Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в позові зазначила, що був зареєстрований шлюб 19 березня 2005 році у відділі реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м. Запоріжжя, актовий запис №95. Від шлюбу мають неповнолітніх дочок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини були припинені у вересні 2016 року. В заяві позивачка вказує, що шлюбні відносини припинені через втрату почуття взаємної любові, несумісністю поглядів на спільне життя та сімейні відносини. Шлюб носить формальний характер. Просить суд шлюб розірвати. Спору про майно немає. Позивачка в судове засідання не зявилася, однак надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує у повному обсязі та просить розірвати шлюб, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судового засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, заперечень на позов не надав, з заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, оцінивши всі докази у сукупності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно до вимог статті 24 СК України шлюб гарантується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Статтею 55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд встановив, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 19 березня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м. Запоріжжя, актовий запис №95 (а.с.3) Від шлюбу сторони мають двох доньок: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖС №230180 (а.с.4) та [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки між сторонами припинені з вересня 2016 року, причиною припинення шлюбних відносин є втрата почуття взаємної любові, несумісність поглядів на спільне життя та сімейні відносини, шлюб носить формальний характер. Сторони наполягають на розірванні шлюбу, що говорить про їх стійке волевиявлення на припинення сімейних відносин. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Перевіривши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію сторін, суд вважає, що сімю сторін зберегти неможливо, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, у звязку з чим їхній шлюб підлягає розірванню. Спору про поділ майна немає. Прізвище після розірвання шлюбу позивачка залишає «Межуєва».

Outcome: approved