Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про виселення без надання іншого житлового приміщення. В обґрунтування вимог вказує, що їй та її неповнолітній дочці [PERSON] [INFO], на праві приватної власності належить домоволодіння по вул. Куйбишева, 37, в с. Білозіря, Черкаського району та області. Окрім них в будинку зареєстровані [PERSON] який є співмешканцем позивача, та відповідачі по справі [PERSON], та [PERSON], які були зареєстровані в даному будинку ще попереднім власником. На даний час реєстрація відповідачів перешкоджає позивачу реалізувати свої права як власника, позивач вимушена нести додаткові витрати по утриманню будинку, сплаті житлово-комунальних послуг, не може оформити субсидію, тому вона вимушена звернутися до суду та просити суд, визнати відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщення. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги відносно [PERSON], просив залишити без розгляду, оскільки відповідач добровільно висилився із домоволодіння, щодо позовні вимоги відносно [PERSON] підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Представники відповідача [PERSON] [PERSON] та [PERSON] проти задоволення позовних вимог не заперечували. Суд заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи встановив факти та відповідні їм правовідносини: [PERSON] та її неповнолітній дочці [PERSON] на праві приватної власності належить по 1/2 частині домоволодіння по вул. Куйбишева, 37, в с. Білозіря, Черкаського району, Черкаської області, на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 13.12.2014 року, який посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 2254. Відповідно до довідки № 281 від 03.02.2015 року виданої Білозірською сільською радою в домоволодіння по вул. Куйбишева, 37, в с. Білозіря, Черкаського району, Черкаської області зареєстровано: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Відповідно до п. 34 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року № 5, під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла. Так, власник житла мас право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини 1 статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації. Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України, правом власності є право особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб та може розпоряджатись ним на власний розсуд, і на зміст права власності не впливають місце проживання власника. Відповідно до ст. 397 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Чинним законодавством України не передбачено перехід прав та обов'язків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування житлом членів сім'ї колишнього власника у випадку зміни власника. Виникнення права членів сім'ї власника квартири на користування квартирою та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника квартири права власності на цю квартиру, а отже, припинення права власності на квартиру припиняє право членів його сім'ї па користування цією квартирою. Суд оцінивши наявні у справі докази на підставі свого внутрішнього переконання та за критеріями їх належності, допустимості і достовірності, давши належну оцінку доказів, приходить до висновку що позовні вимоги позивача підлягають до часткового задоволення, оскільки у відповідача виникло право на користування житлом позивачів як у члена сім`ї попереднього власника, і при переході права власності на житло до нового власника він втратив право на проживання в будинку і підлягає виселенню. Не підлягає до задоволення позовна вимога щодо зобовязання відповідача не чинити позивачам перешкод в користуванні їх домоволодінням, оскільки позивачами не вказано які саме перешкоди чинить їм відповідач, позов в цій частині необґрунтований.

Outcome: partial