overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою про визнання безвісно відсутнім її батька [PERSON]. В обґрунтування своїх заявлених вимог зазначила, що її батько більше шести років тому знявся з реєстрації за місцем проживання за адресою [ADDRESS], та вибув у невідомому напрямку. Відповідно до рішення Старосинявського районного суду від 30.10.1995 року [PERSON] зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання своєї доньки, однак будь-якої допомоги від нього не надходило. В судовому засіданні заявниця пояснила, що [PERSON] з 2008 року за місцем реєстрації не з'являвся. Заявниця зверталась з заявою про розшук свого батька до Старосинявського РВ УМВС України в Хмельницькій області, однак будь-якої інформації нею не отримано. Крім того, заявниця пояснила, що їй потрібно визнати [PERSON] безвісно відсутнім, для призначення її державної допомоги, оскільки вона являється інвалідом ІІ групи з дитинства по зору та постійно потребує витрат на оздоровлення. Суд, заслухавши пояснення заявниці, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 43 ЦК України суд може визнати фізичну особу безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є донькою [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження від 16.07.2003 року. Між матір'ю позивачки [PERSON] та батьком [PERSON] було розірвано шлюб, що стверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 10.06.1994 року. Більше шести років тому [PERSON] знявся з реєстрації за місцем проживання за адресою [ADDRESS], та вибув у невідомому напрямку і з того часу заявниця його більше не бачила, за місцем своєї реєстрації він не з'являвся, місце його перебування заявниці невідомо. Судом в порядку ч.1 ст.248 ЦПК України було зроблено запити у відповідні організації за останнім місцем проживання [PERSON], однак будь-якої інформації про останнє місце проживання суду не надано. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт відсутності [PERSON] за місцем проживання більше шести років. Все перелічене свідчить про те, що на протязі більш ніж 6 років немає ніяких відомостей про місце постійного проживання [PERSON] та про місце його перебування, тому він може бути визнаним безвісно відсутнім. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] безвісно відсутнім . На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою про визнання безвісно відсутнім її чоловіка [PERSON] В заяві зазначила, що 04.10.2003 р. з вони [PERSON] уклали шлюб. 01.04.2004 р. у них народився син [PERSON]. 17.07.2015 р. [PERSON] поїхав до Німеччини, та зник. Минуло вже більше року, однак ніяких відомостей про місце перебування її чоловіка так і не надійшло. До цього часу в місці постійного проживання, а саме за адресою: [ADDRESS] не з»явився. Ніхто з близьких родичів та друзів його не бачили. 27.07.2015 р. вона з заявою про зникнення чоловіка [PERSON] звернулась до Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, однак до теперішнього часу місцезнаходження чоловіка не встановлено. На цей час у заявниці виникла необхідність в реєстрації дитини, але без згоди чоловіка це неможливо. [PERSON] просить визнати [PERSON], [INFO], безвісно відсутнім з 01.08.2015 р. В судовому засіданні [PERSON] заяву підтримала. Представник зацікавленої особи в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, до суду подана заява про розгляд справи без їх участі, рішення по справі відносить на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника, допитавши свідків, приймаючи до уваги позицію представника зацікавленої особи, суд вважає заяву обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] є дружиною [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с.6). [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.7). За відомостями адресно-довідкового підрозділу УДМС України у Волинській області [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO] (а.с.48). Зі слів заявника та свідків, судом встановлено, що [PERSON] до липня 2015 р. мешкав в м.Запоріжжя та з літа 2015 р. за місцем проживання він відсутній, на телефонні дзвінки не відповідає. Згідно довідки (а.с.10), [PERSON] звернулась до Шевченківського РВ з заявою про зникнення [PERSON], за результатами розгляду якої зареєстроване кримінальне провадження № 12015080080003180 від 29.07.2015 р. за фактом безвісного зникнення [PERSON] за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України. На цей час місцезнаходження [PERSON] не встановлено (а.с.54). Згідно листа Головного центру обробки спеціальної інформації державної прикордонної служби України (а.с.50), [PERSON] виїхав за межі України, перетнувши кордон 18.07.2015 р. в місці пропуску Яготин, інформації про його повернення на територію України з того часу не виявлено. Відповідно до положень 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Таким чином, судом встановлено, що в місці останнього відомого постійного проживання: [INFO] з 01 серпня 2015 року немає ніяких відомостей про місце знаходження [PERSON], а тому у відповідності з ч.1 ст. ст. 43 ЦК України його необхідно визнати безвісно відсутнім. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою про визнання безвісти відсутнім свого сина [PERSON] [INFO].н., посилаючись на те, що вона і її син [PERSON] зареєстровані в [ADDRESS]. Для отримання субсидії на комунальні послуги від держави необхідно надати довідку з місця роботи кожної зареєстрованої у квартирі особи. Син у 1995 році поїхав на заробітки до м.Москва, з 2000року зв»язку з ним немає, про місце його знаходження їй нічого не відомо. У зв»язку з чим вона змушена звернутись з даною заявою до суду. Заявниця [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримала, просила суд заяву задоволити. Представник зацікавленої особи Управління праці та соціального захисту населення у Соснівському районі м.Черкаси в судове засідання не з»явився, повідомлялись належним чином про день та час розгляду справи. Заслухавши заявника, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного та цивільно-процесуального законодавства. Відповідно до ст. 246 ЦК України виникнення справ про визнання громадян безвісті відсутніми або оголошення їх померлими зумовлені необхідністю захисту майнових прав громадян, справи про правовий статус яких розглядаються судом, захистом інтересів осіб, які мають певні правовідносини з особою, тривала відсутність якої позбавляє їх можливості користуватись своїми правами. Згідно ст.43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці його постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] та її син [PERSON] зареєстровані в [ADDRESS] відповідно до довідки Соснівської служби утримання будинків № 5183 від 04.11.2014р. Місце знаходження та проживання гр..[PERSON] невідомо. 07.11.2014 року було складено акт, в якому зазначено, що гр..[PERSON], 1975року народження, більше 10 років не проживає за адресою [ADDRESS], та його жодного разу не бачили за вищевказаною адресою, який підписаний гр..[PERSON], [PERSON], [PERSON] Як встановлено в судовому засіданні заявниця не надала достовірних доказів, того що гр..[PERSON] може бути визнаний судом безвісті відсутнім, поскільки останній органами міліції в розшук не оголошувався, місце його перебування не перевірялось. З урахуванням наведеного, оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає що відсутні правові підстави для задоволення заяви.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою про визнання громадянина недієздатним, вказує, що її донька [PERSON], [INFO] є інвалідом з дитинства, їй встановлена 1 група інвалідності довічно внаслідок психічного захворювання, Внаслідок психічного розладу [PERSON] не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Заявник [PERSON] просить визнати [PERSON] недієздатною. В судове засідання заявник [PERSON] та представник органу опіки та піклування Ізюмської міської ради Харківської області не з»явились, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, заяву підтримали. Суд, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Відповідно до ч.1 ст. 39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та(або) керувати ними. Як вбачається із довідки серії до акту огляду МСЕК серії 10 ААБ № 709412 [PERSON], [INFO] є інвалідом дитинства першої групи з 26 жовтня 2014 року, непрацездатна, потребує стороннього постійного нагляду та догляду (а.с.5) Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи від 21 квітня 2015 року № 363 [PERSON] в теперішній час має стійкий хронічний психічний розлад в формі важкої розумової відсталості. За своїм психічним станом не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с. 28-29) Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатною. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою про визнання громадянина недієздатним та встановлення над ним опіки, вказує, що її мати [PERSON], [INFO] з вересня 2015 року перебуває на обліку у лікаря психіатра Ізюмської центральної міської лікарні. Внаслідок психічного розладу [PERSON] не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Заявник [PERSON] просить визнати [PERSON] недієздатною та встановити над нею опіку, призначивши її опікуном. В судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримала, представник заінтересованої особи в судове засідання не з»явився, подав заяву про розгляд справи у їх відсутності, заяву підтримали. Суд, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Відповідно до ч.1 ст. 39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та(або) керувати ними. Як вбачається із довідки Ізюмської центральної міської лікарні від 16.04.2016 року [PERSON], [INFO], що проживає за адресою : [INFO] перебуває на обліку лікаря психіатра (а.с.39) Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №378 від 17 травня 2016 року [PERSON] Володимирвна в теперішній час має стійкий хронічний психічний розлад в формі хронічного бердового розладу. За своїм психічним станом не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с. 41-43) Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатною. Відповідно до ст.ст. 41,55 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом здоровя не можуть самостійно здійснювати свої права та виконувати обовязки. Згідно ч.1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою про визнання її брата, [PERSON], обмежено дієздатним та призначення піклувальника. Свої вимоги обґрунтовує тим, що її брат [PERSON], [INFO], страждає на стійкий хронічний психічний розлад внаслідок контузії та зловживання алкоголем і тому не здатний правильно себе поводити та усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. [PERSON] є інвалідом 2 групи, отримує пенсію, яку витрачає на придбання спиртних напоїв. Неодноразово вимагав віддати документи на квартиру, які їх мама [PERSON] віддала їй на зберігання. Вважає, що [PERSON] має намір продати квартиру [ADDRESS]. Просить суд, визнати [PERSON], [INFO], обмежено дієздатним та призначити її піклувальником над братом. Представник Управління охорони здоров'я Семенюк О.Б. в судове засідання не з'явилась, проте подала заяву про розгляд заяви у її відсутності за наявними матеріалами справи. Зазначила, що заяву не підтримує. Суд вважає за можливе розглядати заяву у відсутності представника Управління охорони здоров'я за наявними матеріалами справи. Заявник [PERSON] в судовому засіданні підтримала заяву з підстав в ній зазначених. Просила суд заяву задовольнити. Прокурор прокуратури міста Луцька Загорська О.І. в судовому засіданні в задоволенні заяви просила відмовити. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що в задоволенні заяви слід відмовити. Відповідно до ч. 2 ст. 36 ЦК України суд може обмежити цивільну дієздатність фізичної особи, якщо вона зловживає спиртними напоями, накротичними засобами, токсичними речовинами, азартними іграми тощо і тим самим ставить себе чи свою сім'ю, а також інших осіб, яких вона за законом зобов'язана утримувати, у скрутне матеріальне становище. Згідно статті 59 ЦК України піклування встановлюється над неповнолітніми особами, які є сиротами або позбавленні батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Встановлено, що [PERSON] є мамою [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] є інвалідом 2 групи (а.с. 8). З довідки ВОПЛ № 1 міста Луцька від 23.02.2015 року вбачається, що [PERSON], 1970 р.н., прож. [ADDRESS], перебуває під консультативним наглядом в ВОПЛ № 1 міста Луцька з 2003 року з діагнозом помірно виражений постконтузійний розлад. Згідно довідки з Луцького МВ УМВС України у Волинській області від 12.05.2015 року встановлено, що в Інтегровано-інформаційно-пошуковій системі ОВС України відсутня інформація щодо протиправних дій [PERSON] Опитані в якості свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] не підтвердили фактів для обмеження цивільної дієздатності [PERSON] Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. На підставі наведеного суд приходить до висновку про відсутність належних доказів у позивача [PERSON], а отже правових підстав для обмеження цивільної дієздатності [PERSON]

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою про визнання її двоюрідного брата - [PERSON], [INFO] недієздатним та призначенні її його опікуном. В заяві зазначила, що батьками [PERSON] були [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], яка являлась рідною сестрою матері заявниці - [PERSON], [INFO] Мати [PERSON] - [PERSON] померла [INFO], батько [PERSON] - [PERSON] помер [INFO]. У шлюбі [PERSON] ніколи не перебував, дітей не має. [PERSON] страждає на психічну хворобу та знаходиться на обліку в КУ «Обласна психіатрична лікарня». За висновком МСЕК від 29.03.2010 року визнаний безстроково інвалідом другої групи. В силу даного стану свого здоров'я він не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, потребує стороннього догляду та опіки. Після смерті його батьків ним піклувалася його рідна сестра - [PERSON], яка померла [INFO]. Після її смерті [PERSON] проживає та зареєстрований разом з заявницею та її родиною в квартирі [ADDRESS], яка належить їй на праві власності. Вони здійснюють догляд за ним та піклуються про нього. Посилаючись на зазначені обставини заявниця просить суд визнати її двоюрідного брата [PERSON] недієздатним та призначити її його опікуном. В судове засідання заявниця не з'явилась, надала суду заяву, в якій просила суд розглядати справу за її відсутності, оскільки вона немає можливості бути присутньою в судовому засіданні, так як знаходиться за межами міста, заяву підтримала в повному обсязі, просила її задовольнити. Представник зацікавленої особи - органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Запорізької міської ради, у судове засідання не з'явилася, надіслала до суду подання в якому просила призначити [PERSON] опікуном над її двоюрідним братом [PERSON]. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що [PERSON], [INFO] є двоюрідним братом [PERSON], [INFO], який страждає на психічне захворювання та за висновком МСЕК від 29.03.2010 р. визнаний інвалідом другої групи безстроково. [PERSON] є єдиним родичем [PERSON] та проживає разом з ним. За ухвалою суду від 12.03.2014 року у справі була призначена судово-психіатрична експертиза для визначення чи хворіє [PERSON] на психічну хворобу та чи здатен він усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно акту судово-психіатричної експертизи № 175 від 03.04.2014 року [PERSON] виявляє ознаки легкої розумової відсталості в ступені помірно-вираженою дебільності з порушеннями поведінки, епісиндром в анамнезі. Ступінь наявних порушень така, що вона істотно впливає (обмежує) на здатність розуміти значення своїх дій та керувати ними. Згідно ч.1 ст.. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно ч.1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. У суду нема підстав ставити під сумнів обставини, наведені [PERSON], оскільки вони підтверджуються представленими документами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою про визнання її доньки [PERSON] недієздатною, у зв»язку з тим, що остання хворіє на психічну хворобу та має діагноз: шизофренія. Ця психічна хвороба, як зазначено заявником, проявляється в тому, що [PERSON] не здатна усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними. З 29.04.2011 року і по теперішній час [PERSON] перебуває у Комунальній установі «Любомирівський психоневрологічний інтернат» Запорізької обласної ради і знаходиться на повному державному забезпеченні, їй встановлена 2 група інвалідності. Згідно акту № 568 від 02.10.2014 року первинної амбулаторної судово-психіатричної експертизи, призначеної судом у справі, [PERSON] страждає хронічним психічним захворюванням у формі параноідної шизофренії, непереривне протікання, змішаний дефект. В наслідок чого вона не розуміє значення своїх дій і не керує ними. В судове засідання заявник по справі - [PERSON] не з»явилась, але надала до суду відповідну заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник Любомирівського психоневрологічного інтернату в судове засідання не з»явився, але також надав до суду відповідну заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує проти задоволення позову. Згідно ст. 39 ЦК України, особа, яка внаслідок психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, може бути визнана судом недієздатною. Відповідно до ч.1 ст.41 ЦК України над недієздатною [PERSON] встановити опікуна - Комунальну установу Любомирівський психоневрологічний інтернат Запорізької обласної ради, в особі директора інтернату. Отже, дослідивши докази у справі, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою про визнання її дочки, [PERSON], [INFO], недієздатною. Також заявниця просить суд винести рішення про призначення її опікуном над її дочкою. Заява обґрунтовується тим, що дочка, [PERSON], є інвалідом 1 А групи з дитинства безстроково та перебуває на обліку у психіатра Борзнянської центральної районної лікарні. Через хворобу дочка перебуває під її наглядом, оскільки не може розуміти значення своїх дій, керувати ними і потребує опіки. З огляду на зазначене, дочка потребує встановлення над нею опікунства. В судовому засідання заявниця підтримала заявлені нею вимоги. Представниця заінтересованої особи Борзнянської районної державної адміністрації в судове засідання не з`явилась і, підтвердивши факт перебування на обліку в райдержадміністрації сім`ї заявниці, просила провести розгляд справи без її участі, з запереченнями на вимоги заявниці не зверталась. Суд, дослідивши доводи заявниці в обґрунтування її заяви, а також письмові матеріали, зібрані у справі, дійшов висновку про правомірність заявлених у заяві вимог та наявність необхідних підстав для їх задоволення. Як вбачається з матеріалів справи, дочка заявниці, [PERSON], є інвалідом 1 А групи з дитинства безстроково та перебуває на обліку у психіатра Борзнянської центральної районної лікарні. Через хворобу дочка перебуває під постійним наглядом матері, оскільки не може розуміти значення своїх дій, керувати ними. З огляду на зазначене, дочка потребує встановлення над нею опікунства. Вказані факти щодо стану здоров`я дочки заявниці після проведення за клопотанням заявниці судової психіатричної експертизи знайшли своє підтвердження. Так, відповідно до висновку судово психіатричної експертизи №177 від 27.03.2018 року у [PERSON], [INFO], визначається розлад психічної діяльності у вигляді вродженої важкої розумової відсталості з параксизмальною активністю та системним недорозвиненням мови, що позбавляє її здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Як встановлено в судовому засіданні, заявниця [PERSON] доводиться [PERSON] матір`ю і постійно проживає з останньою. Зі змісту адміністративних рішень, наданих суду Борзнянською районною державною адміністрації Чернігівської області, вбачається, що органом опіки та піклування рекомендовано призначення [PERSON] опікуном над її дочкою [PERSON]. Відповідно до ст.39 ч.1 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно з положеннями ст.58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Відповідно до ст.60 ч.1 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою про визнання її колишнього чоловіка [PERSON], [INFO], безвістно відсутнім. Зважаючи на складність в повному викладенні рішення суду, повязаного з потребою в обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений певний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини, згідно з вимогами ч. 3 ст. 209 ЦПК України. На підставі викладеного і\~ст. 43 ЦК України,

Outcome: approved