Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом в якому просила визнати за нею в порядку спадкування право власності на земельну ділянку за реєстраційним номером 129, площею 3,4033 га, розташовану на території Новолабунської сільської ради. В обґрунтування позову зазначала, що її батько [PERSON] працював у відкритому сільськогосподарському акціонерному товаристві Новоселицьке (відділення Титьків) (далі ВСАТ), землі якого в 2004 році були приватизовані працівниками Товариства. 08.06.2004 року батько помер, і до дня смерті він не отримав [PERSON] акт про право власності на земельну ділянку, через що вона як єдиний спадкоємець по закону першої черги не може в нотаріальному порядку оформити спадщину на вказану земельну ділянку. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав. Представники Держземагенства, Полонської районної державної адміністрації позов визнали, пояснили, що оскільки [PERSON] на час проведення приватизації земель ВСАТ працював у Товаристві, та згідно до протоколів загальних зборів працівників ВСАТ був включений до складу осіб, які мали право на приватизацію земельних ділянок, для нього була виділена земельна ділянка згідно проекту із землеустрою за № 129, тому позивачка як спадкоємець має право успадкувати вказану земельну ділянку. Представник Новолабунської сільської ради в судові засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази суд вважає позов слід задовольнити. Встановлено, що [PERSON] в період з 23.11.1983 року по 08.06.2004 року являвся працівником ВСАТ. Розпорядженням голови Полонської районної державної адміністрації № 336/2204-р від 16.09.2004 року на підставі клопотання правління Товариства його членам надано дозвіл на розробку проекту приватизації земель, та розпорядженням № 447/2004-р від 22.12.2004 року погоджено проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) ВСАТ Новоселицьке. Рішеннями загальних зборів працівників та пенсіонерів ВСАТ від 20.02., та 23.11.200 року [PERSON] було включено до протоколу розподілу земельних часток (паїв) і виділено на його імя земельну ділянку згідно проекту землеустрою за порядковим номером 129. [PERSON] актів на право власності на земельні ділянки працівникам ВСАТ проводилась в 2006 році, тобто після смерті [PERSON], а відтак [PERSON] акт на імя останнього не міг бути виданий, що унеможливлює його спадкоємцям оформити спадщину в нотаріальному порядку. Вказані обставини стверджуються даними зазначених розпоряджень, протоколів, та сторонами визнаються. Відповідно до положень ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як вбачається із матеріалів спадкової справи, після смерті [PERSON] позивачка, як спадкоємець за законом першої черги прийняла згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України спадщину, а тому за нею є законні підстави визнати право власності в порядку спадкування на згадану вище земельну ділянку.

Outcome: approved