Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про стягнення боргу за договором позики з [PERSON] Свої позовні вимоги позивачка мотивувала тим, що 10 жовтня 2014 року позичила відповідачці 50\~000 грн. В підтвердження отриманих коштів відповідачка написала розписку в якій вона зобовязалась повернути борг в розмірі 50 000 грн.до 20.03.2015 року. В серпні відповідачка переписала розписку і зобовязалась повернути борг до 08 серпня 2015. Після спливу зазначеного терміну виконання зобовязання відповідачка суму боргу не повернула в звязку з чим позивачка змушена звернутися до суду за захистом своїх прав. Просила суд стягнути з відповідачки [PERSON] борг у сумі 50 000 грн., грошову суму у розмірі 3 % річних від загальної суми позики за прострочення повернення суми боргу, що становить 632 грн. 88 коп., збитки від інфляції, які становлять 7 900 грн., відсотки від суми позики на рівні облікової ставки НБУ в сумі 6 328 грн. 77 коп., судовий збір в сумі 648 грн. 62 коп., витрати на правову допомогу в сумі 500 грн. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, надіславши листа про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечувала. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, хоча про час і місце його проведення неодноразово повідомлялась в установленому законом порядку, про що є відомості в матеріалах справи, а тому суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст.224 ЦПК України. Дослідивши надані сторонами письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно розписки від 10 жовтня 2014 рокувідповідачка [PERSON] та позивачка [PERSON] фактично уклали договір позики, згідно з яким відповідачка [PERSON] отримав від [PERSON] грошові кошти у сумі 50\~000 грн., та зобовязувалась повернути 50 00 грн. до 20.03.2015 року, пізніше переписала розписку та зобовязувалась повернути 50 00 грн. до 08.08.2015 року Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом достовірно встановлено, що вказана боргова розписка відповідає вимогам Цивільного кодексу України, оскільки в ній вказано сторони, сума позики, валюта позики та строк погашення договору позики. Частиною 2 статті 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Однак відповідачка [PERSON] взяті на себе зобовязання не виконала та визначену суму коштів не повернула. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якою врегульовано питання щодо строків виконання зобовязання, встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України, якою передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Тому суд вважає, що з відповідачки [PERSON] на користь позивачки [PERSON] підлягають стягненню кошти в сумі 64 861 гривень 65 копійок, з яких борг у сумі 50 000 грн., грошова сума у розмірі 3 % річних від загальної суми позики за прострочення повернення суми боргу, що становить 632 грн. 88 коп., збитки від інфляції, які становлять 7 900 грн., відсотки від суми позики на рівні облікової ставки НБУ в сумі 6 328 грн. 77 коп.. З відповідачки на користь позивачки необхідно стягнути витрати на правову допомогу у сумі 500 грн. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачки [PERSON] на користь позивачки [PERSON] необхідно стягнути судовий збір в сумі 648 грн. 62 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved