Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаним вище позовом, який мотивовано тим, що 22 серпня 2012 року внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за вини відповідача було пошкоджено автомобіль марки ВАЗ, моделі 21099, випуску 2003 року, державний номерний знак [NUMBER]. Дане авто успадковано позивачем після смерті [INFO] її батька [PERSON]. До позивача, як до спадкоємиці, перейшло не лише право власності на зазначене авто, але й право вимоги щодо відшкодування шкоди завданої шляхом пошкодження такого майна за життя спадкодавця. Відповідач в добровільному порядку відмовився відшкодувати завдану шкоду, що стало приводом для звернення до суду з даним позовом, в якому позивач просить суд стягнути з відповідача майнову шкоду в розмірі 19080,12 грн., моральну (немайнову) шкоду в розмірі 5 000 грн. та збитки в розмірі 400,00 грн., за оплату вартості послуг суб'єкта оціночної діяльності, яка проводила оцінку вартості матеріального збитку завданого власнику зазначеного автомобіля. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, з підстав зазначених в позовній заяві та просила суд позовні вимоги задовольнити в повній мірі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в частині стягнення з нього матеріальної шкоди в розмірі 19080,12 грн. В задоволені решти позовних вимог просив суд позивачу відмовити. Надав суду усні пояснення про те, що на час дорожньо-транспортної пригоди позивач не мала ні права власності, ні права користування зазначеним в позові транспортним засобом, а тому її вимоги про відшкодування моральної шкоди є безпідставними. Також надав суду медичну довідку №1224 від 21.03.2014 про те, що він на обліку в наркологічному кабінеті не перебуває. За наркологічною допомогою не звертався. Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши письмові докази в їх сукупності суд, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з таких підстав. Судом встановлено, що 22.08.2012 в м. Могилів-Подільському по вул. Пушкінській водій [PERSON], перебуваючи в стані наркотичного сп'яніння, керував автомобілем «ВАЗ-21099», д.н.з. [NUMBER], не маючи навиків керування, при виборі безпечної швидкості руху не впорався з керуванням та здійснив наїзд на бетонний паркан домоволодіння [ADDRESS], пошкодивши паркан та даний автомобіль. Такими діями особа допустила порушення п.2.9 (а), п.10.1/12.1 ПДР України про, що працівниками правоохоронних органів було складено протоколи про адміністративні правопорушення і, за що [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП. Дані обставини підтверджуються листом В ДАІ Могилів-Подільського МВ №8818 від 27.08.2012, постановою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 31.08.2012 (справа №3-1137/2012), яка набрала законної сили 11.09.2012, копіями медичних документів та постановою про відмову в порушенні кримінальної справи від 11.10.2012 (а. с. 8-12, 57). Згідно ч.4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчиненні вони цією особою. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч.3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої майнової та моральної шкоди. Таким чином, пошкодивши вказаний вище автомобіль відповідач зобов'язаний відшкодувати його власнику завдану шкоду. Станом на 22.08.2012 власником автомобіля «ВАЗ-21099», д.н.з. [NUMBER] був [PERSON], а [PERSON] та [PERSON] мали право на користування та розпорядження цим авто. Дані обставини підтверджуються копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, серії [NUMBER] та копією довіреності, серії [NUMBER] (а. с. 7, 33). [PERSON] помер [INFO] і, [PERSON] успадкувала вказаний вище автомобіль. Дані обставини підтверджуються свідоцтвом про право на спадщину за законом від 30.10.2013, серії ВТМ №204275, зареєстровано в реєстрі за № 2-712. Вартість такого спадкового майна визначена в розмірі 26082,00 грн. (а. с. 6). Згідно положень ст.ст. 1216, 218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Тобто, при отриманні авто у спадок позивач отримала також право на відшкодування матеріальної шкоди завданої такому майну, оскільки така шкода не була відшкодована за життя спадкодавця. Право на відшкодування моральної шкоди, в разі якщо її було завдано спадкодавцю, спадкоємці не отримують, оскільки таке право нерозривно пов'язано з особою спадкодавця. Відповідно до звіту ТОВ «Експерт-Центр +» від 29 березня 2013 року про оцінку вартості матеріального збитку завданого власнику автомобіля ВАЗ, моделі 21099, легковий седан-В, 2003 р. в., вартість матеріального збитку, завданого внаслідок пошкодження транспортного засобу у ДТП з урахуванням фізичного зносу на вартість складових, що підлягають заміні під час ремонту, становить: 19080 (дев'ятнадцять тисяч вісімдесят) грн.12 коп. з ПДВ (а.с.14-37). Факт скоєння ДТП, пошкодження зазначеного вище транспортного засобу та розмір шкоди визнано відповідачем в судовому засіданні. Відповідачем суду було надано лише довідку лікаря нарколога №1224 від 21.03.2014, яка підтверджує факт того, що [PERSON], [INFO] на обліку в наркологічному кабінеті не перебуває. За наркологічною допомогою не звертався (а.с.59). Разом з тим, суд не бере до розгляду даний доказ, як неналежний, оскільки він не містить інформації щодо предмета доказування. Враховуючи обставини справи, що були визнанні відповідачем та положення вищевказаних норма суд, приходить до переконання про наявність законних підстав для задоволення позовної вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди в розмірі 19080, 12 грн. Крім того, позивач також просила суд вирішити питання щодо стягнення з відповідача збитків, у виді оплати вартості послуг суб'єкта оціночної діяльності, яка проводила дослідження пошкодженого автомобіля та визначала розмір завданої матеріальної шкоди. Згідно квитанції до прибуткового касового ордера №2 від 28.03.2013 вартість надання послуг та складання відповідного звіту становить 400,00 грн. (а. с. 37). Вирішуючи дану вимогу суд, зважає на те, що відповідно до положень ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Таким чином, враховуючи те, що для можливості відновлення порушеного права, в зв'язку з пошкодженням майна було понесено витрати в розмірі 400,00 грн. на оплату послуг суб'єкта оціночної діяльності, яка визначала розмір матеріальної шкоди завданої власнику такого майна, такі збитки згідно положень ст. 22 ЦК України також підлягають стягненню з відповідача. Разом з тим, вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, заявленої позивачем в розмірі 5 000 грн., суд зважає на роз'яснення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», в яких зазначено, що відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. На підтвердження обставин, на які позивач посилається як на підставу вимог про відшкодування моральної шкоди суду надано лише довідку центру первинної медико-санітарної допомоги, датовану 24.02.2014 про те, що [PERSON], [INFO] хворіє рядом хвороб різни типів та ступенів. На переконання суду даний доказ не підтверджує ту обставину, що дії відповідача щодо невідшкодування в добровільному порядку зазначеної вище матеріальної шкоди, з часу коли позивач набула зазначене майно у власність, завдало їй моральних страждань. За життя спадкодавця ні право власності ні права на користування чи розпорядження спадковим майном позивач не мала. Також на переконання суду даний доказ не може свідчити ні про ступінь моральних страждань ні про розмір такої шкоди. Враховуючи те, що суду не надано жодних інших доказів, в тому числі належних та допустимих, на підтвердження наявності моральної шкоди і обґрунтування її ступеня та розміру такої шкоди суд, зважаючи також на положення ст. 23, ч. 1 ст. 1167 ЦК України та враховуючи положення ст. 60 ЦПК України згідно якої кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, приходить до переконання про відсутність законних підстав для задоволення даної вимоги. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд зважає на положення ч. 1 ст. 88 ЦПК України, яка встановлює, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. При зверненні до суду з даним позовом позивач сплатила судовий збір в розмірі мінімальної ставки в сумі 243,60 грн., згідно п.1.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», тобто за пред'явлення позову майнового характеру, а відтак дані витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача. Крім того, суду надано квитанцію №13 від 25.03.2014 про оплату вартості послуг адвоката, в розмірі 2000,00 грн., згідно договору про надання правової допомоги від 14.11.2013 (а. с. 38, 48). При вирішенні питання щодо стягнення даних витрат з відповідача суд, враховує положення ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», яка встановлює, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Отже, для можливості визначення розміру компенсації необхідно встановити, як сам факт надання такої допомоги, так і час, протягом якого така допомога надавалась. З витягу з договору про надання правової допомоги від 14.11.2013 слідує, що зазначеним договором представник позивача - адвокат [PERSON] була уповноважена виключно представляти інтереси позивача у даній цивільній справі. Як зазначалось вище на виконання умов договору позивачем сплачено адвокату 2000,00 грн. Разом з тим, відповідно до журналів судових засідань 19.03.2014 та 25.03.2014 адвокат брала участь в судових засіданнях 1 год. 09 хв.14 секунд. Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» у місячному розмірі: з 1 січня - 1218 гривень, з 1 липня - 1250 гривень, з 1 жовтня - 1301 гривня. Таким чином, розмір компенсації витрат на правову допомогу за одну хвилину участі особи, яка надавала правову допомогу у судовому засіданні становить 1218 грн.*40%= 487,20 грн./ 60 хв.=8,12 грн. Відтак, розмір компенсації витрат позивача на правову допомогу адвоката, що підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача становить 579,22 грн. (1 год.09 хв.14 секунд *8,12 грн. = 579,22 грн.). Решту судових витрат слід залишити за позивачем.

Outcome: partial