділянці та ділянках, які належать [PERSON] та [PERSON] позивач подала заяву до чергової частини Кіровоградського РВ УМВС України в Кіровоградській області. На земельній ділянці позивача було скошено 2,3 га соняшника. [PERSON] та власники вказаних вище земельних ділянок почали з'ясовувати, хто це міг зробити і виявилось, що соняшник на їхніх земельних ділянках за наказом голови СФГ «Митрофанівське» скосив комбайнер цього господарства [PERSON] Позивач неодноразово зверталась до Кіровоградського РВ УМВС України в Кіровоградській області з заявами про розслідування зазначеної ситуації, однак постановою о/у Кіровоградського РВ Булди Ю.В. від 16.11.2012 відмовлено в порушенні кримінальної справи, а 30.06.2013 постановою слідчого СВ Кіровоградського РВ УМВС України в Кіровоградській області Довженка М. В. закрито кримінальне провадження у зв'язку з відсутністю складу кримінального правопорушення у діях [PERSON], тому що на погляд слідчого між сторонами виникли цивільно-правові правовідносини. На теперішній час добровільно повернути незаконно скошений урожай соняшника або віддати його вартість грошима голова СФГ «Митрофанівське» [PERSON] категорично відмовляється. Позивач стверджує, що вказаними неправомірними діями голови СФГ «Митрофанівське» [PERSON] їй заподіяно матеріальну шкоду в сумі 23 264 грн. 78 к. (незаконний покіс соняшника 2,3 га. х 22,7 ц/га = 52,21 ц. х 4456,00 грн/т = 23264, 78 грн.) та моральну шкоду яку вона оцінює в 20000 гривень. Враховуючи зазначене, позивач змушена звернутися до суду з відповідним позовом. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили задовольнити, не заперечувала щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся у встановленому законом порядку. На підставі ст. ст. 224-225 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії Р3 №422466, на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 6,56 гектарів в межах згідно з ланом. Земельна ділянка розташована на території Новоолександрівської сільської ради, ділянка [NUMBER]. Землю передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.7). З копії акта, який було складено 29 жовтня 2012 року, власниками земельних ділянок: [PERSON], [PERSON] і [PERSON], в присутності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] вбачається, що 27.10.2012 СФГ «Митрофанівське» зібрало врожай соняшнику на земельній ділянці [NUMBER], яка належить [PERSON], на земельній ділянці [NUMBER], яка належить [PERSON], на земельній ділянці [NUMBER], яка належить [PERSON]. На земельній ділянці [NUMBER] було скошено 2,3 га соняшнику, на земельній ділянці [NUMBER] скошено 4,2 га соняшнику, на земельній ділянці [NUMBER] скошено 4,6 га соняшнику (а.с.8). 28.10.2012 [PERSON] звернулась до чергової частини Кіровоградського РВ УМВС України в Кіровоградській області з заявою щодо неправомірних дій [PERSON], а 29.10.2012 з аналогічною заявою звернувся [PERSON], зазначені заяви розглянуті і постановою о/у ДСБЕЗ Кіровоградського РВ УМВС України в Кіровоградській області старшого лейтенанта міліції Булди Ю.В. від 16.11.2012 в порушені кримінальної справи відносно [PERSON] за ознаками злочину передбаченого ст.185 КК України відмовлено на підставі п.2 ст.6 КПК України за відсутністю складу злочину (а.с.11-12). На вказану постанову позивач та інші власники земельних ділянок подали скаргу до прокуратури Кіровоградського району (а.с.13). 15.01.2013 позивач знову звернулась з заявою до Кіровоградського РВ УМВС України в Кіровоградській області, в якій просила розглянути заяву та зазначити, на якій підставі було скошено соняшник(а.с16). Вказана заява була зареєстрована та внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12013120170000128 від 15.01.2013. Під час проведення досудового розслідування [PERSON] була допитана як потерпіла (а.с.17-18), а [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] були допитані як свідки (а.с. 19-20, 21-22, 23-25, 26-27). Постановою слідчого СВ Кіровоградського РВ УМВС України в Кіровоградській області лейтенанта міліції Довженка М.