Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-18 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до публічного акціонерного товариства «Вінницяобленерго», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Гонорівської сільської ради Піщанського району Вінницької області про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою. Позов мотивовано тим, що позивач на праві власності володіє житловим будинком із прибудовами, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] Рішенням Гонорівської сільської ради Піщанського району Вінницької області №31 від 18.11.1993 року позивачу у власність безкоштовно передано земельну ділянку площею 0,30га. На земельній ділянці знаходиться трансформаторна підстанція №79. Відповідач порушує право позивача на нормальне користування належній їй земельною ділянкою та створює небезпеку життю та здоров'ю. Трансформаторна підстанція не огороджена, знаходиться на 4-х бетонних потріскавши стовпах. Просить усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою розташованої за адресою: [ADDRESS] та зобов'язати ПАТ «Вінницяобленерго» демонтувати трансформаторну підстанцію. В судовому засіданні представники позивача позов підтримали за обставин викладених в ньому просили позов задовольнити, не заперечували щодо заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Враховуючи думку представників позивача, вимоги ст. ст. 169,224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника відповідача, постановивши по справі заочне рішення. Заслухавши пояснення представників позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про одруження 07.12.1961року зареєстрували шлюб [PERSON] та [PERSON], актовий запис №23 (а.с.45). Згідно договору купівлі - продажу від 22.06.1962 року [PERSON] придбав будинок зі всіма господарчими будівлями, що до нього примикають і які знаходяться в с. Гонорівка Піщанського району (а.с.13). Відповідно до довідки Гонорівської сільської ради Піщанського району Вінницької області №343 від 25.04.2013 року житловий будинок [ADDRESS] відноситься до категорії службових дворів і належить на праві власності [PERSON] (а.с.6). Цивільним кодексом УРСР в редакції 1963 року не визначено поняття терміну службових дворів, відповідно до ст. 563 ЦК УРСР (в редак. 1963 року) в разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривається. Доказів того, що позивач отримала свідоцтво про право власності в порядку спадкування на даний житловий будинок, суду не надано. Згідно витягу з рішення виконкому Гонорівської сільської ради Піщанського району Вінницької області №31 від 18.11.1993 року передано безкоштовно у приватну власність [PERSON] земельну ділянку в розмірі 0,30 га, для обслуговування житлового фонду 0,25 га, та ведення підсобного господарства 0,05га. Виготовити державний акт на право власності на землю (а.с.5). Відповідно до довідки Гонорівської сільської ради Піщанського району Вінницької області №570 від 12.12.2014 року згідно до господарської книги том 9 за 1961- 1963 року, особовий рахунок [NUMBER] за [PERSON] рахується земельна ділянка загальною площею 0,19 га. Відповідно до акту с. Гонорівка від 15.10.2014 року орієнтовна площа земельної ділянки [PERSON] становить 38,44 га (а.с.10). Згідно ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Приступити до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється. Відповідно до ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. Право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державним актом на право постійного користування земельною ділянкою. Частиною2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь - яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 57 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. В силу статей 58, 59 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (ст. 212 ЦПК). В судовому засіданні на розгляд учасникам судового процесу було поставлено питання про витребування доказів, а саме інвентаризаційної справи на будинковолодіння [ADDRESS], однак представники позивача заперечували щодо витребування даної інвентаризаційної справи, пояснивши, що це призведе до затягування розгляду справи. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б підтвердили її право власності на земельну ділянку на якій розташована трансформаторна підстанція та не надано доказів того, що в діях відповідача вбачається склад цивільного правопорушення спрямованого на порушення прав та інтересів позивача на вільне володіння та користування земельною ділянкою, а тому в задоволені позову слід відмовити. На підставі викладеного, згідно ст. ст. 125, 126, 152 ЗК України,

Outcome: dismissed