Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до Ленінського районного суду м.\~Дніпропетровська з позовом до [PERSON], у якому просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] (11.02.2010р.н.) та [PERSON] (21.06.1998р.н.) у розмірі 2000 грн. щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття. [PERSON] звернувся із зустрічним позовом до [PERSON], у якому, з урахуванням уточнених вимог, просив розірвати шлюб між ними та стягнути аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] (21.06.1998р.н.) щомісяця у розмірі ? частини усіх видів її заробітку, починаючи від дня предявлення позову та до завершення навчання. Протокольною ухвалою суду від 04.07.2016р. відмовлено у прийнятті до розгляду заяви про зміну вимог за зустрічним позовом в частині доповнення позову вимогою про визнання за [PERSON] права власності на ? частини квартири, яка розташована за адресою вул. Тісна, 5/4 в м.Дніпропетровську, оскільки заява в цій частині фактично є заявою про зміну і предмету, і підстав позову, тоді як за змістом ч. 2 ст. 31 ЦПК України позивач може змінити лише предмет або підставу позову. [PERSON] та її представник у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримали у повному обсязі та не заперечували проти вимоги зустрічного позову про розірвання шлюбу. Водночас, просили відмовити у задоволенні вимоги зустрічного позову про стягнення аліментів на утримання [PERSON] (21.06.1998р.н.). Представник [PERSON] у судовому засіданні, визнаючи обовязок відповідача сплачувати аліменти, заперечував проти визначення розміру таких аліментів у твердій грошовій сумі, а вимоги зустрічного позову просив задовольнити лише в частині розірвання шлюбу. В частині вимоги про стягнення аліментів на утримання [PERSON] (21.06.1998р.н.) зустрічний позов не підтримав з огляду на надходження до суду заяви від [PERSON] (21.06.1998р.н.), у якій зазначено що він перебуває на утриманні матері. Заслухавши пояснення сторін, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 13 березня 1998 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Виконкому Таромської селищної ради м.Дніпропетровська, актовий запис №14. Від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON] (21.06.1998р.н.), та неповнолітню доньку [PERSON] (11.02.2010р.н.). На теперішній час позивач проживає разом зі своєю малолітньою донькою, займається її вихованням та утриманням. Повнолітній син сторін [PERSON] (21.06.1998р.н.) є курсантом Військового коледжу сержантського складу Військового інституту телекомунікацій та інформатизації та перебуває на утриманні матері, що підтверджується його письмовою заявою та не заперечувалось представником відповідача у судовому засіданні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Згідно з ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З наданої [PERSON] довідки про доходи вбачається, що він на постійній основі працює сторожем у ДП «Дніпропетровське облплемпідприємство», а відтак має регулярний дохід (а.с. 28). [PERSON] та її представник не надали суду жодних доказів на підтвердження того, що [PERSON] має додатковий мінливий та нерегулярний дохід, з урахуванням чого суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення первісного позову та стягнення з відповідача аліментів у частці від заробітку, а не у твердій грошовій сумі. Згідно з ст.182 СК України вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. З огляду на викладене, а також враховуючи, що [PERSON] (21.06.1998р.н.) досяг повноліття 21.06.2016р., суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення аліментів з відповідача на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня предявлення позову до 21.06.2016р. Починаючи з 22.06.2016р. підлягають стягненню аліменти на утримання лише неповнолітньої доньки [PERSON] (11.02.2010р.н.), а відтак розмір стягуваних аліментів з цього часу повинен становити ? частку всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі п.7 ч.1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення, а відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Щодо вимог зустрічного позову суд зазначає, що відповідно до ч.\~3 ст.\~105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.\~110 Сімейного кодексу України. Згідно з ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст.\~112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ст.\~24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається з пояснень сторін, сторони не ведуть спільне господарство, шлюбні стосунки не підтримують. Шлюб існує лише формально, подальшого збереження сім`ї сторони не бажають, а відтак примирення між подружжям неможливе. З огляду на особливий характер сімейних відносин, зважаючи на положення ст.ст. 111, 112 Сімейного кодексу України та на те, що фактично сімейні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим та суперечить інтересам сторін, позовні вимоги про розірвання шлюбу є обґрунтованими. Крім того, згідно з ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на викладене, а також враховуючи, що [PERSON] визнала зустрічний позов в частині вимоги про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення зустрічного позову у цій частині. Відповідно до ч.\~2 ст.\~114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Водночас, з огляду на заяву повнолітнього сина сторін [PERSON] про перебування його на утриманні у матері [PERSON], а також враховуючи, що у судовому засіданні представник [PERSON] не підтримав зустрічний позов у частині вимоги про стягнення аліментів, у суду відсутні підстави для задоволення зустрічного позову у цій частині. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: partial