Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова із заявою, заінтересовані особи: [PERSON] , Харківська міська рада, в якій просить встановити факт належності її матері [PERSON] , яка померла [INFO] свідоцтва про право власності на житло, видане 03 серпня 1993 року Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду, реєстраційний номер [NUMBER], яке посвідчує право власності на Ѕ частину квартири [ADDRESS] . В обґрунтування своїх вимог зазначає, що [PERSON] є донькою [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 03 серпня 1993 року, виданим Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та члену її сім`ї [PERSON] . Після смерті [PERSON] , [PERSON] звернулась до державного нотаріуса Шостої Харківської міської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. 02.12.2020 постановою державного нотаріуса Шостої Харківської міської державної нотаріальної контори Поздняковській І.А. було відмовлено у вчинені нотаріальної дії, а саме, відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , оскільки згідно свідоцтва про право власності на житло, яке було видане 03 серпня 1993 року Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду, реєстраційний номер [NUMBER] право власності спадкодавця на нерухоме майно: Ѕ частки квартири [ADDRESS] , належить [PERSON] . Крім того, в листі КП «ХМБТІ» ВІД 31.12.2019 зазначено, що в другому примірнику свідоцтва, що міститься в матеріалах інвентаризаційної справи вказаної квартири, ім`я в давальному відмінку « [PERSON] », таким чином ім`я в називному відмінку « [PERSON] ».Заявник зазначає, що виправити допущену помилку у свідоцтві про право власності на житло на даний час неможливо, так як будь-які виправлення було можливо здійснити лише за життя власника об`єкту нерухомого майна. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 лютого 2021 року відкрито провадження по справі та витребувано з Шостої Харківської міської державної нотаріальної контори копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] [INFO] , яка померла [INFO] . Заявник в судове засідання не з`явилась, представником заявника надано до суду заяву, в якій вона просила розглянути справу за її відсутності та просила задовольнити. [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності. Представник Харківської міської ради в судове засідання не з`явився, про час та місце повідомлений. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про таке. Судом встановлено, що [PERSON] відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] та копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища є донькою спадкодавця [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] [INFO] . Згідно з копією паспорту, виданого Комінтернівським РВХМУУМВС України в Харківській області від 30 квітня 1999 року, копією довідки про присвоєння ідентифікаційного номера виданого Комінтернівською податковою інспекцією від 16.09.1998, свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] прізвищем спадкодавця є « [PERSON] ». Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло від 03 серпня 1993 року, виданого Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду, квартира [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності належить [PERSON] та [PERSON] . Таким чином, заначене вище свідоцтво про право власності на житло видане [PERSON] та її чоловіку. Крім того, на оборотній стороні зазначеного свідоцтва на право власності зазначено про реєстрацію права власності на вказану квартиру в Харківському міському бюро технічної інвентаризації на праві спільної сумісної власності за [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Положеннями ч. 2 ст. 315 ЦПК України визначено, що в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з роз`ясненнями, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Під час судового розгляду заявник підтвердила належними та допустимими доказами факт належності [PERSON] свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS] . Оскільки, невідповідність в написанні прізвища спадкодавця в правовстановлюючому документі позбавляє [PERSON] можливості прийняти спадщину після померлої [PERSON] суд дійшов висновку, що вимоги про встановлення факту належності [PERSON] свідоцтва про право власності на житло видане 03 серпня 1993 року Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду, реєстраційний номер [NUMBER], яке посвідчує право власності на Ѕ частку квартири [ADDRESS] , як правовстановлюючого документу є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Outcome: approved