Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина, в тому числі на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] . За життя [PERSON] заповіту не складав, позивач прийняла спадщину шляхом спільного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадковий житловий будинок. Просить визнати за нею право власності на вищевказаний спадковий житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . Позивач в засідання не з`явилась, представник позивача подав заяву про розгляд справи у відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задоволити. Представник Дубечненської сільської ради Старовижівського району Волинської області у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій вказав, що позов визнає повністю та просив справу розглядати у його відсутності. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, суд розглядає справу в порядку, встановленому частиною 2 статті 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши та оцінивши докази, приходить до висновку про те, що позов підставний та підлягає до задоволення з огляду на таке. Відповідно до вимог статей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтями 1268, 1269, 1270 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Судом, з матеріалів справи та наданої в підготовче засідання нотаріусом копії спадкової справи № 114/2019, заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , встановлені наступні обставини. Спадкодавець [PERSON] помер [INFO] (аркуш справи 50). За життя [PERSON] заповіту не складав, позивач є спадкоємцем І черги за законом, прийняла спадщину шляхом спільного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини (аркуш справи 49). Крім того судом встановлено, що спадкоємцями І черги за законом є діти спадкодавця: син [PERSON] та дочка [PERSON] . Син спадкодавця [PERSON] відмовився від частки у спадщині (аркуш справи 11). Згідно з частиною 4 статті 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Відповідно неповнолітня донька спадкодавця [PERSON] , [INFO] , є такою, що прийняла спадщину після смерті батька [PERSON] . Таким чином судом встановлено, що позивач в установленому законом порядку прийняла спадщину на Ѕ частку спадкового майна, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, зокрема на Ѕ частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] , через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів, про що нотаріусом винесена відповідна постанова (аркуш справи 28). Довідкою, виданою виконавчим комітетом Дубечненської сільської ради Старовижівського району Волинської області №1918 від 19 вересня 2017 року (аркуш справи 20) та витягу з погосподарської книги № Л-1 за 2019 Дубечненської сільської ради Старовижівського району Волинської області (аркуш справи 19) підтверджується право спадкодавця [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] . Позивачем виготовлено Технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] (аркуш справи 22 - 27). Із заяви, поданої відповідачем до суду убачається, що Дубечненській сільській раді Старовижівського району Волинської області було відомо про відкриття спадщини, позовні вимоги визнаються в повному обсязі (аркуш справи 27). Дані обставини, в силу вимог статті 206 ЦПК України, серед інших, є підставою для задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Таким чином суд приходить до переконання, що зазначений житловий з господарськими будівлями та спорудами будинок входить до складу спадщини, на яку у позивача виникло право після смерті спадкодавця [PERSON] (в силу вимог статті 1218 ЦК України), а тому є всі законні підстави для часткового визнання за нею права власності на це майно в порядку спадкування. Враховуючи зазначені вище обставини справи та правові норми, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за законом на Ѕ частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] , що залишилося після смерті чоловіка - [PERSON] , який помер [INFO] . Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Понесені позивачем витрати по оплаті судового збору залишити за нею у зв`язку з поданою про це письмовою заявою.

Outcome: partial