Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до Марїнського районного суду Донецької області з позовною заявою про визнання заповіту дійсним та визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги мотивовані тим, що після смерті [PERSON], бабусі позивачки, відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 12.94 га., призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Спадкодавця за життя склала заповіт, однак заповіт містить неточності щодо місця розташування земельної ділянки, що унеможливило оформити спадщини за заповітом. У судове засідання позивач, відповідач та третя особа не зявились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Суд, дослідивши та оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із таких підстав. 13.12.2014 року померла [PERSON]. Відповідно\~ст. 1220 ЦК України\~спадщина відкривається внаслідок смерті особи або проголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день проголошення її померлою. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 12.94 га, розташована на території ДП № 11, п. № 75 Октябрської сільської ради, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належить спадкодавці на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія IV-ДН № 033971. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. [PERSON], яка народилась 05.08.1920 року в Росії, зареєстрована в [INFO], розуміючи значення своїх дій, добровільно, без будь-якого насильства, примусу, як фізичного, так і морального, на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: належну їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ДН № 033971 земельну ділянку площею 12,94 гектарів в межах згідно з планом за цільовим призначенням ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Павлівської сільської ради Марїнського району Донецької області заповідала [PERSON]. Заповіт складено державним нотаріусом Вугледарської державної нотаріальної контори [PERSON] 09.12.2011 року та зареєстровано в реєстрі за № 1779. Заповіт зареєстровано в спадковому реєстрі. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцям за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивач у встановлений законодавством строк звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак отримала відмову, у звязку з тим, що наявні інші спадкоємці, які мають право на обовязкову частину спадщини, а саме мати позивачки. Позивачка вказує, що її мати [PERSON] на день відкриття спадщини проживала разом зі спадкодавцем та отримала у спадщину нерухоме майно житловий будинок за адресою Донецька область, Марїнський район, с. Павлівка, вул. Октябрська, буд. 125. На частину спадщини у вигляді земельної ділянки, відповідачка не претендує. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved