Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до Городнянської міської ради Чернігівської області та просить визнати за нею право власності на самочинно збудоване нерухоме майно, розташоване по вулиці Петровського, 8а в м. Городня Чернігівської області : а-2.1 - прибудову, площею забудови 23,1 кв.м. та а-3.1 - веранду, площею забудови 3,6 кв.м., яке збудоване на земельній ділянці, належній позивачу на праві власності згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 514114. З позовної заяви виходить, що 07.06.2005 року відповідно до договору купівлі-продажу № 1263, посвідченого приватним нотаріусом Городнянського районного нотаріального округу [PERSON], [PERSON] та позивач придбали у [PERSON] та [PERSON] жилий будинок № 8а по вулиці Петровського в м. Городня Чернігівської області. Будинок за згодою між співвласниками, а саме позивачем та [PERSON], було розділено на дві рівні частини. Право власності на належну позивачу 1/2 частину вказаного будинку було зареєстровано. 16.07.2005 року позивач одружилась з [PERSON] та після реєстрації шлюбу взяла прізвище чоловіка «Кисіль». У 2012 році позивачем було побудовано прибудову та веранду до частини житлового будинку, але в експлуатацію не здано, в звязку з чим зазначена будівля набула статусу самочинного будівництва. Збудований обєкт нерухомого майна знаходиться на земельній ділянці з цільовим призначення для обслуговування житлового будинку, площею 0,10 га, кадастровий номер ділянки 7421410100:00:002:0204. Зазначена земельна ділянка належить позивачу на праві власності, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 514114 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Будівництво обєктів нерухомого майна проведено відповідно до діючих державних містобудівних та будівельних норм, що підтверджено висновком завсектору містобудування, архітектури та ЖКГ [PERSON] від 19.11.2012 року. Враховуючи вищевикладене, посилаючись на положення ст.ст. 328, 376 ЦК України, позивач просить задовольнити позовні вимоги. Ухвалою судді від 16 лютого 2017 року відкрито провадження у зазначеній справі. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, про дату, час та місце судового розгляду справи остання повідомлялась належним чином, надала до суду письмову заяву від 10.03.2017 року з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити ( а.с. 27 ). Згідно положень ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача Городнянської міської ради Чернігівської області в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином. Міський голова Городнянської міської ради Чернігівської області [PERSON] надав до суду письмову заяву від 17.02.2017 року за вих. № 03-22/59 з проханням розглянути справу без участі представника міської ради, позов [PERSON] відповідач визнає ( а.с. 25 ). Представник третьої особи Державної архітектурно-будівельної інспекції України в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи третя особа повідомлялась належним чином, про причини неявки представника суд не повідомлено, від третьої особи до суду не надійшли повідомлення про згоду на участь у справі. Неявка в судове засідання третьої особи від якої не надійшло повідомлення про згоду на участь у справі відповідно до положень ст.ст. 36, 169 ЦПК України не є перешкодою для розгляду справи ( а.с. 56 ). Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи третя особа повідомлялась належним чином. Голова Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області [PERSON] надала до суду письмову заяву від 22.03.2017 року за № 02-16/212 з проханням розглянути справу без участі представника Городнянської райдержадміністрації Чернігівської області, проти позовних вимог [PERSON] третя особа не заперечує ( а.с. 45 ). Третя особа по справі на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] у судове засідання не зявилась, про дату, час та місце судового розгляду справи остання повідомлялась належним чином, надала до суду письмову заяву від 27.03.2017 року з проханням розглянути справу без її участі, щодо задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечує та просить суд позов задовольнити ( а.с. 46 ). Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. Відповідно до вимог частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до положень частини 2 статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, зясувавши позицію позивача, відповідача та третіх осіб по суті заявлених позовних вимог, дослідивши в судовому засіданні всі наявні матеріали справи та надані докази, прийшов до наступного. Відповідно до положень ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Стаття 331 ЦК України передбачає, що право власності на новостворене нерухоме майно ( житлові будинки, будівлі, споруди тощо ) виникає з моменту завершення будівництва ( створення майна ). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва ( створення майна ) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва ( створення майна ). Судом в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 16 липня 2005 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Городнянського районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис № 45. Після одруження прізвища подружжя : [PERSON], [PERSON], що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії 1-ЕЛ № 069003 ( а.с. 7 ). З дослідженого в судовому засіданні державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 514114, встановлено, що [PERSON], мешканка м. Городня, вул. Леніна,17/82, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 07 червня 2005 року, зареєстрованого за № 1265, є власником земельної ділянки площею 0,18 га, яка розташована за адресою : вул. Петровського,8-а, м. Городня Чернігівської області, цільове призначення земельної ділянки : 0,10 га - для обслуговування житлового будинку, 0,08 га - для ведення селянського господарства, кадастрові номери : 7421410100:00:002:0204 та 7421410100:00:002:0628 відповідно. Даний державний акт зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 275 ( а.с. 13 ). З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 18.12.2015 року, індексний номер 50210210 встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,10 га, яка розташована за адресою: Чернігівська область м. Городня, вул. Петровського, 8-а, цільове призначення якої - обслуговування житлового будинку, кадастровий номер земельної ділянки 74214110100:00:002:0204, підставою виникнення права власності зазначено державний акт на право приватної власності на землю серії ЯА № 514114, виданий 23.06.2005 року Городнянською міською радою Чернігівської області ( а.с. 8 ). Згідно договору купівлі-продажу від 07.12.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Городянського районного нотаріального округу Чернігівської області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 1263, встановлено, що [PERSON] та [PERSON] придбали у власність у рівних долях, тобто по 1/2 (одній другій) частині кожна, жилий будинок по вулиці Петровського, 8-а у м. Городня Чернігівської області ( а.с. 6 ). Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 7660101 від 01.07.2010 року встановлено, що 1/2 частина житлового будинку за адресою : Чернігівська область м. Городня, вул. Петровського, 8а, зареєстрована за [PERSON] ( а.с. 9 ). Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна встановлено, що [PERSON] є власником обєкта нерухомого майна з реєстраційним номером 10842335, а саме 1/2 частини жилого одноповерхового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою : Чернігівська область м. Городня, вул. Петровського, буд. 8-а, підстава договір купівлі-продажу № 1263 від 07.06.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Городнянського районного нотаріального округ [PERSON], дата державної реєстрації права власності 26.10.2005 року ( а.с. 36-40 ). З технічного паспорта на житловий будинок № 8-а по вулиці Петрівська в м. Городня Чернігівської області встановлено, що вказаний будинок має загальну площу 119,8 кв.м. в тому числі житлову площу 56,6 кв.м., допоміжну площу 63,2 кв.м., опис обєктів нерухомого майна : А-1 жилий будинок, площею забудови 117,0 кв.м., а1-1 веранда, площею забудови 9,5 кв.м., а2-1 прибудова, площею забудови 23,1 кв.м., а3-1 веранда, площею забудови 3,6 кв.м., Б-1 сарай, площею забудови 35,0 кв.м., 1. огорожа. У технічному паспорті на житловий будинок мається відмітка Городнянського РГ БТІ про наявність самочинного будівництва, а саме за літерацією : а2-1 прибудова та а3-1 веранда ( а.с. 11-12 ). Згідно будівельного паспорту № 173 на будівництво прибудови до житлового будинку, внутрішнє перепланування в будинку, виданого відділом містобудування, архітектури та ЖКГ Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області 19.11.2012 року, встановлено, що на підставі рішення виконавчого комітету Городнянської міської ради Чернігівської області № 151 від 16.10.2012 року [PERSON] надано право на отримання вихідних даних на прибудову до її частини житлового будинку, внутрішнього перепланування в будинку по вул. Петровського, № 8-а в. Городня Чернігівської області. Зобовязано забудовника до 16.11.2012 року одержати від відділу містобудування, архітектури та ЖКГ документацію на забудову на вищевказаній земельній ділянці ( а.с. 14-15 ). Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що на належній [PERSON] на праві власності земельній ділянці, яка призначена для обслуговування житлового будинку, остання на підставі відповідного рішення органу місцевого самоврядування та згідно відповідного дозволу побудувала прибудову та веранду до належної їй частини будинку. Однак після завершення в 2012 році будівництва прибудови та веранди позивач не здала в експлуатацію обєкти нерухомого майна та в послідуючому прибудова та веранда набули статусу обєкта самочинного будівництва. Слід зазначити, що до 2016 року легалізація вищевказаного будівництва відбувалась відповідно до Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» щодо прийняття в експлуатацію обєктів будівництва, збудованих без дозволу на виконання будівельних робіт» від 13 січня 2015 року № 92-V111 та наказу Міністерства Регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 24.04.2015 року № 79 «Про затвердження Порядку прийняття в експлуатацію і проведення технічного обстеження індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення 1 та 11 категорії складності, які збудовано без дозволу на виконання будівельних робіт. Відповідно до пункту 9 розділу V «Прикінцеві положення» Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» орган державного архітектурно-будівельного контролю до 31 грудня 2015 року безоплатно протягом 10 робочих днів з дня подання заяви власниками (користувачами) земельних ділянок, на яких розміщені обєкти будівництва, збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, за результатами технічного обстеження приймав в експлуатацію індивідуальні житлові будинки, господарські будівлі і споруди, збудовані у період з 05 серпня 1992 року по 12 березня 2011 року. Після 31.12.2015 року адміністративний порядок прийняття в експлуатацію обєктів містобудування, які підпадають під категорію зведених без відповідних дозволів та збудованих після 1992 року, не врегульований. Отже, єдиним способом захисту прав позивача є судовий захист його цивільного права та інтересу. Згідно статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є : договори та інші правочини. Загальними засадами цивільного законодавства є неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність. Позивач реалізує своє право на захист свого цивільного права згідно ст. 15 ЦК України. При цьому кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Також кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Право на будівництво нерухомого майна ( забудову ) мають власники земельних ділянок ( стаття 90 Земельного кодексу України ), землекористувачі ( стаття 95 Земельного кодексу України ), особи, які набули права користування чужою земельною ділянкою ( суперфіцій ) за договором із власником земельної ділянки ( стаття 102-1 Земельного кодексу України ) або з інших передбачених законом підстав. Власником або землекористувачем земельної ділянки право на її забудову ( будівництво ) реалізується за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням та видом відповідно до містобудівних умов і обмежень, встановлених законодавством. Право на забудову виникає у особи, яка набула права на земельну ділянку на законних підставах, після здійснення нею дій, передбачених статтями 26 32 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Згідно приписів ст. 375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. На вимогу власника ( користувача ) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб, що передбачено ч. 5 ст. 376 УЦК України. Пункт 12 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України ( про правовий режим самочинного будівництва )» передбачає, що у справах, пов'язаних із самочинним будівництвом нерухомого майна, суди мають враховувати, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на нього ( частина друга статті 376 ЦК ). Разом із цим власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно ( частина друга статті 375 ЦК ), тому на вимогу власника ( користувача ) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб ( частина пята статті 376 ЦК ). Завідувач сектору містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області [PERSON] за результатами розгляду заяви [PERSON] стосовно відповідності місця розташування будівель та споруд збудованих без дозволу на виконання будівельних робіт вимогам державних містобудівних та будівельних норм за адресою : м. Городня, вул. Петрівська,8-а, виїхавши та обстеживши прибудову до житлового будинку а2-1, веранди а3-1, розміщених на земельній ділянці за адресою : м. Городня, вул. Петрівська, 8-а, підтвердив відповідність розташування зазначеної будівлі державним містобудівним та будівельним нормам, про що надав відповідний висновок від 08.02.2017 року за вих. № 02-16/85 ( а.с. 10 ). Отже, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову, оскільки вимоги позову є законними, обґрунтованими та не порушують прав інших осіб. Враховуючи наведене,

Outcome: approved