overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з даною позовною заявою, мотивуючи свій позов тим, що [INFO] року померла її мати [PERSON], у зв'язку з чим, була відкрита спадщина. Однак в строк передбачений ч.1 ст. 1270 ЦК України, вона спадщину не прийняла, оскільки вона хворіла, тому за станом здоров»я не мала можливості звернутися до нотаріуса. А тому просить суд визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини у три місяці з дня набрання рішення законної сили. В судове засідання позивачка [PERSON] не з»явилась, але надала на адресу суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позовну заяву підтримує і просить її задовольнити. Представник Понорницької селищної ради в судове засідання не з'явився, але на адресу суду надійшла заява, в якій зазначено, що Понорницька селищна рада позов [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, визнає повністю та просить розглянути справу без участі їхнього представника. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Як встановлено в судовому засіданні, [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Згідно копій свідоцтв про народження та одруження, померла [PERSON] являлась матір»ю позивачки [PERSON] Відповідно до вимог ст.ст. 1269, 1270, 1272 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину на протязі шести місяців з часу відкриття спадщини, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. [PERSON] своєчасно не звернулась до нотаріальної контори по питанню оформлення спадщини, оскільки вона хворіла, тому за станом здоров»я не мала можливості звернутися до нотаріуса, що підтверджується відповідними довідками, тобто вона пропустила строк подачі заяви з причин, які суд вважає поважними. Згідно довідки Коропської державної нотаріальної контори спадкова справа після померлої [INFO] року [PERSON] не заводилася. За таких обставин, суд вважає за можливе встановити додатковий достатній строк для подання заяви до нотаріальної контори на прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з даною позовною заявою, мотивуючи свій позов тим, що [INFO] року померла її мати [PERSON], у зв'язку з чим відкрилась спадщина. Однак в строк передбачений ч.1 ст. 1270 ЦК України, вона спадщину не прийняла, оскільки проживає не за місцем відкриття спадщини, має на утриманні шість дітей, п'ять з яких являються неповнолітніми. А тому просить суд визначити їй додатковий строк у два місяці для подання заяви про прийняття спадщини. Позивачка [PERSON] в судове засідання не викликалась, оскільки в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити по вищевикладеним мотивам. Відповідач позовні вимоги визнав, про що надав суду письмову заяву. Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Як встановлено в судовому засіданні, [INFO] року померла [PERSON], мати позивачки. Згідно довідки про склад сім*ї, [PERSON] має шість дітей. Відповідно до вимог ст.ст. 1269, 1270, 1272 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину на протязі шести місяців з часу відкриття спадщини, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Ті обставини, на які посилається позивач, як на поважність причин пропуску вказаного строку, на думку суду заслуговують на увагу, не оспорюються сторонами, підтверджуються наявними в справі доказами, а тому є всі підстави для визначення додаткового строку для подання заяви до компетентної нотаріальної контори на прийняття спадщини після померлої [PERSON]. Згідно довідки № 1953/01-16 від 19.07.2016 р. Коропської районної державної нотаріальної контори за підписом державного нотаріуса [PERSON], згідно перевірених алфавітних книг обліку спадкових справ за 2007-2016 роки, після смерті [PERSON], померлої [INFO] року, Коропською районною державною нотаріальною конторою спадкова справа не заводилась. Згідно довідки № 665/01-16 від 15.07.2016 р. [PERSON] приватного нотаріуса Коропського районного нотаріального округу Чернігівської області, спадкова справа після смерті [PERSON], померлої [INFO] року, не заводилась. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з даною позовною заявою, мотивуючи свій позов тим, що [INFO] року померла її мати [PERSON], у зв'язку з чим відкрилась спадщина. Однак в строк передбачений ч.1 ст. 1270 ЦК України, вона спадщину не прийняла, оскільки проживає не за місцем відкриття спадщини, має похилий вік, часто хворіє. До дня смерті здійснювала догляд за [PERSON] та проживала з нею. А тому просить суд визначити їй додатковий строк у два місяці для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач [PERSON] в судове засідання не викликалась, оскільки в позовні заяві просила справу розглянути без її участі. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити по вищевикладеним мотивам. Відповідач позовні вимоги визнав, про що надав суду письмову заяву. Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Як встановлено в судовому засіданні, [INFO] року померла [PERSON], мати позивачки. Позивач [PERSON] проживає не за місцем відкриття спадщини, має похилий вік, хворіє. Відповідно до вимог ст.ст. 1269, 1270, 1272 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину на протязі шести місяців з часу відкриття спадщини, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Ті обставини, на які посилається позивач, як на поважність причин пропуску вказаного строку, на думку суду заслуговують на увагу, не оспорюються сторонами, підтверджуються наявними в справі доказами, а тому є всі підстави для визначення додаткового строку для подання заяви до компетентної нотаріальної контори на прийняття спадщини після померлої [PERSON] Згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру № 46426330 від 16.01.2017 року, сформованої державним нотаріусом [PERSON], спадкова справа після померлої [INFO] року [PERSON] - не заводилась. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з даною позовною заявою, уточнивши яку просила визнати п.6.1-6.2 договору про надання відновлювальної кредитної лінії №07.1/214-7 від 08 серпня 2007 року, укладеному між [PERSON] та ПАТ «Укрсоцбанк» частково недійсним. В обґрунтування позову зазначила, що 08.04.2007 року між нею та АКІБ «Укрсоцбанк» був укладений договір про надання відновлювальної кредитної лінії №07.1/214-7, до змісту якого, зокрема у п.п.6.1, 6.2 було включено застереження про розгляд спорів третейським судом. Так, пунктом 6.2 цього договору передбачено, що сторони домовились про те, що по цьому договору спори розглядаються третейським судом. Відповідно до ст.5 Закону України «Про третейські суди», спір може бути переданий на розгляд третейського суду при наявності між сторонами третейської угоди, яка є різновидом цивільно-правового правочину та може бути визнана недійсною на підставі ст.203 ЦК України. Вважає, що третейська угода не відповідає вимогам ст. 12 Закону України «Про третейські суди», окрім цього, порушує її конституційне право на розгляд спору державним судом. В судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходили. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення, виходячи з наступного. Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 08.08.2007 року між сторонами укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії №07.1/214-7, метою якого є надання кредитних коштів на споживчі цілі, пунктом 6.2 якого передбачено, що у випадку неможливості вирішення спору шляхом переговорів, сторони,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

\~ [PERSON] звернулась до суду з завою до заінтересованої особи Орган опіки та піклування Петрівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області про призначення її опікуном над [PERSON] [INFO] посилаючись на те, рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області він був визнаний недієздатним внаслідок психічної хвороби. Раніше опікуном [PERSON] була його мати [PERSON], яка 16.05.2014 року померла. Після смерті матері брат залишився без опікуна. Рішенням виконавчого комітету Петрівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області від 09.10.2014 року № 62 затверджено висновок органу опіки і піклування про можливість виконувати обовязки нею опікуна. В судовому засіданні [PERSON] підтримала подану за заяву просила суд задовольнити її в повному обсязі з підстав визначених у ній. Представники зацікавленої особи в призначене судове засідання не заявились, причини неявки суду не повідомили. Розглянувши подану заяву, матеріали справи, вислухавши пояснення суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви виходячи з такого. Судовим розглядом встановлено, що 26 жовтня 2005 року рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області по справі № 2-1336/5 від 26 жовтня 2005 року [PERSON] 31.05.1977 року визнано недієздатним, копію рішення направлено органу опіки та піклування для призначення [PERSON] опіки (а.с.6). 09.10.2014 року рішенням № 62 виконавчого комітету Петрівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області затверджено висновок органу опіки та піклування про можливість виконувати обовязки опікуна громадянкою [PERSON], щодо її брата [PERSON], [INFO] (а.с.11-12). Відповідно до вимог ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і\~призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Порядок призначення опікуна або піклувальника визначено ст. 63 ЦК України, відповідно до якої опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених статтею 60 цього Кодексу. Відмовляючи у задоволенні заяви суд виходив з того, що заявницею перед судом не порушується питання про визнання [PERSON] недієздатим, так я к дане питання вирішено рішенням суду ще у 2005 році. Крім того, суд приймає до уваги, що питання призначення її опікуном над [PERSON] вирішено відповідно до рішення виконавчого комітету Петрівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області затверджено висновок органу опіки та піклування від 09.10.2014 року № 62. На підставі викладеного відповідно до ст. ст. 60, 63 ЦК України,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що вона є власником квартири [ADDRESS]. Крім позивача в спірній квартирі також зареєстрований відповідач [PERSON], який є її колишнім чоловіком. Оскільки з початку 2014 року відповідач не проживає в спірній квартирі, позивач просить визнати його таким, що втратив право користування квартирою 81 в будинку 57 по вулиці Республіканській в м. Запоріжжі. Представник позивача в судовому засідання позов підтримав, просив його задовольнити, з мотивів викладених в заяві. Відповідно до п.9 ст.74 ЦПК України відповідач викликався до суду через оголошення у газеті Запорізької обласної ради та обласної державної адміністрації „Запорізька правда № 19 (23754), номер якої вийшов 11.05.2017 року, але в судове засідання останній не зявився. Свідки [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні пояснили, що є сусідами позивача та підтвердили той факт, що відповідач приблизно з 2014 року не мешкає в квартирі [ADDRESS]. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до реєстраційного посвідчення ЗМБТІ та довідки з Жилищно - будівельного кооперативу №8, власником квартири [ADDRESS] є [PERSON](а.с. 6-7). Згідно до свідоцтва про шлюб, 05.08.2006 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб (а.с. 12). Заочним рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 08.04.2014 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано (а.с. 13) Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином судом встановлено, що позивач є власником вказаної квартири, але її право щодо володіння своїм майном порушується відповідачем, тому позов обґрунтований, законний та підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що вона є власником квартири [ADDRESS]. Крім позивача в спірній квартирі також зареєстровані відповідачі [PERSON], яка є її дочкою, та [PERSON], яка є її онукою. Оскільки з березня 2013 року відповідачі не проживають в спірній квартирі, позивач просить визнати їх такими, що втратили право користування квартирою 55 в будинку 57 по вулиці Республіканській в м. Запоріжжі. Від позивача надійшла заяви про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідно до п.9 ст.74 ЦПК України відповідачі викликались до суду через оголошення у газеті Запорізької обласної ради та обласної державної адміністрації „Запорізька правда № 49 (23784), номер якої вийшов 07.12.2017 року, але в судове засідання останні не зявились. Представник третьої особи до суду не зявився, причину неявки не повідомив, хоча про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Позивач є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується договором міни від 21.02.2013 року, посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу 21.02.2013 року за реєстровим №148, та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно №107536098. Згідно відповіді відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Запорізькій області від 24.11.2017 року, відповідачі зареєстровані за адресою: [INFO]. Як вбачається з акту №36 від 19.12.2016 року, наданого житлово-будівельним кооперативом №8 «Запоріжсталь та Дніпроспецсталь», відповідачі в вищезазначеній квартирі не проживають з 05.03.2013 року. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином судом встановлено, що позивач є власником вказаної квартири, але її право щодо володіння своїм майном порушується відповідачами, тому позов обґрунтований, законний та підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з зазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що 25.11.2006 року уклала шлюб з відповідачем, від якого [INFO] народився син [PERSON]. 28.07.2010 року шлюб було розірвано. З 2007 року відповідач проживає окремо, ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, не піклується про фізичний, духовний та культурний розвиток дитини. Крім того, відповідач не надає будь-якого матеріального утримання. Тому вона просить позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до [PERSON], [INFO]. Позивач в судовому засіданні підтримала свій позов у повному обсязі, та просила його задовольнити. Відповідач до суду не з'явився, але до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутність, а також зазначив, що не заперечує проти позовних вимог, та просить задовольнити позовні вимоги про позбавлення його батьківських прав. Представник третьої особи органу опіки та піклування Виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради м. Кривого Рогу надав суду висновок про недоцільність позбавлення батьківських прав. Прокурор в судовому засіданні вважала за доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до [PERSON]. Як встановлено у судовому засіданні, відповідач [PERSON] - є батьком малолітнього [PERSON] (а.с.11 копія свідоцтва про народження). Відповідач з позивачем не проживає, у вихованні дитини участі не приймає, у дошкільному закладі де перебувала дитина не з'являвся (а.с. 10). Згідно висновку виконкому Довгинцівської районної у місті ради м. Кривого Рогу від 26.02.2015 року про доцільність позбавлення батьківських прав вважають не доцільним позбавлення батьківських прав у зв'язку з відсутністю достатніх підстав (а.с.35). Встановленим в судовому засіданні фактам відповідають правовідносини, які регулюють умови та порядок позбавлення батьківських прав. Згідно ст.164 ч.1п.2 СК України -мати, батько дитини … можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст..165 СК України з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що у судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач вихованням та утриманням свого малолітнього сина не займається, ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, її матеріальному утриманню, погодився з позовними вимогами, а тому є всі підстави для позбавлення відповідача батьківських прав. На підставі вищенаведеного, суд вважає, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з зазначеним позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], яка перебуває на її утриманні у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не явилась, в поданій суду заяві просила розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не явився, в поданій суду заяві просив розглядати справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. По справі встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії І-ЕЛ № 0703719. Рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівької області від 16 квітня 2015 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], прізвище після розірвання шлюбу позивачу залишено «Чайка». З довідки Ріпкинської селищної ради від 04.04.2017 року № 863 вбачається, що [PERSON] перебуває на утриманні матері [PERSON] Згідно частини другої статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття, а згідно ч. 1 статті 27 Конвенції про права дитини , прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 р. (набрала чинності для України 27 вересня 1991 р.), та ст.. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Вказане свідчить про обовязок [PERSON] сплачувати аліменти на утримання своєї дитини. Згідно зі статтею 182 Сімейного кодексу України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи відсутність доказів про матеріальне становище позивача та відповідача, приймаючи до уваги вік дитини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а з відповідача підлягають стягненню аліменти на користь позивачки на утримання малолітньої дитини: сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви, тобто з 06 квітня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 17 грудня 2026 року. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави 640 грн. судового збору, у звязку зі звільненням позивачки від такої оплати при зверненні до суду. Відповідно до ст. 367 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved