Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-23 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до Тлумацької міської ради ОТГ Тлумацького району Івано-Франківської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом та за заповітом після смерті [PERSON] та [PERSON] . Свої вимоги обґрунтовувала тим, що у зв`язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на спадкове домоволодіння, в нотаріальному порядку їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та за заповітом, що позбавляє її можливості оформити спадщину на спадкове майно. 10.07.2020 року ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Позивачка [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилась, однак в позовній заяві просила розгляд справи провести у її відсутності. Представник відповідача - Тлумацької міської ради ОТГ Тлумацького району Івано-Франківської області в підготовче судове засідання не з`явився, однак до суду подав письмову заяву, в якій вказав, що позов визнає, не заперечує проти його задоволення та просив розгляд справи провести у його відсутності. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав: Судом встановлено, що згідно копії виписки із погосподарської книги № 3 Надорожнянської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області станом на 01.07.1990 року за [PERSON] , який був головою двору, [PERSON] значилось господарство, розташоване по [ADDRESS] (а.с. 12). Згідно копії технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 20.11.2019 року, житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , побудовані у період з 1970 року по 1972 рік та не є самовільним будівництвом (а.с. 4-6). Відповідно до п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року, при вирішенні питань щодо визнання права власності на житлові будинки у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності із іншими доказами. У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Отже, [PERSON] та [PERSON] в рівних долях (по 1/2 частині кожному) належало майно господарського двору, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Згідно копії свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON] з 08.10.1955 року перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 19). У шлюбі у них народилась донька [PERSON] (позивачка), що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 21). 25.02.1989 року [PERSON] (позивачка) зареєструвала шлюб з [PERSON] та після державної реєстрації шлюбу їй було присвоєно шлюбне прізвище « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 20). [INFO] [PERSON] (батько) помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 14). [INFO] [PERSON] (мати) померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 15). Ще за життя [PERSON] (мати) посвідчила на ім`я доньки [PERSON] (позивачка) заповіт, яким заповіла їй все належне їй на день смерті майно, що підтверджується копією заповіту від 12.05.2015 року (а.с. 13). В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. [PERSON] (мати), яка постійно проживала та була зареєстрована разом із спадкодавцем ( [PERSON] ) на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] (довідкою Тлумацької міської ради ОТГ Тлумацького району Івано-Франківської області № 235-7 від 26.06.2020 року, а.с. 11) відмовилась від прийняття прийняття спадщини після смерті чоловіка, в т.ч. від належної їй частини спадщини та належної їй обов`язкової частки в спадщині згідно ст. 1241 ЦК України, подавши відповідну заяву до нотаріальної контори (а.с. 42). [PERSON] (позивачка) прийняла спадщину в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , оскільки вона у шестимісячний термін звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом (а.с. 37). Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 78/2015 від 20.05.2015 року, заведеної Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області після смерті [PERSON] (батько) (а.с. 36-48), з якої вбачається, що [PERSON] (позивач) є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , яка бажала прийняти та прийняла спадщину. Також [PERSON] (позивачка) прийняла спадщину в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] , оскільки вона проживала та була зареєстрована разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини по [ADDRESS] (довідка Тлумацької міської ради ОТГ Тлумацького району Івано-Франківської області № 263 від 25.06.2019 року, а.с. 56) та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом успадкувавши земельну ділянку, яка не є предметом даного позову (а.с. 71 зворот). Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 138/2019 від 26.06.2019 року, заведеної приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич С.М. після смерті [PERSON] (мати) (а.с. 54-81), з якої вбачається, що [PERSON] (позивач) є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом немає. Отже, на момент звернення до суду позивачка правомірно претендує на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в цілому, розташованими по [ADDRESS] , в тому числі на 1/2 частину домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] (батько) та на 1/2 частину домоволодіння в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] . Позивачці [PERSON] в нотаріальному порядку відмовлено в оформленні спадщини за законом та за заповітом на житловий будинок з господарськими буділями та спорудами, розташованими по [ADDRESS] , після смерті [PERSON] (батько) та [PERSON] (мати), оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би посвідчував право власності на спадкове домоволодіння, що підтверджується постановами про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданими Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області № 292/02-31 від 27.05.2020 року (а.с. 17) та приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич С.М. за № 160/02-31 від 24.06.2020 року (а.с. 18). Зазначені обставини перешкоджають позивачці належним чином оформити право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в цілому. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При такому вирішенні позову, враховуючи те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, позивачці слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову, а саме в сумі 493,90 грн. На підставі ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1268 ЦК України,

Outcome: approved