Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до Благодатнівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Свої вимоги позивач мотивує тим, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на майно, що складається із земельної ділянки площею 0,0612 га, кадастровий номер: 7121589400:08:007:0106, що розташована за адресою: [ADDRESS], а також садового будинку [ADDRESS] . Позивач по справі прийняла спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та звернулась до нотаріуса з метою належного оформлення своїх спадкових прав. Однак в оформленні спадкових прав нотаріусом позивачу було відмовлено, оскільки у останньої відсутні документи, що підтверджують факт проживання зі спадкоємцем однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини, а тому постановами про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.09.2019 року позивачу у видачі свідоцтв про право на спадщину після смерті [PERSON] було відмовлено. Оскільки іншим шляхом оформити свої спадкові права позивач можливості не має, тому вона була змушена звернутися до суду із відповідним позовом для визнання своїх спадкових прав. У судове засідання позивач не з`явилася, однак звернулася до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі. Представник відповідача - Благодатнівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області в судове засідання не з`явився, направивши до суду заяву, в якій просив суд справу розглянути без участі представника сільської ради, позовні вимоги визнали повністю. Згідно з ч.,ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, а відповідач позовні вимоги визнав повністю, суд вважає за можливе у підготовчому судовому засіданні розглянути справу за відсутності осіб, що беруть участь у справі та прийняти рішення на підставі доказів, що знаходяться у ній. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення. При цьому суд виходить з наступних підстав. Нормами ст. 15 та ст. 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, визнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту прав, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Відповідно до свідоцтва про смерть (серії [NUMBER] від 01.03.2019 року) [PERSON] померла у лютому 2019 року, про що 01.03.2019 року виконкомом Благодатнівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області був складений відповідний актовий запис за № 13. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається після смерті особи. Частиною 1 та 2 ст. 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. За правилами ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування, зокрема, у разі відсутності спадкоємців попередньої черги. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на її майно, а оскільки за свого життя остання заповіту не склала то спадкування здійснюється у порядку визначеному законом. Судом встановлено, що до складу спадщини входить наступне майно: Земельна ділянка площею 0,0612 га. кадастровий номер: 7121589400:08:007:0106, що розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення: для індивідуального садівництва, що зареєстрована на праві приватної власності за [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Золотоніської районної державної нотаріальної контори Гавриленко Н.П. від 05.11.2014 року за реєстровим № 2950, що підтверджується Витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі від 05.11.2014 року про реєстрацію видачі свідоцтва про право на спадщину № 56735203 від 05.11.2014 року, та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 05.11.2014 року: Садовий будинок [ADDRESS] , що рахуються за померлим [PERSON] та належить спадкодавиці на праві власності в порядку спадкування за законом на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України, що підтверджується Довідкою Благодатнійської сільської ради від 27.05.2020 року № 371, Витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі від 05.11.2014 року про реєстрацію видачі свідоцтва про право на спадщину № 56735170 від 05.11.2014 року. Відповідно до загальних норм, закріплених в ст. 1216 та 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Так згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 3 ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як вбачається з постанов приватного нотаріуса Золотоніського районного нотаріального округу Черкаської області Шипович Я.І. від 17 вересня 2019 року, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину на вказаний вище будинок та земельну ділянку, після смерті [PERSON] , оскільки спадкоємцем не надано нотаріусу документів, що підтверджують факт проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Виходячи із аналізу ст.. 1264 ЦК України, для одержання права на спадкування у зазначених осіб необхідне встановлення двох юридичних фактів: 1) проживання однією сім`єю; 2) на час відкриття спадщини має пройти принаймні п`ять років, протягом яких спадкоємець проживав зі спадкодавцем однією сім`єю. Відповідно до норм ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно з даними довідки, виданої виконкомом Благодатнівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області від 09.09.2020 року за №639, [PERSON] з 2014 року постійно проживала без реєстрації у с/т «Автомобіліст» Благодатнівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області з [PERSON] , яка померла в лютому 2019 року . Вказана обставина ніким не оспорюється та відповідачем визнається повністю, а тому в силу норм ст. 82 ЦПК України, додатковому доказуванню не підлягає. Отже на час відкриття спадщини позивач проживала разом із спадкодавцем п`ять років, а тому в розумінні ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадщину після [PERSON] прийняла. Як вбачається з копії спадкової справи №176-2019, заведеної після смерті [PERSON] , яка надана приватним нотаріусом Золотоніського районного нотаріального округу Черкаської області Шипович Я.І., позивач по справі є єдиним спадкоємцем, яка прийняла спадщину після смерті [PERSON] та звернулася до нотаріальної контори із відповідною заявою про прийняття спадщини. Вказані обставини дають суду підстави прийти до переконання, що позивач є спадкоємцем за законом 4-ої черги відповідно до ст. 1264 ЦК України, спадщину прийняла згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Інших спадкоємців котрі могли би претендувати на спадщину немає. Відповідно до статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, яку ратифіковано Україною 17.07.1997, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Також суд враховує норми ст. 1296 ЦК України, відповідно до яких відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Таким чином, в зв`язку з тим, що оформити свої спадкові права у нотаріальному порядку позивач не має можливості, її права підлягають судовому захисту. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як вбачається з правових позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства», при розгляді справ у суді першої інстанції, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. На підставі зазначеного та

Outcome: approved