Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-13 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із заявою про визнання своєї матері [PERSON], [INFO] недієздатною та призначення їй опікуна, мотивуючи тим, що [PERSON] лікується в Івано-Франківській психоневрологічній лікарні № 3, внаслідок хронічного стійкого психічного розладу вона нездатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує постійного стороннього догляду. [PERSON] бажає доглядати за своєю матірю і бути її опікуном, має на це можливість та бажання, оскільки у неї є стабільний дохід та наявне місце постійного проживання. В судовому засіданні представник заявника заяву підтримала з мотивів наведеній в ній. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. [PERSON], [INFO], страждає стійким хронічним психічним розладом параноїчною шизофренією, що позбавляє її здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. Дана обставина підтверджується висновком судово-психіатричного експерта № 176 від 27 травня 2015 року, який наданий суду на виконання ухвали про призначення судово-психіатричної експертизи від 05 травня 2015 року. Заявник [PERSON] вказує що являється дочкою [PERSON], однак доказів на підтвердження наявності родинних відносин з нею суду не надала. Згідно ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Статтею 58 ЦК України встановлено, що опіка встановлюється над малолітніми особами, які позбавлені батьківського піклування та фізичними особами, які визнані недієздатними. Виходячи з положень ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Нормою ч. 4 ст. 63 ЦК України передбачено, що опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають в сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. Згідно ч. 1 ст. 241 ЦПК України суд ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатної, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Тобто наведена стаття ЦПК України містить імперативний обовязок щодо встановлення опіки та призначення опікуна одночасно з ухваленням рішення про визнання фізичної особи недієздатною. Окремий розгляд питання про визнання особи недієздатною законом не передбачено. Однак, з часу звернення із заявою до суду 16 квітня 2015 року та станом на дату ухвалення рішення заявник [PERSON] не зверталась до Органу опіки і піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради із письмовою заявою щодо призначення її опікуном над [PERSON], [INFO], на підставі якої орган опіки та піклування мав би можливість розглянути питання доцільності опіки заявника та звернутись до суду з відповідним поданням. Дану обставину підтвердила представник заявника у судовому засіданні. Таким чином, за відсутності подання органу опіки та піклування суд не має можливості виконати приписи ч. 1 ст. 60 ЦК України та ч. 1 ст. 241 ЦПК України, щодо призначення опікуна [PERSON] одночасно з визнанням її недієздатною. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви [PERSON] слід відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed