Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В позовній заяві зазначено, що в належній позивачеві на праві власності квартирі зареєстрований відповідач, який фактично з 1995 року в ній не проживає, його особисті речі в квартирі відсутні, участі в утриманні квартири не приймає. Позивач подала до суду заяву, в якій просить задовольнити її позовні вимоги та розгляд справи провести за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом публікації оголошення на веб-сайті суду, про причини неявки суд не повідомив, заяв та клопотань від нього до суду не надходило, відзив до суду не подав. У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку ст. 280 ЦПК України, зі згоди позивача суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності відповідачів та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право особистої власності на житло від 08.04.1997 року № 1874 та зареєстрованого в ХБТІ від 11.04.1997 року за № 36, а також витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстраці. Права власності, сформованого 28.09.2018 року № 139495920. Згідно довідки виконавчого комітету Олешківської міської ради від 10.03.2020 року № 1877, до складу сім`ї [PERSON] , зареєстрованих у квартирі за адресою: [ADDRESS] , входить її син [PERSON] . Згідно акту, що підписаний [PERSON] та [PERSON] , відповідач з 1995 року за місцем своєї реєстрації не проживає. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Частина 2 цієї ж статті передбачає, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, позов підлягає задоволенню оскільки відповідач, який є сином позивача, тобто членом сім`ї позивача, відсутній за місцем реєстрації понад один рік без поважних причин, відомості про наявність інших домовленостей між власником та членом його сім`ї відсутні. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд керується ч. 1 ст. 141 ЦПК України відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже, судові витрати суд стягує з відповідача на користь позивача оскільки позов задоволено у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved