Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги наступним. Вона перебувала в шлюбі з відповідачем, який був зареєстрований у Шевченківському РАГС. Розірвання шлюбу відбулось на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 13.07.2017 р. Від шлюбу народилось двоє дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу діти залишились проживати з позивачем. Утримує дітей позивач самостійно, багато уваги приділяє їх здоров»ю. Позивач працює, але для забезпечення дітей гідними умовами для життя її заробітку не вистачає. Відповідач - доросла, працездатна людина, інших дітей на утримання не має. На момент звернення до суду відповідач виплачує на дітей по 500,00 грн., що не є достатнім для їх належного утримання. З огляду на викладене, зважаючи на положення ст.ст. 180,18ё1, 182 т 184 СК України позивач просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON],[INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі 4 000,00грн. на двох дітей щомісячно, від дня пред»явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з»явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином. Заяв та клопотань від неї не надходило. ЇЇ неявка, відповідно до приписів ст. 223 ЦПК України не є перешкодою для розгляду справи по суті. Відповідач подав відзив на позовну заяву де зазначив, що визнає позов частково та не заперечує сплачувати аліменти у розмірі 1 100, 00 грн. на кожну дитину. Пояснив, що на його утриманні перебувають батьки, які є непрацездатними і потребують допомоги. В судовому засіданні відповідач [PERSON] пояснив, що дійсно надає грошові кошти на утримання дітей і не заперечує щодо надання допомоги у більшій сумі - зазначеній у відзиві, але суму вказану позивачем немає можливості сплачувати якості аліментів. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши надані докази та надавши їм належну оцінку суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] частково, виходячи з наступного. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстровану шлюбі, який було розірвано на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 13.07.2017 року. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження, копії яких долучено до матеріалів справи. В судовому засіданні встановлено, і не заперечувалось відповідачем, що після розірвання шлюбу діти залишились проживати разом із матір»ю [PERSON]. Як встановлено в судовому засіданні відповідач [PERSON] надає матеріальну допомогу на утримання своїх неповнолітніх дітей в загальній сумі 1 000,00 грн. на місяць. Як зазначає [PERSON] у позові, сума яку надає батько дітей не є достатньою для належного утримання сина та доньки, а тому вона і звернулась до суду. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує , зокрема,стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, відповідно до ч .2 ст. 182 СК України. Прожитковий мінімум для дитини відповідного віку встановлюється Законом України про держаний бюджет на відповідний рік. Так, ст. 7 Законом України «Про державний бюджет України на 2018 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Законом України «Про державний бюджет України на 2019 рік» такий мінімум встановлений - з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Відповідач зазначив, що офіційно не працевлаштований та не має постійного доходу. Натомість він здійснює допомогу батькам, які є пенсіонерами. НЕ заперечував щодо надання допомоги на утримання дітей у розмірі 1 100,00 грн. на кожну дитину. Зважаючи на обставини встановлені в судовому засіданні, , з огляду на приписи ст. 180, 182 СК України, суд приходить до висновку, про можливість стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей у твердій грошовій сумі у сумі 1 1000,00 грн. на кожну дитину. Відповідно до ч.ч. 2,3 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Положеннями ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується вимогами ст. 141 ЦПК України. Зважаючи на викладене,

Outcome: partial