Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON], в якій просить суд стягнути з відповідача суму боргу у розмірі 100000,00грн. В обґрунтування заявленого позову позивачка посилається на те, що відповідачка - [PERSON] позичила у неї грошову суму у розмірі 100000,00 грн, яку зобов'язалась повернути до 01 травня 2016 року. Однак до теперішнього часу зобов'язання відповідачем виконані не були, борг у встановлені у розписках терміни не повернуто, у зв'язку з чим, позивачка звернулась до суду із відповідним позовом. У судове засідання 17.10. 2016 року позивачка не з'явилась, але від її представника надійшла заява, в якій представник позивача просила розглянути справу за її відсутності, а також зазначила, що заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач - [PERSON] про час та місце судових засідань повідомлялась належним чином шляхом надсилання судової ухвали та повісток на адресу, зазначену у позовній заяві, яка не змінювалася, про що свідчить довідка з відділу адресно - довідкової роботи Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області, у судові засідання не з'явилась, про поважність причин відсутності не повідомила, заперечення на позовну заяву не надала. Відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України за згодою представника позивача Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом у судовому засіданні, 15.12.2015 року відповідач - [PERSON] взяла у позивача - [PERSON] в борг грошові кошти у розмірі 100 000 (сто тисяч) гивень 00 копійок. Вказані грошові кошти у розмірі 100 000,00 гривень відповідачка зобов'язалась повернути в строк до 01 травня 2016року. Даний факт підтверджується копією розписки від 15.12.2015 року, яка наявна в матеріалах справи. Однак до теперішнього часу відповідач своє зобов'язання щодо повернення грошей не виконав. Відповідно до ст. 1046 ЦК України договір позики - це угода, за якою одна особа (позикодавець) передає іншій особі (позичальникові) безоплатно або за певну винагороду у власність гроші або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або рівну кількість речей того ж роду і якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або з інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Борговим документом, що підтверджує укладання договору позики між відповідачем та позивачем є розписка, яка посвідчує передання йому визначеної грошової суми. Таким чином, так як договір позики це односторонній договір, то у відповідача виник обов'язок повернути позикодавцю грошові кошти у такій самій сумі, відповідно до ст. 1049 ЦК України. Частиною 1 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що в порушення вищезазначених приписів закону та договору позики (розписки), відповідачем не було повернуто у строк, зазначений у розписках [PERSON] позику, а саме: грошові кошти у розмірі 100 000, 00 гривень, що є істотним порушенням умов договору, внаслідок якого друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору, позовні вимоги [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики (розписки) у сумі 100 000, 00 гривень., є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору у розмірі 1000,00 гривень підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved