Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до сільськогосподарського виробничого кооперативу «Рублене» в якій просить розірвати Договір оренди земельної ділянки [NUMBER], загальною площею 6,4421 га, кадастровий номер [NUMBER], яка розташована на території Рубленської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області, який укладено між [PERSON] та СВК «Рублене» строком на 15 років та зареєстрований в книзі записів реєстрації Державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі відділу Держземагенства у Великобурлуцькому районі Харківської області 27 травня 2009 року, реєстраційний номер 040968900014 із-за невиконання сторонами умов договору. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що мати позивача [PERSON] при житі була власником земельної ділянки [NUMBER], загальною площею 6,4421 га, яка розташована на території Рубленської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області з цільовим призначенням земельної ділянки для ведення товарного - сільськогосподарського виробництва. Дану земельну ділянку [PERSON] здавала в оренду СВК «Рублене», відповідно до Договору оренди землі від 31 серпня 2008 року строком на 15 років. [INFO] мати позивача [PERSON] померла. Після смерті матері позивач на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом стала власником земельної ділянки. З [PERSON] відповідач Договір не переукладав, орендну плату за неї не виплачує. Позивач вважає, що відповідач порушує договір оренди землі б/н від 11.01.2008 р., тому на теперішній час існують підстави для розірвання вказаного договору. З цих підстав позивач звернулась до суду та просить позовні вимоги задовольнити. Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч.2 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. Ухвалою Великобурлуцького районного суду Харківської області від 17 січня 2018 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Позивач надала на адресу суду письмову заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, оскільки відповідач з 2011 року і по теперішній час не сплачував та не сплачує орендну плату. Просить справу розглядати без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач копію ухвали та додані до неї додатки отримав 25.01.2018 р. (а.с.30), у встановлений судом строк на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надав. На підставі ухвали Великобурлуцького районного суду Харківської області від 08 лютого 2018 року проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст.ст.280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлені обставини і визначені відповідні до них правовідносини. Згідно зі статтею 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються ЗК України, Цивільним кодексом України(далі - ЦК України), цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно зі статтею 13 цього Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до статті 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Положеннями статті 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статями 24 і 25цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. У статті 141 ЗК України серед підстав припинення права користування земельною ділянкою, зокрема в пункті «д» частини першої цієї статті передбачено систематичну несплату земельного податку або орендної плати. Разом з тим згідно із частиною другою статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Системний аналіз зазначених положень законодавства та враховуючи врегулювання відносин, пов'язаних з орендою землі, зокрема, положеннями ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні питання щодо розірвання договору оренди з підстави, передбаченої пунктом «д» статті 141 ЗК України, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України, згідно якої необхідна наявність істотного порушення стороною договору. Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами у справі, що [PERSON] була власником земельної ділянки, площею 6,4421 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Рубленської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області, кадастровий номер [NUMBER], на підставі Державного акта на право приватної власності на земельну ділянку, серії [INFO], виданого 15 грудня 2003 року Великобурлуцької районною державною адміністрацію Харківської області(а.с. 17). 11 січня 2008 року між [PERSON] (орендодавцем) і СВК «Рублене» (орендарем) було укладено договір оренди землі. За умовами цього договору орендодавець надав, а орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,4421 га, розташовану на території Рубленської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області. Договір було укладено строком на 15 років та зареєстровано у Великобурлуцькому районному відділі ХРФ ДП ЦДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 27 травня 2009 року за № 040968900026 (а.с. 21-22). Відповідно до п.п.9,11 зазначеного Договору, орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 1 644 грн. 23 коп., натуроплата у строк до 30 грудня поточного року (а.с.21). Пунктом 14 Договору передбачено, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені договором, справлення пені у розмірі 0,03 % несплаченої суми за кожен день прострочення. [INFO] [PERSON] померла, про що в Книзі реєстрації смертей 16 лютого 2011 року зроблено відповідний актовий запис 2, що вбачається з свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] (а.с.12). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO] (а.с.10) Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] після укладення шлюбу присвоєно прізвище «[PERSON]» (а.с.11). Після смерті [PERSON] спадкоємцем земельної ділянки площею 6,4421 га - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Рубленської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER], стала її донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданого 01.11.2011 року (а.с.13). Суд враховує, що згідно ч.1 ст.148-1 ЗК України до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов'язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки. Також відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Таким чином у даному випадку позивач набула права власності на земельну ділянку, яку передано в оренду відповідачу і у позивача виникло право вимагати сплату орендної плати від відповідача з моменту отримання нею спадщини. Відповідно до п.38 договору оренди землі від 11 січня 2008 року дія договору припиняється шляхом розірвання за: - взаємною згодою сторін; - рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законодавством. Відповідно до п.«д» ч.1 ст.141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Під систематичною несплатою орендної плати є така несплата два і більше рази, тобто ознакою систематичності можна вважати кожен наступний (другий) випадок несплати орендної плати. Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що розірвання договору оренди землі можливе лише в разі систематичної несплати орендної плати. Така ж правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року у справі № 146цс12, яка згідно зі ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів. Як встановлено судом, орендна плата за 2011-2016 роки відповідачем не сплачувалася і в матеріалах справи відсутні відомості про те, що позивачем було отримано кошти від відповідача у рахунок орендної оплати за користування спірною земельною ділянкою. Ці обставини підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків [PERSON] з 01 січня 2011 року по 31 грудня 2016 року (а.с.23), тобто СВК «Рублене» належним чином не виконує умови договору. Відповідачем не надано будь-яких доказів про те, що він не порушував умов договору (сплачував орендну плату), в порушення вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України не спростував вказані позивачем обставини, не довів виконання ним обов'язків орендаря та відсутність своєї вини (ст.614 ЦК України). Так, матеріали справи не містять доказів направлення та отримання [PERSON] листів від СВК «Рублене» щодо нарахування та виплати орендної плати, зокрема, відсутні квитанції про надсилання листів та повідомлення про вручення їх адресату або повернення у разі невручення з указаною причиною. Товариством не надано доказів виконання вимог ст.537 ЦК України щодо внесення грошових коштів у депозит нотаріуса, нотаріальної контори, якщо не знало куди відправляти кошти на виконання договірного зобов'язання. Відповідно до ст.78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Оскільки СВК «Рублене» систематично не виконував умови договору щодо сплати орендної плати, що є порушенням істотних умов договору, доказів на спростування даних обставин суду не надано, суд вважає, що вимога позивача про розірвання спірного договору оренди землі в односторонньому порядку відповідає чинному законодавству, а тому договір оренди землі від 11 січня 2008 року підлягає достроковому розірванню. Відповідно до ст.34 Закону України «Про оренду землі» № 161-ХІV у разі дострокового розірвання договору оренди землі, орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Згідно ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved