overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що їй на праві власності належить квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. На даний час у вказаному будинку зареєстровані: позивачка - [PERSON] та її брат - [PERSON] У травні 2015 року відповідач виїхав на інше місце проживання і з цього часу не сплачує комунальні послуги, не бере участі в утриманні квартири. У зв'язку з цим, позивачка просила суд визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, квартирою, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Позивачка в судове засідання зявилась, позов підтримала. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча була повідомлений належним чином про час та день розгляду справи. За таких обставин, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд дослідивши обставини справи, мотивуючи рішення зазначає про наступне. З матеріалів справи встановлено, що позивачці - [PERSON] на праві власності належить квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією договору купівлі продажу квартири від 17.04.2015 та копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 17.04.2015 (а.с.9-10) Згідно записів у будинковій книзі, у вказаній квартирі крім позивачки, також зареєстрований її брат - [PERSON]. (а.с.12-13) Розглядаючи вимогу позивачки про визнання [PERSON] такими, що втратив право на користування жилим приміщенням, суд виходить із наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 163 ЖК України у разі тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Згідно ч. 1\~ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно\~ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановленні строки, провадиться в судовому порядку. Як вбачається з довідки виданої ОСББ «Єдність» [PERSON] дійсно зареєстрований за адресою: [INFO], проте з травня 2015 року за даною адресою не проживає, оскільки працює та проживає за територією України. (а.с.30) Даючи оцінку вказаним обставинам, суд вважає встановленим в судовому засіданні, що зазначена квартира є власністю позивача. Відповідач вибув зі спірної житлової площі на інше постійне місце проживання і з цього дня втратив право користування жилим приміщенням. Тому позов позивачки в частині визнання відповідача такими, що втратив право користування житловим приміщенням підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Свій позов мотивує тим, що їй, на праві приватної спільної власності та членам її сім»ї [PERSON], [PERSON], згідно свідоцтва про право власності від 4 квітня 2006 року, належить квартира [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] в квартирі не проживає, речей в квартирі його не має. Відповідач з квітня 2006 року не несе жодних обов'язків по утриманню квартири, передбачених для користування ЖК України. Просить визнати відповідача, таким що втратив право користуватись житловим приміщенням - в квартирі [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій справу просив розглянути в його відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином у зв`язку з чим, суд ухвалив розглядати справу у порядку, передбаченому ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно свідоцтва про право власності серії від 4 квітня 2006 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 11156838 від 07.07.2006 року квартира [ADDRESS] належить на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] та членам її сім»ї [PERSON], [PERSON]. Пунктом 1 ч. 1 ст. 2 ЗУ № 1952-IV«Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» передбачено, що момент внесення запису до державного реєстру речових прав на нерухоме майно, є офіційним визнанням та підтвердженням виникнення в особи права власності на нерухоме майно. Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України, у разі відсутності особи понад встановлені строки, така особа визнається такою, що втратила право користування жилим приміщенням В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач в квартирі [ADDRESS] з квітня 2006 року і по даний час не проживає. Відповідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. На підставі викладеного, суд вважає, що оскільки відповідач втратив право власності на квартиру [ADDRESS] та не проживає в ньому, то він втратив право користування нею та повинен бути визнаний таким, що втратив право користування зазначеним жилим приміщенням. Крім того, відповідач залишаючись зареєстрованим в квартирі, порушує право власності позивача та перешкоджає у вільному здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи, такою що втратила право на користування житловим приміщенням у зв'язку з переїздом на інше постійне місце проживання. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачка є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину. Відповідачка [PERSON] зареєстрована у вказаному будинку, але не проживає в ньому. Просила позовні вимоги задовольнити. В судове засідання сторони надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, представник позивача на позові наполягає, відповідач з позовом згодний. Відповідно до ст. 197 ч. 2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивачці на праві приватної власності належить житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав (а.с. 5 ). Як вбачається з матеріалів справи, разом з позивачкою у її будинку зареєстрована відповідачка: [PERSON] (а.с. 6-12), але не проживає в ньому, що підтверджується довідкою від 04.09.2017 року та довідкою з місця роботи від 24.07.2016 року (а.с. 14, 15). Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 150 ЖК України та ст. 383 ЦК України громадяни, які мають у приватній власності будинок, квартиру користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Матеріали справи свідчать, що [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], в якому зареєстрована відповідач [PERSON], але за вище вказаною адресою не проживає більше встановленого чинним законодавством строку за місцем реєстраційного обліку без поважних причини, тому може бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Таким чином, позовні вимоги позивача [PERSON] є обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання останнього таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що розташоване за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та пояснила, що їй на праві власності належить житловий будинок, в якому з квітня 2006 року зареєстрований онук позивача, але фактично в ньому ніколи не проживав з моменту реєстрації місця свого проживання та його особисті речі в будинку відсутні. На адресу позивача постійно надходять повідомлення від колекторів та банків, а також повістки до суду та військкомату. У зв'язку з тим, що позивачеві не відомо місцезнаходження відповідача, просить в судовому порядку визнати його таким, що втратив право користування належним позивачеві житловим приміщенням. В судове засідання відповідач не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем свого проживання. Відповідно до положень ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює заочне рішення, проти чого представник позивача не заперечує. Свідок [PERSON] суду показала, що відповідач [PERSON] є онуком позивача. За адресою: [ADDRESS] останній ніколи не проживав, а лише іноді з'являвся. Останній раз з'являвся більше року тому. На даний час місце його перебування та причини відсутності невідомі. Заслухавши пояснення, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що позивачеві [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом [NUMBER] належить житловий будинок [ADDRESS]. З квітня 2006 року за вищевказаною адресою зареєстрований онук позивача [PERSON], який фактично з моменту реєстрації свого місця проживання за вказаною адресою ніколи не проживав, його особисті речі в будинку відсутні, місце перебування невідоме. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач зареєстрував своє місце проживання в належному позивачеві житловому приміщенні як член його сім'ї, але понад встановлений законом строк відсутній за місцем реєстрації без поважних на те причин. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 10.04.2020 року було встановлено факт сумісного проживання однією сім`єю заявника та [PERSON] , який помер [INFO] та після смерті якого залишилась спадщина, а саме: земельна частка (пай), яка розташована на території Шульгинської сільської ради Старобільського району Луганської області. [PERSON] було отримано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії IV-ЛГ № 023418, реєстраційний номер № 443 від 22.05.2003 року на площу 4,9689 га. Звернувшись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, заявник отримала відмову у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, який підтверджує право власності померлого на земельну ділянку. У зв`язку з наведеним вона вимушена була звернутися до суду. Позивач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила суд розглядати справу без її участі. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутності та про визнання позовних вимог. Враховуючи положення ч.3 ст.200 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження, оскільки відповідач позов визнає. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову не суперечить закону та не порушує права та інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Беручи до уваги, що відповідач у повному обсязі визнав позовні вимоги позивача і визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та беручи до уваги що відповідно до ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, і позивач є спадкоємцем четвертої черги за законом, заповітів, інших спадкоємців немає і у вчиненні нотаріальної дії позивачу відмовлено, що було визнано відповідачем, а згідно ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, і суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання, у зв`язку з чим суд вважає позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом законними, обґрунтованими та такими, що підлягають повному задоволенню. На підставі ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1262, 1268 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом на грошові вклади. [INFO] року помер [PERSON] - батько позивача та відповідача, йому на праві власності належали грошові вклади на рахунку [NUMBER] в Комунарському відділені ВАТ «Державний Ощадний Банк» №8199/095 м.Запоріжжя. [PERSON] не склав заповіт, після його смерті відкрилась спадщина за законом, його жінка також померла, спадкоємцями на теперішній час є позивач та відповідач. До нотаріальної контори після смерті батька з заявою про прийняття спадщини [PERSON] та [PERSON] не звертались. Інші спадкоємці після смерті [PERSON] відсутні. Отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі на теперішній час не має можливості, так як позивач пропустила відповідні строки. [PERSON] просить суд визнати за нею право власності на грошові вклади на рахунку [NUMBER] в Комунарському відділені ВАТ «Державний Ощадний Банк» № 8199/095 м. Запоріжжя в порядку спадкування за законом після смерті батька - [PERSON], який помер [INFO] року. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та надала пояснення, аналогічні викладеним в позові. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Від представника третьої особи Шостої Запорізької державної нотаріальної контори в судове засідання надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують повністю. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши інші докази, які є у справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням фізичної особи, поданою згідно вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що сторони по справі є доньками [PERSON], який помер [INFO] року. [PERSON] не склав заповіту, що підтверджується матеріалами спадкової справи. Відомості щодо заповідального розпорядження в банківській установі або застереження відносно вкладів відсутні. Згідно ст.1261 Цивільного кодексу України в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.1228 Цивільного кодексу України право на вклад входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядження ним. На підставі викладеного, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на 1/2 частину спільного сумісного майна посилаючись на такі обставини. 28.06.2003 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем. За час шлюбу ними було придбано квартиру [ADDRESS]. Просить суд визнати за нею право власності на 1/2 частину вищезазначеної квартири. \~ \~ \~ \~14.03.2018 року позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.61). \~ \~ \~ \~01.02.2018 року відповідач подав заяву про визнання позову та розгляд справи без його участі (а.с.55). Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності… В судовому засіданні встановлено, що 28.06.2003 року позивач уклала шлюб з [PERSON], який був зареєстрований у виконкомі Кіровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області за актовим записом № 03 (а.с. 10). Від шлюбу мають двох синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.10а,11). Під час зареєстрованого шлюбу позивач з відповідачем за спільні кошти купили двокімнатну квартиру [ADDRESS]. Договір купівлі-продажу був укладений від імені відповідача і посвідчений приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу [PERSON] 23.04.2013 року, реєстраційний № 431 (а.с.4-5). Враховуючи вищевикладені обставини суд доходить висновку, що вищезазначене майно було придбано сторонами під час перебування у шлюбі і є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, а тому підлягає поділу між ними в рівних частках, тому суд вважає, що судом може бути визнано за позивачем право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на 2/3 частини спільного сумісного майна посилаючись на такі обставини. 26.07.2003 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем. За час шлюбу ними було придбано квартиру [ADDRESS]. Просить суд визнати за нею право власності на 2/3 частини вищезазначеної квартири. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності… В судовому засіданні встановлено, що 26.07.2003 року позивач уклала шлюб з [PERSON], який був зареєстрований у відділі РАЦС по Нікопольському району Нікопольського міськрайонного управління юстиції за актовим записом № 406 (а.с. 4). Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.4). Під час зареєстрованого шлюбу позивач з відповідачем за спільні кошти купили трикімнатну квартиру [ADDRESS]. Договір купівлі-продажу був укладений від імені відповідача і посвідчений приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу [PERSON] 21.07.2006 року, реєстраційний № 1030 (а.с.18-19). Придбане сумісно майно було зареєстровано у Нікопольському МБТІ на ім'я [PERSON] (а.с. 6). Рішенням Нікопольського міськрайонного суду від 19.11.2013 року шлюб між сторонами було розірвано, але сторони не мають згоди щодо поділу квартири (а.с.24). Оскільки після розірвання шлюбу донька [PERSON] проживає з матір'ю, беручи до уваги, що іншого житла [PERSON] не має, враховуючи, що квартира подружжям купувалась в інтересах сім`ї у тому числі і дитини, то

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на вклад після смерті 03.08.2016р. [PERSON] Ухвалою Червонозаводського районного суду м.Харкова від 31.07.2017р. закрито провадження в частині вимог [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на вклад після смерті 03.08.2016р. [PERSON] [PERSON] звернулась із зустрічним позовом до [PERSON] про визнання права власності на вклад після смерті 03.08.2016р. [PERSON] В обґрунтування позовних вимог, зазначила, що є донькою померлого та у шестимісячний строк зверталась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак їй відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. Представник позивача визнав зустрічний позов. Представник відповідача підтримав вимоги зустрічного позову та надав аналогічні пояснення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] помер 03.08.2016 р. у м. Марл, Германія, що підтверджується свідоцтвом про відстрочку видачі свідоцтва про смерть (а.с.4). Спадкоємцем першої черги є його донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження № ІУ-БК № 397439 та свідоцтвом про шлюб (а.с.18,19). [PERSON] звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки відсутній актовий запис про смерть [PERSON], який помер у м.Марл Германія (а.с.21). Таким чином, з урахуванням вимог ст.ст.1258,1261,1269 ЦК України суд вважає [PERSON] спадкоємицею першої черги після смерті батька . Відповідно листа від 30.05.2017р. № 20.1.0.0.0/7-20170529/694 на імя [PERSON] відкриті рахунки за договором SAMDNWFD0070096589626351624383413 на суму 15001, 98 USD, по якому зроблено заповідальне розпорядження на імя [PERSON]; крім того, на картці № 5168742013844950 на імя [PERSON] знаходяться кошти у сумі 1013,89 USD, на картці № 5168742331309496 28587,36 грн (Заповідальне розпорядження відсутнє). Відповідно ст.1218, ч.2 ст.1228 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на вклад входить до складу спадщини. На підставі вкладеного, суд вважає, що [PERSON] набула права власності на грошові кошти, що знаходяться на рахунках [PERSON], після його смерті. На підставі викладеного,

Outcome: approved