Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) в зв'язку з заборгованістю по аліментам , посилаючись на те, що відповідно до заочного рішення Тростянецького районного суду від 03.11.2011 року у справі № 2-380/11 з [PERSON] стягнуто на її, [PERSON] користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 800 гривень щомісячно, починаючи з 02.03.2011 року і до повноліття дитини . Вищевказане рішення набуло законної сили 18.07.2012 року, що підтверджується ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 18.07.2012 року. На підставі вказаного рішення вона, позивачка по справі отримала виконавчі листи по даній цивільній справі та звернулася до ВДВС Вінницького районного управління юстиції Вінницької області з заявою про їх виконання. Постановою про відкриття виконавчого провадження від 11.09.2012 року № 34222271 було відкрито виконавче провадження з виконання вищевказаного рішення суду. Боржник та відповідач [PERSON] допустив заборгованість по сплаті аліментів, а саме тому станом на 01.01.2014 року заборгованість складає 22 000 грн., що підтверджується довідкою - розрахунком заборгованості проведеного ВДВС Вінницького районного управління юстиції Вінницької області. Разом з тим, як зазначає позивач в своїй заяві, що у рішенні колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України як суду касаційної інстанції від 10 червня 2009 року та ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 8 лютого та 11 травня 2012 року, постановлених у справах з подібних правовідносин, на які як на приклади неоднакового застосування судом касаційної інстанції ч. 1 ст. 196 СК України посилається у своїй заяві [PERSON], суди касаційних інстанцій вказували, що оскільки аліменти призначаються та виплачуються щомісяця, то неустойка (пеня) від суми несплачених аліментів нараховується не на загальну суму заборгованості, а базою для її нарахування є сума чергового несплаченого місячного платежу. При цьому її нарахування не обмежується тим місяцем, коли мали бути сплачені аліменти, а здійснюються за кожен день прострочення по кожному місячному платежу окремо до повного погашення заборгованості. Оскільки зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Таким чином, як вказує позивач в своїй заяві, в зв'язку з заборгованістю по сплаті аліментів відповідач заборгував їй 124 764 гривень пені, яка підлягає стягненню з нього (69416 грн.+45984грн. +9364грн. =124 764 гривень), які просить стягнути у судовому порядку. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала за обставин, викладених в позовні заяві, просила їх задоволити. В подальшому подала суду заяву, відповідно до якої просила продовжувати розгляд справи в її відсутність, наполягала на задоволенні позову. Відповідач по справі [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги, заявлені позивачкою [PERSON] не визнав, при цьому просив суд врахувати його матеріальне становище, та врахувати, що він не знав чи є [PERSON] його дитиною, так як у шлюбі з позивачкою не перебував. Тому, він оскаржував рішення суду і не сплочував аліменти. На тепершній час він отримав підтвердження того, що [PERSON] є його сином, тому має намір допомогати дитині. Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, заочним рішенням Тростянецького районного суду від 03.11.2011 року у справі № 2-380/11 з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 800 гривень щомісячно, починаючи з 02.03.2011 року і до повноліття дитини ( а.с. 5-6) . Вищевказане рішення набуло законної сили 18.07.2012 року, що підтверджується ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 18.07.2012 року ( а.с. 7-8). Постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Вінницького РУЮ Щегловою О.М. про відкриття виконавчого провадження від 11.09.2012 року № 34222271 було відкрито виконавче провадження з виконання вищевказаного рішення суду ( а.с. 9). Боржник та відповідач [PERSON] допустив заборгованість по сплаті аліментів, а саме тому станом на 01.01.2014 року заборгованість складає 22 000 грн., що підтверджується довідкою - розрахунком заборгованості проведеного ВДВС Вінницького районного управління юстиції Вінницької області ( а.с. 10 -11). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Оскільки зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Вищевказана правова позиція викладена в постанові ВСУ від 11.09.2013 року ( а.с. 17). У відповідності до ч.2 ст.214 ЦПК України при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 цього Кодексу. Відповідно до розрахунку суми неустойки ( пені) несплачених аліментів на утримання [PERSON] за період часу з березня 2011 року по грудень 2013 року ( включно) , загальна сума пені за несвоєчасну сплату аліментів складає - 124 764 гривень зокрема (69416 грн.+45984грн. +9364грн. =124 764 гривень) ( а.с. 2). Так, за 2011р. за березень місяць (дата подачі позову до суду) - нарахована сума аліментів складає 800 грн., з врахуванням пені в 1 відсоток на кількість днів 1005 - за березень - 8040 грн., за квітень- 7800 грн. за 975 днів, за травень - 7552 грн. за 944 дні, за червень - 7312 грн. за 914 днів, за липень - 7064 грн. за 883 днів, за серпень - 6816 грн. за 852 днів, за вересень - 6576 грн. за 822 днів, за жовтень - 6328 грн. за 791 днів,за листопад 6088 - грн. за 761 днів, за грудень- 5840 грн. за 7360 днів. Всього 69416 грн. За 2012р. за січень - 5592 грн. за 699 днів, за лютий - 5360 грн. за 670 днів, за березень - 5112 грн. за 639 днів,за квітень - 4873 грн. за 609 днів, за травень - 4624 грн. за 578 днів, за червень - 4384 грн. за 548 днів, за липень - 4136 грн. за 517 днів, за серпень - 3888 грн. за 486 днів, за вересень - 1824 грн. за 456 днів, за жовтень - 1700 грн. за 425 днів, за листопад - 1580 грн. за 395 днів, за грудень - 2912 грн. за 364 днів. За 2013р. за січень - 1332 грн. за 333 днів, за лютий - 1220 грн. за 305 днів, за березень - 1096 грн. за 274 днів, за квітень - 976 грн. за 224 днів, за травень - 852 грн. за 213 днів, за червень - 1464 грн. , за липень - 1216 грн. за 152 дні, за серпень - 484 грн. за 121 дні, за вересень - 364 грн. за 91 день, за жовтень - 240 грн. за 60 днів, за листопад - 120 грн. за 30 днів, за грудень - розрахунку не має. Всього:9364 грн. Відповідно до довідки про склад сім'ї, виданої на ім'я [PERSON], Ободівською сільською радою Тростянецького району Вінницької області за № 439 від 15.04.2014 року, вбачається, що остання проживає за адресою [ADDRESS] і до складу її сім'ї входить син [PERSON], 2010 р.н., донька від першого шлюбу [PERSON], 1994 р.н. та батьки - [PERSON], 1941 р.н. , [PERSON], 1943 р.н. ( а.с. 28 ) . Згідно виписки із медичної картки амбулаторного ( стаціонарного) хворого , [PERSON], [INFO] має захворювання та ускладнення з приводу: пневмонії, назофарингу, трахеїту, фарингіту ( а.с. 30-31) . При вирішенні питання щодо обґрунтованості розрахунку розміру пені, суд виходить з того, що відповідно до ст.196 СК України неустойка (пеня) повинна обраховуватись у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Суд, перевіривши обґрунтованість вказаного розрахунку та відповідність його вимогам ст. 196 СК України, дійшов висновку, що розрахунок позивача здійснений вірно, виходячи з формули для розрахунку (розмір заборгованості*кількість прострочених днів*1%), з вірним врахуванням розміру суми несплачених аліментів та кількості днів прострочення, що узгоджуються з довідкою - розрахунком наявної заборгованості з аліментів наданою державним виконавцем. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 196 СК України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Неустойка не сплачується, якщо платник аліментів є неповнолітнім. Судом взято до уваги, що дитина на утримання якої стягуються аліменти є на даний час неповнолітньою, часто хворіє, потребує додаткових витрат на його лікування та санаторно - курортне лікування, а відповідачем не надано суду доказів, які можуть свідчити про наявність підстав для зменшення розміру неустойки. Згідно ст. 20 СК України до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених частиною другою статті 72, частиною другою статті 129, частиною третьою статті 138, частиною третьою статті 139 цього Кодексу. Таким чином, суд оцінивши сукупність доказів у справі та враховуючи приписи ст.20,196 СК України, вважає, що позовні вимоги [PERSON]. в частині стягнення з відповідача неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів у розмірі 124 764 гривень є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача необхідно також стягнути на користь держави судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved