Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO]. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона є бабусею та опікуном малолітніх, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 14.07.2016 року у справі №638/7750/15-ц [PERSON] позбавлен батьківських прав стосовно [PERSON] та [PERSON], діти відібрані у [PERSON], призначено опікуном [PERSON] та стягнуто аліменти на утримання дітей. Позивач зазначає, що діти з жовтня 2016 року фактично проживають з нею, перебувають під її опікою та повністю на її утриманні. Відповідач протягом тривалого часу порушувала права дітей на належне батьківське виховання, не виконувала батьківські обов'язки, зловживала батьківськими правами, чим ставила життя, здоров'я та моральне виховання малолітніх дітей під загрозу. Знаючи про наявні захворювання у дітей, не вживала ніяких заходів необхідних для лікування, а лише навпаки порушувала необхідний для дітей режим, рекомендації лікарів. Умови життя в яких відповідач утримувала дітей не придатні для проживання в них дітей, не дотримуються санітарно-гігієнічні норми умов проживання. Відповідач зловживала алкогольними та наркотичними засобами, неодноразово проходила курс психологічної реабілітації. Також, перебуваючи на обліку по вагітності на останньому триместрі третьої дитиною в Комунальному закладі охорони здоров'я «Харківській міський пологовий будинок №1» у відповідача було виявлено гепатит С. Відповідно до переліку особливо небезпечних, небезпечних інфекційних та паразитних хвороб людини та носійства збудників цих хвороб, затвердженого Наказом Міністерства охорони здоров'я України від 19.07.1995 №133 вірусні гепатити віднесені до категорії небезпечних інфекційних хвороб. Проте після встановлення зазначеного діагнозу [PERSON] не пройшла повного медичного обстеження, чим ставила під загрозу особистий стан здоров'я, стан здоров'я [PERSON] Та [PERSON], та ще не народженої на той час дитини. Також, відносно відповідача правоохоронними органами були відкриті кримінальні провадження №1201620370001131 від 15.04.2016 року за ознаками ч.1 ст.15, ч.1.с т.130 КК України та №12016220370001242 від 15.04.2016 року за ознаками ч.1 ст.309 КК України. До прийняття рішення Дзержинським районним судом м.Харкова про відібрання у [PERSON] дітей , таке рішення було прийняте виконавчим комітетом Харківської міської ради за №473 від 12.08.2015 року. Знаючи про це, відповідач разом з дітьми зникла в невідомому напрямку, як пізніше з'ясувалось, вона направилась до свого нового співмешканця у м.Куп'янськ. Відповідач постійно ігнорувала проведення роз'яснювальної та профілактичної роботи щодо необхідності виконання батьківських обов'язків в повному обсязі та недопущення порушення прав дітей на належне батьківське виховання працівниками правоохоронних органів. Після прийняття рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 14.07.2017 року відповідач не стала на шлях виправлення, продовжувала вести антисоціальний спосіб життя, зловживати спиртними напоями, наркотичними засобами. Позивач зазначає, що неодноразово в період з листопада 2016 року по січень 2017 року викликала [PERSON] бригаду швидкої медичної допомоги, так як у відповідача почався психоз внаслідок тривалого та систематичного вживання наркотичних засобів. З 14.01.2017 року і по теперішній час [PERSON] перебуває на реабілітації в центрі психосоціальної реабілітації ГО «СІМ ДОРІГ» згідно довідки від 09.08.2017 року за № 20. За час перебування на реабілітації відповідач жодного разу не поцікавилась життям її дітей, станом їх психічного та фізичного здоров'я, чи є в них все необхідне для достатнього розвитку та життя, жодної матеріальної допомоги на утримання дітей не надавала. Також, відповідач не сплачує аліменти на утримання дітей згідно рішення суду та жодного разу не намагалась влаштуватись на роботу. Крім того, [PERSON] для власних потреб отримала готівкою кредит в ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та витратила на власні потреби, нехтуючи потребами дітей. Через те, що відповідач не повертала кредит, позивач та її друга донька [PERSON] були змушені самостійно сплати суму заборгованості. Тобто, відповідачу вже була надана можливість стати гарною матір'ю для своїх малолітніх дітей, почати ставити їх інтереси та блага вище за свої, позбавитись шкідливих звичок та змінити спосіб життя. Проте [PERSON] не лише не скористалась таким шансом, а навпаки, підтвердила свою байдужість до виконання своїх обов'язків щодо дітей. Поведінка відповідача шкодить дітям та є негативним прикладом для них. За період перебування з [PERSON] діти дуже змінились, стали більш адаптованими до спілкування з людьми, покращився їх фізичний та психічний стан. Вони почали відвідувати «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №399 комбінованого типу Харківської міської ради», в якому характеризуються з позитивного боку. Виходячи з вищевикладеного позивач просить задовольнити позовні вимоги. 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 № 2147-VIII. Відповідно до п. 9 ч. 1 Перехідних положень Закону України № 2147 від 03.10.2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» установлено, що зміни до цього Кодексу вводяться в дію з урахуванням таких особливостей, а саме: справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Оскільки провадження по даній справі було відкрито до набрання чинності ЦПК України у редакції Закону № 2147, розгляд справи повинен відбуватися у відповідності до правил, які почали діяти з початком роботи Верховного суду, тобто з 15 грудня 2017 року, передбачених новим ЦПК України у редакції Закону № 2147. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити у повному обсязі. Підтримала доводи викладені у позовні заяві. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про час та місце слухання справи повідомлялась вчасно та належним чином, в матеріалах справи міститься заява про визнання нею позову, у якій зазначено, що [PERSON] не заперечує проти позбавлення її батьківських прав щодо її дітей: малолітнього сина - [PERSON], [INFO] та малолітньої доньки - [PERSON], [INFO], просила справу слухати за її відсутності. Справжність підпису [PERSON] засвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Єніною Л.В. та зареєстровано в реєстрі за №1590. Представник третьої особи підтримав позовні вимоги позивача та не заперечував проти їх задоволення. Суд, вислухавши пояснення позивача, представник третьої особи, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з таких підстав. Дзержинським районним судом м.Харкова винесено рішення, яким позбавлено батьківських прав [PERSON] стосовно сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO]. У [PERSON] відібрали дітей без позбавлення батьківських прав. Також, [PERSON] визнано опікуном над [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], визначено місце проживання за адресою: [ADDRESS] та стягнуто аліменти з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей. Зазначене рішення набрало законної сили. Згідно з виписки з медичної карти [PERSON] від 09.01.2017 року з Комунального закладу охорони здоров'я «Харківська міська клінічна лікарня №2» була госпіталізована до лікарні у стані психозу. Відповідно до довідки з Комунального закладу охорони здоров'я «Обласна клінічна інфекційна лікарня» [PERSON] знаходиться на диспансерному обліку в гепатологічному кабінеті з приводу: Хронічний гепатит С, генотип 1b, мінімального ступеню активності. Також згідно довідки від 09.08.2017 року за вих. №20 з Полтавської Громадської Організації «Сім Доріг» [PERSON], [INFO] постійно перебуває на реабілітації ГО «Сім Доріг» за адресою: Полтавська обл., Кременчуцький район, с.Потоки. Згідно довідки від 21.09.2017 року за вих.№38165 з Шевченківського відділу державної виконавчої служби м.Харкова [PERSON] аліменти від [PERSON] за період з 01.07.2016 року по 21.09.2017 року по виконавчому листу №638/7750/15-ц не отримувала та загальна сума заборгованості [PERSON] по сплаті аліментів складає 30000 грн. Також, згідно вимоги про погашення кредитної заборгованості від 19.02.2017 року за вих.№ ДГ_МН_423 у [PERSON] утворилась заборгованість за кредитом у сумі 19850,00 грн., яка погашена [PERSON] 28.03.2017 року у повному обсязі. Відповідно до характеристик на вихованців Комунального закладу «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №399 комбінованого типу Харківської міської ради» від 03.11.2017 року [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] відвідують цей навчальний заклад, діти активні, допитливі, легко контактують з іншими дітьми та вихователем. Фізичний та психічний розвиток відповідає віку. [PERSON] до адміністрації закладу з питань розвитку та виховання дітей не зверталась. Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов проживання сім'ї для виховання та розвитку, проживання дітей створено належні умови. Діти проживають з опікуном, мати дітей з ними не проживає, стосунки у сім'ї врівноважені, спокійні, дружні. Згідно довідки з Комунального закладу охорони здоров'я «Харківська дитяча поліклініка №4» [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] мешкають за адресою: [ADDRESS], доглядом та лікуванням дітей займається опікун [PERSON], яка виконує всі рекомендації лікарів. Мати дітей, [PERSON], до адміністрації закладу з питання розвитку та стану здоров'я малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] за останні два роки не зверталась. У висновку з Департаменту праці та соціальної політики управління служб у справах дітей від 14.12.2017 року за вих.№735 зазначено, що [PERSON] упродовж року не змінила своє ставлення до ситуації, не виправилась, не позбавилась пагубних звичок та залежності від наркотичних засобів. З листопада 2016 року по січень 2017 року неодноразово на адресу проживання [PERSON] викликалась швидка допомога, так як вона перебувала у наркотичному сп'янінні. У стані важкого психозу [PERSON] була госпіталізована до лікарні. З 14.01.2017 року і по теперішній час перебуває на реабілітації в ГО «Сім Доріг». Упродовж строку лікування та реабілітації не цікавилась життям дітей, не надавала матеріальної допомоги. Малолітні діти відвідують дитячій дошкільний заклад №399, дітьми займається виключно їх опікун, мати дітей жодного разу не зателефонувала до дитячого закладу та не поцікавилась розвитком своїх дітей. [PERSON] має заборгованість по виплаті аліментів на дітей у сумі 30000 грн. 30.11.2017 року надала заяву про згоду щодо позбавлення її батьківських прав. Таким чином, Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, як представник органу опіки та піклування, вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Звертаючись з позовними вимогами про позбавлення батьківських прав позивачем вказано, що відповідач, будучи матір'ю дитини, утриманням та вихованням малолітніх дітей не займається, не цікавиться їх здоров'ям, фізичним, моральним, духовним розвитком, не піклується про них, не враховує їх інтереси, ніякої матеріальної допомоги на утримання не надає. Також, відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 165 Сімейного Кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей У Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30 березня 2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню до дітей, матеріально їх не забезпечує, а тому підлягає позбавленню батьківських прав. Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пунктом 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України встановлено, що у разі задоволення позову судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Таким чином, з [PERSON] необхідно стягнути судовий збір на користь [PERSON] у розмірі 640 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: approved