Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із заявою про встановлення факту належності їй правовстановлюючого документу Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ЛВ № 060225, виданого 17.11.1997 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів за № 519. В обґрунтування заявленої вимоги посилається на те, що, маючи намір виготовити кадастровий номер на належну їй земельну ділянку, площею 0.0689 га, на території Речичанської сільської ради Городоцького району Львівської області, звернулась до відділу реєстрації нерухомого майна при Городоцькій міській раді Львівської області, однак при аналізі документів, поданих нею, було виявлено розбіжності, зокрема, у паспорті заявниця значиться як « [PERSON] », а у Державному акті « [PERSON] ». З покликанням на неможливість виправити зазначену помилку у правовстановлюючому документі, звертається до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Просить заяву задовольнити. Заявниця [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності та про задоволення заяви з мотивів, наведених у ній (а.с. 26-28). Представник заінтересованої особи Городоцької міської ради Львівської області. в судове засідання не з`явився, 04.11.2021 подав письмові пояснення, в яких проти задоволення заяви [PERSON] не заперечив, міський голова просив її вимоги задовольнити, а справу розглядати у його відсутності (а.с. 24-25). У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, заяви сторін, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст.\~293\~ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України, суд в порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст.\~315\~ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Так, згідно копій свідоцтва про народження серії [NUMBER] , повторного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5, 7). Із копій паспорта серії [NUMBER] , виданого Городоцьким РВ УМВС України у Львівській області 20 листопада 1997, трудової книжки серії [NUMBER] , Свідоцтва про право власності на нерухоме майно № [NUMBER] від 12.08.2013, Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 7832548 від 12.08.2013, пенсійного посвідчення № [NUMBER] серії [NUMBER] , Витягу про державну реєстрацію прав № 31461374 від 28.09.2011, Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 28.09.2011, відповіді відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України у Львівській області від 04.10.2021, вбачається, що по батькові заявниця [PERSON] значиться як [PERSON] , має на праві приватної власності земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,0285 га, по [ADDRESS] та житловий будинок за цією ж адресою (а.с. 3-4, 8, 9, 10, 11, 12, 13). Як вбачається із долученої до справи копії Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ЛВ № 060225, на земельну ділянку для ведення садівництва на території Речичанської сільської ради Городоцького району Львівської області, у такому зазначено ім`я « [PERSON] » (а.с. 6). Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. У відповідності до ч. 3 ст. 315 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом п.\~1 постанови\~Пленуму Верховного\~Суду України\~від 31.03.1995\~р.\~№ 5\~«Про судову\~практику у\~справах про\~встановлення фактів,\~що мають\~юридичне значення» судам дано роз`яснення, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Аналізуючи вище викладені обставини, докази, надані на їх підтвердження, те, що наявність розбіжностей у написанні по батькові у правовстановлюючому документі безпосередньо породжує юридичні наслідки та позбавляє можливості заявниці належним чином реалізувати своє майнове право, в інший спосіб усунути розбіжності, зазначені у правовстановлюючому документі неможливо, тому суд приходить до висновку, що встановлення факту належності [PERSON] Державного акту на право приватної власності на землю не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси осіб, тому її заява є підставною, обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення.

Outcome: approved