Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] в м.Первомайськ, Миколаївської області померла її мати - [PERSON] , про що Первомайським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) складено відповідний актовий запис № 393 та видане свідоцтво про смерть Серії [NUMBER] . Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, яке складається з наступного: квартири [ADDRESS] ; квартири [ADDRESS] та житлового будинку , по [ADDRESS] . 29.01.2007 року спадкодавиця склала розпорядження у вигляді заповіту, що був посвідчений Селявіною С.В., державним нотаріусом Першої Первомайської державної нотаріальної контори, за умов якого належну їй на праві власності двокімнатну квартиру [ADDRESS] вона заповіла дочці - [PERSON] , повністю, а належний їй на праві власності житловий будинок по [ADDRESS] заповіла дочці, [PERSON] , повністю. Однак, заповітом не була охоплена квартира [ADDRESS] , тому підлягає спадкуванню за законом. Спадщину після смерті матері прийняли позивачка та її сестра [PERSON] , яка є відповідачкою у справі, шляхом подачі відповідних заяв до [PERSON] , приватного нотаріуса Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області . Відповідачка не бажає успадковувати вищезазначену квартиру, і в подальшому сестри планували укласти договір про поділ спадкового майна, з умовами якого квартира мала перейти до позивачки, а речі домашнього вжитку до відповідачки, але як виявилося таку угоду укласти не можливо. Коли позивачка разом з сестрою [PERSON] звернулись до нотаріуса за укладенням угоди та видачею свідоцтв про право на спадщину за законом, їм було відмовлено в усній формі, у зв`язку з тим, що квартира [ADDRESS] належала спадкодавиці [PERSON] , на підставі біржової угоди, яку необхідно узаконити. 03.07.2000 року між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу об`єкту нерухомості, за яким [PERSON] купила квартиру [ADDRESS] . Договір був зареєстрований Первомайською філією Південної товарної біржі за № 5309. Після укладення договору сторони здійснили всі дії щодо реєстрації права власності в Первомайському міжміському бюро технічної інвентаризації. Однак, за життя [PERSON] не встигла узаконити вказану угоду. Вище зазначена обставина перешкоджає позивачці реалізувати свої спадкові права, у зв`язку з чим вона звернулася до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не з`явився, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у відсутність позивача та його представника, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. Від відповідача - [PERSON] та [PERSON] надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, проти позовних вимог не заперечують, позовні вимоги визнають. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені. Відзив на позов не подано. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, що містяться у матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] в м.Первомайську Миколаївської області у віці 75 років померла [PERSON] , про що Первомайським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) складено відповідний актовий запис № 393, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 11.05.2020 року (а.с.15). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно, що складалося: з квартири [ADDRESS] , квартири [ADDRESS] та житлового будинку , що знаходиться по [ADDRESS] . 29.01.2007 року спадкодавиця склала заповіт, що був посвідчений Селявіною С.В., державним нотаріусом Першої Первомайської державної нотаріальної контори, згідно умов якого належну їй на праві власності двокімнатну квартиру [ADDRESS] вона заповіла дочці - [PERSON] , повністю. Житловий будинок по [ADDRESS] заповіла дочці, [PERSON] , повністю (а.с.14). Однак, заповітом не була охоплена квартира [ADDRESS] , тому підлягає спадкуванню за законом. Відповідно до копії спадкової справи № 34/2020, заведеної приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округ Миколаївської області Селявіною С.В. після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , із заявами про прийняття спадщини звернулись донька спадкодавиці - [PERSON] та позивачка [PERSON] . Інших заяв до держнотконтори не надходило, свідоцтво про право на спадщину не видавалось (а.с. 48 - 76). 03.07.2000 р. мати позивачки [PERSON] уклала договір з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] купівлі-продажу об`єкту нерухомості № 5309 , а саме квартири [ADDRESS] . Зазначений договір було посвідчено Первомайською філією Південної товарної біржі 03.07.2000 р. за № 5309. (а.с.16). Згідно із реєстраційним посвідченням Первомайського МБТІ від 05.07.2000 р., [PERSON] на праві приватної власності налажала квартира [ADDRESS] , на підставі договору № 5309 від 03.07.2000 р. купівлі-продажу об`єкту нерухомості , зареєстрованого Первомайською філією Південної товарної біржі (а.с.17). Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), що діяла на час виникнення правовідносин, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. За змістом ст.ст. 128, 153, 224 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), що діяли на час виникнення правовідносин, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди. За договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Статтею 227 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), що діяла на час виникнення правовідносин, передбачалася обов`язкова нотаріальна форма договору купівлі-продажу житлового будинку (квартири) і його реєстрація органами місцевого самоврядування. Згідно ст. 15 Закону України «Про товарні біржі» не підлягали нотаріальному посвідченню угоди, які зареєстровані на біржі, якщо вони являють собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі. Таким чином, відповідно до чинних на той момент Правил державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, які передбачали в якості правовстановлюючого документу зареєстровані на біржі правочини, право власності на вищевказану квартиру зареєстровано в Первомайському МБТІ за спадкодавцем. Відповідно до п. 5 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1 липня 2004 року за № 1952-1 право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. На підставі цього Закону реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень здійснюється лише в разі вчинення правочинів щодо нерухомого майна, а також за заявою власника (володільця) нерухомого майна. Таким чином, покупець повністю виконав умови договору купівлі-продажу нерухомого майна, договір у відповідності з вимогами ч.2 ст. 227 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), що діяла на час виникнення правовідносин, зареєстрований в МБТІ. Отже, спадкодавець набув право власності на спірне майно та законно ним володів. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином спадкоємцями першої черги є позивачка та відповідачка [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09.08.1973 року та копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 21.08.1965 року, копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 24.08.1985 року, копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб № 00029155416 . Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Як роз`яснив Пленум ВСУ у пункті 23 своєї постанови № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, так як існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Таким чином, враховуючи, що позивач є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , беручи до уваги те, що позивач в даному випадку не має іншої можливості, а ніж у судовому порядку, встановити своє право на спадщину, яке у нього виникло у зв`язку із смертю спадкодавця , з врахуванням позиції відповідача [PERSON] та інших відповідачів позов є законним і обґрунтованим, а відтак підлягає задоволенню.

Outcome: approved