Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до Малиновського районного суду м. Одеси із позовом до [PERSON] , за участю третіх осіб: Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Одеса, Публічного акціонерного банку «Альфа-Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про скасування арешту, в якому просила скасувати арешт, накладений постановою Малиновського відділу ДВС Одеського МУЮ від 08 квітня 2016 року №50765035 на нерухоме майно боржника [PERSON] . Позов обґрунтований такими обставинами. Заочним рішенням Перемишлянського районного суду Львівської області від 06 листопада 2015 року на користь ПАТ «Альфа банк» стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заборгованість у розмірі 1086486,67 грн. На виконання вищевказаного рішення постановою Малиновського відділу ДВС Одеського МУЮ від 08 квітня 2016 року №50765035 накладено арешт на нерухоме майно боржника [PERSON] . Позивач вказує, що на теперішній час, заочне рішення від 06 листопада 2015 року скасовано, позов залишено без розгляду, заборгованість повністю погашено. З метою зняття арешту, позивач звернулася до Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Одеса. Листом в.о. начальника Відділу позивачу було відмовлено у знятті арешту, у зв`язку із поверненням виконавчого листа стягувачу, та рекомендовано звернутись до суду. Позивач у відкрите судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій позов підтримала в повному обсязі, просила розгляд справи проводити у її відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у\~відкрите судове\~засідання не\~з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся шляхом надсилання судових ухвал та повісток на адресу зареєстрованого місця реєстрації, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та відзив на позов не подавав. Представник Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Одеса у відкрите судове засідання не з`явився. В матеріалах справи міститься заява представника Відділу про розгляд справи у його відсутність. Представник Публічного акціонерного\~банку «Альфа-Банк» у відкрите судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав. Представник Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~«Довіра та\~гарантія» у відкрите судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. У зв`язку з тим, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, та відповідачем не подано відзив у встановлений судом термін, в порядку ст. 280 ЦПК України, зі згоди позивача, викладеної у заяві, суд ухвалює\~заочне рішення\~на підставі\~наявних у\~матеріалах справи\~доказів,\~що відповідає\~вимогам ст. 223 ЦПК України. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Правовідносини між сторонами виникли внаслідок захисту права власності та регулюються Главою 29 ЦК України, ЗУ «Про виконавче провадження». Як встановлено\~судом, 30 липня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №1506/-0708/45-039, відповідно до якого [PERSON] отримав грошові кошти у розмірі 52000 дол. США (а.с. 12-16). 30 липня 2008 року на підставі договору кредиту було укладено договір поруки №1506/0708/45-039-Р-2 між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» та [PERSON] (а.с. 19). Встановлено, що 20 листопада 2010 року під час реєстрації шлюбу, [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 11). Судом встановлено, що 25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором №1506/-0708/45-039 та договором поруки №1506/0708/45-039-Р-2. Судом встановлено, що 15 червня 2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором №1506/-0708/45-039 та договором поруки №1506/0708/45-039-Р-2. Заочним рішенням Перемишлянського районного суду Львівської області від 06 листопада 2015 року на користь ПАТ «Альфа банк» стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заборгованість у розмірі 1086486,67 грн. (а.с. 17-18). На виконання вищевказаного заочного рішення, постановою Малиновського відділу ДВС Одеського МУЮ від 08 квітня 2016 року №50765035 накладено арешт на нерухоме майно боржника [PERSON] (а.с. 32). Ухвалою Перемишлянського районного суду Львівської області від 16 квітня 2018 року заочне рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 06 листопада 2015 року скасовано (а.с. 20-21). Ухвалою Перемишлянського районного суду Львівської області від 16 квітня 2018 року позов ПАТ «Альфа банк» залишено без розгляду (а.с. 22). Судом встановлено, що між ПАТ «Альфа Банк» та ТОВ «Фінансова компанія\~«Довіра та\~гарантія» було укладено Договір факторингу, відповідно до якого, до останнього перейшло право вимоги заборгованості за кредитним договором (а.с. 25). Відповідно до Додаткової угоди від 14 лютого 2018 року до кредитного договору №1506/-0708/45-039 від 30 липня 2008 року заборгованість [PERSON] перед кредитором, станом на укладання Угоди, склала 13000 гривень (а.с. 26), яка 14 лютого 2018 року була погашена (а.с. 27). З довідки директора ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» № 937/5 від 14 лютого 2018 року вбачається, що заборгованість [PERSON] за кредитним договором №1506/-0708/45-039 від 30 липня 2008 року відсутня (а.с. 28). З метою зняття арешту, позивач звернулася до Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Одеса. З листа\~начальника Відділу\~вбачається,\~що на примусовому виконанні у Малиновському відділі державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області перебувало виконавче провадження в АСВП № 50765035 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Перемишлянським районним судом Львівської області від 01 грудня 2015 року по справі № 449/759/15-ц, яким вирішено стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Альфа Банк» 186486,67 гривень. Постанова про відкриття виконавчого провадження винесена 08 квітня 2016 року. Постанова про арешт майна боржника винесена 08 квітня 2016 року. У зв`язку з тим, що при проведенні виконавчих дій, майна на яке можливо звернути стягнення для погашення заборгованості не виявлено, 16 грудня 2016 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Одночасно роз`яснено, що статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено вичерпний перелік підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини. Також передбачено, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Враховуючи вказані обставини та надані матеріали, не уявляється можливим прийняти рішення та винести інші процесуальні документи (а.с. 30). Позивач вважає, що зазначене обтяження обмежує її права власника, оскільки вона може бути титульним власником майна, яке може придбати у подальшому, та бажає захисту своїх прав. Відповідно до\~ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження»\~особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Відповідно до ч. 1\~ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження»\~у разі\~закінчення виконавчого\~провадження (крім\~офіційного оприлюднення\~повідомлення про\~визнання боржника\~банкрутом і\~відкриття ліквідаційної\~процедури,\~закінчення виконавчого\~провадження за\~судовим рішенням,\~винесеним у\~порядку забезпечення\~позову чи\~вжиття запобіжних\~заходів,\~а також,\~крім випадків\~нестягнення виконавчого\~збору або\~витрат виконавчого\~провадження,\~нестягнення основної\~винагороди приватним\~виконавцем),\~повернення виконавчого\~документа до\~суду,\~який його\~видав,\~арешт,\~накладений на\~майно (кошти)\~боржника,\~знімається,\~відомості про\~боржника виключаються\~з Єдиного\~реєстру боржників,\~скасовуються інші\~вжиті виконавцем\~заходи щодо\~виконання рішення,\~а також\~проводяться інші\~необхідні дії\~у зв`язку\~із закінченням\~виконавчого провадження. Виконавче\~провадження,\~щодо якого\~винесено постанову\~про його\~закінчення,\~не може\~бути розпочате\~знову,\~крім випадків,\~передбачених цим\~Законом. Відповідно до ч. 5\~ст.\~59\~ЗУ «Про\~виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є рішення суду. У зв`язку із тим, що виконавчий документ, на підставі якого було відкрито виконавче провадження та накладено арешт на майно боржника повернуто стягувачу, суд вважає, що наявність арешту відносно позивача порушує її право власності. Відповідно до\~ч. 1 ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 41 Конституції України\~передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. За\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Так як виконавчий документ,\~на підставі\~якого було\~накладено арешт\~на майно\~боржника повернуто\~стягувачу позивач не має можливості здійснити дії щодо зняття арешту, тому арешт підлягає зняттю за рішенням суду.

Outcome: approved