Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з даним позовом, в якому просить визначити їй додатковий строк терміном в три місяці для подання в нотаріальну контору заяви про прийняття за заповітом спадщини після померлої [INFO] [PERSON], обгрунтовуючи свої вимоги тим, що передбачений чинним законодавством строк для прийняття спадщини вона пропустила з поважних причин, оскільки мала проблеми зі здоров'ям та в період з 29 березня по 05 квітня 2018 року перебувала на лікуванні. Позивачка в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити з вищевказаних підстав. Пояснила, що лікувалась амбулаторно й не була обізнана з положеннями спадкового законодавства, вважаючи наявність заповіту достатньою підставою для фактичного прийняття спадщини після померлої мачухи [PERSON]; її сестра [PERSON] на спадкове майно не претендує; статус [PERSON] як спадкоємця їй невідомий; до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за письмовою згодою [PERSON], який прийняв спадщину, вона не зверталась й відповідної постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус не виносив, а порекомендував їй звернутись до юристів для складання заяви до суду. Відповідач Борзнянська міська рада була належним чином та своєчасно повідомлена про дату, час і місце слухання справи, що підтверджується розпискою про одержання судової повістки, але своїм правом на участь в судовому засіданні не скористалась, у встановлений судом строк відзиву на позов не подала, надавши заяву, в якій просить розглядати справу в їх відсутність та не заперечує проти задоволення позовних вимог. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Згідно зі ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, яким за ст.1220 ЦК України є день смерті особи. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON], яка була зареєстрована та постійно проживала сама в [ADDRESS]. За життя 29 травня 2009 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений Борзнянською районною державною нотаріальною конторою, яким на випадок своєї смерті все належне їй майно заповіла [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах. У визначений законом строк [PERSON], як і [PERSON], відповідно до вимог ст.1268, 1269 ЦК України спадщину не прийняла. Водночас, як вбачається з матеріалів копії спадкової справи Борзнянської районної державної нотаріальної контори №411/2017, [PERSON] 01 лютого 2012 року був складений заповіт, посвідчений Борзнянською районною державною нотаріальною конторою, яким вона заповіла [PERSON] належні їй на підставі Державних актів [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] земельні ділянки. Крім того, [PERSON] 11 квітня 2016 року був складений заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Борзнянського районного нотаріального округу Чернігівської області Лиман Т.О., яким вона заповіла [PERSON] належний їй житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS]. При цьому, після померлої [INFO] [PERSON] з заявою про прийняття спадщини за заповітом в установлений законом строк 02 листопада 2017 року звернувся лише [PERSON] Витребування зазначеної копії спадкової справи з нотаріальної контори здійснено судом з власної ініціативи на виконання вимог ч.7 ст.81 ЦПК України, оскільки в суду малися сумніви у добросовісному здійсненні позивачкою її процесуальних прав та виконання обов'язків щодо подання чи витребування доказів про прийняття спадщини іншими спадкоємцями. З аналізу положень ст.13 ЦПК України вбачається, що суд зобов'язаний вирішити справу за тим зверненням особи, що пред'явлене, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому; учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд (принцип диспозитивності цивільного судочинства). Позивачкою самостійно визначено коло учасників цивільного процесу у даній справі, зокрема, відповідачем зазначено Борзнянську міську раду Чернігівської області. За змістом положень ч.1 ст.1277 ЦК України та висновків, викладених в п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» відповідачами у справі щодо визначення додаткового строку для прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину, й лише при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Тому, в разі задоволення позову [PERSON] до Борзнянської міської ради у спосіб, у який вона просить, судом буде вирішено питання про інтереси осіб, яких не залучено до участі у справі, - зокрема [PERSON], а отже буде порушено його права, інтереси та, крім того, може бути вирішено питання про його обов'язки. Ця обставина, за змістом п.4 ч.3 ст.376 ЦПК України, є безумовною підставою для відмови в позові. В зв'язку з цим, визнання Борзнянською міською радою позову не має для суду юридичного значення. Позивачка всупереч вимогам ч.1-3 ст.51 ЦПК України своїм процесуальним правом на внесення клопотання про заміну первісного відповідача належним відповідачем, або залучення у справі [PERSON] як співвідповідача, не скористалась, тоді як з урахуванням принципу диспозитивності цивільного процесу суд позбавлений можливості самостійно вчинити дані процесуальні дії. Таким чином, враховуючи викладені обставини, даний позов [PERSON] не підлягає задоволенню. Одночасно, суд роз'яснює [PERSON], що у відповідності до ч.2 ст.1272 ЦК України вона може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed