Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з даним позовом, в якому просить стягувати з [PERSON] на її утримання щомісячно аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача, починаючи з моменту подачі позову до суду і до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трьох років. Свої вимоги обгрунтовує тим, що [PERSON] є батьком їх сина [PERSON] , [INFO] ; з відповідачем вона проживала без реєстрації шлюбу до народження дитини, після чого припинили спільне проживання й син залишився з нею та потребує лікування в зв`язку з вродженими вадами серця. Вона перебуває у складному матеріальному становищі й потребує фінансової допомоги від відповідача, який є здоровою працездатною особою, отримує доход та інших утриманців не має. Позивачка в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала й просила їх задовольнити з вищевказаних підстав. Пояснила, що отримує державну соціальну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі 860,00 грн, також одержувала державну соціальну допомогу дітям з інвалідністю в сумі 1854,00 грн, виплата якої з листопада місяця 2021 року припиниться, інших джерел доходів не має, в зв`язку з чим зазначених коштів їй не вистачає для свого та хворої дитини матеріального забезпечення, сину [PERSON] після Нового року потрібно проводити операцію на серці, що потребуватиме значних коштів, тоді як відповідач має добрий стан здоров`я, де працює та які доходи отримує невідомо, з сім`єю не спілкується, фінансово не допомагає. Відповідач був належним чином та своєчасно повідомлений про дату, час і місце розгляду справи за місцем реєстраційного обліку (ч.7, 8 ст.128 ЦПК України), що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, але в судове засідання не з`явився, про причини неприбуття не повідомив, відзиву на позов не подав. Тому, зі згоди позивачки суд ухвалює про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Відповідно до ст.91 СК України якщо жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, тривалий час проживали однією сім`єю, той із них, хто став непрацездатним під час спільного проживання, має право на утримання відповідно до статті 76 цього Кодексу (ч.1). Жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу (ч.2). Право жінки та чоловіка на утримання припиняється з підстав, встановлених пунктами 2 і 4 статті 83, статтями 85, 87 і 89 цього Кодексу. Згідно вимог ч.2-4 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. З огляду на аналогію закону (ч.9 ст.10 ЦПК України) до спірних правовідносин також можуть бути застосовані положення ч.1, 2 ст.80 СК України, якими передбачено присудження аліментів як у частці від заробітку (доходу), так і в твердій грошовій сумі; при цьому, право вибору способу стягнення аліментів належить позивачу. Системний аналіз зазначених норм закону вказує на те, що в матері дитини (дружини) виникає право на отримання аліментів за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: проживання разом із спільною дитиною, яка не досягла трьох років, та наявність у батька дитини достатніх коштів на надання матеріальної допомоги (аліментів), які в силу вимог ст.12, 81 ЦПК України має довести позивач (як і бажаний розмір аліментів). В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] (позивачка по справі) та [PERSON] (відповідач по справі) в зареєстрованому шлюбі не перебували, але є батьками спільного малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований та проживає з матір`ю в [ADDRESS] , має природжені вади серця й потребує лікування та хірургічного втручання. Позивачка проживає з батьками, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку й отримує відповідну щомісячну одноразову соціальну допомогу в розмірі 860,00 грн, з листопада 2020 року по жовтень 2021 року була одержувачем державної соціальної допомоги дітям з інвалідністю в сумі 1854,00 грн, інших джерел доходів не має. Водночас позивачка всупереч положенням ст.12, 81 ЦПК України не навела суду обґрунтованих розрахунків, підтверджених належними доказами, на підставу своїх вимог про стягнення з відповідача на своє утримання аліментів в розмірі 1/4 частини його доходу, а не в більшому чи меншому розмірах. Відповідач мешкає окремо від сім`ї, є особою працездатного віку, але відомостей про стан здоров`я, джерела своїх доходів не надав, правом на подачу відзиву на позов не скористався. Водночас за судовим наказом Борзнянського районного суду Чернігівської області від 11 жовтня 2021 року [PERSON] має аліментний обов`язок в розмірі 1/4 частини його доходів перед [PERSON] по утриманню їх малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Зазначені обставини підтверджуються копією свідоцтва про народження дитини, довідкою Миколаївського старостинського округу Борзнянської міської ради про склад сім`ї від 27.10.2021р., Мринської сільської ради №03-041117 від 04.10.2021р., консультативним висновком Національного інституту серцево-судинної хірургії ім. М.М.Амосова №10127 від 28.05.2019р., довідками УСЗН Ніжинської РДА №568, 569 від 27.10.2021р., копією судового наказу від 11.10.2021р. Тому, з урахуванням щомісячного стягнення з відповідача аліментів на дитину в розмірі 1/4 частини заробітку, його матеріального становища, стану здоров`я, неподання відзиву на позов, ігнорування явки в судове засідання, суд вважає, що бажаний позивачкою розмір аліментів у 1/4 частини доходу відповідача є недоведеним та для нього завеликим, а тому стягнення з [PERSON] коштів у розмірі 1/6 частини його доходу буде достатнім розміром аліментів на утримання матері дитини та не становитиме для відповідача надмірний фінансовий тягар. При цьому, зменшуючи розмір запропонованих [PERSON] до стягнення аліментів, суд звертає її увагу на те, що хворобливий стан здоров`я її малолітнього сина з огляду на положення ст.185 СК України не позбавляє можливості позивачку ініціювати питання про участь відповідача у додаткових витратах на дитину. Таким чином, враховуючи викладені обставини, позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Зважаючи на звільнення позивачки від сплати судового збору при подачі позовної заяви в даній категорії справ (п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір»), у відповідності до положень ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню 908,00 грн судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial