Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про виселення їх без надання іншого житлового приміщення з квартири за адресою [ADDRESS], стягнення заборгованості за користування житлом в сумі 104 грн. 10 коп., з урахуванням уточнених позовних вимог просила суд також виселити з зазначеної квартири [PERSON] та малолітню дочку [PERSON] та [PERSON]- [PERSON]. Ухвалою суду від 28 січня 2014 року до участі у справі в якості співвідповідача залучено [PERSON], та, відповідно до ст. 6 Закону України «Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей»- Службу у справах дітей Виконавчого комітету Феодосійської міської ради в якості третьої особи без самостійних вимог на боці відповідачів. Також в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору до участі у справі ухвалою суду від 27.02.2014 було залучено балансоутримувача багатоквартирного будинку за адресою [ADDRESS], ВАТ «Феодосійський приладобудівельний завод», проте, в ході розгляду справи було з'ясовано, що зазначену юридичну особу було виключено з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців у зв'язку із визнанням банкрутом, правонаступників вказаної юридичної особи немає, що підтверджується спеціальним витягом з вказаного реєстру (а.с. 92-94), багатоквартирний будинок за адресою [ADDRESS] на балансі КП «ЖЕК № 3» не перебуває (а.с. 64). В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з мотивів, викладених в заяві, додатково пояснила, що їй у встановленому законом порядку було в 2011 році видано ордер на зайняття вказаної квартири, вона уклала з балансоутримувачем будинку договір найму житлового приміщення, однак не змогла в нього заселитись через те, що його займають відповідачі: [PERSON], [PERSON] та їх дочка [PERSON], з її зарплати здійснювались відрахування з квартплати , які за період з червня 2011 по листопад 2013 року склали 104 грн. 10 коп. З цього приводу вона зверталась до органів внутрішніх справ, проте в позасудовому порядку вирішити спір не вдалось, у зв'язку із чим вона звернулась із вказаним позовом, оскільки потребує спірної квартири для власного проживання та проживання своєї дочки, яка в теперішній час є вагітною. Відповідачі в судовому засіданні позов не визнали, пояснили суду, що вони зареєстровані за іншими адресами: [PERSON]- в трикімнатній квартирі за адресою [ADDRESS], де проживають його батьки, 3 брати, один з яких має дружину та дитину, житлова площа квартири становить 46 кв.м.; [PERSON]- в приватному будинку за адресою [ADDRESS], який належить її знайомим, її родина проживає в будинку за адресою [ADDRESS]: батьки, брат, сестра з чоловіком та двоє їхніх дітей, будинок складається з двох будівель, що мають відповідно 2 та 3 житлові кімнати. Враховуючи складні житлові умови, вони звернулись до адміністрації ВАТ «Феодосійський приладобудівельний завод» та виконавчого комітету Феодосійської міської ради, отримали ключі від спірної квартири, де відкрито проживають з 2010 року, ордер на зайняття вказаної квартири їм не видавався, договір найму житла не укладався, до 2013 року ніхто до них з вимогами про звільнення квартири не звертався, вважають, що позивачу квартиру надано незаконно, оскільки на момент видачі ордеру житлове приміщення не було вільним. Представник третьої особи в судовому засіданні просив вирішити спір на розсуд суду Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, оглянувши матеріали перевірки за зверненням позивача до Феодосійського МВ ГУМВС України в АР Крим (ЖЄО № 14533 від 03.12.2013), допитавши свідків, суд доходить висновку про часткове задоволення позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що 27 травня 2011 року позивачу Виконавчим комітетом Феодосійської міської ради на підставі спільного рішення адміністрації та профспілки ВАТ «Феодосійський приладобудівельний завод» від 31.03.2011 (а.с. 62) та рішення Виконавчого комітету Феодосійської міської ради № 419 від 20.05.2011 (а.с. 63) було надано ордер № 1071 від 27.05.2011 р. (а.с. 8, 56) на право зайняття квартири за адресою [ADDRESS]. 03 червня 2011 року між позивачем та ВАТ «Феодосійський приладобудівельний завод» було укладено договір найму зазначеної квартири (а.с. 73). Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЖК України, на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Відповідно до ч. 2 ст. 61 ЖК України, договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер. Ордер позивача на зайняття вказаної квартири та договір найму, укладений ним із ВАТ «Феодосійський приладобудівельний завод», у встановленому порядку недійсними не визнано, договір найму не розірваний, у зв'язку із чим суд доходить висновку про наявність у позивача права користування спірною квартирою. Також з пояснень сторін в судовому засіданні, показань свідків [PERSON], [PERSON] вбачається, що в спірній квартирі проживають відповідачі [PERSON] та [PERSON] з дочкою [PERSON], [INFO], відповідач [PERSON] у вказаній квартирі на момент розгляду справи не проживає. Відповідачами не надано належних та допустимих доказів правомірного зайняття приміщення спірної квартири. Посилання відповідачів на те, що кімнату вони зайняли за погодженням з адміністрацією ВАТ «Феодосійський приладобудівельний завод» та Виконавчим комітетом Феодосійської міської ради відхиляються судом, оскільки належних та допустимих доказів законного зайняття ними вказаної квартири суду не надано, з матеріалів справи вбачається, що ордер на зайняття спірної квартири відповідачі не отримували, ВАТ «Феодосійський приладобудівельний завод» вселення відповідачів до квартири не погоджував, що підтверджується копією листів Виконкому Феодсоійської міської ради та ВАТ «Феодосійський приладобудівельний завод» (а.с. 66-69), місце проживання відповідачів зареєстровано за іншою адресою. За таких обставин суд доходить висновку, що відповідачі [PERSON], [PERSON] та їх малолітня дочка [PERSON] самовправно займають квартиру за адресою [ADDRESS]. Позивач має намір проживати в спірній квартирі, сплачує плату за користування нею, що підтверджується копією довідки ВАТ «Феодосійський приладобудівельний завод» від 03.12.2013 (а.с. 9). Відповідно до ч. 3 ст. 116 ЖК України, осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. Враховуючи викладене, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог в частині виселення зі спірної квартири без надання іншого житлового приміщення [PERSON], [PERSON] та їх малолітньої дочкм [PERSON] Позовні вимоги в частині виселення [PERSON] задоволенню не підлягають, оскільки з матеріалів справи вбачається, що на момент розгляду справи, вона у спірній квартирі не проживає, має зареєстроване місце проживання за іншою адресою, що підтверджується особовим рахунком (а.с. 31). Також не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення з відповідачів суми квартирної плати, що була утримана з позивача за період з червня 2011 р. по листопад 2013 р. в сумі 104 грн. 10 коп. з огляду на наступне. Відповідно до ст. 66 ЖК України, за користування жилими приміщеннями державного та громадського житлового фонду наймач повинен сплачувати плату, що обчислюється виходячи із загальної площі квартири (одноквартирного будинку). Відповідно до ст. 95 ЖК України, розмір плати за користування жилим приміщенням і за комунальні послуги за договором піднайму встановлюється угодою сторін, але не може перевищувати розміру квартирної плати, що сплачується наймачем за надаване приміщення (частину приміщення), і відповідної частини його витрат по оплаті комунальних послуг. Між сторонами по справі відносини піднайму спірної квартири не виникали, витрати позивача, пов'язані із сплатою за користування житлом, не є збитками в розумінні ст. 22 ЦК України. Враховуючи викладене, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідачів [PERSON], [PERSON] в рівних частках підлягає стягненню на користь позивача судовий збір пропорційно задоволеній частині вимог, тобто в сумі 152 грн. 93 коп. (229 грн 40 коп.* 2/3).

Outcome: partial