Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що відповідач [PERSON] її онук, якого вона доглядала та виховувала майже з народження. Після смерті [INFO] її сина та батька відповідача [PERSON] , розпорядженням голови Ленінської Райдержадміністрації від 12.04.2002 №1040, позивачку було призначено опікуном над неповнолітнім онуком [PERSON] . На підставі Висновку на позбавлення матері [PERSON] батьківських прав [PERSON] відносно від 13.06.2005, виданого Відділом освіти Запорізької міської ради, Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11.11.2005 року по справі №2-33512/2005р мати Відповідача - [PERSON] було позбавлено батьківських прав на її дитину. Позивачка одна утримувала і виховувала [PERSON] , піклувалася про його фізичний та психічний стан, забезпечувала йому всі належні умови для проживання і навчання, всіляко сприяла його розвитку як повноцінної людини. Спільне господарство з відповідачем припинено з 2017 року, коли відповідач почав жити окремою сім`єю. Дохід позивачки складається з пенсії в розмірі 2158,68грн., яких не вистачає на проживання та придбання ліків від яких залежить її здоров`я та ліків, які необхідні для підтримки життя, оскільки вона має захворювання на гіпертонічну хворобу 2-го ступеню, а також цукровий діабет середньої тяжкості. Вищезазначені обставини змушують позивачку звертатись до суду з вимогами про стягнення з відповідача аліментів на її утримання в розмірі 1/4частки від доходу відповідача з дня звернення із позовом до суду. В судовому засіданні позивачка підтримала подану заяву, просила її задовольнити, оскільки її пенсії не вистачає на проживання та лікування, у зв`язку з чим вона потребує матеріальної допомоги з боку онука. Третя особа [PERSON] проти позову заперечувала, просила в позові відмовити, посилаючись на те, що звернення позивачки із позовом є маніпуляцією для зменшення розміру аліментів, які відповідач сплачує на утримання їхньої дитини [PERSON] , [INFO] , відповідно до судового наказу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 09.10.2019р., №334/7121/19 та зменшення розміру аліментів на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку, відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Запроріжжя від 24.06.2020року, №334/7926/19. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову не заперечував. Пояснив, що сплата аліментів на утримання позивачки жодним чином не вплине на виконання ним обов`язку сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі на утримання дитини та [PERSON] до досягнення дитиною трьох років. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що позивачку [PERSON] розпорядженням Ленінської райадміністрації Запорізької міської ради №1040 від 12.04.2002 року було призначено опікуном її онука [PERSON] (а.с.6). Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11.11.2005 року [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно її сина [PERSON] (а.с.8). Позивачка є пенсіонеркою та відповідно до Довідки про доходи № 1427744003041413 отримує щомісячно пенсію у розмірі від 2158,68 грн. (а.с.10). 09 жовтня 2019 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя видано судовий наказ № 2-н/334/539/19 по справі № 334/7121/19 яким з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини від заробітку платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 04.10.2019 року та до досягнення дитиною повноліття. Судовий наказ перебуває на виконанні у Дніпровському ВДВС м. Запоріжжя Головного ТУЮ у Запорізькій області, відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження № 60539465 від 07.11.2019р. [PERSON] внесено до Єдиного реєстру боржників, у зв`язку із заборгованістю по сплаті аліментів в розмірі 9616,36 грн., за період з 04.10.2019 року по 01.06.2020 року, що також підтверджується розрахунком заборгованості № 42898/13 від 23.06.2020. Також рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24.06.2020р. по справі 334/7926/19 з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 1/8 частини від заробітку платника аліментів щомісячно, починаючи стягнення з 08.11.2019 року та до досягнення [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. Відповідно до ст. 266 СК України повнолітні внуки, правнуки зобов`язані утримувати непрацездатних бабу, діда, прабабу, прадіда, які потребують матеріальної допомоги і якщо у них немає чоловіка, дружини, повнолітніх дочки, сина або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, за умови, що повнолітні внуки, правнуки можуть надавати матеріальну допомогу. Статтею 272\~СК України визначено, що розмір аліментів, що стягуються з інших членів сім`ї та родичів на дітей і непрацездатних повнолітніх осіб, які потребують матеріальної допомоги, визначається у частці від заробітку (доходу) або у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд бере до уваги матеріальний та сімейний стан платника та одержувача аліментів. Під час розгляду справи встановлено, що позивачка є пенсіонеркою та отримує пенсію, яка є єдиним її доходом, і яка не забезпечує в повному обсязі її потреб на харчування та лікування. У позивачки немає чоловіка, повнолітніх дітей, які б могли надавати їй належне утримання. Відповідач у справі є онуком позивачки, згідно його пояснень, він має можливість надавати матеріальну допомогу своїй бабі, однак спірним є питання щодо щомісячного розміру такої допомоги. Визначаючи розмір аліментів на утримання позивачки, суд враховує матеріальний та сімейний стан сторін, відсутність у позивачки можливості одержання утримання від інших дітей, чоловіка та своїх батьків, стан здоров`я позивачки, розмір її пенсії, а також ту обставину, що відповідач працює неофіційно, є працездатним та визнав позов, при цьому він має зобов`язання зі сплати аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини від заробітку платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та на утримання [PERSON] в розмірі 1/8 частини від заробітку платника аліментів щомісячно, починаючи стягнення з 08.11.2019 року та до досягнення дитиною трирічного віку. Згідно з ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами. Доказуванню підлягають обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Таким чином, аналізуючи у сукупності надані докази, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме, стягнення на користь позивачки аліментів на її утримання у розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно. Вказаний розмір аліментів є доцільним та відповідатиме інтересам сторін, а також вимогам закону щодо сукупного розміру аліментів, які можуть бути стягнуті з платника аліментів. Оскільки позивач при подачі позову був звільнений від сплати судового збору, то відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача у дохід держави підлягає стягненню сума судового збору.

Outcome: partial