Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою в якій зазначила, що в період з 08.06.2001 по 2905.2003 перебувала у шлюбі з [PERSON], під час якого народила доньку [PERSON], [INFO], яка на теперішній час зареєстрована та мешкає разом з нею. Відповідач утриманням та вихованням доньки не займається, в звязку з чим позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки та стягнути аліменти на утримання останньої. В суді позивачка дала пояснила відповідно до обставини, викладених в позові на задоволенні позовних вимог наполягла, просила ухвалити заочне рішення в звязку з неодноразовою неявкою відповідача в судове засідання. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, в судове засідання не зявився, причини неявки не повідомив, тому його неявка визнається неповажною, а матеріали справи достатніми для заочного розгляду справи. Представник третьої особи позовні вимоги підтримав, про що дав відповідні пояснення. Суд, дослідивши надані докази, вислухавши позивача та представника третьої особи, встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини: згідно свідоцтва про народження сторони є батьками [PERSON], [INFO], яка зареєстрована та мешкає разом з позивачем в [ADDRESS] (а.с. 2-4). Для дитини, відповідно до акту обстеження, створені всі належні та необхідні умови для проживання, виховання і розвитку (а.с. 48). Дитина навчається в Харківській загальноосвітній школі I-III ступенів № 158, де характеризується позитивно. Батько жодного разу школи не відвідував, навчанням доньки не цікавиться та нехтує її вихованням, жодної участі в утриманні дитини не приймає (а.с. 6, 7, 49). Як вбачається з довідки УОІ ГУМВС України в Харківській області та інформації Харківського СІЗО [PERSON] неодноразово судимий, в останнє за ч. 1 ст. 115 КК України (умисне вбивство) та на теперішній час відбуває покарання у вигляді 7 років позбавлення волі. Кінець строку 31.07.2018 (а.с. 33, 35). Управлінням служб у справах дітей складено висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] (а.с. 50-51). Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. [PERSON], ведучи асоціальний спосіб життя, про що свідчать неодноразові притягнення до кримінальної відповідальності, не приділяючи уваги побуту своєї доньки, не цікавлячись її життям не здатен забезпечити їй належний рівень життя, соціального та духовного розвитку. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати чи батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини проте згідно ч. 2 ст. 166 особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини. Отже, позов є цілком обґрунтованим і підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved