Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 23.09.2000 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 08.08.2006 року. Але фактично шлюбні відносини та ведення спільного сумісного господарства вони з відповідачем не припинили до сьогоднішнього дня. Тому, 17.02.2009 року вони повторно зареєстрували шлюб. 16 липня 2003 року ними за спільні кошти придбано житловий будинок з господарськими будівлями в [ADDRESS], Широківського району Дніпропетровської області. Право власності на будинок зареєстровано на ім`я відповідача. Вважає вказаний будинок спільною сумісною власністю подружжя, з рівними частками, тому просила визнати за [PERSON] 1/2 частку у 1/2 частині житлового будинку із господарськими спорудами та побудовами, тобто1/4 частку житлового будинку загальною площею 56,5 м.кв., в тому числі житловою - 33,2 м.кв., що позначений технічному плані під літерою «А-1»; 1/2 часку літньої кухні, що на технічному плані позначена під літерою «Б»; 1/4 частку сараю, що на технічному плані позначений під літерою «В»; 1/2 частку гаражу, що на технічному плані позначений під літерою «Г»; 1/2 частку що на технічному плані позначений під літерою «Д»; 1/2 частку вбиральні, що на технічному плані позначена під літерою «Є»; 1/2 частку погрібу, що на технічному плані позначений п літерою «Ж»; водокалонка - І; замощення №1; 1/4 частину паркану під №1; 1/2 частину воріт під №2, які знаходяться за адресою [ADDRESS]. Позивач та її представник підтримали заявлені вимоги з наведених підстав а.с. 36. Відповідач позов визнав, про що надав заяву та просить справу слухати в його відсутність а.с . 35. На підставі ч.2 ст.158 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, тому на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 23.09.2000 року. 08.08.2006 року шлюб між ними розірвано. Так як вони фактично шлюбні відносини не припиняли та займались веденням спільного сумісного господарства до сьогоднішнього дня. Тому, 17.02.2009 року вони повторно зареєстрували шлюб а.с. 5,6. 16 липня 2003 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями в [ADDRESS], Широківського району Дніпропетровської області, вартістю 17875 гривень. Право власності на нерухоме майно на підставі вказаного договору зареєстровано за [PERSON] (витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 15.11.2014 року). Згідно вимог ч.1 ст.60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Згідно ч.1 та ч.3 ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу. Згідно ч.3 ст.364 ЦК України у разі виділу співвласникам у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Відповідно до вимог ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у справі спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Згідно ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі (ч.1). Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно допускається за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України (ч.4). Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим з подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. У п.25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз`яснено, що, вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема, неподільної речі, суди мають застосувати положення частин 4, 5 ст.71 СК України щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст.365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст.11 ЦПК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. Житловий будинок з господарськими будівлями, що розташовані в [ADDRESS], Широківського району Дніпропетровської області, придбано за час шлюбу [PERSON] та [PERSON] тому є спільною сумісною власністю подружжя і їх частки у спільній сумісній власності є рівними по 1/2 частині. За наведених вимог законодавства та встановлених судом обставин заявлені вимоги є обґрунтованими. Судовий збір сплачений позивачкою при подачі позову до суду просить стягнути з відповідача на її користь. Враховуючи наведене, ст.ст. 355, 364, 365, 368, 370, 372 ЦК України, ст.ст. 60, 71 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved