Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою за змістом якої просить суд надати їй право на шлюб з громадянином [PERSON], [INFO]. Свою заяву, обґрунтовує тим, що їй виповнилось 16 років та з березня 2017 року вона почала зустрічатися з громадянином [PERSON], завагітніла та на теперішній час вагітність становить 23 тижні, пологи у червені 2018 року. За твердженнями заявника, вони з [PERSON] бажають створити сімю та народити дитину, її батьки не заперечують проти цього. На даний час вона проживає разом з батьками: [PERSON] та [PERSON], які підтримали її в бажанні народити дитину та готові надавати їм допомогу та підтримку. Як зазначає заявник, вона не досягла шлюбного віку, але бажає разом з [PERSON] створити сімю, що відповідає її інтересам та інтересам їх дитини, а тому вона звернулась до суду з даною заявою. У судовому засіданні заявник свою заяву підтримала в повному обсязі, просила суд заяву задовольнити. Заінтересовані особи [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримали, надали суду пояснення відповідно до яких підтвердили обставини викладені в заяві. Представник заінтересованої особи районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району як орган опіки та піклування в судовому засіданні просила задовольнити заяву [PERSON] про надання права на шлюб. Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 1 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з частиною 3 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Часиною 1 статті 21 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до статті 22 Сімейного кодексу України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Згідно з статтею 23 Сімейного кодексу України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Статтею 76 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків. Відповідно до статей 77, 78, 79 Цивільного процесуального кодексу України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно зі статтею 80 Цивільного процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до частини 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідно до копії паспорта громадянина України (а.с.5) та копії свідоцтва про народження виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Шевченківського районного управління юстиції 07.08.2001 року серія І-ЖС № 017210 (а.с.4) [PERSON] народилась 13.07.2001 року, та на день розгляду справи в суді має повних 16 років. Як вбачається з копії довідки № 271 виданої 16.02.2018 року закладом охорони здоровя «Пологовий будинок № 3» Департаменту охорони здоровя Запорізької міської ради (а.с.4) [PERSON] вагітна та знаходиться на 22 тижні вагітності. На підставі вищевикладеного, встановивши, що надання права на шлюб [PERSON] відповідає її інтересам, приймаючи до уваги той факт, що остання має намір укласти шлюб з громадянином [PERSON] для створення повноцінної сім'ї, останній на укладення шлюбу згоден, батьки заявника проти надання права на шлюб не заперечують, суд вважає, що існують законні підстави для задоволення заяви.

Outcome: approved