Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-14 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Свої позовні вимоги позивачка обгрунтовує тим, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 06.05.2011 року. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], 23.02.2013 р.н, які на даний час проживають разом із позивачкою та перебувають на її утриманні. Позивачка вказує, що домовленості про\~спосіб участі\~в утриманні\~неповнолітніх дітей\~між ними\~не досягнуто,\~а вонасама не взмозі утримувати дочку та сина, оскільки рівень їх матеріального забезпечення постійно зростає, та вказує, що відповідач зможе надавати грошову допомогу на утримання дітей без погіршення його матеріального стану. За вказаних обставин позивачка звернулась до суду та просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] в розмірі по 1600 гривень щомісячно на кожну дитину, до досягнення старшою дитиною повноліття, починаючи з дня подання заяви. Ухвалою судді від 15.01.2019 року було прийнято позовну заяву до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження і відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 15.02.2019 року. Одночасно, відповідачу було надано строк для подачі відзиву на позовну заяву. Відзиву на позовну заяву відповідачем подано не було. Позивачка [PERSON] у судове засідання не зявилась, подала до суду письмову заяву в якій просить справу розглядати у її відсутності, заявлені вимоги змінила та просить стягувати із відповідача на її користь аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дітьми повноліття. Представник позивача\~[PERSON]\~у судове засідання не зявилась, подала до суду письмову заяву в якій просить справу розглядати у відсутності сторони позивача. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, подав до суду письмову заяву в якій просить справу розглядати у його відсутності, змінені позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти їх задоволення. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому, за змістом ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обовязки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини. Як убачається з свідоцтва про одруження І-ЕГ №062614 виданого відділом ДРАЦСу по м.Ковелю Ковельського МРУЮ Волинської області, [PERSON] та [PERSON] вступили в юридичний шлюб 06.05.2011 року, і у них народилось двоє дітей дочка [PERSON], [INFO] (свідоцтво\~про народження\~серії І-ЕГ\~№148654\~від 02.12.2011\~року)\~та син\~[PERSON],\~[INFO]\~(свідоцтво\~про народження\~серії І-ЕГ\~№171161\~від 01.03.2013\~року),\~-\~що підтверджує\~той факт,\~що відповідач\~є батьком\~неповнолітніх дітей,\~а позивачка\~-\~ матірю.\~ Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Крім цього, відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аналізуючи зазначені норми закону, суд виходить з того, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоровя та розвитку дитини, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, забезпечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує мінімальні потреби дитини. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як установлено в судовому засіданні домовленості про спосіб участі в утриманні неповнолітньої дитини між позивачкою та відповідачем не досягнуто. Доказів, які б спростовували дані обставини сторона відповідача суду не надала. Як убачається із наданої відповідачем довідки №1 від 14.02.2019 року останній працює у ФОП [PERSON] на посаді робітника підсобника та отримує заробітну плату, а отже зможе надавати грошову допомогу на утримання неповнолітніх дітей без погіршення його матеріального стану. Таким чином, при визначенні розміру аліментів суд, враховує матеріальне становище відповідача, величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством, а також\~із урахуванням\~середньостатистичних доходів\~громадян по\~Волинській області\~та Україні та положення ст.180 СК України про те, що обовязок утримувати дітей є рівною мірою обовязком як матері так і батька, приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, та вважає, що з відповідача слід стягувати на користь позивачки аліменти на утримання сина та дочки в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до досягнення старшою дитиною повноліття. Визначений розмір аліментів на переконання суду, є об'єктивним та справедливим з врахуванням наведених вище обставин. Крім того, згідно поданої заяви, такі позовні вимоги були повністю визнані відповідачем [PERSON] На підставі вимог п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Судові витрати у справі згідно ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача [PERSON] в дохід держави.

Outcome: approved