Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 5000 (пять тисяч) гривень, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. При цьому позивачка посилається на те, що відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей у добровільному порядку не надає, а тому вона вимушена звернутись до суду з даним позовом. У судовому засіданні позивачка та її представник - [PERSON] позовні вимоги підтримали у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в заяві, просили їх задовольнити. Відповідач та його представник - [PERSON] позовні вимоги визнали частково та погодились сплачувати аліменти на кожного з дітей в розмірі 30% відсотків від прожиткового \~мінімуму для дитини відповідного віку, в іншій частині позовні вимоги просили залишити без задоволення. При цьому відповідач зазначив, що погоджується утримувати дітей, також погоджується щоб діти проживали разом з ним, однак відмовляється сплачувати аліменти саме на користь позивачки. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 06 жовтня 2006 року. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 26 січня 2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (цивільна справа №520/16616/15-ц). Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] (актовий запис про народження №685 Першого Малиновського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції від 02 жовтня 2007 року) та сина [PERSON], [INFO] (актовий запис про народження №566 Першого Малиновського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції від 21 червня 2011 року). Малолітні діти проживають разом з позивачкою, але чотири рази на місяць знаходяться у батька. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом приймається до уваги, що відповідач на теперішній час не працює, однак, враховуючи положення ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» якою встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років в 2016 році у розмірі: з 1 січня 2016 року - 1167 гривень, з 1 травня - 1228 гривень, з 1 грудня - 1313 гривень; для дітей віком від 6 до 18 років встановлено прожитковий мінімум у розмірі: з 1 січня 2016 року - 1455 гривень, з 1 травня - 1531 гривня, з 1 грудня - 1637 гривень, суд вважає доцільним стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2759 (дві тисячі сімсот пятдесят девять) гривень щомісячно до досягнення донькою [PERSON]повноліття, тобто до 27 серпня 2025 року, а починаючи з 28 серпня 2025 року стягувати аліменти в розмірі 1228 (одна тисяча двісті двадцять вісім) гривень, щомісячно, до досягнення повноліття сином [PERSON], тобто до 01 червня 2029 року.

Outcome: partial