Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-09 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона перебуває в шлюбі з відповідачем з 05.04.2016 року. Шлюб зареєстрований 05.04.2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луцького районного управління у Волинській області, актовий запис № 8. Від подружнього життя у сторін народилась дочка [PERSON], [INFO]. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що у звязку з постійними конфліктами та суперечками, різними поглядами на сімейне життя та ведення спільного господарства з червня 2017 року між ними припинені шлюбні стосунки. Сторони проживають окремо, шлюб існує формально. Крім того, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання їх неповнолітньої дитини, яка проживає з позивачем та знаходиться її повному матеріальному утриманні. Позивач просить суд шлюб, укладений з відповідачем 05.04.2016 року розірвати. Також, позивач просить суд стягувати аліменти з [PERSON] в її користь на утримання їх неповнолітньої дочки [PERSON] в розмірі 1500 гривень від всіх його доходів, щомісячно, починаючи з 31.08.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Позивач подала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності за наявними матеріалами справи. Просить суд позов задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення. З свідоцтва про шлюб (повторно) серія 1-ЕГ № 119844 від 23.05.2017 року вбачається, що сторони з 05.04.2016 року перебувають в шлюбі, який зареєстрований 05.04.2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луцького районного управління у Волинській області, актовий запис № 8 (а.с. 9). Від подружнього життя у сторін народилась дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с8). В судовому засіданні встановлено, що сторони проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, шлюб існує формально. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а тому шлюб слід розірвати. При визначенні коштів, які підлягають стягненню з кожної з сторін при реєстрації розірвання шлюбу, суд виходить з матеріального становища кожного з подружжя. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається з свідоцтва про народження дитини: [PERSON], [INFO], - відповідач являється батьком останньої (а.с. 8). В судовому засіданні встановлено, що відповідач офіційно ніде не працює. Дитина проживає разом з матірю, знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини позивачу не надає. Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України\~передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує\~1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує стан здоровя, матеріальне становище сторін та неповнолітньої дитини, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає, що [PERSON] може сплачувати аліменти на утримання своєї неповнолітньої дитини в розмірі 1000 гривень від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial