Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення з останнього аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], і дочки [PERSON], [INFO]. У позовній заяві позивачка зазначила, що шлюб з відповідачем не зареєстрований. [PERSON] є батьком її дітей, а саме сина - [PERSON], [INFO], та дочки - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження дітей. Відповідач з ними не проживає. Матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Враховуючи вищевикладене, позивачка просить суд стягнути з [PERSON], [INFO], уродженця с. Андріївка Городнянського району Чернігівської області, жителя м. Городня Чернігівської області, аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], і дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку ( доходу ), щомісячно, починаючи стягувати з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою судді від 15 серпня 2014 року відкрито провадження у зазначеній справі. У судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала заявлені нею позовні вимоги у повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Підтвердила обставини, викладені в позовній заяві. Зазначила, що вона звернулась в суд з позовом до відповідача, так як у них двоє спільних дітей. Хоче щоб відповідач платив що-небудь і тоді вона не буде мати до нього претензій. Вказала, що їх спільна донька хворіє та має вроджені вади опорно-рухового апарату, а тому потребує операції на ногах. З відповідачем вона перебуває в цивільному шлюбі та має двох спільних дітей. Відповідач проживає окремо від них, але час від часу він повертається до неї, а потім знову йде жити до батьків. За весь час спільного проживання відповідач привіз їй лише машину дров, а також одного разу винаймав автомобіль, щоб звозити доньку в лікарню. Також [PERSON] допоміг їй з будівництвом будинку, який вона будувала за власні кошти. Стан здоров'я сина задовільний, донька хворіє. Доньці встановлена інвалідність з дитинства. Вона отримує допомогу по догляду за дитиною-інвалідом 2000 грн. та на ці кошти утримує дітей. Зазначила, що вона не зверталась до відповідача за матеріальною допомогою та сподівалась що той буде надавати її добровільно, але він цього не робить. Свою позицію в частині відмови надавати матеріальну допомогу на утримання дітей відповідач нічим не мотивує. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні пред'явлений позивачкою позов визнав у повному обсязі та вказав, що він згоден сплачувати на користь позивачки аліменти на утримання дітей в розмірі, визначеному в позовній заяві. Вказав, що матеріальну допомогу на утримання дітей він не надає через особисті обставини, які відмовляється повідомити суду. На даний час він ніде не працює, на життя заробляє випадковими заробітками. Зараз він перебуває на утриманні своїх батьків. Збирається їхати в м. Київ щоб влаштуватися на роботу. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. Відповідно до вимог частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення позивача, з'ясувавши позицію відповідача по суті заявлених позовних вимог, перевіривши матеріали справи та дослідивши в судовому засіданні докази, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про народження серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] в с. Хрипівка Городнянського району Чернігівської області та її батьками значаться [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 5 ). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] народився [INFO] в м. Городня Чернігівської області та його батьками значаться [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 6 ). Згідно довідки виконкому Городнянської міської ради Чернігівської області від 06.08.2014 року № 2923 встановлено, що [PERSON] зареєстрована проживаючою в [ADDRESS], та до складу її сім'ї входять : дочка - [PERSON], [INFO], син - [PERSON], [INFO], син - [PERSON], [INFO] ( а.с. 3 ). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ч. 2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи те, що батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, з урахуванням матеріального становища відповідача, стану здоров'я відповідача та дітей, а також того, що відповідач не заперечує сплачувати аліменти на утримання дітей, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей у розмірі 1/3 частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved