Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина - [PERSON] [INFO], до досягнення ним повноліття, покликаючись на те, що від подружнього життя у них є син, який повністю знаходяться на її утриманні, оскільки відповідач у добровільному порядку відмовляється приймати участь в утриманні та вихованні дитини. У зв'язку з тим, просить постановити рішення про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку відповідача до досягнення дитиною повноліття. Представник позивача подав клопотання про розгляд справи без його участі, у якому позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить позов задовольнити, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належно був повідомлений про час та місце слухання справи, а тому згідно ст.ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає, що справу можна слухати у його відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін, та ухвалити по справі заочне рішення. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи; докази є належними та допустимими /ст.ст. 57-59 ЦПК України/.. Судом встановлено, що 19.02.2000 року між [PERSON] та [PERSON] у відділі реєстрації актів громадянського стану Львівського міськвиконкому було зареєстровано шлюб, про що зроблено запис в книзі реєстрації актів про одруження № 187. Рішенням Галицького районного суду м.Львова від 26.08.2015 року шлюб між сторонами було розірвано. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] відповідач [PERSON] являється батьком [PERSON] [INFO]. Як встановлено судом та стверджується матеріалами справи, [PERSON] [INFO], проживає разом із мітір'ю - позивачем [PERSON] та знаходиться на повному її утриманні, забезпечений усіма необхідними умовами для проживання, навчання та повноцінного розвитку, виховується належним чином, будь-яких випадків порушення позивачем його законних прав у ході судового розгляду справи судом не встановлено. На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні дітей не досягнуто, а отже аліменти підлягають стягненню в судовому порядку. Відповідач зобов'язаний виконувати обов'язки по утриманні дитини, однак допустив невиконання вказаного обов'язку, оскільки не бере активної участі в утриманні дітей, як в грошовій так і в натуральній формі. Відповідно у позивача виникло право на стягнення з відповідача аліментів. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у відповідності до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я дитини, матеріальне становище дитини та платника аліментів. На підставі ст. 183 СК України частка заробітку, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У зв'язку з наведеним, суд вважає, що позов слід задовольнити і стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частини від усього його заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує розмір прожиткового мінімуму громадян, який встановлений станом на час розгляду справи, матеріальне становище сторін, матеріальне становище дитини від шлюбу, стан здоров'я дитини, а також інші обставини, які мають істотне значення для справи. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки син потребує утримання, матеріального забезпечення, а відповідач зобов'язаний надавати допомогу, яка на розсуд суду є достатньою в розмірі 1/3 частини від усього його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до досягнення ними повноліття. Судові витрати у справі підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі

Outcome: approved