Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просила позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] В обґрунтування позову [PERSON] вказала, що рішенням Дзержинського районного суду від 04.08.2015 р. між нею і відповідачем було розірвано шлюб, зареєстрований 24.06.2009 р., актовий запис №848. Вказаним рішенням також було визначено проживання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], з позивачкою. Позивачка зазначає, що всі питання щодо виховання вирішуються нею самостійно, без участі та підтримки з боку відповідача; діти знаходяться на її повному утриманні; для розвитку дітей, вказує позивачка, вона прикладає всі свої зусилля та можливості, однак виховувати дітей одній дуже складно як в матеріальному, так і в моральному плані. [PERSON] вказує, що відповідач виїхав з території України, оскільки не є громадянином України. Матеріальну та будь-яку іншу допомогу не надає і не збирається навіщати дітей. В подальшому позивач планує укласти нові шлюбні відносини, в зв'язку з чим звертається до суду з позовною заявою про позбавлення відповідача батьківських прав. Позивачка вказує, що її діти знаходяться з нею в повній безпеці і отримують необхідний рівень для духовного, фізичного та морального розвитку: [PERSON] і [PERSON] відвідують «Дошкільний навчальний заклад №127 Харківської міської ради» і займаються на окремих приватних заняттях; [PERSON] знаходиться на її повному забезпеченні і допомозі батьків позивачки. [PERSON] вважає за необхідне позбавити відповідача батьківських прав на дітей, оскільки він не збирається надавати дітям нічого корисного і навіть відвідувати їх, оскільки їх доля йому не цікава. Позивачка вказує, що любить своїх дітей і спроможна разом з батьками забезпечити їх всім необхідним; з роботодавцем у неї укладений трудовий договір, який передбачає своєчасну виплату заробітної плати і надання соціальних гарантій, пов'язаних з материнством; [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], відвідують дитячий садок, облікований в медичних установах; позивачка постійно слідкує за станом здоров'я дітей, їх розвитком, виховує і піклується про них. Вона вказує, що з огляду на досвід, який є в суспільстві, проживання дитини саме матір'ю є для дитини більш прийнятним, оскільки в матері більше емоційно-вольової мотивації можливостей і часу приділяти дитині увагу. Позивачка [PERSON], а також її представник в судове засідання не з'явились, до суду подали заяви, в яких просили в зв'язку з зайнятістю розглянути справу без їх участі за наявними матеріалами. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив. Для його повідомлення про розгляд справи в друкованих виданнях неодноразово розміщувались оголошення про його виклик в якості відповідача до судового засідання з зазначенням дати, часу і місця розгляду справи. Так, в газеті «Голос України» №150 (6404) від 10.08.2016 р. було розміщено оголошення про виклик [PERSON] в судове засідання в якості відповідача по цій справі, і повідомлено, що в разі неявки відповідача в судове засідання, справу буде розглянуто на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Представник третьої особи - Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради - в судове засідання не з'явився, до суду подав заяву, в якiй просив слухати справу за відсутності третьої особи, позовнi вимоги [PERSON] пiдтримав в повному обсязi. Суд, дослідивши матерiали справи, вважає, що позов вiдлягає задоволенню з наступних пiдстав. Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 04.08.2015 р. позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволені. Шлюб, зареєстрований 24.06.2009 р. між [PERSON] та [PERSON] у Відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис №848 - розірвано. Місце проживання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], визначено з матір'ю, за адресою: [ADDRESS]. Після розірвання шлюбу вирішено повернути позивачці дошлюбне прізвище «[PERSON]». Вiдповiдно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], [INFO] р. народився [PERSON], про що зроблено вiдповiдний актовий запис №3674. Батьками дитини записанi: [PERSON] (батько), [PERSON] (мати). Вiдповiдно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], [INFO] р. народився [PERSON], про що зроблено вiдповiдний актовий запис №1784. Батьками дитини записанi: [PERSON] (батько), [PERSON] (мати). Вiдповiдно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], [INFO] р. народився [PERSON], про що зроблено вiдповiдний актовий запис №137. Батьками дитини записанi: [PERSON] (батько), [PERSON] (мати). Відповідно до довідки з місця проживання про склад сі'мї та прописку №2050 від 05.09.2015 р., [PERSON], [PERSON], [PERSON] проживають і прописані в ізольованій трьокімнатній квартирі жилою площею 47.90/75.80 за адресою: [ADDRESS], разом зі своєю матір'ю [PERSON] Власником житла є [PERSON], [INFO], - батько позивачки. Відповідно до довідки №3 від 19.04.2016 р., наданої [PERSON] ТОВ «Співдружність», позивачка з 02.01.2009 р. працює на посаді інспектора аналітичного відділу. З характеристики №2 від 19.04.2016 р., наданої [PERSON] ТОВ «Співдружність», вбачається, що на даний час позивачка перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною до 3-х років з 29.09.2009 р. В період перебування на посаді інспектора аналітичного відділу по час надання довідки зарекомендувала себе позитивно, як незамінний фахівець в певній галузі. Ділові якості проявила на високому рівні, постійне прагнення до самовдосконалення. Відповідальна і трудолюбива. За характером спокійна, врівноважена. В колективі користується повагою і авторитетом. Відповідно до довідки №142 від 31.08.2015 р., виданої Комунальним закладом «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садак) №127 Харківської міської ради» [PERSON], її діти [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], відвідують вказаний комунальний заклад за адресою: м. Харків, вул.. Данилевського буд. 10, з 16.06.2015 р. Відповідно до довідки №224 від 23.12.2015 р., виданої Комунальним закладом «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садак) №127 Харківської міської ради» [PERSON], її діти [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], відвідують вказаний комунальний заклад з 01.09.2015 р. Діти завжди охайні, добре розвиуті, беруть участь в усіх заходах дитячого садка. За період з 01.09.2015 р. по час надання довідки дітей приводить і забирає додому мати - [PERSON], а також вона сплачує утримання дітей в дошкільному закладі. Батька дітей адміністрація, вихователі, медсестра, помічники вихователів дошкільного закладу №127 ніколи не бачили; він ніколи не приходив в дитсад і не цікавився їх вихованням, розвитком, станом здоров'я. Батько дітей ухиляється від виконання батьківських обов'язків: не бере участь в житті дітей, зовсім не бере участі в їх вихованні, не приводить і не забирає додому, не спілкується з вихователями, не відвідує батьківські збори, свята, загальні заходи, які проводяться в дитячому садку. Відповідно до відповіді КЗОЗ «Харківська міська дитяча поліклініка №4» за №264 від 11.04.2016 р., наданої на адвокатський запит, неповнолітні [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], знаходяться під наглядом КЗОЗ «Харківська міська дитяча поліклініка № 4» з народження. За цей час батько відвідав поліклініку одноразово в 2009 р. відразу після народження першої дитини. В подальшому зверталися до лікаря-педіатра в поліклініку, здійснювали догляд і виконували рекомендації лікарів мати та бабуся дітей. Вiдповiдно до висновку про доцiльнiсть позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолiтніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], наданого Департаментом працi та соціальної полiтики Управлiння служб у справах дiтей №384 вiд 04.07.2016 р., Управлiння служб у справах дiтей Департаменту працi i соцiальної полiтики Харкiвської мiської ради, як представник органу опiки i піклування, вважає за доцiльне позбавлення батькiвських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Під час судовому провадження були допитанi свiдки [PERSON], [PERSON], [PERSON]. [PERSON] пояснила суду, що доволі часто бувала в квартирі позивача, близько з відповідачем вона не спілкувалась; знає, що він міг вдарити дітей по обличчю, міг накричати, не працював, перебував на утриманні позивачки і її батька; не бачила, щоб відповідач займався вихованням дітей. [PERSON] пояснила суду, що знайома з родиною з 2008 р., часто була свідком сварок, відповідач зривався на дружину, вона ним залякана; діти його боялись, він бив дітей по обличчю, вихованням не займався. [PERSON] пояснила суду, що є зведеною сестрою позивачки; знає, що з відповідачем родина стосунків не підтримує, давно його не бачила - навесні він з дружиною і дітьми приїхав на Україну, а потім він сам повернувся до себе на батьківщину, залишивши позивачку і дітей; діти про батька не питають. Статтею 48 Конституції України встановлено, що кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Право дитини (особи до 18 років) на достатній життєвий рівень додатково закріплено ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. В відповідності з ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно з ч. 2 ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов'язків щодо дитини. В відповідності з ч. 2 ст. 157 СК України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь в її вихованні. Вiдповiдно до ч. 4 ст.155 СК України, Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно п. 16 постанови № 3 Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до статті 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний заклад або інший заклад в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Враховуючи викладене, а також висновок Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолiтніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки відповідач по справі жодним чином не був позбавлений інформації стосовно місця перебування позивачки та їх спільних дітей, мав можливість спілкуватися з ними. Суд вважає, що викладені обставини свідчать про фактичну можливість, проте небажання відповідача виконувати відносно дітей батьківські обов'язки, покладені на нього законом. Таким чином, позбавляючи батьківських прав [PERSON] відносно дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], суд виходить з інтересів дітей, оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач тривалий час ухиляється від виконання обов'язків по їх вихованню. На підставі викладеного,

Outcome: approved