В. від 30 червня 2013 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12013120170000128 від 15.01.2013, закрито у зв'язку з відсутністю складу кримінального правопорушення (а.с.14). На підтвердження розрахунку суми матеріальної шкоди, позивач надала копію листа Головного управління статистики у Кіровоградській області за №07.1-94/2535 від 23.04.2014, щодо середньої ціни реалізації насіння соняшника сільськогосподарськими підприємствами (крім малих) Кіровоградського району (а.с.15). Допитаний як свідок [PERSON] пояснив, що він з травня по листопад 2012 року офіційно працював комбайнером в СФГ «Митрофанівське». 27 жовтня 2012 року він і ще один комбайнер [PERSON] збирали урожай соняшника на полях, що належали СФГ «Митрофанівське». Закінчивши збір урожаю на зазначених полях, ввечері зібрали техніку та почали від'їжджати додому, однак їх зупинив автомобіль, в якому сидів голова СФГ «Митрофанівське» [PERSON] разом із агрономом. Вийшовши з автомобіля, [PERSON] наказав їм, зібрати урожай соняшника з земельних ділянок, які межують з його земельними ділянками. Агроном вказав, де саме необхідно збирати. Він знав, що вказані земельні ділянки не належать СФГ «Митрофанівське», оскільки раніше допомагав їх власникам обробляти землю. Проте змушений був виконувати наказ [PERSON]. Він всього зібрав приблизно 8 тон, оскільки двічі відвантажував зібране насіння на вантажний автомобіль, а в бункері приблизно поміщається 4 тони насіння. З поля автомобілі вивозили насіння на ваги СФГ «Митрофанівське», робили запис в обліковій книжці та залишали в зерносховищі. Допитаний як свідок [PERSON] пояснив, що йому відомо про те, що [PERSON] є власником земельної ділянки, яка розташована на території Новоолександрівської сільської ради, та те, що вона її самостійно обробляє. 27.10.2012 [PERSON] зі своїм співмешканцем [PERSON] збирали урожай соняшника на зазначеній земельній ділянці, однак в них зламався комбайн, внаслідок чого вони були змушені припинити збір урожаю. Він допомагав ремонтувати вказаний комбайн, а на наступний день коли вони приїхали продовжувати збирати врожай то побачили, що урожай на ній вже зібраний. Він був присутній під час виміру земельної ділянки, де був скошений соняшник. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.ст. 58, 59, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог та заперечень, за допомогою належних та допустимих доказів. Статтею 58 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно зі ст.179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Для встановлення у судовому засіданні фактів, зазначених у частині першій цієї статті, досліджуються показання свідків, письмові та речові докази, висновки експертів. Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стаття 212 ЦПК України передбачає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. В ч. 1 ст. 1167 ЦК України зазначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Стаття 1172 ЦК України зазначає, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Замовник відшкодовує шкоду, завдану іншій особі підрядником, якщо він діяв за завданням замовника. Підприємницькі товариства, кооперативи відшкодовують шкоду, завдану їхнім учасником (членом) під час здійснення ним підприємницької або іншої діяльності від імені товариства чи кооперативу. В позовних вимогах позивач доводить, що урожай із її поля зібраний працівниками СФГ «Митрофанівське» за наказом керівника [PERSON], проте [PERSON], як фізична особа, є неналежним відповідачем у цій справі. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] заявлені до неналежної особи, а тому в задоволенні позовних вимогах [PERSON] до Селянського фермерського господарства «Митрофанівське», в особі голови господарства [PERSON], про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, слід відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Так як судом відмовлено в у задоволенні позовних вимог, то судові витрати слід покласти на позивача. На підставі ст.ст. 15, 16, 22, 23, 60, 212, 1166, 1167, 1172 ЦК України,

Outcome: dismissed