Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-31 00:00:00

[PERSON] звернулась до Котовського міськрайонного суду Одеської області з позовом до Липецької сільської ради Котовського району Одеської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. В позовній заяві вона вказала, що є спадкоємцем після смерті свого чоловіка [PERSON], який помер [INFO]. Після смерті чоловіка відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки, що належала померлому на праві власності. Однак так як відомості про земельну ділянку не внесені до державного земельного кадастру про земельну ділянку та відсутні у базі даних Державного земельного кадастру, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. За таких підстав позивач змушена звернутись до суду. Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав пояснив, що [INFO] помер чоловік позивачки - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. Вона, як спадкоємець за законом, звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва на спадщину за законом на земельну ділянку, розмірами 2,4678 га, яка розташована в межах Липецької сільської ради. Інші спадкоємці першої черги /дочки позивачки та її покійного чоловіка/ від прийняття спадщини відмовились, так-як заяв до нотаріальної контори у встановлений законом термін не подавали. 23.07.2014 року державним нотаріусом Котовської районної державної нотаріальної контори надано відповідь позивачці, відповідно до якої їй відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом на земельну ділянки загальною площею 2,4678 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в межах Липецької сільської ради Котовського району, у зв'язку з відсутністю витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку та витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки. Тому представник позивачки просить суд визнати [PERSON] спадкоємцем за законом після смерті спадкодавця [PERSON], визнати за нею право власності на земельну ділянку, розташовану в межах Липецької сільської ради Котовського району Одеської області, площею 2,4678 га, державний акт серії ІІІ-ОД № 051829 виданий 02.03.2004 року Котовською райдержадміністрацією на ім'я [PERSON] в порядку спадкування за законом. Представник відповідача -Липецької сільська рада у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву у якій просив справу слухати у відсутність його представника, позовні вимоги визнає, не заперечував проти задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, врахувавши думку відповідача, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON], [INFO], є спадкоємицею земельної ділянки, розташованої в межах Липецької сільської ради Котовського району Одеської області, площею 2,4678 га, [PERSON] (свідоцтво про укладення шлюбу [NUMBER] від 24.01.1981 року - а.с. 7), який проживав в [ADDRESS] та [INFO] - помер (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 04.04.2013 року - а.с. 8). Після смерті [PERSON] залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 2,4678 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала на праві власності останньому ( державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД № 051829, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за 6 № 00352 - а.с.10) . Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 37806640 від 07.07.2014 року в державним нотаріусом Котовської районної державної нотаріальної контори Поляковою М.В. заведена спадкова справа № 219/2014 рік після смерті [PERSON], померлого [INFO]. Відповідно до відповіді державного нотаріуса Котовської районної державної нотаріальної контори Полякової М.В. №509/02-14 від 23.07.2014 року про відмову у вчиненні нотаріальних дій [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 2,4678 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Липецької сільської ради Котовського району Одеської області, що залишилася після смерті [PERSON], який помер [INFO], у зв'язку з відсутню витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку та витягу з технічної документації про нормативну оцінку даної земельної ділянки(а.с.-11). У Конституції України, Україну проголошено демократичною, соціальною, правовою державою ( ст. 1) і визнано, що найвищою соціальною цінністю в Україні є людина , її права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх утвердження і забезпечення є головним обов'язком держави (ст. 3), права та свободи людини є невідчужуваними і непорушними ( ст. 21). В статті 13 визначено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону(ст. 14). Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Згідно із ст.ст.1216,1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб(спадкоємців), до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до п.2 « Прикінцевих та перехідних положень ЗУ « Про державний земельний кадастр » земельні ділянки, право власності ( користування ) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. 1 Згідно п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року « Про судову практику у справах про спадкування » відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування ( зі збереженням її цільового призначення ) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і право чинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість або право чинів щодо нерухомості, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом. Статтею 4 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень», від 01.07.2004 року передбачено, що обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, в тому числі й право власності на нерухоме майно. В ст.331 ЦК України зазначено, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню За частиною 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Підстав для неприйняття визнання позову не встановлено. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Липецької сільської ради Котовського району про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування - підлягають задоволенню. Разом з тим, позовна вимога щодо визнання [PERSON] спадкоємцем задоволенню не підлягає, оскільки право [PERSON] на спадкування ніким не оспорюються, а тому судовому захисту не підлягає. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial