Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON], про\~ розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з\~ 28 лютого 1971 року вона перебуває з відповідачем\~ у шлюбі, який зареєстровано Адамівським ЗАГС Віньковецького району Хмельницької області. Склалась ситуація, за якої фактично сімейні відносини припинились, протягом останніх 46 років подружжя живуть окремо. На даний час вони проживають за різними адресами в с. Адамівка, спільного господарства не ведуть. Відповідач проживає з іншою дружиною. Примирення та збереження шлюбу неможливі, також надання строку на примирення не виправить їх шлюбних відносин, з підстав тривалості не проживання. В судове засідання сторони не зявились, надіслали заяви, в яких просять справи розглядати без їх участі, шлюб розірвати під час підготовчого судового засідання. Ч. 3 ст. 211 ЦПК України\~передбачено, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи дану норму закону, та вимоги ст. 223 ч.4 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних в ній доказів.\~\~\~\~ У звязку з неявкою у судове засідання сторін, справа розглянута без їх участі у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, за наявних у справі письмових матеріалів, дослідивши які, суд дійшов висновку, що\~ позов\~ підлягає\~ до задоволення, з ухваленням судового рішення відповідно до ст. 200 ч.3 ЦПК України, під час підготовчого судового засідання. Чоловік не заперечував щодо розірвання шлюбу з тих\~ підстав, що вони не проживають більше 46 років і він живе з іншою особою, тобто утворив іншу сімю. Судом встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 28 лютого 1971 року в Адамівському сільському бюро ЗАГС Віньковецького району Хмельницької області, актовий запис № 6.\~ Від шлюбу мають повнолітню доньку. В сімї склалась ситуація, за якої фактично сімейні відносини припинились більше 40 років тому. На даний час подружжя проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Шлюбне життя у сторін не склалось, та подружніх стосунків вони не підтримують протягом останніх сорока років. Їхній шлюб існує формально. Сторони примирення та відновлення спільного подружнього життя не бажають, будь-яких шансів для збереження сім`ї не вбачають. Відповідно до\~ст.\~24\~ч.\~1\~СК України\~шлюб ґрунтується\~на вільній\~згоді жінки\~та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Також ч. 3 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ст.\~105\~ч. 3, ст.\~112\~ч. 2\~СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду; суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечить їх інтересам та інтересам їх дітей, що має істотне значення по справі.\~\~\~\~\~\~\~\~ Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані позивачем в силу вимог\~статті 80 ЦПК України\~докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючі взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання подружжя продовжувати шлюбні відносини, суд доходить висновку, що подальше збереження шлюбу Костюк суперечило б інтересам позивача та відповідачки, оскільки сторони наміру відновлювати подружні відносини не мають, тому\~ суд вважає за необхідне шлюб розірвати з підстав тривалості їх непроживання та фактичного розпаду сімї. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, суд вважає необхідним шлюб розірвати.

Outcome: approved