Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить: розірвати шлюб між позивачем та відповідачем. Вимоги мотивує тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 30.08.2014 року, актовий запис № 02. Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини припинили своє існування з вересня 2015 року, спільне господарство не ведеться та мешкають окремо. Між сторонами втрачені почуття поваги та взаємопорозуміння, подальше спільне життя та збереження сім»ї позивач вважає не можливим. Відповідач відмовляється подати спільну заяву про розірвання шлюбу до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського районного управління юстиції. В судове засідання позивач не з»явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, в матеріалах справи наявна заява, в якій просить справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Після розірвання шлюбу просить залишити шлюбне прізвище «[PERSON]». Відповідач в судове засідання не з»явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги визнає. Суд визнав можливим справу розглянути у відсутність сторін, за наявними в матеріалах справи доказами. Оскільки сторони у судове засідання не з»явились, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що 30.08.2014 року між [PERSON] та [PERSON] укладений шлюб, який зареєстрований Виконавчим комітетом Андріївської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, актовий запис № 02. Прізвища чоловіка та дружини після одруження: чоловіка «[PERSON]», дружини «[PERSON]» (а.с.4). Підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя передбачені ст. 112 СК України, де зазначено, що суд з»ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Згідно ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Судом встановлено, що дійсною причиною розірвання шлюбу є відсутність взаємної любові та поваги подружжя одне до одного; небажання позивача продовжувати сімейні відносини з відповідачем, а відповідача - зберегти сім»ю. Спільних дітей у сторін немає. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, мотиви та причини розлучення, суд вважає, що збереження шлюбу між сторонами не можливе, оскільки втрачені почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги, тому підстав для примирення подружжя - немає. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що має істотне значення, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved