Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 19 листопада 2014 року вони з відповідачем уклали шлюб, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Петропавлівського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №90. Від шлюбу вони мають одну малолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] . Причиною звернення з позовом до суду є те, що вони з відповідачем є різними людьми з різними характерами і різними поглядами на життя. Між ними постійно виникали сварки, скандали, які з часом переросли у взаємну неприязнь. Взаємна неприязнь стала причиною фактичного розпаду сім`ї та вони вимушені були перервати шлюбні відносини. Вже тривалий час вони мешкають окремо. Взаємна пошана і довіра між ними втрачена, а характер відносин, що склались, такий, що перешкоджає подальшому сумісному проживанню. Їх шлюбні відносини існують формально, вони намагались відновити шлюбні відносини, але не вийшло. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] . У судове засідання позивач [PERSON] надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі. Після розірвання шлюбу прохала залишити їй шлюбне прізвище [PERSON] . Відповідач [PERSON] у судове засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги визнав у повному обсязі. Вивчивши матеріали справи суд вважає встановленими наступні факти та обставини. 19 листопада 2014 року сторони по справі уклали шлюб, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Петропавлівського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №90. Від шлюбу сторони мають одну малолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. 26 жовтня 2020 року судом сторонам по справі було надано строк для примирення терміном шість місяців, але примирення не відбулося, сторони наполягають на розірванні шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, тому що родина фактично розпалась і її відновлення не можливо. Одночасно суд вважає, що подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому що сторони подружні відносини припинили й спільного господарства не ведуть вже тривалий час, та даний факт має істотне значення. Шлюб - це сімейний добровільний та рівноправний союз жінки та чоловіка, їх спільність, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану та спрямований на створення сім`ї. Добровільність шлюбу одна з основних його засад. Загальна декларація з прав людини у ч.2 ст.16 містить положення, за яким шлюб може укладатись тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст.23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. За аналогією можна зробити висновок, що й подальше існування сім`ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз сім`ю шлюб, не може мати місце. Однією з причин припинення шлюбу є його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, розірвання шлюбу може відбутися за їхньою спільною заявою або за заявою когось з них. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони по справі не мають наміру зберігати шлюб, так як не підтримують шлюбні відносини. Приймаючи до уваги зазначене сторонами по справі, суд вважає, що причини, що спонукають їх на розірвання шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved