Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до Біловодського районного суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] , в якій просила розірвати шлюб. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилалась на те, що 29 квітня 2001 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Станично-Луганського районного управління юстиції у Луганській області між нею та відповідачем зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 26. Від даного шлюбу [INFO] народився син, [PERSON] Сімейне життя з відповідачем не склалося, оскільки відсутні спільні погляди на життя, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин між сторонами у справі. На думку позивачки подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, вживати заходів щодо примирення вони не бажають. Спору про визначення (зміну) місця проживання дитини, надання утримання дитині, про поділ майна, що є спільною власністю сторін, не існує. Зі змісту ст. 211 ЦПК України слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Сторони у підготовче судове засідання не з`явилися, повідомлялися належним чином, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивач підтримала позовні вимоги, відповідач не заперечував проти задоволення позову. Відповідно до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознаками раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами як під час шлюбу, так і під час його розірвання. Зі змісту ст. 105 СК України слідує, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що 29 квітня 2001 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Станично-Луганського районного управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 26, про що повторно видано Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від даного шлюбу [INFO] народився син, [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Станично-Луганським відділом реєстрації актів громадського стану 17 липня 2002 року. З матеріалів справи вбачається, що сімейно-шлюбні відносини між сторонами по справі припинились та носять формальний характер,вживати заходів щодо примирення вони не бажають, а тому, суд дійшов висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, у зв`язку із чим визнає причину розірвання шлюбу поважною і розриває шлюб між сторонами по справі. При цьому, задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Спору про визначення (зміну) місця проживання дитини, надання утримання дитині, про поділ майна, що є спільною власністю сторін, не існує. Статтею 114 СК України встановлено, що у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до вимог ст. 113 СК України позивач виявила бажання після розірвання шлюбу залишити прізвище - « [PERSON] ». На підставі викладеного,

Outcome: approved