Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовом про визнання права власності на нерухоме майно, в якому вказує, що батькові [PERSON], голові колгоспного двору, видано свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок в с.Бишки, вул.Загребля, 23, Козівського району. Згідно виписки з погосподарської книги №5 станом на 15 квітня 1991 року, виданої Бишківською сільською радою Козівського району 09 листопада 2015 року №417, крім [PERSON] та [PERSON] членами колгоспного двору були [PERSON] (мати позивачки), [PERSON] (брат позивачки), [PERSON] (син позивачки). 26 березня 2012 року помер [PERSON]. 29 квітня 2015 року померла [PERSON]. З метою прийняття спадщини після смерті [PERSON] та [PERSON][PERSON] звернулася до нотаріуса. Приватним нотаріусом Козівського нотаріального округу 05 листопада 2015 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок не відповідає чинному законодавству, частки у майні колишнього колгоспного двору можуть спадкуватися виключно у судовому порядку. [PERSON] просить визнати за нею: 1) в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер 26 березня 2012\~року та [PERSON], яка померла 29 квітня 2015 року право власності на 2/5 частки житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд в с.Бишки, вул.Загребля, 23, Козівського району: житловий будинок (А) з цегли, загальною площею 78,8\~кв.м., житловою площею 54,9\~кв.м., сарай (Б) з каменю, площею 19,8\~кв.м., сарай (В) з дошки, площею 18,0\~кв.м., сарай (Г) з цегли, площею 49,4\~кв.м., сарай (Д) з каменю, площею 15,6\~кв.м., огорожу (№1) із штахетника, загальною площею 18,0\~ кв.м., ворота (№2) дерев'яні загальною площею 5,4\~ кв.м.. 2) як за членом колишнього колгоспного двору право власності на 2/5 частки житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд в с.Бишки, вул.Загребля, 23, Козівського району: житловий будинок (А) з цегли, загальною площею 78,8\~кв.м., житловою площею 54,9\~кв.м., сарай (Б) з каменю, площею 19,8\~кв.м., сарай (В) з дошки, площею 18,0\~кв.м., сарай (Г) з цегли, площею 49,4\~кв.м., сарай (Д) з каменю, площею 15,6\~кв.м., огорожу (№1) із штахетника, загальною площею 18,0\~кв.м., ворота (№2) дерев'яні загальною площею 5,4\~ кв.м.. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та крім того уточнили: просять визнати за [PERSON] право власності на відповідну частку житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд в с.Бишки, вул.Загребля, 23, Козівського району: житловий будинок (А) з цегли, загальною площею 78,8\~кв.м., житловою площею 54,9\~кв.м., літню кухню (Б), площею 19,8\~кв.м., сарай (В) площею 12,3\~кв.м., сарай (Г) з цегли, площею 49,4\~кв.м., сарай (Д) з каменю, площею 15,6\~кв.м., огорожу (№1) із штахетника, загальною площею 18,0\~ кв.м., ворота (№2) дерев'яні загальною площею 5,4\~ кв.м.. Представник позивача та позивач вказують, що [PERSON] не має наміру приймати іншу частину майна, яке згідно довідки РБТІ №20 від 01 лютого 2016 року є самочинно побудованим і не заперечує щодо оформлення відповідачем [PERSON] права власності на самовільно збудовані будівлі. Відповідач [PERSON] в судове засідання подав клопотання, згідно якого позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить справу розглядати за його відсутності. Відповідач та його представник в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечили, пояснили, що [PERSON] в прохальній частині позовної заяви неправильно вказала частки, що належать сторонам, їй належить 3/5 частки колишнього колгоспного двору, а йому 2/5 частки вказаного житлового будинку. Ні позивачем, ні її представником, ні нотаріусом не встановлено усієї спадкової маси, що належала померлим, [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями першої черги, усе належне покійним майно повинно бути поділено порівну. Також вказує, що позивач свідомо не подала до суду документи на підтвердження наявності не зданих в експлуатацію, не узаконених добудов до спірного будинку в с.Бишки, Козівського району. Вважає позовні вимоги необґрунтованими, його майнові права порушеними. У задоволенні позову просить відмовити. Суд, приймаючи до уваги пояснення представника позивача, позивача, представника відповідача, відповідача, приймаючи до уваги клопотання відповідача, дослідивши надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, підтверджується наявними у справі доказами, не заперечується сторонами, що [PERSON], голові колгоспного двору, видано свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок від 26 грудня 1990 року в с.Бишки, вул.Загребля, 23, Козівського району (а.с.14). Згідно виписки з погосподарської книги №5 станом на 15 квітня 1991 року, виданої Бишківською сільською радою Козівського району 09 листопада 2015 року №417, крім [PERSON] членами колгоспного двору були [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.18). 26 березня 2012 року помер [PERSON], підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ИД №129417 (а.с.17). 29 квітня 2015 року померла [PERSON], підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ИД №187699 (а.с.16). Згідно довідки Бишківської сільської ради Козівського району від 09 листопада 2015 року №418, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] проживали з [PERSON] до дня його смерті (а.с.19). Згідно довідки Бишківської сільської ради Козівського району від 09 листопада 2015 року №419, [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані та не проживали з [PERSON] до дня її смерті (а.с.20). [PERSON] від прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] та [PERSON] та від своєї части у майні колишнього колгоспного двору відмовляється на користь [PERSON], підтверджується клопотанням від 04 січня 2016 року (а.с.29). Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Приватним нотаріусом Козівського нотаріального округу 05 листопада 2015 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно колгоспного двору, підтверджується відмовою нотаріуса №624/01-16 від 05 листопада 2015 року (а.с.11). Довідкою Козівського РБТІ №20 від 01 лютого 2016 року зазначено, що у довідках №112 і №113 від 08 грудня 2015 року, виданих [PERSON] та [PERSON] помилково вказано сарай під літерою «Б» замість літньої кухні під літерою «Б» та сарай під літерою «В» площею 18,0\~ кв.м. вартістю 4656\~грн. замість площею 12,3\~кв.м. вартістю 3069\~грн.. В довідці вказано, що житловий будинок в с.Бишки, вул.Загребля, 23, Козівського району складається з самочинно побудованих будівель, які не підлягають спадкуванню: сараю під літерою «Е», площею 6,2\~кв.м., літньої кухні під літерою «Є», площею 12,5\~кв.м., сараю під літерою «Ж» площею 5,9\~кв.м.. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що клопотання відповідача та його представника щодо відмови в задоволенні позову [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно є безпідставним та задоволенню не підлягає, оскільки позивач просить визнати право власності на майно, на яке є відповідні документи. Відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкоємець заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. Згідно ч.1 ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідач [PERSON] на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцями, не надав суду доказів на підтвердження факту прийняття спадщини протягом 6 місяців з часу відкриття спадщини та визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, вважається таким, що не прийняв спадщину. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON], підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №41830839 від 19 жовтня 2015 року (а.с.23). У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Згідно п.6 Постанови Пленуму ВСУ №20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Відповідно ст.120-121 ЦК УРСР майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснюється за згодою всіх членів двору. Згідно ч.2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно п.2 ч.1 ст.346 ЦК України, право власності припиняється у разі відмови власника від права власності. Згідно ч.1 ст.347 ЦК України, особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно є обґрунтованими та підлягають до задоволення. На підставі викладеного

Outcome: approved