Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона є власником 1/2 частини квартири [ADDRESS], яку отримала як спадкоємець за законом після смерті своєї матері [PERSON], яка померла [INFO] року. Право власності на частину квартири вона отримала в судовому порядку згідно рішення по справі №801/4201/2012 та відповідно до норм чинного законодавства провела її державну реєстрацію. Іншим спадкоємцем за законом був її брат [PERSON], але він пропустив строк на прийняття спадщини без поважних причин та не прийняв її. Після його звернення до суду із заявою про надання додаткового строку для прийняття спадщини, йому було відмовлено, у зв'язку з чим вона не змогла отримати право власності на всю квартиру після смерті [PERSON] Просила визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] В судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити. Представник Бердянської міської ради в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений наленим чином. Бердянська державна нотаріальна контора подала заяву від 05.12.2017 року про розгляд справи у відсутність її представника. Представник [PERSON] за договором про надання правової допомоги адвокат [PERSON] в судовому засіданні просила в задоволенні позову відмовити, оскільки судами апеляційної та касаційної інстанції було встановлено, що [PERSON] має право лише на 1/2 частину спадкової квартири, у зв'язку з тим, що [PERSON] є таким, що подав заяву про прийняття спадщини до нотаріуса і цю заяву зареєстровано та внесено до спадкового реєстру. Окрім того, позивачем не надано доказів щодо неможливості отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну частину квартири в нотаріальній конторі. Заслухавши учасників судового засідання, Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в зв'язку з наступним. Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини громадянина захищаються судом та відповідно до вимог чинного цивільного процесуального законодавства України кожній особі гарантується право звернення безпосередньо до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно положень ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи із змісту ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. У відповідності до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини ( ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Як встановлено судом, квартира [ADDRESS] належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на квартиру від 10.03.1994 року. [PERSON] померла [INFO] року. Заповіт на випадок своєї смерті померла не залишила. До Бердянської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини за законом звернулись: 25.04.2007 року дочка померлої [PERSON]; 03.02.2011 року син померлої [PERSON], якому рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 19.10.2010 року був наданий додатковий строк для прийняття спадщини. Вказані заяви внесені до спадкового реєстру. Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 11.04.2012 року за [PERSON] визнано право власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року. Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 25.05.2017 року, за [PERSON] зареєстровано право власності на 1/2 частку вказаної вище квартири. За змістом ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, позивач повинен довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст. ст. 77-79 ЦПК України, зазначені ним обставини. Позивачем до суду не надано доказів на підтвердження відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину на частину спірної квартири, право власності на яку залишається зареєстрованим за [PERSON], а отже відсутні підстави для задоволення позову.

Outcome: dismissed