Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить винести рішення про стягнення з відповідача на її користь аліменти в частці від заробітку (доходу) на утримання їх двох малолітніх дочок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову позивач зазначила, що під час перебування в шлюбних стосунках з відповідачем були народжені дві дочки. З причини міжособового конфлікту чоловік залишив її з дітьми і вона проживає з дітьми окремо від чоловіка, починаючи з серпня 2015 року. За час окремого проживання вона зіткнулася з проблемою належного забезпечення дітей одягом та їжею, оскільки її грошових надходжень не достатньо. Відповідач надає матеріальну допомогу на потреби дітей, але це відбувається безсистемно, а тому є потреба у впорядкуванні розміру та строків надання такої допомоги. Чоловік має постійну роботу і, маючи регулярні доходи, здатний надавати на потреби дітей грошові кошти в розмірі 1/3 частини. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що ним визнається позов у повному обсязі заявлених вимог. Він також зазначив, що не має наміру відсторонюватися від утримання своїх дітей. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши наявні у справі письмові докази, суд встановив такі фактичні обставини та правові підстави для вирішення спору. Судом встановлено, що під час перебування позивача та відповідача в шлюбі народжені дві дитини: 17.06.2013 року - [PERSON], та 05.02.2009 року - [PERSON]. З причини міжособового конфлікту чоловік залишив її з дітьми і позивач проживає з ними окремо від чоловіка, починаючи з серпня 2015 року. За час окремого проживання вона зіткнулася з проблемою належного забезпечення дітей одягом та їжею, оскільки її грошових надходжень не достатньо. Відповідач надає матеріальну допомогу на потреби дітей, але це відбувається безсистемно, а тому виникла потреба у впорядкуванні розміру та строків надання такої допомоги. Чоловік має постійну роботу і, маючи регулярні доходи, здатний надавати на потреби дітей грошові кошти в розмірі 1/3 частини. Відповідач позов визнав і пояснив, шо він не має ніяких обмежень за станом здоровя, а тому погоджується сплачувати аліменти в розмірі, що визначений позивачкою. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 Сімейного кодексу України передбачається, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а тому, з урахуванням доводів позивача стосовно матеріального стану відповідача та стану його здоров`я, суд дійшов висновку, що вимога позивача є правомірною і її позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved