Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія ТАС» про захист прав споживачів. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що 23.08.2007 року між відповідачем та [PERSON] було укладено договір страхування життя за програмою «ТАС-ЛАЙФ» АВ №0024107. Відповідно до умов договору вигодо набувачем є позивачка по справі. [INFO] помер батько позивачки, у зв'язку з чим настав страховий випадок. Після смерті батька позивачка повідомила відповідача про настання страхового випадку, однак страхові виплати не були здійснені через порушення страхувальником п.6.2.3 Правил страхування життя за програмою «ТАС-ЛАЙФ», згідно з яким подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про об'єкт страхування або факт настання страхового випадку є підставою для відмови страховика у здійсненні страхової виплати. Позивачка зазначає, що 31.01.2007 року її батько звертався до лікаря із скаргами на головний біль і йому був поставлений діагноз: ішемічна хвороба серця, гіпертонічна хвороба 2 ступеню. Вважає поставлений діагноз помилковим у зв'язку з тим, що при розтині трупу експерт не встановив хворобливих змін внутрішніх органів,які б були у причинно-наслідковому зв'язку з ішемічною хворобою серця та гіпертонічною хворобою. Смерть останнього наступила у зв'язку із інтоксикацією, раком підшлункової залози. У зв'язку з вищенаведеним позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь страхову виплату у зв'язку з настанням страхового випадку передбаченого умовами договору страхування життя від 23.08.2007 року, що дорівнює 18931,52 грн. Представник позивачки надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, наполягала на їх задоволенні, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Представник відповідача ПрАТ «Страхова компанія ТАС» в судовому засіданні присутнім не був по невідомій суду причині, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. З заперечень наданих на адресу суду вбачається, що відповідач не визнав позов в повному обсязі, наполягав на відмові в задоволенні позовних вимог. Зазначив, що відповідно до пп.4 п.1 ст.12 Закону України «Про захист прав споживачів» не застосовуються положення щодо захисту прав споживачів,встановлених зазначеним законом, якщо вони укладені поза торговельними та офісними приміщеннями, і які стосуються договорів страхування. Вважає, що застосування Закону України «Про захист прав споживачів» до спорів, які виникають із правовідносин між страховиком та страхувальником, можливе в тому разі, якщо предметом і підставою позову є питання, які передують укладенню договору. Після укладення договору між сторонами виникають страхові правовідносини, тому до спорів щодо виконання договору даний закон не може застосовуватись. Крім того зазначив, що за результатами розгляду заяви [PERSON] від 20.08.2007 року його було прийнято на страхування. Прийняття на страхування чи прийняття на страхування на особливих умовах та укладення договору страхування проводиться після проведення процедури андерайтингу на основі даних, які вказуються в заяві на страхування життя. Так, як в заяві на страхування в розділі Декларація про стан здоров [PERSON] не було зазначено будь-яких відхилень в здоров'ї (всі відповіді «ні», його було прийнято на страхування за програмою «ТАС-Лайф».23.08.2007 року між АТ «СК «ТАС» (приватне) та [PERSON] було укладено договір страхування життя (Поліс № АВ0024107), на підставі Правил страхування життя за програмою «ТАС-ЛАИФ». затверджених 17 грудня 2002 року та зареєстрованих Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг України 18 липня 2003 року. За договором страхування життя [PERSON] виступав страхувальником та застрахованою особою одночасно.Відповідно до пункту 12.1.10. правил страхування, заява страхувальника на страхування з усіма додатками, поліс страхування та правила страхування є юридичною основою взаємовідносин страховика та страхувальника (застрахованої особи, вигодонабувача) і розглядаються як єдине ціле та становлять договір страхування життя. 16 січня 2014 року АТ «СК «ТАС» (приватне) було повідомлено про факт смерті застрахованої особи - [PERSON] січня 2013 року до АТ «СК «ТАС» (приватне) надійшла заява на виплату страхової суми за договором страхування життя № АВ0024107 від 23.08.2007 року. 16 лютого 2014 року на адресу АТ «СК «ТАС» (приватне), надійшов лист, від Головного лікаря Центру первинної медико-санітарної допомоги № З м. Маріуполя зі змісту якого вбачається, що [PERSON] 30.01,2007р. звертався за медичною допомогою до міської лікарні № 3 з приводу ЕХС (ішемічна хвороба серця). Атеросклеротичного кардіосклерозу Н І. У зв'язку з тим йому було встановлено діагноз ІХС. Атеросклеротичний кардіосклероз Н І. Відповідно до п. 14.2, 14.2.2. Правил страхування життя, п. 2 частини першої статті 989 Цивільного кодексу України, п. 2 частини першої ст. 21 Закону України «Про страхування» встановлено обов'язок страхувальника при укладенні договору страхування надати страховику інформацію про всі відомі йому обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику, і надалі інформувати його про будь-яку зміну страхового ризику. У зв'язку з тим, що [PERSON] були подані неправдиві дані при укладені договору страхування,це потягнуло за собою відмову у страховій виплаті. Згідно із статтею 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Вивчивши матеріали справи в їхній сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 23.08.2007 р. між [PERSON] та ПрАТ «Страхова компанія ТАС» укладено договір страхування життя за програмою «ТАС-ЛАЙФ», вигодонабувачем зазначені сам [PERSON] та його донька [PERSON] (а.с.9).Отже, між ними виникли договірні відносини, які регулюються діючим Цивільним кодексом України (Глава 67 «Страхування»), Законом України «Про страхування» та Правилами страхування життя за програмою«ТАС-ЛАЙФ» (а.с.10-17). Відповідно до заяви на страхування [PERSON] обрав програму для страхування, при якій страхова сума складає - 3109,78 доларів США, початок дії програми страхування - 24.08.2007 року, закінчення дії програми страхування - 23.08.2019 року, річний страховий внесок - 300 доларів США (а.с.73,74). Відповідно до додаткової угоди №1 до полісу страхування життя серії АВ 0024107, датованої 11.05.2011 р., змінено валюту страхування, а саме - визначено страховий внесок в розмірі 1500 грн., страхову суму в розмірі 15548,90 грн., тариф 0,09647 (а.с.84), а відповідно до додаткової угоди до договору страхування життя, датованої 23.08.2012 р., до договору застосовано ставку індексації - 14,7 %, страхову суму за ризиком смерті в розмірі 16982 грн., страховий внесок за договором з урахуванням індексації склав 1806,53 грн.(а.с.85). За умовами договору страхування і додаткових угод [PERSON] сплатив загальну суму 13260,84 грн. (а.с.87-90) В заяві на страхування життя № АС 039554 [PERSON] в графі «Питання до застрахованої особи», а саме: «Чи були (є) у Вас захворювання чи скарги відносно наступних органів чи систем: захворювання сердцево-судинної системи (болі в грудях, підвищення артеріального тиску,прискорене серцебиття) … та інш.» зазначене «Ні». Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 16.01.2014 року [PERSON] помер [INFO] (а.с.18). З відповіді головного лікаря КЗ Маріупольської міської ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги №3 м.Маріуполя» Георгієва Н.Є. від 07.02.2014 року на запит ПрАТ «Страхова компанія ТАС» від 04.02.2014 року №01-12/84-1 вбачається, що [PERSON] вперше звертався за медичною допомогою в міську лікарню №3: - 30.01.2007 року з приводу головного болю, де йому встановлено ІХС, гіпертонічну хворобу 2 ст., на 3 дні видано лист непрацездатності; 19.02.2009 року - діагноз ДОА колінного суглоба; 30.04.2009 р. - ІХС, атеросклеротичний кардіосклероз тощо, 01.10.2013 року - діагноз хронічний ерозивний гастрит; 21.10.2013 року - захворювання хвоста та тіла підшлункової залози. З виписки з амбулаторної карти [PERSON] від 19.03.2014 року вбачається, що вперше він звернувся в міську лікарню №3 31.01.2007 року зі скаргами на головний біль у зв'язку з чим йому був поставлений діагноз ішемічна хвороба серця, гіпертонічна хвороба ЙЙ ст. Знаходився на лікарняному 3 дні, а помер згідно з лікарським свідоцтвом про смерть через рак підшлункової залози, інтоксикацію (а.с.23). Судом встановлено, що після настання страхового випадку вигодонабувач[PERSON]. подала відповідну заяву із необхідними документами на адресу страховика для отримання страхового відшкодування, у виплаті якого було відмовлено з посиланням на порушення ст.26 Закону України «Про страхування» та п.6.2.3 Правил страхування життя за програмою «ТАС-ЛАЙФ»зі сторони застрахованої особи [PERSON], який подав свідомо неправдиві відомості про предмет договору. Неправдивими відомостями про предмет договору відповідач вказує не зазначення застрахованим відомостей про те, що він 30.07.2007 році звертався за медичною допомогою зі скаргами на головний біль, пройшов обстеження, йому було встановлено діагноз ішемічної хвороби серця, атеросклеротичного кардіосклерозу, гіпертонічної хвороби 2 ст., судинного кризу; був виданий листок непрацездатності (а.с.20-22). Проаналізувавши суть заперечень представника відповідача, суд не знаходить їх переконливими і достатніми для відмови у позові про стягнення страхової виплати, оскільки, у даному разі є безпідставним посилання відповідача на положення ст.26 ЗУ «Про страхування» і п.6.2.3 Правил страхування життя, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, у січні 2007 р. [PERSON] дійсно звернувся вперше за медичною допомогою в міську лікарню №3 30.01.2007 року зі скаргами на головний біль, де йому діагностували ІХС, гіпертонічну хворобу 2 ступеню, у зв'язку з чим він був на лікарняному 3 дні, відомості про проходження певних обстежень відсутні. Наступне звернення до лікаря мало місце через два роки - 19.02.2009 року, тобто вже після укладення договору страхування життя, через біль у колінних суглобах. (а.с.24). При цьому суттєвою обставиною є те, що [PERSON] помер не внаслідок хвороби серця, а від раку підшлункової залози. Виходячи із вищевикладеного, суд вважає безпідставними твердження відповідача про те, що страхувальник не надав повну та правдиву інформацію про обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику. Крім того, суд вважає, що перед укладенням договору страхування відповідач мав право і можливість перевірити всі істотні дані, які його цікавили, про страхові ризики (стан здоров'я [PERSON].), вимагати проведення медичного обстеження застрахованої особи з метою з'ясування стану здоров'я [PERSON], чого відповідачем не було зроблено. Тому заслуговують на увагу доводи позивачки, що відповідач уже після настання страхового випадку та з метою позбавити вигодо набувача можливості отримати страхове відшкодування зайнявся пошуком даних про попередні захворювання застрахованої особи. Відповідно до ст. 991 ч.1 п.3 ЦК України страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі: подання страхувальником завідомо неправдивих відомостей про об'єкт страхування або про факт настання страхового випадку. Відповідно до ст. 26 ч.1 п.3 Закону України «Про страхування» підставою для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування є: подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про предмет договору страхування або про факт настання страхового випадку. За наведених обставин, суд приходить до висновку про відсутність у діях страховика факту подання свідомо неправдивих відомостей про предмет договору страхування, а тому у відповідача не було підстав для відмови у виплаті страхової суми вигодонабувачу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України у зв'язку з задоволенням позову з відповідача підлягає стягненню на користь держави сума судового збору в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved