Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до КП «Теплопостачання міста Одеси», у якій просить зобов'язати відповідача нараховувати борг по сплаті за теплопостачання по квартирі за адресою: [ADDRESS] з урахуванням строку позовної давності - 3 роки, згідно реєстру нарахувань та оплат за теплопостачання та дати подання позову до суду. В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що станом на 1 листопада 2013 року в неї наявний борг за теплопостачання перед відповідачем у розмірі 10383,28 гривень за період з лютого 2009 року. 28 серпня 2013 року позивачка звернулась до керівництва відповідача з пропозицією по врегулюванню заборгованості за теплопостачання з урахуванням трирічного строку позовної давності, проте відповідачем було відмовлено позивачці у такому врегулюванні із посиланням на те, що строк позовної давності застосовується тільки у судовому порядку при розгляді позову. Представник позивачки у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Відповідач у судове засідання представника не направив, про дату час та місце судового засідання сповіщений належним чином, про поважні причини неявки у судове засідання суд не сповістив. Суд у зв'язку з належною оповіщеністю відповідача про час та місце судового засідання, неявкою відповідача та неповідомленням ним про поважні причини такої неявки в судове засідання, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, на підставі ч. 4 ст. 169, ч.ч. 1, 2 ст. 224 ЦПК України ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, що не з'явився, у порядку заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі необхідно постановити із відмовою у задоволенні позову. Судом встановлені наступні фактичні обставини на підставі наявних у матеріалах справи доказів. 22 серпня 2013 року [PERSON] звернулась до керівника служби теплозбуту КП «Теплопостачання міста Одеси» із пропозицією по врегулюванню боргу за теплопостачання, у якому просила урахувати строк позовної давності 3 роки та нарахувати борг за споживання теплової енергії за адресою: [ADDRESS] починаючи з серпня 2010 року, при видачі їй вимоги про сплату боргу з урахуванням позовної давності, починаючи з серпня 2010 року зобов'язалась добровільно оплатити протягом місяця всю суму боргу. У відповідь заступник керівника служби теплозбуту КП «Теплопостачання міста Одеси» направив позивачці відповідь № 02/02/06-927 від 12 вересня 2013 року, у якій зазначив, що позовна давність застосовується судом за заявою сторін у спорі, зробленій до ухвалення судом рішення, у зв'язку із чим юридичні підстави для списання заборгованості відсутні. Крім того, у листі зазначено, що станом на 1 вересня 2013 року заборгованість за теплову енергію по квартирі [ADDRESS] складає 9946,85 гривень. Згідно реєстру нарахувань та оплат за особовим рахунком № [NUMBER], оформленим на [PERSON], заборгованість за постачання теплової енергії станом на 10 грудня 2013 року по квартирі [ADDRESS] складає за період з листопада 2006 року по грудень 2013 року суму у розмірі 10677,59 гривень. Судом також встановлено, що 17 січня 2014 року Суворовським районним судом м. Одеси було видано судовий наказ у справі № 523/19793/13-ц, яким було стягнуто з [PERSON] та [PERSON] на користь КП «Теплопостачання міста Одеси» заборгованість по оплаті за теплову енергію в розмірі 10677,59 гривень, судовий збір в розмірі 114,70 гривень. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 18 лютого 2014 року даний наказ було скасовано, роз'яснено КП «Теплопостачання міста Одеси», що заявлені ним вимоги можуть бути розглянуті в позовному провадженні з додержанням загальних правил пред'явлення позову. Відповідно до ст.ст. 256, 257 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.ч. 2-4 ст. 267 ЦК України, заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Таким чином, позовна давність та наслідки її спливу застосовується виключно судом при розгляді справи, предметом розгляду якої є вимоги, щодо яких позовна давність спливла. Тобто, у даному випадку суд може застосувати позовну давність до вимог, які мають бути викладені у позові КП «Теплопостачання міста Одеси» до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги постачання теплової енергії. У межах цієї справи позивачка просить суд застосувати позовну давність до вимог КП «Теплопостачання міста Одеси», які не є предметом розгляду даної справи та взагалі, як вбачається з матеріалів справи, у порядку позовного провадження не заявлялись. Згідно ч.ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, примусове виконання обов'язку в натурі. Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. Проте, жодний нормативно-правовий акт, ані договірне зобов'язання сторін не встановлює обов'язку відповідача нараховувати борг за послуги теплопостачання з урахуванням строку позовної давності. Не вбачає суд й інших юридичних фактів, які б могли бути підставою для виникнення у відповідача такого обов'язку. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивачки є необґрунтованими, безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають. Враховуючи викладене та

Outcome: dismissed