Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищевказаною заявою, якою просила винести рішення про визнання такою що втратила право користування житлом онуку, [PERSON], в зв'язку з тим, що остання разом зі своє матір'ю більше року в ньому не проживає. В судове засідання сторони не з'явились, проте позивач направила до суду заяву про слухання справи у її відсутність, а також не заперечувала проти заочного порядку розгляду справи. Підстави неявки в судове засідання відповідача суду невідомі, хоча остання була завчасно та належним чином повідомлена про місце, день та час слухання справи. За таких обставин, зважаючи на відсутність будь-яких даних про причини неявки в судове засідання відповідача, належне сповіщення останньої про розгляд справи, беручи до уваги той факт, що позивач не заперечує проти заочного порядку розгляду даної справи, суд вважає за можливе відповідно до положень ст. ст. 224, 225 ЦПК України провести судове засідання за правилами заочного розгляду. Дослідив матеріали справи судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідно ним правовідносини. Згідно договору купівлі-продажу від 25.09.2012 року (а.с.5-6) позивач є власником житлового будинку [ADDRESS]. Право приватної власності позивача на вказаний житловий будинок зареєстроване (а.с.8). Згідно актів обстеження матеріально-побутових умов проживання відповідача № 545 від 13.11.2014 року та № 589 від 4.12.2014 року (а.с.13,14), остання разом зі своєю неповнолітньою дочкою [PERSON], [INFO] (а.с.17), не проживають за вищевказаною адресою з травня 2013 року, однак малолітня [PERSON] зареєстрована в спірному житлі. Відповідно до довідки Пулино-Гутської сільської ради Червоноармійського району Житомирської області, на даний час, відповідач та її дочка проживають за адресою [ADDRESS] (а.с.18). Даний факт також підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов життя № 39 від 25.12.2014 року (а.с.19). Зазначені правовідносини врегульовані наступними положеннями норм матеріального права. Статтею 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, яку не суперечать закону. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (ст. 391 ЦК України). У разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне місце проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття (ст. 107 ЖК України). Визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку (ст. 72 ЖК України). Отже, враховуючи вищевикладене, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що права позивача порушені відповідачем, а тому підлягають судовому захисту. Іншого досліджено та відповідно встановлено судом не було. Суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки, остання є власником спірного житла. Відповідач та її малолітня дочка, в свою чергу, не проживають у даному житловому помешканні, що є підставою для беззаперечного задоволення вимог позивача. Окрім цього, так як позовні вимоги підлягають до задоволення, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останньою і документально підтверджені судові витрати за розгляд даної цивільної справи на підставі приписів ст. 88 ЦПК України. Судові витрати складаються з судового збору за розгляд даної цивільної справи в розмірі 243,60 гривні. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved