Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] міської ради про визнання права власності на спадкове майно, а саме на 4/6 частки квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS]. В своїй позовній заяві [PERSON] посилається на те, що 11 вересня 2016 року помер її чоловік [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина за законом на все належне йому майно, в тому числі і на належну йому частину вищезазначеної квартири. Позивач є спадкоємцем за законом першої черги, прийняла частину квартири у виді спадщини звернувшись з відповідною заявою до нотаріуса. Однак, у звязку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів, позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом у нотаріальному порядку, в звязку з чим вимушена звернутися в до суду. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилась, причини неявки суду не повідомила. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не зявився, надав суду заяву, в який просив розглянути справу без його участі та участі позивача, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача судового збору просив залишити без розгляду, на задоволенні інших позовних вимог наполягав у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] міської ради в судове засідання не зявився, надав суду заперечення в яких зазначив про відсутність підстав для задоволення вимог позивача в частині стягнення з відповідача судового збору, також просив провести розгляд справи без його участі та ухвалити законне і обґрунтоване рішення у відповідності до вимог чинного законодавства України. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилась. Судові повістки про виклик до суду надсилались за місцем її проживання, однак до суду конверти повернулись з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Представник третьої особи був ознайомлений за матеріалами даної справи, а отже був обізнаний про час, дату та місце проведення судового засідання. Жодні заяви на адресу суду від третьої особи або її представника не надходили. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно наявної у справі копії свідоцтва про право власності на житло № 14186 від 20.05.1999 року [PERSON] є власником 1/3 (або 2/6) частини квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Інші 2/3 (або 4/6) частини зазначеної квартири належали на прав приватної власності його батькам [PERSON] та [PERSON] Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 06 березня 2009 року [PERSON] успадкував після смерті свого батька [PERSON] належну йому 1/3 (або 2/6) частку вищезазначеної квартири. Наявною копією свідоцтва про смерть серії І-ЖС № 367771 засвідчено факт смерті 11 вересня 2016 року [PERSON] Згідно вищеописаних документів, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за законом на належне йому на праві приватної власності майно, а саме на 2/3 (або 4/6) частки квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Копією свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ЖС №165215 підтверджено, те що позивач [PERSON] була дружиною померлого [PERSON], а отже є спадкоємцем першої черги за законом на майно, що йому належало. Після смерті [PERSON] позивач [PERSON] 15.09.2016 року звернулась до Шостої [PERSON] державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом. У відповідності до ст. 346 ЦК України смерть власника є однією з підстав припинення права власності. Відповідно до ст. ст. 1217-1218 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до вимог ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 1 ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно постанови державного нотаріуса Шостої [PERSON] державної нотаріальної контори від 23.03.2017 року за №662/02-31 [PERSON] було відмолено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого її чоловіка [PERSON], оскільки спадкоємицею документ, що посвідчує право власності на частку квартири не наданий. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, вирішення зазначеного питання проводиться в судовому порядку. Право позивача, як спадкоємця на спадкове майно, підлягає захисту в судовому порядку, оскільки після смерті [PERSON] не залишилося оригіналів правовстановлюючих документів на спадкові частки квартири, що є перешкодою позивачу в нотаріальному оформленні спадщини. Таким чином вимога позивача про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом ґрунтується на законі, та підлягає до задоволення. Судові витрати по справі суд покладає на позивача. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 328, 346, 1217-1218, 1258, 1268 ЦК України,

Outcome: approved