Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до Лисичанського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на малолітнього сина, в якому вказано, що вона, з відповідачем у справі перебувала у шлюбі, зареєстрованому 05 грудня 2013 року відділом РАЦС Лисичанського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 497. Від шлюбу мають малолітнього сина, [PERSON], [INFO], батьком якого є [PERSON]. На даний час вона з відповідачем мешкає окремо. Дитина знаходиться у неї на утриманні. Відповідач допомоги на утримання сина не надає. Відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу дитині. Він працює, інших неповнолітніх дітей не має, стягнень за виконавчими листами не проводяться. На підставі викладеного, просила суд стягнути з [PERSON], [INFO], уродженця м. Лисичанська Луганської області, на її користь аліменти на утримання дитини, [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини його доходів, але не менше 30 % прожиткового рівня для дітей його віку, починаючи з дня подання позовної заяви та до повноліття дитини. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, до суду подала письмову заяву, у якій просила розглядати справу без її участі. Зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечувала проти розгляду справи за відсутності відповідача. У зв'язку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991 р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частині від доходу її матері, батька та (чи) в твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися в якості аліментів на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. З матеріалів справи вбачається, що згідно з свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 05 грудня 2013 року, відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що 05 грудня 2013 року складено відповідний актовий запис № 497. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON]. Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 18 березня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області, [PERSON] народився [INFO], про що зроблено відповідний актовий запис № 189. Батьком дитини записаний [PERSON], матір'ю [PERSON]. Згідно з довідкою № б/н від 25.03.2014 року, наданою головою вуличного комітету, вбачається, що [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS]. З нею разом мешкає син, [PERSON], [INFO]. За таких обставин, враховуючи, що відповідач в добровільному порядку не надає позивачу матеріальної допомоги на утримання дитини, а позивач потребує такої допомоги, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, позовні вимоги підтверджено протягом судового засідання, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до підп. 3 п. 5 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати державного мита звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Приймаючи до уваги вимоги ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 243 гривні 60 копійок. У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved