Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. В обґрунтування своєї заяви зазначила, що [INFO] померла її мати [PERSON]. В зв'язку з тривалою хворобою матері з 2015 року по день її смерті вона проживала з нею в [ADDRESS] і доглядала за нею. Згідно заповіту від 26 липня 2011 року матір заповідала їй все належне їй майно. При зверненні до нотаріуса вона отримала постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки встановити факт спільного проживання в нотаріальному порядку не можливо. В судовому засіданні заявниця [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] підтримали доводи заяви та просили її задовольнити. Представник заінтересованої особи - Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області в судове засідання не з'явилися, в письмовій заяві до суду не заперечив проти задоволення заяви, справу просив розглянути без його участі. Суд, заслухавши пояснення заявниці, її представника, свідків, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до наступного висновку. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За ч.3 ст.294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданого 17 листопада 2016 року виконавчим комітетом Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області, актовий запис №55 (а.с.8). Спадкодавець [PERSON] доводиться матір'ю заявниці, що підтверджується свідоцтвом про народження на ім'я [PERSON] серії [NUMBER] від 25 вересня 1957 року, повторним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 18 вересня 2008 року (а.с.9, 25) Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на її майно. Заявниця [PERSON] є спадкоємицею за заповітом після смерті матері [PERSON] (а.с.12). На час відкриття спадщини після [PERSON], заявниця [PERSON] була зареєстрована в [ADDRESS], однак постійно проживала разом із своєю матір'ю [PERSON] в [ADDRESS], здійснювала її догляд, що підтверджується довідкою, виданою 31 січня 2018 року виконавчим комітетом Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області (а.с.11). Те що, заявниця [PERSON] в зв'язку з тривалою хворобою її матері з 2015 року і по день смерті [PERSON] проживала в [ADDRESS] разом з матір'ю, здійснювала догляд за нею, підтвердили допитані судом свідки [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. При зверненні [PERSON] до приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Гура І.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, що залишилося після смерті її матері [PERSON], у зв'язку з неможливістю встановлення факту спільного проживання із спадкодавцем в нотаріальному порядку, заявниця отримала постанову від 06 червня 2018 року про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину (а.с.14). Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У випадку, якщо спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, він має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Згідно Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання, доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем. Отже, у випадку, якщо спадкоємець фактично постійно проживав із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, проте у його паспорті відсутня відмітка про реєстрацію місця проживання разом із спадкодавцем, а також відсутні докази, визначені Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до п.23 постанови №7 від 30 травня 2007 року пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Метою встановлення факту постійного проживання заявниці зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є підтвердження факту прийняття спадщини. Факт проживання заявниці із спадкодавцем на час відкриття спадщини підтверджена матеріалами справи. При таких обставинах справи, аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає, що наявні підстави для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини.

Outcome: approved