Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до Іллічівського міського суду Одеської області з позовом в якому просить стягувати щомісячно з відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 2500,00 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач в добровільному порядку не надає їй матеріальної допомоги на утримання сина (а.с.1-2). В судове засідання позивач не зявилась, надала заяву в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.28). Відповідач в судове засідання не зявився повторно, був повідомлений належним чином про день, час та місце розгляду справи (а.с.23), про причини неявки суду не сповістив, відзив на позов не надав, та від нього не надійшла заява про розгляд справи без його участі. Відповідно до положень ст.280 ЦПК України, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] з 03 лютого 2007 року перебували в зареєстрованому шлюбі (а.с.4), який рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 21 серпня 2014 року було розірвано (а.с.9). Сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.5). Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати з матірю. Як було встановлено судом, між сторонами не досягнуто домовленості щодо виконання батьківських обовязків по утриманню дитини з боку відповідача. Суд зазначає, що у відповідності зі ст.ст.180, 181, 183 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У разі спору розмір аліментів визначається судом. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності зі ст.182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує матеріальне становище і стан здоров'я дитини та платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків, дружини. Суд вважає правомірними вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі, оскільки відповідно до ст.184 ч.1 СК України - якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує: відповідач є працездатною особою; відсутність доказів щодо незадовільного стану здоровя; а також те, що утримання малолітньої дитини потребує значних матеріальних коштів, зокрема, на придбання дитячого харчування, одягу, предметів гігієни, ліків тощо. Позивач не в змозі самостійно забезпечити утримання дитини. Оскільки між сторонами по справі в добровільному порядку не досягнуто домовленості про спосіб виконання батьківських обовязків по утриманню дитини з боку відповідача, який проживає окремо від дитини, суд вважає, що вимоги про стягнення аліментів правомірні та основані на законі.

Outcome: approved