Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що до 10.11.2015 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, в якому мають сина [PERSON]. [INFO]. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, будучи працездатним, працюючи в кримінально-виконавчій інспекції, тому просила стягнути з нього аліменти у частці від його заробітку по 1/2 частині щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. В подальшому позивач [PERSON] збільшила позовні вимоги. Просила стягнути з відповідача на свої утримання по 1/6 частині всіх видів заробітку відповідача щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги з наведених підстав, вказуючи також, що Відповідач [PERSON] заявлені вимоги визнав частково, погоджуючись сплачувати аліменти у розмірі по 1/3 частині заробітку, не погоджуючи сплачувати аліменти на утримання позивачки, вказуючи що взагалі бажає сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі, по 600 гривень щомісячно, оскільки згідно постанови Кабінету Міністрів України пенітенціарна служба ліквідовується, і він попереджений про звільнення. Він одружений, його дружина отримує незначний дохід і його мати пенсійного віку. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що сторони з 11.05.2012 року до 10.11.2015 року перебували у зареєстрованому шлюбі, в якому мають сина [PERSON], [INFO], який проживає із позивачкою і знаходиться на її утриманні. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані надавати матеріальну допомогу на утримання дитини до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру стягуваних аліментів суд зобов`язаний у відповідності до вимог ст.182 Сімейного кодексу України враховувати такі обставини: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не можу бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст. 184 Сімейного кодексу України суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Згідно ст. 183 Сімейного кодексу України розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) визначається судом, якщо платник аліментів працює, має сталий заробіток (дохід). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Судом не встановлено, що відповідач має інших утриманців. При зміні матеріального становища відповідач не позбавлений права на звернення до суду із позовом про зміну розміру аліментів. З урахуванням того, що на даний час відповідач працює і має сталий заробіток, враховуючи розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, розміру мінімальної заробітної плати, та враховуючи інтереси дитини та для належного матеріального її забезпечення, розмір аліментів слід визначити по 1/4 частині всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30; прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини. Згідно ст.80 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.\~ Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.\~ Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. Відповідно до ст.84 Сімейного кодексу України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Враховуючи вищенаведені вимоги, та з урахуванням того, що позивач потребує матеріальної допомоги, а відповідач має можливість таку надавати, суд вважає, що на утримання позивачки слід стягнути по 1/8 частині заробітку відповідача щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку. Враховуючи наведене, ст.ст. 80, 84, 180, 182, 183, 184, 191, 192 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial