Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-19 00:00:00

[PERSON]звернулась в суд із позовом до [PERSON]про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 24 травня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області, актовий запис №83 та про стягнення на її користь на утримання [PERSON], [INFO], аліментів в розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття і стягнення на її утримання аліментів в розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно до досягнення дитиною, [PERSON], [INFO], трьох років. В судовому засіданні [PERSON]змінила позовні вимоги та просить шлюб між нею і відповідачем розірвати, стягнути з відповідача на утримання сина аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття і на її утримання аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення сином трьох років. Пояснила, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, однак на даний час не підтримують сімейно шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають окремо з листопада 2015 року. Вказує, що все це призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Примирення між ними не наступило. [PERSON]також пояснила, що відповідач в добровільному порядку допомоги на утримання дитини та на її утримання не надає, а самостійно вона не спроможна забезпечувати сімю. Просить позов задовольнити згідно змінених позовних вимог. Відповідач [PERSON]в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та пояснив, що дійсно він перебуває у шлюбі з позивачкою. Від спільного шлюбу з [PERSON]у них народився син [PERSON], [INFO]. Вказав, що не заперечує проти розлучення з дружиною. Також пояснив, що він ніде не працює і не може сплачувати аліменти у розмірі, який заявлений позивачкою. Не заперечує проти стягнення з нього на утримання сина аліментів в розмірі 300 грн., а щодо стягнення з нього аліментів на утримання дружини, просить в цій частині позову відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, які є в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON]підлягає частковому задоволенню. Підставами для такого висновку суду є наступне. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ГЮ №095363 від 24.05.2014 року. Від спільного проживання в шлюбі у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ГЮ №222581 від 02.12.2014 року. Частиною 2 ст.112 СК України передбачено, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки сторони вказують на неможливість спільного проживання, збереження шлюбу, зазначають, що не ведуть спільного господарства, проживають окремо з листопада 2015 року, миритися не бажають, відносини між подружжям стали ворожі, сімя фактично розпалася, існує формально і зберегти її неможливо, суд прийшов до висновку, що шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст.182 СК України вбачається, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 184 СК України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Факт того, що відповідач [PERSON]немає постійної роботи і має нерегулярний дохід, в судовому засіданні ствердила позивачка [PERSON]та визнав відповідач [PERSON] Враховуючи те, що батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а також те, що дружина з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років і те, що відповідач не працевлаштований, має нерегулярний, мінливий дохід, суд вважає, що аліменти необхідно стягнути в твердій грошовій сумі. На підставі наведеного, врахувавши матеріальний стан відповідача, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON]підлягають частковому задоволенню і вважає за можливе стягнути з відповідача на утримання сина аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття та на утримання дружини у твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьох років.

Outcome: partial