Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя. В обґрунтування позову зазначає, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 10 жовтня 2014 р. Під час шлюбу за спільні кошти придбали, у березні 2015 р., автомобіль седан - В MERCEDES-BENZ С200, 2005 року випуску, номерний знак [NUMBER] , номер шасі [NUMBER] . Право власності зареєстрували на відповідача. Автомобіль перебуває у користуванні [PERSON] . Зазначає, що досягти згоди щодо поділу спільного майна вони не можуть. Просить суд поділити спільне майно подружжя [PERSON] та [PERSON] . Визнати за відповідачем право власності на легковий автомобіль седан - В MERCEDES-BENZ С200, 2005 року випуску, номерний знак [NUMBER] , номер шасі [NUMBER] . Припинити право власності [PERSON] на спірний автомобіль. Стягнути з [PERSON] на користь позивача грошову компенсацію за її частку в спільному майні подружжя,\~а саме 1/2 вартості автомобіля, яка визначена згідно середньоринкової вартості, у сумі 1 16 880,00 грн. Ухвалою суду від 29.05.2019 р. відкрито провадження, розгляд справи вирішено проводити порядку загального позовного провадження. 19 вересня 2019 р. відповідач подав відзив на позовну заяву. Визнає, що спірний автомобіль, придбаний під час шлюбу, є спільним сумісним майном подружжя. Однак, не погоджується із визначенням його вартості згідно середньоринкових цін. Зазначає, що грошова компенсація із розрахунку середньоринкової вартості спірного автомобіля, застосовується виключно у випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя, у зв`язку з чим неможливе встановлення його дійсної (ринкової) вартості. Згідно висновку експертного дослідження № 9/46 від 19.07.2019 р. ринкова вартість автомобіля «MERCEDES-BENZ С200», 2005 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , становить 148 324,94 грн. Таким чином 1/2 частка вартості спірного автомобіля, яка має підлягати стягненню на користь позивача становить 74 162,47 грн. Просить суд врахувати висновок експертного дослідження. 03 жовтня 2018 р. представник позивача подала заяву про зменшення позовних вимог. Враховуючи ринкову вартість автомобіля, просить стягнути з відповідача грошову компенсацію, за її частку в спільному майні подружжя,\~а саме 1/2 вартості легкового автомобіля седан - В MERCEDES-BENZ С200, 2005 року випуску, номерний знак [NUMBER] у сумі 74 162,47 грн. Ухвалою суду від 12 грудня 2019 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином. Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без її участі. Зазначила, що позов підтримує та просить задовольнити із врахуванням заяви про зменшення позовних вимог. Відповідно до Закону України «Про судовий збір» просить зменшити розмір судового збору. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце розгляду справи, шляхом направлення повідомлення на його останнє відоме місце реєстрації. Однак, до суду повернувся конверт. У відповідності до ч.8 п.4\~ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Крім цього, згідно ч.11\~ст.128 ЦПК України\~виклик відповідача до суду був здійснений через оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України (через веб-сайт Галицького районного суду м.Львова). Частиною 11 ст.128 ЦПК України передбачено, що з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Суд, вважає за можливе слухати справу у відсутності відповідача, який належним чином повідомлений про судове засідання. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 10 жовтня 2014 р. перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Під час шлюбу придбали автомобіль седан - В MERCEDES-BENZ С200, 2005 року випуску, номерний знак [NUMBER] , номер шасі [NUMBER] . 19 березня 2015 р. зареєстрували автомобіль на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . Відповідно до\~статті 60 СК України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно зі\~статтею 63 СК України\~дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до частини першої\~статті 70 СК України\~у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Сторони не заперечують, що автомобіль седан - В MERCEDES-BENZ С200, 2005 року випуску, номерний знак [NUMBER] , є спільною сумісною власністю подружжя та їхні частки є рівними. Автомобіль на час розгляду справи знаходиться у фактичному користуванні [PERSON] , про що зазначають сторони. За змістом\~ст. 71 СК України\~майно, що є об`єктом права спільної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених\~Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За системним тлумаченням частин четвертої та п`ятої\~статті 71 СК України\~згоду на отримання компенсації за частину майна при його поділі повинен надати той з подружжя, на чию користь така компенсація присуджується, оскільки іншому з подружжя присуджується майно. Вимога одного з подружжя ( [PERSON] ) про стягнення з іншого з подружжя ( [PERSON] ) грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, не породжує обов`язку такого відповідача попередньо вносити відповідну грошову суму на депозитний рахунок суду. Правила, визначені частиною п`ятою вказаної статті, застосовуються, коли позивач висуває вимогу про виділення йому в натурі певного майна в порядку поділу, а відповідачу - пропонує грошову компенсацію. Лише у такому випадку позивач зобов`язаний попереднього внести грошові кошти на депозитний рахунок суду, які при задоволенні позову будуть виплачені відповідачу як грошова компенсація його частки у спільному майні. Суд робить висновок, що ця норма не вимагає обов`язкового внесення на депозитний рахунок грошової компенсації у справах за спорами, в яких про припинення своєї частки у спільному майні і отримання компенсації на свою користь заявляє позивач. Вказаний висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеною у постанові від 16 жовтня 2019 року у справі № 316/1521/15-ц, від 06 листопада 2019 року у справі № 465/2585/14. За загальним правилом, при розгляді справ про поділ спільного майна подружжя вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Згідно висновку експертного дослідження № 9/46 від 19.07.2019 р. вартість автомобіля «MERCEDES-BENZ С200», 2005 року випуску, ідентифікаційний номер [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , станом на 04.07.2019 року, становить 148 324,94 грн. Така вартість спірного автомобіля на час розгляду справи сторонами не заперечується. Таким чином, суд вважає, що поділ спірного майна має бути проведений, виходячи з дійсної вартості автомобіля. Враховуючи наведене, виходячи з інтересів сторін у справі, принципу рівності часток у спільному майні подружжя, а також фактичного перебування майна у користуванні [PERSON] , з урахуванням положень\~ст. 71 СК України, суд дійшов висновку про необхідність проведення поділу майна, яке є спільною сумісною власністю сторін у справі, залишивши спірний автомобіль у власності [PERSON] з покладенням на нього обов`язку компенсувати позивачу 74162 грн. 47 коп. замість її частки (1/2) у спільному майні. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» \~сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Оскільки позивач зменшила розмір позовних вимог, їй необхідно повернути з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 400 гривень 40 копійок, сплачений згідно квитанції №85 від 13 травня 2019 року на загальну суму 1168 грн. 80 коп. за подачу позовної заяви. У зв`язку із задоволенням позову, відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь [PERSON] необхідно стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved