Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вимогою про визнання недійсним договору дарування [PERSON] [PERSON] [PERSON] будинку №60 по вул. Викреста (колишня Петровського) у с. Петрове Знамянського району Кіровоградської області, посвідченого за №729, 17 червня 2004 року приватним нотаріусом Знамянського районного нотаріального округу [PERSON]. Вимоги обґрунтувала тим, що у 1982 році уклала шлюб з Павленко Iваном Андргйовичем, [INFO]. В шлюбі побудували будинок з господарсько-побутовими будгвлями за № 60, по вул. Викреста (колишня Петровського) в селі Петрове Знам'янського району Кгровоградської області, який є об'єктом спільної сумісної власності подружжя. У неї та у її покійного чоловіка [PERSON] цей будинок був i є єдиним житлом. Оскільки вони з чоловіком були вже похилого віку, внаслідок вікових хвороб мали потребу у сторонньому догляді та піклуванні, дітей у них не було, за спільною згодою вони звернулися до родича [PERSON], який їм такий догляд надати пообіцяв. Взамін на таку допомогу вони з ним узгодили, що ще за життя з чоловіком перепишуть на його ім'я належний їм будинок. На підтвердження цих намірів [PERSON], 10 червня 2004 року приїхав до Знам'янки та надав заявниці нотаріально посвідчену довіреність. Після отримання довіреності та підготовки документів для нотаріального посвідчення правочину, вони з чоловіком звернулися до приватного нотаріуса Знам'янського районного нотаріального округу Кіровоградської області [PERSON] та повідомили йому про свої наміри. Договором дарування житлового будинку, посвідченого 17 червня 2004 року приватними нотаріусом Знам'янського районного нотаріального округу Кіровоградської області [PERSON], [PERSON] за згодою [PERSON] подарував будинок № 60 по вул. Викреста (колишня Петровського) в селі Петрове Знам'янського району Кіровоградської області [PERSON], вiд імені якого за довіреністю діяла позивач. Таким даруванням будинку вони з чоловіком вважали, що забезпечили свою старість та отримали можливість користуватися допомогою [PERSON]. Після дарування будинку в їхньому з чоловіком житті нічого не змінилося, жили лише на свої пенсії, самостійно сплачували з них комунальні послуги за будинок, в якому проживали. [PERSON] деякий час дійсно допомагав їм, іноді приiздив. Однак, ніхто крім неї та чоловіка в будинку не проживав, спроб вселитися не вчиняв, за адресою вказаного житлового приміщення не рееструвався, комунальних, послуг не оплачував. Тобто, фактично передання будинку 60 по вул. Викреста (колишня Петровського) в с. Петрове Знам'янського району Кіровоградської області [PERSON] не відбулося. 3в'язок та спілкування з [PERSON] припинилося у 2014 році, коли Російською Федерацією було анексовано [PERSON] Крим, де відповідач залишився проживати, а приїздити та надавати допомогу не має змоги. Після смерті чоловіка Павленка Iван Андрійович, вона відповідно до ст. 1218 ЦК Украiни, є єдиним спадкоємцем першої черги всіх прав i обов'язкгв, які належали йому та не припинилися внаслідок смертi. Проживаючи зі спадкодавцем за однією адресою на день його смерті та не відмовившись вiд прийнятгя спадщини протягом строку подання заяви про прийняття спадщини, вважається такою, що спадщину після [PERSON] прийняла. Оскільки будь-яка допомога та навіть обіцянки її надати з боку [PERSON] припинилися, вона вирішила звернутися до суду для визнанням недійсним даного договору дарування будинку. 3 цією метото вона звернулася до адвоката, яка роз'яснила їй відміну договору дарування, вiд договору довічного утримання. Як стало відомо з інформації, наданої на запити адвоката, права власності на будинок [PERSON] ні в БТІ, ні в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не реєстрував. Вважає та просить суд визнати недійсним вищевказаний договір дарування будинку. Повернення будинку в її власність надасть змогу заповісти його людині, яка догляне її в старості. Ухвалою Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08 грудня 2017 року, замінено позивача [PERSON], її правонаступником (спадкоємицею) та залучено до участі у розгляді справи [PERSON], [INFO], яка проживає в [INFO]. 15 грудня 2017 року набув чинності Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального Кодексу України, Цивільного процесуального Кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VІІ від 03.10.2017 року, на підставі якого Цивільний процесуальний Кодекс України викладено в новій редакції. Згідно п/п 9 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального Кодексу України в новій редакції, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Позивач у судове засідання не з'явилась, представник позивача надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, справу просила розглянути у її відсутність. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України.Поважність причин неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, відзив не подав. Третя особа приватний нотаріус Знам'янського районного нотаріального округу Кіровоградської області [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій не заперечував проти задоволення позовних вимог, справу просив розглянути у його відсутність. З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечує у своїй заяві представник позивача. Ненадання відповідачем відзиву та доказів в обґрунтування своїх можливих заперечень проти позову з причини ухилення від участі в судовому засіданні, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Виходячи із змісту ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що 17 червня 2004 року приватними нотаріусом Знам'янського районного нотаріального округу Кіровоградської області [PERSON] посвідчено договір дарування, за яким дарувальник [PERSON] передав безоплатно у власність будинок №60 по вул. Викреста (колишня Петровського) у с. Петрове Знамянського району Кіровоградської області обдарованому [PERSON] від імені якого на підставі довіреності, посвідченої приватними нотаріусом Знам'янського районного нотаріального округу Кіровоградської області [PERSON] 10 червня 2004 року за реєстром №699 діяла [PERSON] (а.с.7, 34, 37). Згідно Свідоцтва на право особистої власності на домоволодіння, видане виконкомом Петрівської сільської ради Знам'янського району Кгровогдаськоi області від 21 червня 1989 року, житловий будинок по вул. Петровського, 60 у с. Петрове, дійсно належить Павленку IвануАндрійовичу, запис № 85/1 (а.с. 35). Відповідно до свідоцтва про смерть, 23 грудня 2005 року у с. Петрове Знамянського району Кіровоградської області помер [PERSON] (а.с. 6).З довідки виконкому Петрівськоїсільської ради Знамянського району Кіровоградської області від 05 квітня 2017 року № 365 вбачаєтся, що [PERSON] на день смерті проживав та був зареєстрований за адресою: [INFO] (колишня Петровського), 60. На день смерті разом з померлим проживала та була зареєстрована його дружина [PERSON], [INFO], що також підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії І-ОЛ №011695 (а.с. 5,15). З відповіді на адвокатський запит КЗ «Знамянський районний центр первинної медико санітарної допомоги» №237 від 13 квітня 2017 року №4961/16 [PERSON], [INFO], зверталась за лікуванням у Знамянську центральну районну лікарню, а потім до Центру, після його створення. Діагноз хворої: ІХС, атеросклеротичний кардіосклероз. Постійна форма миготливої аритмії. Гіпертонічна хвороба 2 стадії, СН 1. Дисциркуляторна енцефалопатія, змішаного генезу. Хронічний панкреатит. Хронічний парсестуючий гепатит. Жовчно-камяна хвороба. Хронічний калькульозний холецистит. Хронічний зовнішній геморой. Хронічний гіпертрофічний коліт. Доліхоколон. Хронічний гастродуоденіт (а.с.10). З довідки територіального центру Соціального обслуговування (надання соціальних послуг) у Знам'янському районі встановлено, що [PERSON] перебувала на обслуговуванні у відділенні соціальної допомоги вдома (а.с.12). Відповідно до свідоцтва про смерть, 24 квітня 2017 року у м. Знамянка Кіровоградської області померла [PERSON] (а.с. 47).За життя, а саме 10 квітня 2017 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Петрівської сільської ради Знамянського району Кіровоградської області [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 10, яким заповіла [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось (а.с.45). [PERSON] прийняла спадщину після померлої [PERSON], що вбачається зі спадкової справи №164/2017 (а.с.90-95). З довідки виконкому Петрівськоїсільської ради Знамянського району Кіровоградської області від 06 квітня 2017 року № 02-19/234 встановлено, що [PERSON] на території Петрівської сільської ради Знамянського району Кіровоградської області за адресою по вулиці Викреста (колишня Петровського), 60, зареєстрований не був та не проживав (а.с.14). Дана обставина також підтверджується довідкою Знам'янського районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області вх. № 5309/17 від 11 травня 2017 року наданої на запит суду (а.с. 21). Тобто фактично передання будинку 60 по вул. Викреста (колишня Петровського) в с. Петрове Знам'янського району Кіровоградської області [PERSON] не відбулося. 3в'язок та спілкування з [PERSON] припинилося у 2014 році, коли Російською Федерацією було анексовано [PERSON] Крим, де відповідач залишився проживати, що підтверджується даними паспорта серія та номер: ЕВ 692346 (а.с.8). Відповідно до ст. 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Виходячи зі змісту статей 203, 717 ЦК України договір дарування вважається укладеним, якщо сторони мають повну уяву не лише про предмет договору, а й досягли згоди про всі його істотні умови. Договір, що встановлює обов'язок обдарованого вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не є договором дарування. Таким чином, правовою метою договору дарування є передача власником свого майна у власність іншої особи без отримання взаємної винагороди. Згідно ст. 744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Відповідно до ч.1 ст.229 ЦК України якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом. З роз'яснень, які викладені в п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду справ про визнання правочинів недійсними» вбачається, що правочин, вчинений під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною або внаслідок впливу тяжкої обставини, є оспорюваним. Обставини, щодо яких помилилася сторона правочину, мають існувати саме на момент вчинення правочину. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести, що така помилка дійсно мала місце, а також, що вона має істотне значення. Аналізуючи зібрані докази по справі і оцінюючи їх в сукупності суд вважає, що оспорюваний договір порушує права позивача. [PERSON]Т та [PERSON] в силу похилого віку і стану здоров'я, укладаючи договір мали на меті відчуження на користь відповідача квартири, яка була їхнім єдиним житлом лише за умови укладення договору довічного утримання відповідно до умов якого інша сторона договору зобов'язувалась здійснювати постійний догляд та утримання, а право розпорядження нерухомим майном перейшло б до відповідача лише після смерті позивача. Крім того, судом встановлено, що фактична передача квартири не відбулась та [PERSON] продовжувала в ній проживати і самостійно сплачувала комунальні послуги і якби не помилка в правовій природі правочину та його правових наслідках, то спірний договір не був би укладений. Враховуючи вищенаведене, суд вважає необхідним захистити права позивачки [PERSON], [INFO] шляхом визнання недійсним договір дарування Павленко [PERSON] [PERSON] будинку №60 по вул. Викреста (колишня Петровського) у селі Петрове Знам'янського району Кіровоградської області, посвідченого за №729 від 17 червня 2004 року.

Outcome: approved