Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що з 04.02.2011 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі [PERSON] За період спільного проживання в них народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Сімейне життя у сторін не склалось у зв'язку з несумісністю характерів, через що у них постійно виникали сварки, що в результаті призвело до фактичного припинення шлюбних стосунків, вже майже рік вони проживають окремо. Діти залишились проживати з позивачем. Спору щодо поділу майна між ними немає. За вказаних обставин позивач вважає, що подальше спільне життя з відповідачем є неможливим, шлюб існує формально, в зв'язку з цим вона просить суд розірвати шлюб. В судове засідання сторони не з'явились, попередньо через канцелярію суду подали письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність, при цьому позивач в своїй заяві зазначила, що позов підтримує та просить його задовольнити, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «[PERSON]», а відповідач в своїй заяві зазначив, що позов визнає. Згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Врахувавши думки та позиції сторін, викладені у поданих до суду письмових заявах, дослідивши письмові докази в справі, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 04.02.2011 року в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 173, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 04.02.2011 року (а.с. 7). За період спільного проживання в сторін народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями їх свідоцтв про народження (8, 9). Причинами розпаду сім'ї, згідно позовної заяви, є відсутність взаєморозуміння між сторонами та фактичне припинення шлюбних стосунків. Стаття 4 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки укласти шлюбні відносини та створити сім'ю. Згідно ст. 110 СК України подружжя має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу в разі незгоди подальшого збереження шлюбних відносин. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя й дійсні причини позову - відсутність взаєморозуміння між подружжям та фактичне припинення шлюбних стосунків протягом тривалого часу, суд вважає, що спільне проживання сторін у шлюбі буде суперечити їх інтересам та негативно впливати на виховання та розвиток їхніх неповнолітніх дітей. Сторони проти примирення. Зазначене дає суду законні підстави для прийняття визнання позову відповідачем та його задоволення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач бажає після розірвання шлюбу залишити прізвище «[PERSON]», що відповідає вимогам Закону. Крім того, за відсутності клопотання позивача про стягнення з відповідача на її користь судових витрат, суд вважає залишити за нею судові витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved