Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що між нею та відповідачем 14 грудня 2002 року Жовтневим відділом реєстрації актів громадського стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб, актовий запис № 950. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою. Проживаючи у зареєстрованому шлюбі з відповідачем не змогли створити міцну сімю. Шлюбні відносини припинили в червні 2016 року, оскільки в сімї не було взаємопорозуміння по вирішенню сімейних проблем, на підставі чого постійно виникали сварки. На теперішній час не мають наміру проживати однією сімєю. Позивач надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, свої вимоги підтримала, просила розірвати шлюб. Відповідач проти розірвання шлюбу на заперечував, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю. Згідно\~ст.158 ЦПК України\~особа яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно ч.2\~ст.197 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши обставини справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню. Згідно свідоцтва про реєстрацію шлюбу, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають в шлюбі, зареєстрованому 14 грудня 2002 року Жовтневим відділом реєстрації актів громадського стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 950, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Згідно свідоцтва про народження, сторони мають спільну дитину доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження. Суд встановив, шлюбні відносини між сторонами припинені в червні 2016 року. На протязі останнього часу сторони спільного господарства не ведуть, стали один одному чужими людьми. Відновлювати сімейно шлюбні відносини наміру не мають. Стаття 24 Сімейного Кодексу України\~визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3\~ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Відповідно до\~ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Враховуючи характер сімейних відносин сторін суд вважає, що примирення між сторонами неможливе, спільне життя подружжя і збереження сімї суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. Майновий спір між сторонами відсутній. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи клопотання позивачки, суд вважає можливим залишити їй прізвище «Висоцька».

Outcome: approved