Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , за участі третьої особи - [PERSON] , в якому просить стягнути з [PERSON] на користь повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини заробітку (доходу) відповідача, на період навчання, тобто до 25.01.2022. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі по 19.01.2010, від якого мають сина, [PERSON] , [INFO] , який мешкає разом із позивачем, перебуває на її утриманні та вихованні. Позивач разом з відповідачем не проживають. В теперішній час син навчається у Харківському кооперативному торгово - економічному фаховому коледжі за спеціальністю: 181 харчові технології. З 01 вересня 2018 на денній формі навчання. Термін закінчення навчання 25 січня 2022. Це підтверджено довідкою № 1004 від 14 травня 2021. У зв`язку з навчанням син не має можливості працювати та отримувати заробітну платню та знаходиться в скрутному матеріальному становищі. Позивач працює але її доходу не вистачає на оплату навчання і на утримання дитини. Тому позивач вимушена звернутися з даним позовом до суду про стягнення аліментів з відповідача у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менше 50% від прожиткового мінімуму щомісяця, починаючи з дня звернення до суду із позовом на період навчання сина, а саме до 25.01.2022. 19.07.2021 від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому він проти задоволення позову заперечував, посилався на те, що відповідач не має можливості надавати допомогу своєму повнолітньому сину, є інвалідом ІІ групи, не працює, отримує тільки пенсію за інвалідністю. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Представник відповідача до суду заявився, надавши суду пояснення у яких проти задоволення позову заперечував в повному обсязі. Суд, ознайомившись із заявою позивача, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який 19.01.2010 був розірваний згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] актовий запис № 34. (а.с.9). З копії свідоцтва про народження сина [PERSON] , вбачається що він народився [INFO] і його батьками є: [PERSON] - батько; [PERSON] - мати. Актовий запис № 772 серія [NUMBER] . (а.с.4). Факт проживання [PERSON] разом із матір`ю - [PERSON] за адресою [ADDRESS] , підтверджено витягом з єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання дитини разом з матір`ю, який міститься в матеріалах справи. (а.с.6). Згідно довідки з Харківського кооперативного торгово - економічного коледжу від 14.05.2021 № 1004 вбачається, що [PERSON] навчається з 01 вересня 2018 на денній формі навчання на контрактній основі. Термін закінчення 25 січня 2022. (а.с. 8). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , відповідач [PERSON] є батько [PERSON] , [INFO] , який знаходиться на його утриманні. (а.с. 29) Згідно пенсійного посвідчення № [NUMBER] серії [NUMBER] , [PERSON] є інвалідом 2 групи. (а.с. 30) Відповідно до довідки № 4544 від 09.07.2021, видана [PERSON] в тому, що він перебуває на обліку Гу ПФУ в Харківській область і отримує пенсію по інвалідності за період з 01.02.2021 по 31.07.2021 та складає 33874,10 грн. (а.с. 33) Відповідно ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як роз`яснено в п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомоги; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ст. 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 Сімейного кодексу України. Виходячи з положень ч. 1 ст. 2 ЦПК України, одним із основних завдань цивільного судочинства є справедливий розгляд і вирішення цивільних справ. Згідно ч. 2 ст. 2 ЦПК України, суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Згідно ч. 5 ст. 183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до положень Сімейного кодексу України аліменти присуджуються від дня пред`явлення позову, тобто з 17.06.2021 до закінчення нею навчання. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання дитини на період навчання: [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму, підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки відповідачем не надано суду доказів того, що він не має можливості надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] є інвалідом ІІ групи, на підставі чого суд звільняє відповідача від сплати судового збору на користь держави у розмірі 908,00 грн. Разом із тим, суд вважає за доцільне, ухвалюючи рішення у даній справі, роз`яснити сторонам право звернення до суду в подальшому із позовом про зміну (збільшення, зменшення) розміру аліментів, у випадках, передбачених ст. 192 СК України. З урахуванням вищевикладеного,

Outcome: approved