Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-31 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 06.03.2009 року вона з відповідачем уклала шлюб, від якого мають спільних дітей - доньку [PERSON] , [INFO] , та сина - [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що сім`я припинила своє існування із-за різних поглядів на життя, скандалів та непорозумінь. Подальше спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, примирення між сторонами є неможливим. Спір про поділ майна, що є спільною власністю подружжя відсутній, спору відносно дітей не має. Також у разі задоволення позовної заяви, позивач просила залишити за нею її дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Ухвалою суду від 24.12.2020 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) осіб. Ухвалою суду від 09.03.2021 року зупинено провадження у справі та сторонам надано строк у два місяці для примирення. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, зазначивши що його не підпускають до дружини та дітей. Суд, заслухавши вступне слово представника позивача, відповідача, з`ясувавши обставини справи, безпосередньо дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши їх кожний окремо та у сукупності й взаємозв`язку, дійшов висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, не суперечать законодавству та підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.82 ЦПК України, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. У відповідності до ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 06.03.2009 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №95. Від шлюбу подружжя має дітей - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.12.2018 року, виданого повторно, та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.12.2018 року, виданого повторно. Згідно ст.21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Згідно ч.1 ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.112 СК України та відповідно до ст.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що сторони сумісного господарства не ведуть, у встановлений судом строк не примирились, шлюбно-сімейні відносини остаточно припинені, суд вважає що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам та інтересам дітей, а тому шлюб між сторонами повинен бути розірваний. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. При цьому суд зауважує, що відповідачем не надано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження своїх заперечень проти вимог позовної заяви. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного, ст.ст. ст.ст.55, 105, 112, 114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved