Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-04 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що вони із відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 24.04.2015 року. Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 26.10.2017 року шлюб між ними розірвано. Вказує, що від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO] Зазначає, що після розірвання шлюбу син проживає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріального допомоги на утриманняя дитини не надає хоча може, оскільки він працездатний та інших утриманців немає. Її матеріальних можливостей недостатньо для забезпечення потреб дитини, а тому просила позов задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на утриманні сина [PERSON] у розмірі 1500 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Крім того, оскільки позивачка зараз перебуває у відпустці по догляду за малолітньою дитиною до досягнення нею трьохрічного віку, просить стягувати з [PERSON] аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі по 5000 грн. щомісячно до моменту досягнення сином трьохрічного віку, тобто до 10.08.2018 року. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилась, однак 21.06.2018\~року через канцелярію подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує в повному обсязі. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних в суду матеріалів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, будучи належними чином повідомленим про час та місце розгляду сппави через оголошення на офіційному веб-потралі судової влади. Заяв чи клопотань від нього не надходило, відзиву на позов відповідач не подав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Статтею 280 ЦПК України передбачається, що у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, а також якщо відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Частинами 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року передбачено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Так, судом встановлено, що заочним рішенням Кіцманського районного суду від 26.10.2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. (а.с.7) Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-МИ № 227312.(а.с. 8). Відповідно до довідки №426 від 07.05.2018 року, виданої старостинським округом смт. Лужани Мамаївської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, [PERSON], [INFO], дійсно проживає в [INFO] і дійсно на її утриманні знаходиться дитина [PERSON], [INFO] (а.с.10) Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Статтею\~ 180 Сімейного Кодексу України\~визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до\~ст.\~182\~СК України\~при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує:\~1)\~стан здоровя\~та матеріальне\~становище дитини;\~2)\~стан здоровя\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів;\~3)\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина;\~4)\~інші обставини,\~що мають\~істотне значення.\~Розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ст. 184 СК України \~суд за заявою одержувача аліментів визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Частина 2\~ст. 84 СК України, передбачає, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Позивачка посилалася на те, що відповідач являється працездатною та особою, а тому має можливість сплачувати аліменти на утримання дитни, яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні та на її утримання, до досягнення дитиною трьохрічного віку. Доказів на спростування даних обставин не встановлено, а тому суд приходить до висновку про те, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини та дружини. При цьому, з врахуванням вищенаведених обставин, розумним, справедливим та співмірним розміром аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, до досягнення дитиною повноліття, суд вважає, заявлені в позові вимоги по 1500 гривень щомісячно, та по 500 грн. щомісячно на утримання позивачки до досягнення дитиною трьохрічного віку, тобто до 10.08.2015 року на утримання дружини. Враховуючи вищевикладені обставини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. У зв'язку із задоволенням позовних вимог щодо стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 704,80 гривень, від сплати яких позивачка була звільнена при подачі позову, підлягають стягненню з відповідача. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи наведене, ст.ст.84,180,182, 184,\~191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved