Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту народження особи. Свої вимоги заявник мотивувала тим, що [INFO] року на тимчасово окупованій території Автономної республіки Крим в м. Севастополі, в пологовому відділенні № 1 Севастопольської міської лікарні АР Крим, народила дитину - доньку [PERSON], по що отримано медичне свідоцтво пор народження серії [NUMBER]. В зв'язку з тим, що державні органи на території України не визнають документів, виданих органами на території не підконтрольній Україні, заявниця не має можливості здійснити реєстрацію народження дитини належним чином. При цьому зазначається, що встановлення факту народження необхідне для реєстрації народження дитини та отримання свідоцтва про народження. На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги неможливість реєстрації народження дитини органами державної реєстрації актів цивільного стану, заявниця просила суд встановити факт народження дитини жіночої статі [PERSON], [INFO], громадянки України, місце народження: Україна, м. Севастополь; мати - [PERSON], [INFO], громадянка України, місце проживання: Україна, [ADDRESS]; батько, на підставі ч. 1 ст. 135 СК України - [PERSON], громадянин України. В судовому засіданні представник заявника підтримав заяву у повному обсязі та пояснив суду, що заявниця народила дитину на тимчасово окупованій території АР Крим, про що отримала медичну довідку, а в зв'язку з тим, що державні органи на території України не визнають документів, виданих органами на території не підконтрольній Україні, заявниця не має можливості здійснити реєстрацію народження дитини належним чином та отримати свідоцтво про народження дитини. В зв'язку з зазначеним просив суд задовольнити заяву про встановлення факту народження дитини. Від представника заінтересованої особи до судового засідання надійшла заява, згідно якої вона не заперечує порти задоволення заяви, при винесенні рішення покладається на розсуд суду та просить слухання у справі провести за її відсутності. Суд, вислухавши пояснення представника заявника, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку. У відповідності до копії медичного свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 29 лютого 2016 року [PERSON], [INFO], [INFO] року в пологовому будинку № 1 м. Севастополя народила дівчинку. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON], суду показала, що заявника знає з 1985 року, та є її двоюрідною сестрою. Їй достовірно відомо про вагітність заявници та пор те, що [INFO] року остання в м. Севастополі народила доньку [PERSON]. Заявниця в шлюбі не перебуває, а тому бажає здійснити запис про батька дитини з її слів. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що заявника знає тривалий час. Йому відомо про вагітність заявниці, оскільки бачив її під час вагітності в смт. Арбузинка. [INFO] року заявниця в м. Севастополі народила доньку [PERSON]. Батька дитини він не знає. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану», підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі, якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному КМУ. Медична консультаційна комісія видає документ пор народження у разі встановлення факту народження жінкою дитини. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження. Підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Згідно з п. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визначається тимчасово окупованою територією. Стаття 4 цього ж закону передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини і громадянина. Статтею 9 ч.2, 3, 4 цього Закону передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законодавством України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. З аналізу вищенаведеного законодавства, суд приходить до висновку, що медичне свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане 29 лютого 2016 року «Роддомом № 1 г. Севастополь ГБУЗС ГБ № 5 ЦОЗМиР Министерсва здравоохранения и социального развития Российской Федерации» (російською мовою), тобто органом, який створений та діє у порядку, не передбаченому законом, є недійсним і не створює правових наслідків, що позбавляє [PERSON], яка є громадянкою України, можливості здійснити реєстрацію народження дитини, отримати свідоцтво про народження та реалізувати інші права та обов'язки, пов'язані із народженням дитини. Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Судом встановлено, що орган державної реєстрації актів цивільного стану не має можливості зареєструвати народження дитини у відповідності до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/2 від 18 жовтня 2000 року. Так розділом ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: а) медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024 (із змінами) (далі - медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу), та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 січня 2013 року № 9; б) медичне свідоцтво про народження, медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу. Ці документи подаються для державної реєстрації народження дитини, яка досягла одного року і більше ; в) акт, складений відповідними посадовими особами (капітаном судна, командиром, начальником потяга тощо) за участю двох свідків і лікаря або фельдшера (якщо лікар або фельдшер були на транспортному засобі), у випадку народження дитини на морському, річковому, повітряному судні, у потязі або в іншому транспортному засобі. У разі відсутності лікаря або фельдшера державна реєстрація народження проводиться на підставі вказаного акта та медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу; г) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть (форма № 106-2/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про перинатальну смерть), у разі мертвонародження. У разі подання до органу державної реєстрації актів цивільного стану дубліката медичного свідоцтва про народження державна реєстрація народження здійснюється після перевірки за даними, вказаними в цьому документі, факту проведення державної реєстрації народження за місцем народження дитини, за місцем проживання батьків дитини на момент її народження. Відсутність актового запису про народження підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про відсутність актового запису цивільного стану за формою, наведеною у додатку 24 до Інструкції з ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24 липня 2008 року N 1269/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 25 липня 2008 року за N 691/15382 (із змінами). Якщо в результаті перевірки виявлено актовий запис про народження, який зберігається на тимчасово окупованій території України, відділ державної реєстрації актів цивільного стану поновлює його в установленому законодавством порядку. Державна реєстрація народження на підставі рішення суду про встановлення факту народження проводиться за правилами поновлення актових записів, якщо з дня народження дитини, зазначеного у рішенні суду, минуло більше року. У разі встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України підставою для внесення відомостей про батька дитини є відповідне рішення суду, яким встановлені такі дані. На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що заявник не має можливості надати документи, необхідні для проведення державної реєстрації народження дитини, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог [PERSON] щодо встановлення факту народження дитини, оскільки реєстрація народження дитини не можлива без відповідного рішення суду, а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 4 ст. 257-1 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Outcome: approved