Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до Вараської міської публічної бібліотеки відділу культури та туризму Виконавчого комітету Вараської міської ради у якій просить визнати незаконним та скасувати наказ №13-к від 27 квітня 2021 року директора бібліотеки [PERSON] про звільнення [PERSON] , завідувача філією бібліотеки села Сопачів Вараської міської публічної бібліотеки, на підставі ст.40 п.4 КЗпП України; поновити [PERSON] на посаді завідувача філією бібліотеки села Сопачів Вараської міської публічної бібліотеки; за час вимушеного прогулу стягнути з відповідача середню заробітну плату з 30 квітня 2021 року по день поновлення [PERSON] на роботі та допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначає, що на роботі 22 квітня 2021 року з 16 год. 45 хв. була відсутня у зв`язку з поганим самопочуттям, 26 квітня 2021 року звернулась до директора бібліотеки [PERSON] з заявою про надання відгулів у зв`язку з сімейними обставинами та отримала відповідь директора бібліотеки [PERSON] , що відгули надано. 26 квітня 2021 року на дверях бібліотеки встановлено додатковий замок. Вказує, що у актах №2 і №3 зазначено недостовірну інформацію про встановлення факту її відсутності на робочому місці 26-27 квітня 2021 року, оскільки директор бібліотеки [PERSON] знала, що позивач перебуває у відгулах з її дозволу. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 квітня 2021 року справу для розгляду передано судді Горегляд О.І. Ухвалою суду від 18 травня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження (суддя Горегляд О.І.). Рішенням Вищої ради правосуддя № 1820/0/15-21 від 12 серпня 2021 року [PERSON] звільнено з посади судді Кузнецовського міського суду Рівненської області у зв`язку з поданням заяви про відставку. За результатами повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано для розгляду судді Бренчук Г.В. У судовому засіданні позивач та її представники позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити у повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві. Клопотання про виклик та допит у свідків по даній справі просили залишити без розгляду. До суду надійшов відзив, підписаний директором бібліотеки [PERSON] , у якому відповідач просить повністю відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки звільнення позивача відбулося на законній підставі, підстав для поновлення її на роботі немає, так як і немає підстав для стягнення на її користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу. У судовому засіданні представник відповідача т.в.о. директора бібліотеки Семенюк Р.П. відзив не підтримала, позовні вимоги визнала у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та представників сторін, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Згідно наказу директора Вараської міської публічної бібліотеки відділу культури та туризму виконавчого комітету Вараської міської ради Коваль Т.І. від 27 квітня 2021 року № 13-к звільнено [PERSON] завідувача філії бібліотеки села Сопачів Вараської міської публічної бібліотеки, 29 квітня 2021 року за прогули без поважних причин. Підставами у наказі № 13-к від 27 квітня 2021 року зазначено акт № 1 про встановлення факту відсутності працівника на робочому місці від 22 квітня 2021 року, акт № 2 про встановлення факту відсутності працівника на робочому місці від 26 квітня 2021 року, акт № 3 про встановлення факту відсутності працівника на робочому місці від 27 квітня 2021 року, заяви [PERSON] від 22 квітня 2021 року, 26 квітня 2021 року. Відповідно до письмових пояснень [PERSON] 22 квітня 2021 року у зв`язку із поганим самопочуттям вона відлучилась із робочого місця. Згідно із заявою [PERSON] від 26 квітня 2021 року на ім`я директора бібліотеки [PERSON] у зв`язку із сімейними обставинами вона просила надати відгули за свій рахунок з 26 квітня 2021 року 29 квітня 2021 року. Наказом директора бібліотеки № 10-к від 22 квітня 2021 року [PERSON] зобов`язано надати пояснення до 16 год. 27 квітня 2021 року щодо відсутності 22 квітня 2021 року на робочому місці. Наказом директора бібліотеки № 11-к від 26 квітня 2021 року [PERSON] зобов`язано надати пояснення до 16 год. 27 квітня 2021 року щодо відсутності 26 квітня 2021 року на робочому місці. Згідно акту № 1 від 22 квітня 2021 року, який складений [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] була відсутня 22 квітня 2021 року на робочому місці з 14 год. до 18 год. 26 квітня 2021 року [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] склали акт № 2, що 26 квітня 2021 року [PERSON] була відсутня на робочому місці з 09 год. до 13 год. У акті № 3 від 27 квітня 2021 року, який складено [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , зазначено, що [PERSON] була відсутня 27 квітня 2021 року на робочому місці з 15 год. до 18 год. У табелі обліку робочого часу за період з 01 квітня 2021 року по 30 квітня 2021 року Вараської міської публічної бібліотеки відділу культури та туризму виконавчого комітету Вараської міської ради стосовно [PERSON] зазначено: 22 квітня 2021 року- «НЗ» (Неявка з нез`ясованих причин), 26 квітня 2021 року та 27 квітня 2021 року - «Р/8». Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Однією з гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений статтею 5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи. Пунктом четвертим частини першої статті 40 КЗпП України передбачено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. У п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз`яснено, що при розгляді позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених за п. 4 ст. 40 КЗпП України, суди повинні виходити з того, що передбаченим цією нормою закону прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин (наприклад, у зв`язку з поміщенням до медвитверезника, самовільне використання без погодження з власником або уповноваженим ним органом днів відгулів, чергової відпустки, залишення роботи до закінчення строку трудового договору чи строку, який працівник зобов`язаний пропрацювати за призначенням після закінчення вищого чи середнього спеціального учбового закладу). При цьому, факт відсутності працівника на робочому місці більше трьох годин протягом робочого дня (прогул) має бути належним чином зафіксований власником або уповноваженим ним органом, щоб унеможливити порушення трудових прав працівника та його безпідставне притягнення до дисциплінарної відповідальності. Оскільки прогул - це відсутність працівника на роботі без поважних причин більше трьох годин (безперервно чи загалом), для звільнення працівника на такій підставі власник або уповноважений ним орган повинен мати докази, що підтверджують відсутність працівника на робочому місці більше трьох годин упродовж робочого дня (постанова Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі № 761/30967/15-ц). На підтвердження відсутності [PERSON] на робочому місці 22, 26 та 27 квітня 2021 року відповідач посилається на акти № 1 від 22 квітня 2021 року, № 2 від 26 квітня 2021 року та № 3 від 27 квітня 2021 року. Вказані акти зазначено, як підстава для винесення наказу № 13-к від 27 квітня 2021 року «Про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення [PERSON] ». В матеріалах справи міститься заява [PERSON] від 16 червня 2021 року, яка адресована судді Кузнецовського міського суду Рівненської області Горегляд О.І. У вказаній заяві [PERSON] повідомляє, що оскільки він не міг засвідчити факт відсутності на роботі [PERSON] 22 та 26 квітня 2021 року більше трьох годин, тому що відлучався на своє робоче місце для виконання своїх посадових обов`язків, тому відкликає свій особистий підпис поставлений на актах № 1 та № 2 від 22 квітня 2021 року та від 26 квітня 2021 року. Відтак, акти № 1 та № 2 від 22 квітня 2021 року та від 26 квітня 2021 року не можуть бути прийняті судом в якості доказу відсутності [PERSON] на робочому місці 22 квітня 2021 року та від 26 квітня 2021 року. Згідно акту № 3 від 27 квітня 2021 року, [PERSON] була відсутня 27 квітня 2021 року на робочому місці з 15 год. до 18 год. Однак, у акті № 2 від 27 квітня 2021 року, який складено [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , зазначено, що 27 квітня 2021 року о 14:00 год. в кабінеті директора Вараської міської публічної бібліотеки Сніберко С.Я., в їхній присутності, після ознайомлення з наказом № 13-к від 27 квітня 2021 року відмовилась поставити підпис про ознайомлення по даному наказі та отримати копію наказу про звільнення на руки. Тобто, о 14 год. 00 хв. 27 квітня 2021 року наказ № 13-к вже був підписаний директором бібліотеки Коваль Т.І. і акт № 3, у якому зазначено, що [PERSON] була відсутня 27 квітня 2021 року на робочому місці з 15 год. до 18 год., не міг слугувати підставою для винесення наказу № 13-к від 27 квітня 2021 року. Доказів належного фіксування відсутності [PERSON] на робочому місці більше трьох годин упродовж робочого дня без поважних причин відповідачем до суду не надано. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що звільнення позивача [PERSON] здійснено без додержання вимог трудового законодавства, а тому вимоги позивача про поновлення на роботі підлягають до задоволення. Відповідно до ч.2 ст. 235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача заробітної плати за час вимушеного прогулу суд зазначає, що на час звільнення позивача її середньоденний заробіток перед звільненням складав 396 грн. 84 коп. (довідка про доходи від 13 травня 2021 року № 03-30/133/21). У зв`язку з поновленням позивача на роботі з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу з 30 квітня 2021 року по 28 квітня 2021 року в розмірі 65 076 грн. 84 коп. Згідно ч.5 ст. 235 КЗпП України та п. 2, 4 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за один місяць підлягає негайному виконанню, а тому необхідно допустити негайне виконання судового рішення у частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved