Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав, вказавши, третьою особою орган опіки і піклування Новобузької районної державної адміністрації Миколаївської області, зазначивши, що відповідач є батьком малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач, після розірвання шлюбу з позивачкою, 18.05.2015 року, до дітей жодного інтересу не проявляє, не цікавиться станом їх здоров`я, на прохання позивачки допомогти та побути з молодшим, коли хворів старший, не погоджувався та не намагався вирішити побутові проблеми дітей, матеріальної допомоги також не надавав, аліменти не сплачував, пославшись на отримання позивачкою державної допомоги, яка, на його думку, повністю може забезпечити потреби дітей. На підставі викладеного, позивачка просила винести рішення про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] року. В судовому засіданні позивачка позов підтримала і просила його задовольнити , посилаючись на обставини, викладені в ньому. Відповідач [PERSON] в судові засідання 21.03.2018 року, 06.03.2018 року не з'явився без поважних причин, повідомлявся належним чином про час і місце судового розгляду, а тому, за наявності згоди позивачки, відповідно до вимог ст.280,281 ЦПК України , судом розглянута справа в заочному порядку. Представник третьої особи [PERSON] не заперечувала проти задоволення позову, вказавши, що питання позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітніх синів, двічі розглядалось органом опіки і піклування Новобузької РДА та за результатами 03.03.2018 року складено висновок про доцільність такого позбавлення. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.2, 5 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Такі ж самі положення передбачені і статтею 180 СК України. В силу п. 2 ч. 1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно ст.3 Конвенції «Про права дитини» (ратифікованої ВР України №789-XII від 27.02.91р.). В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. З роз'яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 15, в абзаці 2 п. 16 Постанови № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вбачається, що розглядаючи справи даної категорії, судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 СК). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Судом встановлено наступне. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.04.2009 року , [PERSON] народився [INFO] року, батьками його є [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 10). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15.10.2013 року , [PERSON] народився [INFO] року, батьками його є [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 11). З 20.12.2008 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який заочним рішенням Новобузького районного суду Миколаївської області від 12.06.2015 року розірваний за позовом позивачки ( а.с.12). Крім того, за рішенням Новобузького районного суду Миколаївської області від 18.05.2014 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнені аліменти на утримання малолітніх синів [PERSON] та [PERSON]( а.с.13) На даний час [PERSON] навчається в 3 класі Новобузької ЗОШ 1-ІІІ ступенів, а [PERSON] відвідує ДНЗ «Малятко» з вересня 2016 року( а.с.16). Згідно розрахунків заборгованості по аліментам у боржника [PERSON], складених державним виконавцем Новобузького районного відділу ДВС ГТУЮ у Миколаївській області від 07.11.2017 року та 05.03.2018 року, боржник повинен сплатити станом на 01.07.2017 року суму 26476.02 грн. на користь [PERSON] , а станом на 01.01.2018 року - 36653 грн.( а.с.19,48). Як вбачається з характеристики з ДНЗ «Малятко» від 22.12.2017 року , вихованням дитини [PERSON] займається його мати [PERSON], яка належним чином виконує свої батьківські обов'язки( а.с.23). З характеристики Новобузької ЗОШ № 1від 22.12.2017 року видно, що вихованням дитини [PERSON] займається його мати [PERSON], яка слідкує за його зовнішнім виглядом, приймає участь у навчанні сина та виконує функцію грошового забезпечення. Батько [PERSON] вихованням сина не займається, інтерес до життя дитини у нього відсутній, батьківські збори не відвідує, у навчальному процесі участі не приймає( а.с.24). Також за постановою АА № 569636 від 08.12.2017 року інспектора Новобузького ВП ГУНП в Миколаївській області [PERSON] притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП за невиконання батьківських обов'язків щодо виховання свої малолітніх синів та на нього було накладене адміністративне стягнення у вигляді попередження( а.с.49), але належних висновків відповідачем зроблено не було. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Новобузької РДА від 03.03.2018 року позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] року, є доцільним і діятиме в інтересах дитини (а.с.47). За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідач, тривалий час свідомо не піклується про своїх малолітніх дітей, не забезпечує їх фізичний та духовний розвиток, не стежить за їх здоров'ям та навчанням підготовку до самостійного життя, не спілкується з дітьми в обсязі необхідному для їх самоусвідомлення не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не створює умови для отримання ними освіти, хоча має реальну можливість для цього і змінити поведінку батька в кращу сторону неможливо, і тому, в інтересах дитини, існують правові підстави для задоволення позовних вимог і позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно синів. На підставі ст..141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача, понесені нею судові витрати в сумі 640 гривень. На підставі ст.150,164,165,166 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved