Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про визначення місця проживання малолітньої дитини, [PERSON], [INFO] з матір'ю [PERSON], [INFO] та стягнення з [PERSON] судових витрат. В позовній заяві в підтвердження позовних вимог позивач зазначила, що вона 14.02.2017 уклала шлюб з [PERSON]. Від шлюбу в них народилась донька [PERSON], [INFO]. В даний час подружжя проживає окремо один від одного. Малолітня дитина [PERSON] проживає з матірю в будинку батька позивача, [PERSON], за адресою: вул. І. Сенченка, буд. 105, с. Наталине, Красноградського району, Харківської області. Позивач в даний час перебуває в академічній відпустці по догляду за дитиною. Отримує виплату при народженні дитини в сумі 860 грн., а також утримувати дитину допомагають батьки позивачки. Позивач вважає, що малолітня дитина повинна проживати з нею, так як це відповідає інтересам дитини. Крім того відповідач працює та має графік роботи з 8 год. до 17 год, має групу інвалідності, йому важко пересуватися та тримати рівновагу, а тому не може належно доглядати дитину. В звязку з тим, що між сторонами не досягнуто згоди щодо місця проживання малолітньої дитини, позивач звернулась до суду для визначення місця проживання дитини. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], [PERSON], позов підтримали в повному обсязі та просили його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав в частині визначення місця проживання малолітньої дитини з матір'ю, а в частині стягнення з нього судових судових витрат не визнав, так як він є інвалідом другої групи. Представник третьої особи [PERSON] не заперечувала проти визначення місця проживання малолітньої дитини разом з матір'ю. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріли справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних обставин. Відповідно до\~статті 160 СК України\~місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. За частинами першою, другою\~статті 161 цього Кодексу\~якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. У принципі 6 Декларації прав дитини проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов сімї [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO], проживає разом з дитиною в будинку батьків. З батьком дитини [PERSON] не проживає з липня 2017 року, спільного господарства не веде, аліментів не отримує (а.с. 8). Відповідно до Розпорядження Красноградської районної державної адміністрації Харківської області від 09.11.2017 року № 411 та висновку органу опіки та піклування Красноградської РДА від 16.11.2017 року визначено місце проживання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], разом з матірю [PERSON], [INFO], за адресою: вул. І. Сенченка, буд. 105, с. Наталине, Красноградського району, Харківської області. Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Таким чином, є всі підстави, для задоволення позовних вимог позивача в частині визнання місця проживання малолітньої дитини, оскільки будь-яких заперечень з цього приводу відповідач не надав. Відповідно п. 9. ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються інваліди І та ІІ груп. В звязку з тим, що відповідач [PERSON] є інвалідом другої групи, тому позовні вимоги щодо стягнення з нього сплаченого судового збору в сумі 640 грн. задоволенню не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: partial