Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з даним позовом, яким просила: визнати незаконним та скасувати рішення XVII сесії XXIV скликання Кам'янської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 21 грудня 2014 року; визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,23 га, що знаходиться за адресою: с. Сонячне Житомирського району Житомирської області, вул. Чкалова, 31, та має цільове призначення для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства. Позов обґрунтовано наступним. Позивач вказує, що на підставі договору дарування, укладеного у вересні 2004 року з відповідачем [PERSON], являється власником 59/100 ідеальної частини в будинку № 31 по вул. Чкалова в с. Сонячне Житомирського району Житомирської області. Під час розгляду іншої судової справи заявникові стало відомо, що [PERSON] у березні 1997 року придбала вищевказану частину будинку у [PERSON] Крім вказаної частини будинку предметом договору купівлі-продажу, укладеного між останніми, була також земельна ділянка площею 0,23 га. Однак, у договорі дарування, укладеного між [PERSON] та [PERSON], про земельну ділянку не згадувалось, у зв'язку з чим позивач звернулась до Кам'янської сільської ради Житомирського району Житомирської області із заявою про її приватизацію та згодом отримала відповідний державний акт, проте у вересні 2017 року судовим рішенням даний державний акт визнано незаконним. Оскільки згідно законодавства, продовжує автор позову, у разі набуття права власності на жилий будинок переходить право власності і на земельну ділянку, на якій він розташований, позов є підставний та підлягає до задоволення. Враховуючи положення ст. 274 ЦПК України розгляд справи проводився в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності заперечень учасників справи цього. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Житомирського району Житомирської області направив до суду заяву про визнання позову. Дослідив матеріали справи судом встановлені наступні її фактичні обставини і відповідно ним правовідносини. 2 вересня 2004 року між [PERSON] (раніше мала прізвище, ім'я та по батькові [PERSON]) та [PERSON] укладено Договір дарування (а.с.6-7) відповідно до якого остання отримала в дар 59/100 ідеальних частин жилого будинку № 31 з відповідними господарчими та побутовими спорудами, що розташований в с. Сонячне Житомирського району Житомирської області по вул. Чкалова. 6 жовтня 2004 року позивач зареєструвала право власності на вищевказаний об'єкт нерухомості (зворот а.с.7). Названу частину житлового будинку [PERSON] ([PERSON]М.) набула у власність на підставі договору купівлі-продажу, укладеного з [PERSON] 7 березня 1997 року (а.с.8). Окрім цього, за даним правочином [PERSON] також придбала у [PERSON] земельну ділянку площею 0,23 га, що знаходиться за тією ж адресою, що і будинок. Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 11 вересня 2017 року (а.с.9-10), серед іншого, визнано незаконним державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,25 га, виданий на ім'я [PERSON] 10 жовтня 2005 року на підставі рішення Кам'янської сільської ради Житомирського району Житомирської області. Правовідносини між сторонами врегульовані наступними положеннями норм матеріального та процесуального права. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15 ЦК України). Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 1 - 4 ст. 12 ЦПК України). Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України). Проаналізував пояснення учасників справи, фактичні обставини справи та норми закону, якими врегульовані спірні правовідносини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову виходячи з наступного. Суд вважає, що позивачем не було доведено будь-якими, в тому числі, належними та допустимими доказами незаконність оскаржуваного рішення відповідача сільської ради. Більше того, таке рішення навіть не було надано, зокрема, позивачем суду для дослідження. Наявне у матеріалах рішення суду, у якому міститься посилання на оскаржуване рішення сільської ради, зазначених висновків суду не спростовує. Крім цього, не впливає на висновки суду факт визнання даним відповідачем позову, адже законні підстави для задоволення позову в цій частині відсутні. Інших доказів суду подано не було і процесуальний закон забороняє збирання доказів з власної ініціативи у даному випадку. Також, не підлягає до задоволення вимога позивача про визнання за нею права власності на згадувану вище земельну ділянку, оскільки судове рішення не може підміняти собою визначену законом окрему (позасудову) процедуру її набуття у власність. Окремо, суд звертає увагу на безпідставність пред'явлених вимог до відповідача [PERSON], оскільки зібраними у справі доказами порушення, невизнання або оспорювання прав позивача саме зі сторони такого відповідача судом не встановлено. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed