overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги визнала та пояснила, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок, який розташований в [ADDRESS]. У 2006 році було укладено шлюб з [PERSON], та зареєстровано його місце проживання у вищевказаному житловому будинку, що підтверджується записом в будинковій книзі. Рішенням Голопристанського районного суду від 15.10.2012 року шлюб між сторонами було розірвано. З серпня 2012 року відповідач за вказаною адресою не проживає, оскільки створив нову сім'ю та більше не є членом родини, тому просить суд задовольнити позовні вимоги, визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком, розташованого за адресою [ADDRESS]. Відповідач у судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про день і час слухання справи був повідомлений належним чином. Суд вважає можливим розглянути позов за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, застосувавши заочний порядок розгляду справи. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 30.08.2033 року за № 2-2867, який рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 06.07.2007 року визнано дійсним, є власником житлового будинку, розташованого в [ADDRESS]. Матеріалами справи встановлено, що у будинку зареєстрований [PERSON], з яким 15.10.2012 року позивач розірвала шлюб. На даний час [PERSON] в будинку не проживає, участь в утриманні будинку не приймає, створив нову сім'ю та з серпня 2012 року проживає за іншою адресою. Згідно ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші незаборонені законом угоди. Статтею ст.391 ЦК України передбачено що, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. З пояснень свідків [PERSON], [PERSON] вбачається, що [PERSON] вже більше двох років не проживає за адресою [ADDRESS], теперішнє місце проживання відповідача не відомо. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої вимоги обґрунтувала тим, що їй на праві приватної власності належить будинок, який розташований в [ADDRESS]. В даному будинку був зареєстрований [PERSON], який є її онуком. Відповідач у 2010 році виїхав на заробітки та змінив місце проживання, тому просить задовольнити позовні вимоги та визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком за вищевказаною адресою. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, просить суд задовольнити позов з підстав, зазначених у ньому. Відповідач у судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про день і час слухання справи був повідомлений належним чином. Суд вважає можливим розглянути позов за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, застосувавши заочний порядок розгляду справи. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] на підставі договору дарування від 19.04.1996 року, посвідченого приватним нотаріусом Голопристанського нотаріального округу [PERSON] є власником житлового будинку, який розташований в [ADDRESS]. Матеріалами справи встановлено, що у будинку зареєстрований відповідач, що підтверджується записом у домовій книзі. З пояснень свідків [PERSON], [PERSON] вбачається, що [PERSON] з 2010 року в будинку, який знаходиться в [ADDRESS] не проживає, участі в утриманні житла не приймає, оскільки змінив місце проживання. Статтею ст.391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В ході судового розгляду було встановлено, що відповідач відсутній без поважних причин за місцем реєстрації на протязі чотирьох років, мешкає за іншим місцем проживання, тому вважається такими, що втратив право на користування вказаним житловим приміщенням. З огляду на вище наведене, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги. Ухвалення рішення про позбавлення права користуватися житловим приміщенням відповідача є підставою для зняття його з реєстрації у зазначеному будинку, відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» при відповідному зверненні до служби у справах громадян, еміграції та реєстрації фізичних осіб Голопристанського РВ УМВС України в Херсонській області у встановленому законом порядку. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої вимоги обґрунтувала тим, що їй на праві приватної власності належить будинок, який розташований в [ADDRESS]. В даному будинку був зареєстрований [PERSON], який є колишнім чоловіком її доньки [PERSON], шлюб між якими було розірвано рішенням Голопристанського районного суду від 15.11.2013 року. Добровільно знятись з реєстраційного обліку відповідач відмовляється, вважає, що вона як власниця житла має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном. На підставі викладеного просить задовольнити позовні вимоги та визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком за вищевказаною адресою. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, просить суд задовольнити позов з підстав, зазначених у ньому. Відповідач у судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про день і час слухання справи був повідомлений належним чином відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України, а саме - оголошенням у пресі, газеті «Наддніпрянська правда» № 25 від 03.07.2014 р. Суд вважає можливим розглянути позов за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, застосувавши заочний порядок розгляду справи. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу є власником житлового будинку, який розташований в [ADDRESS]. Матеріалами справи встановлено, що у будинку зареєстрований відповідач, що підтверджується записом у домовій книзі. Шлюб між представником позивача - [PERSON] та відповідачем - [PERSON] було розірвано на підставі рішення Голопристанського районного суду від 15.11.2013 року. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що до розірвання шлюбу з чоловіком [PERSON] не проживали в одному будинку біля 6 місяців. В даний час [PERSON] проживає в Генічеському районі, Херсонської області. На даний час позивач має намір продати вищевказаний житловий будинок та обов'язковою вимогою потенційного покупця є зняття з реєстрації мешканців цього будинку. Згідно ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші незаборонені законом угоди. Статтею ст.391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. В ході судового розгляду було встановлено, що відповідач відмовляється добровільно знятись з реєстраційного обліку, а тим самим перешкоджає позивачу у здійсненні її законного права на володіння та розпорядження майном.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом до [PERSON] Свої вимоги мотивує тим, що згідно з договором купівлі-продажу від 29.11.2005 року позивачці належить будинок [ADDRESS]. У будинку зареєстрований відповідач, колишній чоловік дочки позивачки. 15.12.2011 року відповідач знайшов іншу жінку, переїхав у іншу місцевість та після цього жодного разу не приїздив. Позивач самостійно сплачує комунальні платежі. Домовленості про збереження за відповідачем житлової площі не було, договір найму не укладався. Тому позивач просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. У судове засідання позивач та його представник не з'явилися, але надали заяву в якій простять розглядати справу без їх участі, позовні вимоги підтримали у повному обсязі та не заперечують проти прийняття заочного вирішення справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином, причина неявки суду не відома, та суд вважає за можливе слухати справу у його відсутності за наявними у справі доказами, ухваливши по справі заочне рішення. Свідок [PERSON], подруга позивачки, в судовому засіданні пояснила, що зять позивачки [PERSON] у 2011 році поїхав у м.Конотоп до родичів, забрав всі свої речі та після того більше не з'являвся. Свідок [PERSON], дочка позивачки, колишня дружина відповідача, в судовому засіданні зазначила, що проживає з сином за спірною адресою. У 2011 році відповідач виїхав на інше місце проживання, забрав всі свої речі. У відповідача інша сім'я. Суд, заслухавши свідків, дослідивши наявні у справі докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивач є власником будинку [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 20.11.2005 року (а.с. 5-7, 8-9). Заочним рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 05 листопада 2012 року розірваний (а.с. 12). Як вбачається з довідки виконкому Охтирської міської ради (а.с. 13), [PERSON] фактично не проживає за спірною адресою з грудня 2001 року по теперішній час. Таким чином в судовому засіданні доведено письмовими доказами та підтверджено свідками той факт, що відповідач не проживає у спірному будинку з грудня 2011 року. Відповідно до ст. 405 ЦК України, відповідач втратив право на користування жилим приміщенням в будинку позивача, оскільки не мешкає в ньому без поважних причин понад один рік. На підставі викладеногого,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 11.09.2010 року вона перебуває із [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, від якого є донька [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, різні погляди на сімейне життя та сімейні обовязки з ведення спільного господарства, та через відсутність матеріальної підтримки при вихованні та забезпеченні дитини. З грудня 2014 року вони припинили подружнє життя та ведення спільного господарства, кожен живе своїм життям. Позивач вирішив, що сімю зберегти неможливо. Діти залишаться проживати з позивачкою. Спору щодо спільно набутого майна не виникає. Оскільки подальше збереження сімї суперечить її інтересам, просить шлюб розірвати. Позивачка у судове засідання не зявилась, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Згідно заяви, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, на розірванні шлюбу наполягає, просить залишити прізвище «Каірська», проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд вважає можливим розглянути справу у порядку ст. 224 ЦПК України, з винесенням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. На підставі ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено у судовому засіданні, 11.09.2010 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у виконкомом Червоногригорівської селищної ради Нікопольського району Дніпропетровській області за актовим записом № 16 (а.с.4). Від шлюбу є малолітня донька [PERSON], [INFO] (а.с.5). З грудня 2014 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, несумісності характерів та поглядів на сімейне життя, права та обовязки подружжя, сторони припинили шлюбні відносини, і після того їх поновлювати не намагалися. Шлюб носить формальний характер. Спори щодо поділу спільного майна, місця проживання дітей не має. За таких обставин суд вважає, що збереження сімї недоцільне, суперечить інтересам подружжя, а тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом посилаючись на те, що між нею та відповідачем протягом останнього часу постійно виникають сварки на побутовому підґрунті, примирення вважає неможливим. Від шлюбу подружжя має двох дітей: сина, [PERSON], [INFO], та доньку, [PERSON], [INFO]. Сторони в судове засідання не з'явились. Позивач надала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю, просила шлюб розірвати, розглянути справу у її відсутність. Відповідач надав до суду письмову заяву, в якій проти розірвання шлюбу не заперечував, примирення вважає неможливим, просив розглянути справу у його відсутність Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 08 листопада 2003 року, у с. Малинівка Чугуївського району Харківської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], актовий запис № 39 ( а.с. 5). Подружжя має двох дітей, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, зареєстрованим у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Чугуїву Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області, серії [NUMBER], та [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження, зареєстрованого у Малиновській селищній раді Чугуївського району Харківської області, серії [NUMBER] (а.с. 6-7). Позивач і відповідач не підтримують шлюбні відносини, збереження подружніх відносин та примирення сторони вважають неможливим. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням фактичних взаємин подружжя суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх дітей. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом посилаючись на те, що між нею та відповідачем протягом останнього часу постійно виникають сварки на побутовому підґрунті, примирення вважає неможливим. Від шлюбу подружжя має доньку [PERSON], [INFO]. Сторони в судове засідання не з'явились. Позивач надала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю, просила шлюб розірвати, розглянути справу у її відсутність. Відповідач надав до суду письмову заяву, в якій проти розірвання шлюбу не заперечував, примирення вважає неможливим, просив розглянути справу у його відсутність Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 04 червня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, зареєстрованим у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області, серії [NUMBER], актовий запис № 106 ( а.с. 5). Подружжя має доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, зареєстрованим у Малинівській селищній раді Чугуївського району Харківської області, серії [NUMBER] (а.с. 6-7). Позивач і відповідач не підтримують шлюбні відносини, збереження подружніх відносин та примирення сторони вважають неможливим. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням фактичних взаємин подружжя суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх дітини. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалось, з 1996 року подружжя не проживає разом та перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншими людьми. Шлюбні відносини припинені, примирення позивач вважає неможливим. Від шлюбу подружжя має двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Сторони в судове засідання не з'явились. Позивач надала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю, просила шлюб розірвати, розглянути справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] надав до суду письмову заяву, в якій проти розірвання шлюбу не заперечував, примирення вважає неможливим, просив розглянути справу у його відсутність Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 09 жовтня 1993 року, у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Чугуєву Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], актовий запис № 297 ( а.с. 6). Подружжя має двох синів, [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, зареєстрованим у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Чугуїву Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області, серії [NUMBER], та [PERSON] [INFO], відповідно до свідоцтва про народження, зареєстрованого у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву Чуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області, серії [NUMBER] (а.с. 7-8). Позивач і відповідач не підтримують шлюбні відносини, збереження подружніх відносин та примирення сторони вважають неможливим. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням фактичних взаємин подружжя суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх дітей. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом посилаючись на те, що шлюб з відповідачем виявився невдалим, між подружжям склались неприязні відносини. Шлюбні стосунки припинені, примирення позивачка вважає неможливим. Від шлюбу подружжя має сина [PERSON], [INFO]. В судове засідання сторони не з'явились. Позивачка надала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю, просила шлюб розірвати, розглянути справу у її відсутність. Після розірвання шлюбу просила залишити шлюбне прізвище «[PERSON]». Відповідач надав до суду письмову заяву, в якій проти розірвання шлюбу не заперечував, примирення вважає неможливим, просив розглянути справу у його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 14 січня 2005 року у Червонозаводському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], актовий запис № 4 ( а.с. 6). Подружжя має сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, зареєстрованим у відділі реєстрації актів цивільного стану Червонозаводського районного управління юстиції міста Харкова серії [NUMBER] (а.с. 7). Позивачка і відповідач не підтримують шлюбні відносини, збереження подружніх відносин та примирення сторони вважають неможливим. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням фактичних взаємин подружжя суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх дитини. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved