Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , Каховської міської ради про відновлення межі, яка поділяє земельні ділянки [ADDRESS] та [ADDRESS] у відповідності з даними висновку експертного дослідження за результатами проведення земельно-технічного дослідження від 17 червня 2019 року № 8 (а.с. 90). В обґрунтування позову зазначається, що [PERSON] є власником домоволодіння по [ADDRESS] . Суміжним сусідом є [PERSON] власник домоволодіння по [ADDRESS] . У 2004 році [PERSON] отримав державний акт на право власності на землю для обслуговування домоволодіння. Під час отримання такого акту [PERSON] надав документи, які не відповідали дійсності, у зв`язку з чим позивач звернулась до суду у 2012 році. 18 грудня 2012 року рішенням Каховського міськрайонного суду, яке набрало законної сили: визнано незаконним та скасовано рішення виконавчого комітету Каховської міської ради № 338/25 від 26.05.2004 року в частині «про передачу у приватну власність раніше надані земельні ділянки для обслуговування житлового будинку і господарських будівель і споруд [PERSON] площею 480 кв. м. по [ADDRESS] . Додатково передати у приватну власність [PERSON] земельну ділянку площею 343 кв. м., що знаходиться у фактичному користуванні. Вважати у приватній власності [PERSON] земельну ділянку площею 823 кв.м»; визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку 30.08.2004 року серії ЯБ № 078271 площею 823 кв. м, кадастровий номер земельної ділянки 6510400000:03:009:0004; визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку від 09.01.2009 року серії ЯЗ № 246820 площею 823 кв.м, кадастровий номер земельної ділянки 6510400000:03:009:0004, виданий на підставі договору дарування земельної ділянки від 20.10.2008 року. Вирішуючи спір між сторонами, суд встановив, зменшення площі земельної ділянки [PERSON] , що сталося за рахунок виділення передачі у власність [PERSON] вільної, прилеглої до обох сусідніх, але не суміжних земельних ділянок, землі площею 343 кв. м.. Після скасування державних актів на земельні ділянки новий власник, тобто Відповідач, не усунув перешкоди у користуванні Позивачем своєю земельною ділянкою, остання не має можливості оформити право власності на свою земельну ділянку, шляхом приватизації, оскільки для цього необхідно відновлення меж земельної ділянки. Відповідач у добровільному порядку відновлювати межі відмовляється, на усні вимоги виправити вказані порушення Відповідач не реагує. Таким чином, Позивач вимушена звернутися до суду з даною заявою. Позивач та представник позивача у судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити з підстав зазначених в позові та з урахуванням висновків експертного дослідження від 17 червня 2019 року. При цьому позивач та її представник заперечували щодо висновків експертизи від 29 жовтня 2021 року, оскільки така експертиза проведена за відсутності певної частини документів та висновки експерта не є чіткими. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та вважав, що відсутні підстави для його задоволення, оскільки з 1957 року, коли його батько отримав земельну ділянку у постійне користування для обслуговування домоволодіння, конфігурація земельної ділянки не змінювалась та будь-яким чином він не порушував межі які існували ще з моменту виділення землі у користування. В судових дебатах відповідач погодився із зміною межі земельної ділянки, однак лише в тій частині в якій встановлено висновком експерта від 29 жовтня 2021 року, тобто відхилення на 5 кв.м.. Ухвалою Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 09 червня 2021 року було призначено, за клопотанням відповідача, додаткову земельно-технічну експертизу. Висновок надійшов до суду 03 листопада 2021 року. Представник Каховської міської ради в судовому засіданні зазначив, що спір існує між суміжними землекористувачами, а тому рада покладається на неупереджену думку суду. Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи позивача, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог [PERSON] .. Так, судом встановлено, що рішенням Каховської міської ради від 19.07.1977 року №248/14 [PERSON] була виділена земельна ділянка площею 600 м2 по [ADDRESS] для будівництва індивідуального житлового будинку. На підставі цього рішення був виданий генеральний план від 26.07.1977 року із земельною ділянкою чітких розмірів, конфігурації, розташуванням проектуємих будівель на ній, які були збудовані та прийняті в експлуатацію рішенням виконкому Каховської міської ради №4721/15 від 01.12.1981 року. За договором купівлі-продажу від 07.05.1983 року [PERSON] продала [PERSON] житловий будинок з надвірними будівлями, розташований на земельній ділянці площею 593 м2. 23.08.1994 року [PERSON] подарувала [PERSON] позивачу зазначений житловий будинок, який розташовано на відповідній земельній ділянці загальною площею 593 кв.м.. Землекористувачем земельної ділянки площею 480м2 за адресою: [ADDRESS] , яка не межувала із земельною ділянкою по [ADDRESS] , був [PERSON] . Останній на власний розсуд використовував вільну прилеглу до його та сусідньої земельної ділянки № [NUMBER] земельну ділянку. Рішенням виконкому Каховської міської ради №338/25 від 26.05.2004 року йому додатково була виділена прилегла до його земельної ділянки земля площею 343 кв.м , яку він разом з раніше наданою йому земельною ділянкою приватизував, отримавши 30.08.2004 року державний акт на право власності на земельну ділянку загальною площею 823м2 з конфігурацією та розмірами, відображеними в схем-плані цього правовстановлюючого документа. За нотаріально посвідченим правочином [PERSON] став власником земельної ділянки площею 823м2 за адресою: [ADDRESS] з розташованими на ній об`єктами нерухомості, отримавши 09.01.2009 року державний акт на право власності на земельну ділянку з аналогічною конфігурацією земельної ділянки попереднього її власника. Рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 18 грудня 2012 року яке набрало законної сили: визнано незаконним та скасовано рішення виконавчого комітету Каховської міської ради № 338/25 від 26.05.2004 року в частині «про передачу у приватну власність раніше надані земельні ділянки для обслуговування житлового будинку і господарських будівель і споруд [PERSON] площею 480 кв. м. по [ADDRESS] . Додатково передати у приватну власність [PERSON] земельну ділянку площею 343 кв. м., що знаходиться у фактичному користуванні. Вважати у приватній власності [PERSON] земельну ділянку площею 823 кв.м»; визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку 30.08.2004 року серії ЯБ № 078271 площею 823 кв. м, кадастровий не земельної ділянки 6510400000:03:009:0004; визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку від 09.01.2009 року серії ЯЗ № 246820 площею 823 кв.м, кадастровий номер земельної ділянки 6510400000:03:009:0004, виданий на підставі договору дарування земельної ділянки від 20.10.2008 року. Станом на момент розгляду справи користувачем земельної ділянки та власником будинку за адресою: [ADDRESS] є позивач [PERSON] , а користувачем земельної ділянки та власником будинку за адресою: [ADDRESS] є відповідач [PERSON] .. Відповідно до статті 38 Земельного кодексу України до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об`єктів загального користування. Статтею 39 Кодексу визначено, що використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм. Згідно ст. 40 ЗК України громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом. Понад норму безоплатної передачі громадяни можуть набувати у власність земельні ділянки для зазначених потреб за цивільно-правовими угодами. Як встановлено матеріалами справи, рішенням Каховської міської ради від 19.07.1977 року №248/14 [PERSON] була виділена земельна ділянка площею 600 м2 по [ADDRESS] для будівництва індивідуального житлового будинку. Рішенням виконкому Каховської міської ради від 23 липня 1957 року № 539 була виділена [PERSON] земельна ділянка під забудову житлового будинку площею 480 м2 по [ADDRESS] , одночасно було укладено договір про надання у безстрокове користування [PERSON] земельної ділянки для будівництва житлового будинку. (інвен. справа № 3068). Позивач та відповідач є користувачами означених земельних ділянок. Відповідно до ст. 103 Земельного кодексу України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них та використання цих ділянок із запровадженням і додержанням прогресивних технологій вирощування сільськогосподарських культур та охорони земель (обмін земельних ділянок, раціональна організація територій, дотримання сівозмін, встановлення, зберігання межових знаків тощо). Статтею 106 ЗК України встановлено, що спосіб закріплення спільних меж між земельними ділянками визначається за згодою власників таких земельних ділянок. Витрати на встановлення спільних меж несуть власники земельних ділянок у рівних частинах, якщо інше не встановлено угодою між ними. Межовими знаками можуть бути природні чи штучні споруди і рубежі (річки, струмки, канали, лісосмуги, рослинні смуги, дерева, стежки, рівчаки, стіни, паркани, огорожа, шляхові споруди, бетонні або металеві стовпи, плити, моноліти, камені, інші споруди і рубежі), що збігаються із межею земельної ділянки або спеціально встановлюються на ній. Межові знаки на водних об`єктах не встановлюються. Власник земельної ділянки, землекористувач має право вимагати від власника суміжної земельної ділянки сприяння у встановленні спільних меж, а також встановлення або відновлення межових знаків, у разі якщо вони відсутні, зникли, перемістилися або стали невиразними. У разі відсутності згоди власника суміжної земельної ділянки встановлення спільних меж здійснюється за рішенням суду. У разі якщо межі земельних ділянок у натурі (на місцевості) збігаються з природними чи штучними лінійними спорудами, рубежами (річками, струмками, каналами, лісосмугами, рослинними смугами, шляхами, стежками, рівчаками, стінами, шляховими спорудами, парканами, огорожею, фасадами будівель, іншими лінійними спорудами, рубежами тощо) та раніше встановленими межами сформованих земельних ділянок, межові знаки можуть не встановлюватися. Місцезнаходження межових знаків у разі їх визначення або встановлення відображається у матеріалах землевпорядного проектування та геодезичних вишукувань, а також на кадастрових планах земельних ділянок. Власники земельних ділянок та землекористувачі зобов`язані дотримуватися меж земельних ділянок. Згідно ст. 107 названого Кодексу основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації. У разі неможливості виявлення дійсних меж їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки. Якщо фактичне використання ділянки неможливо встановити, то кожному виділяється однакова за розміром частина спірної ділянки. У випадках, коли в такий спосіб визначення меж не узгоджується з виявленими обставинами, зокрема з встановленими розмірами земельних ділянок, то межі визначаються з урахуванням цих обставин. Як встановлено матеріалами справи, з 2011 року [PERSON] шляхом звернення до суду із відповідними позовними заявами зазначає про порушення відповідачем межі між земельними ділянками, якими користується [PERSON] та [PERSON] .. Підставою для скасування рішення виконавчого комітету Каховської міської ради № 338/25 від 26.05.2004 року в частині «про передачу у приватну власність раніше надані земельні ділянки для обслуговування житлового будинку і господарських будівель і споруд [PERSON] площею 480 кв. м. по [ADDRESS] . Додатково передати у приватну власність [PERSON] земельну ділянку площею 343 кв. м., що знаходиться у фактичному користуванні. Вважати у приватній власності [PERSON] земельну ділянку площею 823 кв.м»; визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку 30.08.2004 року серії ЯБ № 078271 площею 823 кв. м, кадастровий номер земельної ділянки 6510400000:03:009:0004; визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку від 09.01.2009 року серії ЯЗ № 246820 площею 823 кв.м, кадастровий номер земельної ділянки 6510400000:03:009:0004, виданий на підставі договору дарування земельної ділянки від 20.10.2008 року, в судовому рішенні від 18 грудня 2012 року справа № 2113/4774/12 зазначено порушення відповідачем (його батьком [PERSON] ) порядку узгодження зовнішніх меж земельної ділянки із сусідніми землекористувачами в тому числі позивачем [PERSON] .. Позивач та відповідач мають намір отримати у власність шляхом приватизації земельні ділянки за адресою 220-А та [ADDRESS] , тобто на підставі ст. 116 та 118 ЗК України. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 118 ЗК України громадянин, заінтересований у приватизації земельної ділянки у межах норм безоплатної приватизації, що перебуває у його користуванні, у тому числі земельної ділянки, на якій розташовані жилий будинок, господарські будівлі, споруди, що перебувають у його власності, подає клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. До клопотання додається розроблена відповідно до Закону України «Про землеустрій» технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що замовляється громадянином без надання дозволу на її розроблення. Як встановлено судом 04 квітня 2019 року на засіданні постійно діючої комісії з розгляду питань, пов`язаних із земельними відносинами при Каховській міській раді було розглянуто заяву [PERSON] , щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки та передачі у власність земельної ділянки площею 0,0710 га ( для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд), розташованої за адресою: [ADDRESS] . Комісія встановила, що «відповідно до ст. 107 ч. 1 Земельного кодексу України основою для відновлення меж земельної ділянки є дані земельно-кадастрової документації. Відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі раніше розробленої та затвердженої відповідно до статті 186 Земельного кодексу України документації із землеустрою. У разі відсутності такої документації розробляється технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Розроблення технічної документації із землеустрою та послуги щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) надають землевпорядні організації, що мають відповідну ліцензію на виконання землевпорядних робіт. Згідно статті 198 Земельного кодексу України невід`ємною частиною кадастрової зйомки є акт узгодження зовнішніх меж земельних ділянок суміжними власниками та землекористувачами. В копії технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості) загальною площею 0,0710 га гр. [PERSON] , цільове призначення земельної ділянки - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд розташованої за адресою [ADDRESS] , є акт погодження зовнішніх меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами від 02.10.2018 року, але на акті відсутній підпис суміжного землекористувача [PERSON] , також до документації прикладений акт прийому передачі межових знаків на зберігання без підпису суміжного землекористувача [PERSON] » Позивачем з метою відновлення межі було замовлене експертне дослідження з наступними питаннями: 1) Чи відповідають фактичні межі та яка фактично загальна площа земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] по відношенню межам земельної ділянки за цією адресою, площею 600,0 кв.м,, згідно рішення виконкому Каховської міської ради від 19.07.1977 року №248/14 та генеральному плану від 26.07.1977 росу. 2)Чи відповідає права бокова суміжна межа двох земельних ділянок за адресами: [ADDRESS] (права) та [ADDRESS] по відношенню межам земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , площею 600 кв.м. згідно рішення виконкому Каховської міської ради від 19.07.1977 року №248/14 та генеральному плану від 26.07.1977 року. Якщо ні, то визначити площу недоліків або надлишків земельної ділянки по відношенню до правої бокової суміжної межи двох земельних ділянок за адресами: [ADDRESS] , до кадастрового плану земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] станом на 24.04.2019 року, видавник інженер - землевпорядник Кобиш В.В. 3) Визначити як повинна проходити права бокова суміжна межа двох земельних ділянок за адресами: [ADDRESS] (права) та [ADDRESS] по відношенню межам земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] площею 600 кв.м., згідно рішення виконкому Каховської міської ради від 19 липня 1977 року № 248/14 та генерального плану від 26 липня 1977 року з урахуванням технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) загальною площею 0,0710 га (виробник ФОП [PERSON] ) та кадастрового плану земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] станом на 24 квітня 2019 року. Висновком експерта Орлик Л.В. встановлено, що фактична площа земельної ділянки за замірами експерта на час проведення дослідження складає 684 кв.м, розміри фактичного користування на час проведення дослідження та розмірі згідно Генерального плану від 26 липня 1977 року не відповідають фактичним розмірам меж земельної ділянки по [PERSON] , 220-А. на 84 кв.м в бік збільшення. Також експертом встановлено, що права бокова суміжна межа двох земельних ділянок за адресами: [ADDRESS] (права) та [ADDRESS] по відношенню межам земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] (права), площею 600,0 кв.м., згідно рішення виконкому Каховської міської ради від 19.07.1977 року №248/14 та генеральному плану від 26.07.1977 року, не відповідає кадастровому плану земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] станом на 24.04.2019 року, видавник інженер землевпорядник [PERSON] та має недоліки земельної ділянки площею 14,0 кв.м.. Експертом у висновку запропоновано варіант проходження правої бокової суміжної межі двох земельних ділянок з урахуванням рішення виконкому Каховської міської ради від 19.07.1977 року №248/14 та генерального плану від 26.07.1977 року по відношенню та з урахуванням технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) загальною площею 0,0710 га. (виробник ФОП [PERSON] ) та кадастрового плану земельної ділянки за адресою [ADDRESS] станом на 24.04.2019 року. Не погоджуючись із таким висновком експерта відповідач заявив клопотання про призначення додаткової експертизи. Ухвалою суду експертиза була призначена та наданий відповідний висновок експерта. Відповідно до висновку експерта від 29 жовтня 2021 року, експерт надав відповіді лише на ті питання на обґрунтування яких надано повний пакет документів. Так, експерт підтвердив, що відбулись зміни меж земельних ділянок по [ADDRESS] та [ADDRESS] з дати прийняття в експлуатацію житлового будинку [ADDRESS] (01 грудня 1981 року), спостерігається відхилення спірної межі вліво на земельну ділянку [ADDRESS] на 0,005 га (5 кв.м.) в верхній частині межі. В судовому засіданні були допитані експерти. Експерт [PERSON] зазначала під час допиту, що експертизу проводила на підставі первинних документів, інвентарних справ та технічної документації виготовленої на замовлення позивачів ФОП [PERSON] у 2019 році. Замір проводила зі сторони адреси [ADDRESS] , оскільки не мала доступу до земельної ділянки [PERSON] , 220. Експерт [PERSON] також зазначив, що проводив заміри зі сторони земельної ділянки [PERSON] , 220, з урахуванням зауважень землекористувача по [ADDRESS] , встановив відхилення в бік земельної ділянки [PERSON] , 220-А. Більш детально провести експертизу завадило відсутність всієї витребуваної документації. Проаналізувавши технічну документацію, висновки експертиз та інвентарні справи № 3983 та № 3068 суд приходить до наступного висновку, що розмірі та межі земельних ділянок за адресами [PERSON] , 220-А та [ADDRESS] з моменту їх виділення у 1977 році та у 1957 році, відповідно, змінились в бік збільшення. Останньою була виділена земельна ділянка за адресою [ADDRESS] та саме тоді було складено Генеральний план, згідно якого така земельна ділянка виділялась. Експертом [PERSON] експертиза проведена з урахуванням збільшеного розміру земельної ділянки, тоді як встановлювались зміни межі відповідно до даних 1977 року коли була виділена земельна ділянка розміром 600 кв.м.. Позивач в позовній заяві просить відновити межу, яка поділяє земельні ділянки у відповідності з даними висновку експертного дослідження від 17 червня 2019 року, тобто фактично просить встановити межу на місцевості з урахуванням змін розмірів земельних ділянок, які відбулись з моменту їх передачі у користування позивачу та відповідачу. Однак, відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 16 червня 2020 року в справі № 285/1018/18 «Згідно з п.4 ч.2 ст.16 ЦПК способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відновлення становища, яке існувало до порушення. ВС зазначає, що межі ділянки в натурі (на місцевості) закріплюються межовими знаками, необхідно відрізняти позовні вимоги про встановлення та відновлення меж ділянки. З огляду на зазначені норми матеріального права встановлення меж ділянки в натурі (на місцевості) не є компетенцією суду. Суд розглядає справи щодо відновлення меж ділянки, тобто спір про поновлення права, яке існувало в разі його можливого порушення двох суміжних земельних ділянок». Встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) проводиться у відповідності до Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18.05.2010 року № 376. Згідно названої Інструкції встановлення (відновлення) меж земельної ділянки здійснюється з метою визначення в натурі (на місцевості) метричних даних земельної ділянки, у тому числі місцеположення поворотних точок її меж та їх закріплення межовими знаками. У відповіді на третє питання, яке було поставлено перед експертом [PERSON] , тобто визначити як повинна проходити права бокова суміжна межа двох земельних ділянок за адресами: [ADDRESS] (права) та [ADDRESS] по відношенню межам земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] площею 600 кв.м., згідно рішення виконкому Каховської міської ради від 19 липня 1977 року № 248/14 та генерального плану від 26 липня 1977 року з урахуванням технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) загальною площею 0,0710 га (виробник ФОП [PERSON] ) та кадастрового плану земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] станом на 24 квітня 2019 року, надано відповідь саме про встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) загальною площею 0,0710 га за адресою: [ADDRESS] (питання 3) (т. 1 а.с. 17) Так, позивачем доведено, що порушення її права, як землекористувача, відбулось у зв`язку із зміною меж земельної ділянки по відношенню до межі яка була встановлена під час виділення такої земельної ділянки у 1977 році. Факт порушення межі між земельними ділянками доведено експертними дослідженнями та фактично визнається відповідачем, проте не в розмірі встановленому експертом Орлик Л.В.. Однак,\~як зазначено\~вище встановлення\~меж ділянки\~в натурі\~(на\~місцевості)\~не є\~компетенцією суду,\~а тому\~відсутні підстави\~для задоволення\~позовних вимог\~ [PERSON] \~в частині\~відновлення межі,\~у відповідності\~з даними\~висновку експертного дослідження за результатами проведення земельно-технічного дослідження від 17 червня 2019 року № 8, оскільки в експертному дослідженні визначено механізм встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) загальною площею 0,0710 га за адресою: [ADDRESS] (питання 3) (т. 1 а.с. 17). За таких даних, позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими в частині необхідності відновлення меж земельної ділянки до попереднього стану, тобто до стану коли у 1977 році така земельна ділянка була виділена первинному користувачу для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, за адресою: [ADDRESS] .

Outcome: partial