Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що їй на праві власності належить квартира за адресою: [ADDRESS], крім неї та сина у вказаній квартирі зареєстроване проживання її колишнього чоловіка - [PERSON], шлюб з яким 23.07.2015 року був розірваний. Після розірвання шлюбу відповідач забрав усі свої речі і виїхав. Позивачка не спілкується з відповідачем та їй невідомо за якою адресою він проживає. Оскільки на теперішній час реєстрація відповідача існує формально, та тільки створює зайві турботи щодо сплати комунальних послуг у більшому ніж потрібно розмірі, позивачка вимушена звернутися з наступним позовом до суду. Позивачка в судове засідання не з'явилась, про час та місце судового засідання повідомлена належним чином, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила розглянути справу за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення у відсутності відповідача при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Згідно ст.169 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] обґрунтований та підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 16 березня 2001 року [PERSON] продала, а позивачка купила квартиру [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу від 16.03.2001 року посвідченого Сімаченко С.Л., державним нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної контори та зареєстровано в реєстрі за №5-360. Даний договір зареєстровано 10.04.2001 року в КП «ОМБТІ та РОН». Відповідно до ч. 4 ст. 334 ЦК України встановлено права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 23 липня 2015 року шлюб, зареєстрований 27.10.2002 року між [PERSON] та [PERSON], Плахтіївською сільською радою Саратського району Одеської області, актовий запис № 29 розірвано. Після розірвання шлюбу прізвище позивачу залишено «[PERSON]». З довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні /будинку осіб від 11.02.2016 року виданої начальником ЖЕК ТОВ «Одеський завод керамічних виробів» вбачається, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] - уповноважений власник до складу сім'ї /зареєстрованих/ входять: [PERSON], [INFO] - син та [PERSON], [INFO] - чоловік. З підтвердження сусідів від 16.08.2016 року вбачається, що сусіди, підтверджують, що [PERSON] (колишній чоловік їх сусідки) більше року не проживає в її квартирі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Як вбачається з відповіді Одеської дирекції Поштамп - Центр поштового зв'язку № 1 № 08-04-1210-1223-ЮК від 07.10.2016 року на ім'я [PERSON] за адресою: [ADDRESS], за період з серпня 2015 року по 01.10.2016 року в находжені та видачі значиться наступна кореспонденція: рекомендований лист з рекомендованим повідомленням №6503304100293 з Одеси-33 надійшов до відділення поштового зв'язку №17 м. Одеси 15.09.16 р., на теперішній час знаходиться в наявності у відділення поштового зв'язку. Відповідно до змісту ст.16 ЦК України кожна особа має право, звернутися до суду за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про припинення дії, яка порушує це право. Згідно зі ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі ст. 317, 319 ЦК України власнику належать права володіння, користування і розпорядження своїм майном; власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У ч. 1 ст. 321 ЦК України зазначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Згідно ч.ч.1-2 ст.386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно до ч.2 ст. 64 ЖК України, до членів сім'ї наймача (власника) належать дружина наймача (власника) їх діти та батьки. Членами сім'ї наймача (власника) можуть бути визнані інші особи, якщо вони постійно проживають разом з наймачем (власником) і ведуть з ним спільне господарство. Статтею 3 СК України також закріплено, що сім'ю складають спільно мешкаючи особи, які пов'язані спільним побутом, які мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік. Таким чином, з досліджених вище в мотивувальній частині рішення документів випливає, що можливо визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS], у зв'язку з відсутністю в жилому приміщенні понад один рік без поважних причин. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Outcome: approved