Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] розірвання шлюбу і визначення місця проживання дитини, мотивуючи тим, що 11.01.2014 року з відповідачем по справі зареєструвала шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Коломия реєстраційної служби Коломийського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківській області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 7. В шлюбі народилася дочка [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя з відповідачем не склалося, постійно виникають непорозуміння, сварки і примирення між ними неможливе. Відповідач зловживає спиртними напоями, в 2016 році зник з дому на 4 місяці,а в вересні 2017 року пішов з дому, залишивши сімю без засобів для існування. Крім того, позивачка вважає, що дочка потребує материнської опіки та піклування, її вихованням займається вона, а тому вважає за доцільне визначити місце проживання дитини з нею. Позивачка в судове засідання подала суду заяву в якій просить розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання подав письмову заяву,в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, просить розгляд справи проводити без його участі. Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи та розглянувши подані сторонами письмові клопотання суд приходить до наступного висновку. Так, судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії І-НМ 130015 від 11.01.2014 року, сторони зареєстрували шлюб 11 січня 2014 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Коломия реєстраційної служби Коломийського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківській області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 7 (а.с.7). В шлюбі народилася дочка [PERSON], [INFO]. Сторони є батьками дитини, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.8). Відповідно до ч. 2\~ст. 104 Сімейного кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1\~ст. 110 Сімейного кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2\~ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається із пояснень позивачки, які відповідач не заперечує, сторони відносин не підтримують, шлюб їх існує формально, а тому вимога про розірвання шлюбу підлягає до задоволення. Відповідно до ст.ст.1,2 Закону України «Про охорону дитинства»\~батьки зобов'язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. За змістом ч. 1\~ст. 11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Щодо визначення місця проживання дитини, то суд виходить з наступного. Згідно зі\~ст. 157 Сімейного кодексу України\~питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Відповідно до\~ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Відповідач погодився на те, щоб дитина залишились проживати з позивачкою,оскільки подав до суду письмову заяву,в якій визнає позовні вимог8и в повному обсязі. З огляду на викладене, суд вважає, що позов слід задовольнити: шлюб між сторонами розірвати, малолітню дитину після розірвання шлюбу, залишити на проживанні з матір'ю. На підставі наведеного, ст. ст.\~104,\~110,\~112,\~157,\~161\~ Сімейного кодексу України, ,ст. ст. 11, 88 Цивільно-процесуального кодексу України,

Outcome: approved