Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до Оріхівського районного суду Запорізької області з позовом до [PERSON]І, в якому просила визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на нерухоме майно, яке належало матері позивача та відповідача [PERSON], а саме: - на ? частку житлового будинку, розташованого за адресою Запорізька область, Оріхівський район, с. Кірове, вул. Дімітрова, б. 3, загальною площею 71,9 кв. м, житловою площею 38,8 кв. м, що складається з житлового будинку літ. «А», сіней літ. «а», літньої кухні літ. «Б», сіней літ. «б», убиральні літ. «В», погрібу літ. «Пг», гаражу літ. «Г», паркану № 1, воріт № 2, басейну № 3, колодязя літ. «К»; - на ? частку земельної ділянки площею 4,2388 га, що розташована на території Кіровської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, кадастровий номер 2323981500:04:001:0034, з цільовим призначенням «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва»; - на ? частку земельної ділянки площею 7,0857 га, що розташована на території Щасливської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, кадастровий номер 2323987900030020166, з цільовим призначенням «для ведення фермерського господарства». Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідно до закону позивач та відповідач є спадкоємцями першої черги вказаного майна як діти [PERSON], яка померла 03.12.2014 року. Однак у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на вказане майно позивачу було відмовлено через відсутність у неї правовстановлюючих документів на спадкове майно, оскільки свого часу [PERSON] прийняла це майно як спадщину за своїм чоловіком [PERSON], який помер 11.09.2014 року, однак оформити свої спадкові права належним чином не встигла. Позивач в судове засідання не зявилась, подавши письмову заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечуючи проти викладених в позовній заяві обставин. Оріхівська державна нотаріальна контора Запорізької області, будучи залученою до участі у справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, просила розглядати справу без її участі. За ініціативою суду до участі у справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, було залучене Селянське фермерське господарство «Скорпіон А», звязку з тим, що спадкодавець [PERSON] за життя була його членом, а належна їй земельна ділянка площею 7,0857 га, що розташована на території Щасливської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, кадастровий номер 2323987900030020166, з цільовим призначенням «для ведення фермерського господарства», використовувалась зазначеним підприємством. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши наявні у справі докази, проаналізувавши законодавство, яким регулюються спірні правовідносини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є рідною донькою [PERSON] та [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії IV-УР № 1400777, виданим Кіровською сільською радою Оріхівського району Запорізької області 03.06.1963 року. 16.10.1983 року позивач уклала шлюб з [PERSON] та взяла його прізвище «Романнікова», що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ЖС № 497481, виданим виконкомом Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області. Відповідач [PERSON] є рідним сином [PERSON] та [PERSON], та, відповідно, рідним братом позивача, що підтверджується Свідоцтвом про народження серії І-УР № 021775, виданим Кіровською сільською радою Оріхівського району Запорізької області 15.11.1957 року. Батько позивача та відповідача, [PERSON], за життя, на підставі рішення виконавчого комітету Кіровської сільської ради Оріхівського району Запорізької області від 21.02.2008 року, набув у свою власність житловий будинокза адресою Запорізька область, Оріхівський район, с. Кірове, вул. Дімітрова, б. 3, загальною площею 71,9 кв. м, житловою площею 38,8 кв. м, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 01.04.2008 року. Крім того, [PERSON] за життя належала земельна ділянка площею 4,2388 га, що розташована на території Кіровської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, кадастровий номер 2323981500:04:001:0034, з цільовим призначенням «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», що підтверджується Державним актом про право власності на земельну ділянку серії ЗП № 014105. 26.03.2006 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем виконкому Кіровської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, зареєстрований в реєстрі за № 49, яким все своє майно заповів на користь [PERSON] 11.09.2014 року [PERSON] помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії І-ЖС № 302564, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Оріхівського районного управління юстиції у Запорізькій області 15.09.2014 року. У звязку із смертю [PERSON] за ним відкрилась спадщина, що складалась із зазначеного вище майна. Мати позивача, [PERSON], на момент смерті [PERSON] була зареєстрована і фактично проживала разом з ним у спірному житловому будинку, а тому в силу вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України є такою, що прийняла спадщину за чоловіком. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак [PERSON] зазначений обовязок виконати не встигла, оскільки 03.12.2014 року померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії І-ЖС № 334844, відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області 18.08.2015 року (повторно). У звязку із смертю [PERSON] за нею відкрилась спадщина, до складу якої, крім майна, успадкованого після смерті [PERSON], входить також земельна ділянка площею 7,0857 га, що розташована на території Щасливської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, кадастровий номер 2323987900030020166, з цільовим призначенням «для ведення фермерського господарства», яку вона набула на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 705958, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею 24.09.2007 року за № 010727500020. Позивач та відповідач прийняла спадщину за своєю матірю [PERSON] шляхом подання відповідних заяв Оріхівської державної нотаріальної контори Запорізької області в межах встановленого законом шестимісячного строку. Постановою державного нотаріуса [PERSON] позивачу було відмовлено у видачу свідоцтва про право на спадщину через ненадання позивачем правовстановлюючих документів на спадкове майно. Зазначені обставини підтверджуються матеріалами спадкової справи № 223/2014, відкритої після смерті [PERSON], сторонами по справі визнаються, а тому в числу ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню. При вирішенні питання про законність та обґрунтованість вимог позивача суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 392 ЦК України право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Відповідно до ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав. Наявні у справі документи підтверджують факт набуття спадкодавцями майна, що входить до складу спадщини, за законодавством, що було чинним на момент набуття цих прав. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Відповідно до ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Позивач є спадкоємцем за законом, спадщину прийняла, що ніким не оспорюється, відповідач її спадкових справ не оспорює, позовні вимоги узгоджуються з вимогами чинного законодавства України, однак через відсутність правовстановлюючих документів позивач не може в позасудовому порядку оформити право власності в порядку спадкування, що саме по собі не може бути підставою для відмови у захисті права. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин позов підлягає задоволенню. Враховуючи вищенаведене, на підставі ст. ст. 392, 1261, 1267, 1268 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved