Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] міської ради Вінницької області про визначення часток у спільній сумісній власності, мотивуючи його тим, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 24.02.2000 р., за нею, її матірю [PERSON], яка померла 01.02.2010 р., її чоловіком [PERSON], який помер 30.03.2012 р. та її онуком [PERSON] зареєстровано на праві спільної сумісної власності квартиру по вул. Запотоцького, 11/1 в м. Жмеринка Вінницької області. Вказане свідоцтво зареєстровано 29.02.2000 р. в КП «ВООБТІ» за реєстровим №5805. До дня своєї смерті [PERSON] та [PERSON] постійно проживали та були зареєстровані в [INFO]. Після їх смерті відкрилася спадщина на належні їм частини квартири, які позивачка прийняла відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки на час відкриття спадщини вона проживала та була зареєстрована разом із спадкодавцями у спірній квартирі. Після смерті [PERSON] інших спадкоємців за законом, за заповітом та за правом представлення немає. Після смерті [PERSON] спадкоємцями за законом є їх діти: [PERSON] та [PERSON], які відмовилися від спадщини після смерті батька шляхом подачі письмових заяв про відмову від спадщини до [PERSON] міської держнотконтори. Інших спадкоємців за законом, за заповітом та за правом представлення після смерті [PERSON] немає. При зверненні до нотконтори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] та [PERSON] вона отримала відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, оскільки частки померлих у спільній сумісній власності не визначені. За життя [PERSON] та [PERSON] вони як співвласники не встановлювали часток кожного із них у спірній квартирі. В даний час визначити ці частки неможливо через те, що двоє із співвласників померли. Без визначення часток померлих співвласників спірної квартири вона не має можливості належним чином оформити свої спадкові права після їх смерті. А тому просить визначити, що частки [PERSON], яка померла 01.02.2010 р., та [PERSON], який помер 30.03.2012 р. у квартирі № 1 по вул. Запотоцького, б. 11 в м. Жмеринка Вінницької області становить 1/4. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилась, надала заяву в якій позов підтримала, позовні вимоги уточнила: просить визначити, що частки померлих [PERSON] та кубіса В.І. у квартирі № 1 по вул. Запотоцького, б. 11 в м. Жмеринка Вінницької області становить по 1/4. Просила справу розглядати у її відсутність, судові витрати залишити за нею. (а.с. 47) Представник відповідача [PERSON] міської ради, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового засідання, в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, за підставі ст.ст. 24, 174 ч.4 ЦПК України покладається при вирішенні спору на розсуд суду. (а.с. 26-27, 45) Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] в судове засідання не зявився, так як відсутній за місцем проживання (а.с.28, 46). Судом ухвалено проводити судове засідання у відсутність осіб, що не з»явились, зважаючи, що сторони скористались правом на розгляд кримінального провадження у їх відсутність, що передбачено ч.2 ст. 158 ЦПК України. Третя особа також двічі будучи повідомлено за вказаною у позовній заяві адресою, до суду не з»явилась, свого відношення до позову не висловила. Підстав для відкладення розгляду справи, що передбачені ст.. 169 ЦПК України, не вбачається. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, оглянувши заяви сторін, позовну заяву, дослідивши письмові докази, вважає, що позов слід задовольнити. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 24.02.2000 р. квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Вказане свідоцтво зареєстроване в КП «ВООБТІ» 29.02.2000 року за №5805 (а.с. 11) 01.02.2010 р. в м. Жмеринка Вінницької області померла [PERSON] (а.с. 8), що є матірю [PERSON] (а.с. 5-6, 7) 30.03.2012 р. в м. Жмеринка Вінницької області помер [PERSON] (а.с. 9), що є чоловіком [PERSON] (а.с. 5, 7). Після смерті вказаних осіб відкрилась спадщина. Спадкодавці були зареєстровані по вул. Запотоцького (Медична) 11/1 до дня смерті, де також з 1979 року зареєстрована позивачка (а.с.10). Нотаріус [PERSON] міської державної нотаріальної контори, постановами про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 19.04.2016 року №422/02-31 та №423/02-31 відмовив позивачці [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на частки спірної квартири у звязку із тим, що у правовстановлюючому документі відсутні відомості про належність цього нерухомого майна спадкодавцям [PERSON] та [PERSON]І, тобто не визначена частка. (а.с. 18, 19). Згідно довідки КП «ВООБТІ» № 174 від 15.06.2015 р. (а.с. 15) та технічного паспорту від 09.06.2015 року(а.с.12-14), 29.02.2000 р. КП «ВООБТІ» проведена реєстрація права спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого виконавчим комітетом [PERSON] міської ради 24.02.2000 р., згідно рішення від 24.02.2000 р. № 4161. Станом на 09.06.2015 р. квартира в цілому складається з коридору 1-1, туалету 1-2, кухні 1-3, кімнати 1-4, кімнати 1-5, кімнати 1-6, шафи 1-7. Загальна площа квартири складає 46,2 кв.м, в тому числі житлова площа 34,8 кв.м. Площа квартири збільшилася з 45,3 кв.м на 46,2 кв.м за рахунок внутрішнього оздоблення, що не є самочинним згідно Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна. Станом на 09.06.2015 р. самочинно зведених та переобладнаних приміщень не виявлено. Відповідно до копії спадкової справи № 236/2012 до майна померлого 30.03.2012 року [PERSON] (а.с. 36-44) встановлено, що позивачка прийняла спадщину після смерті [PERSON], звернувшись у встановлений законом строк до нотконтори із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON] Інші спадкоємці: діти спадкодавця [PERSON] та [PERSON], які на час відкриття спадщини не проживали та не були зареєстрованими разом зі спадкодавцем та у визначений ст. 1270 ЦК України не звернулися до нотаріальної контори із письмовими заявами про прийняття спадщини, вважаються такими, що не прийняли спадщину. Окрім того, 17.06.2014 р. звернулися до нотконтори із заявами про те, що спадщину після смерті батька вони не прийняли та на неї не претендують. Заповіту/спадкового договору після смерті [PERSON] не залишилось. Згідно до повідомлення [PERSON] міської державної нотаріальної контори №801/01-16 від 15.07.2016 р. та інформаційних довідок спадкових реєстрів (а.с. 35, 16-17) спадкова справа до майна померлої 01.02.2010 р. [PERSON] не заводилась. Відповідно до ч.1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Відповідно до ч.4 ст. 355 ЦК України спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Отже, вказана вище квартира [ADDRESS] є спільною сумісною власністю [PERSON], [PERSON], [PERSON]В, яка померла 01.02.2010 р., та [PERSON], який помер 30.03.2012 р. Домовленості між співвласниками щодо поділу майна не існує. Вимоги про поділ майна до суду не заявлено. Відповідно до ч. 1 ст. 357 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Відповідно до розяснень, що містяться в п. 3.4. інформаційного листа Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753-0/4-13 від 16.05.2013 року у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутись з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Таким чином суд приходить до висновку про задоволення позову. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст.ст. 15, 16, 355, 370 ЦК України,

Outcome: approved