Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до Кіровоградського районного суду Кіровоградської області з позовом, в якому просить: визнати виконавчий напис №1092 виданий 26.06.2020 приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком Віктором Станіславовичем таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову зазначено, що 22.08.2020 на її поштову адресу надійшов лист від приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Бершадського Сергія Миколайовича з постановами від 21.08.2020 у ВП №62870675 про відкриття виконавчого провадження, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, про стягнення з боржника основної винагороди, про арешт майна боржника, про арешт коштів боржника (далі - Постанови). Зі змісту Постанов вбачається, що 21.08.2020 приватний виконавець Бершадський С.М. розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПАРІС» (далі - ТОВ «ФК ПАРІС») про примусове виконання, виніс вказані Постанови на виконання виконавчого напису №1092 від 26.06.2020 вчиненого приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком В.С. про звернення стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості в сумі 16141,76 грн, в тому числі: заборгованість за тілом кредиту - 12640,11 грн, заборгованість по сплаті відсотків річних в розмірі 721,28 грн, заборгованість за комісією - 1820,37 грн, пеню в розмірі - 510,00 грн та кошти на витрати, пов`язані із вчиненням виконавчого напису нотаріусом в розмірі 450,00 грн. Також приватний виконавець Бершадський С.М. постановив стягнути з позивача основну винагороду у сумі 1614,17 грн та розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у сумі 870,00 грн. За допомогою автоматизованої системи виконавчого провадження за адресою в мережі інтернет: https://asvpweb.minjust.gov.ua/ та ідентифікатора для доступу [PERSON] ознайомилась з матеріалами виконавчого провадження, де були сканкопії заяви про відкриття виконавчого провадження ТОВ «ФК ПАРІС» до приватного виконавця та сканкопія самого виконавчого напису нотаріуса. Відповідач в своїй заяві до приватного виконавця Бершадського С.М. про відкриття виконавчого провадження зазначає, що приватним нотаріусом Кондратюком В.С. винесено виконавчий напис про стягнення боргу на Заяві-Договорі №0035069 від 05 липня 2019 року який був заключений між [PERSON] та Акціонерним Товариством «РВС БАНК», правонаступником всіх прав та обов`язків якого є ТОВ «ФК ПАРІС», відповідно до договору відступлення прав вимоги №28/04/2020-1 від 28 квітня 2020 року. Зазначений договір позивач не визнає, вказує, що з АТ «РВС БАНК» ніякого договору не заключала. Документів, на підставі яких був винесений виконавчий напис приватного нотаріуса Кондратюка В.С., вона не отримувала. Також в даній заяві є розбіжності зазначенням місця народження позивача, а саме в заяві зазначено, «який народився смт. Великі Коровинці Чуднівський район Житомирська область», що не відповідає дійсності, оскільки [PERSON] народилась в м. Кіровограді, що підтверджується паспортом громадянина України серії [NUMBER] . Отже, вважає, що виконавчий напис вчинено з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів, оскільки нотаріусу не було подано жодних документів, що підтверджують безспірність заборгованості. Здійснений стягувачем розрахунок не підтверджує наявність заборгованості та її безспірність. Вважає, що нотаріус вчинив оскаржуваний виконавчий напис всупереч чинному законодавству, оскільки відсутні підстави вважати безспірною нараховану суму боргу. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, справу просила розглядати без її участі. Відповідач ТОВ «ФК ПАРІС» в судове засідання свого представника не направили, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомили, відзив на позов не подали. Треті особи в судове засідання не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомили, пояснень щодо позову не подали. Суд ухвалює рішення по справі при заочному розгляді, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. 26 червня 2020 року приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком Віктором Станіславовичем, на підставі статей 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172, вчинено виконавчий напис №1092. Відповідно до вказаного виконавчого напису - [PERSON] , [INFO] , місце народження: м. Кіровоград, місце роботи: Грузьківська сільська рада, код: 04365201, РНОКПП [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] , адреса проживання: [ADDRESS] , далі «Боржник». Між АТ «РВС БАНК», ідентифікаційний код 39849797 та громадянином України - [PERSON] був укладений Договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб шляхом прийняття (акцепту) ним Публічної пропозиції (оферти) Банку, та підписання ним Заяви-Договору №0035069 від 05 липня 2019 року про надання кредиту шляхом перерахунку грошових коштів на Картковий рахунок. Правонаступником АТ «РВС БАНК», ідентифікаційний код 39849797, на підставі договору про відступлення прав вимоги №28/04/2020-1 від 28 квітня 2020 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПАРІС» (скорочено ТОВ «ФК «ПАРІС», ідентифікаційний код 38962392, юридична адреса: вул. Велика Васильківська, буд. 77-А, м. Київ, Україна, 03150, п/р № [NUMBER] в АТ «РВС БАНК», код банку 339072 (надалі іменується «Стягувач»). Боржником допущено прострочення платежів за кредитом. Стягнення заборгованості проводиться за період з 09 січня 2020 року по 28 квітня 2020 року. Сума заборгованості складає 15691,76 гривень (П`ятнадцять тисяч шістсот дев`яносто одна гривня 76 копійок), в тому числі: - заборгованість за тілом кредиту - 12640,11 гривень (Дванадцять тисяч шістсот сорок гривень11 копійок); - заборгованість по сплаті 18,00 відсотків річних в розмірі 721,28 гривень (Сімсот двадцять одна гривня 28 копійок); - заборгованість за комісією - 1820,37 гривень (Одна тисяча вісімсот двадцять гривень 37 копійок); - пеню в розмірі - 510,00 гривень (П`ятсот десять гривень 00 копійок). Пеня нарахована у відповідності до вимог пункту 7.3.11 Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» отримано плати із Стягувана, ТОВ «ФК «ПАРІС», в розмірі 450,00 гривень (Чотириста п`ятдесят гривень 00 копійок), які підлягають стягненню з Боржника на користь Стягувача (а.с.15). 30 липня 2020 року за вих. №130 ТОВ «ФК ПАРІС» направила приватному виконавцю виконавчого округу Кіровоградської області Бершадському С.М. заяву про відкриття виконавчого провадження за вказаним виконавчим написом (а.с.16-17). 21.08.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Кіровоградської області Бершадським Сергієм Миколайовичем винесено у ВП №62870675 постанови: про відкриття виконавчого провадження за вищезазначеним виконавчим написом; про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження; про стягнення з боржника основної винагороди; про арешт майна боржника; про арешт коштів божника (а.с.6,8,10,12,14). Копії вказаних постанов направленні стягувачу та божнику для відома та виконання 21.08.2020 за вих.№ №997, 1000,999, 1001, 1002 (а.с.5,7,9,11,13). Також, 31.08.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Кіровоградської області Бершадським Сергієм Миколайовичем винесено у ВП №62870675 постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с.26-27). Відповідно до ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок здійснення виконавчого напису нотаріусом регулюється Законом України «Про нотаріат», Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, в редакції від 29.11.2001 року, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року з наступними змінами. Виконавчий напис - це розпорядження нотаріального органу про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачу чи повернення майна кредитору, вчинене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника. В основі вчинення цієї нотаріальної дії лежить факт безспірності певної заборгованості. Згідно з ч.1 ст.88 Закону України «Про нотаріат», зі змінами, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Отже, виконавчий напис вчиняється нотаріусом за наявності двох умов: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем і якщо з моменту виникнення права на позасудове вирішення спору не минув строк, передбачений законом. Частиною 1 статті 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Відповідно до приписів ч.2 ст. 87 Закону України «Про нотаріат» перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з пунктами 1.1, 1.2, 3.2, 3.5 Глави 16 «Вчинення виконавчих написів» Розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999. Під час вчинення виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999. Як вбачається зі змісту спірного виконавчого напису, під час його вчинення приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк В.С. керувався ст.ст.87-91 Закону України «Про нотаріат», та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Пунктом 2 Розділу 2 «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Разом з цим, Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Київський апеляційний адміністративний суд дійшов висновку про необхідність визнання нечинною Постанови Кабінету міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині п.1 та п.2 зазначеної постанови. Відповідно до ч.2 ст.265 КАС України у разі визнання рішенням суду нормативно-правового акта протиправним та нечинним, такий нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29.11.2001. Така позиція суду узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 29 січня 2019 року, справа № 910/13233/17. Тобто приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком В.С. при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису, залишено поза увагою, що норми, які дозволяють вчиняти виконавчі написи по кредитних договорах, укладених у простій письмовій формі визнані не чинними, з дня їх прийняття. Крім того, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду України від 5 липня 2017 року у справі № 6-887цс17, які також знайшли своє відображення в постанові Великої Палати Верховного Суду по справі № 320/8269/15-ц від 16 травня 2018 року, в якій Великою Палатою Верховного Суду наголошено на тому, що сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Згідно із приписів ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Під час вирішення спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у зазначеному спорі, підлягають перевірці доводи сторін в повному обсязі з приводу того, чи мав на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису, боржник безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Пунктом 1 вищевказаного Переліку, в редакції станом на 29.11.2001 року, у підпункті (б) передбачено, що для одержання виконавчого напису, подаються також документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Проте ні відповідачем, ні третьою особою - приватним нотаріусом не надано суду доказів, які надавались стягувачем приватному нотаріусу Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюку В.С. на підтвердження безспірності заборгованості та прострочення виконання зобов`язання боржника [PERSON] , а тому суд приходить до висновку, що пред`явлена до стягнення сума заборгованості не могла бути перевірена нотаріусом на предмет її безспірності. Крім того, як вбачається з спірного виконавчого напису кредит надавався позивачу АТ «РВС БАНК», а вимогу про стягнення боргу пред`явлено іншим стягувачем - ТОВ «ФК ПАРІС». Проте позивач в позові зазначає, що з АТ «РВС БАНК» ніякого договору не заключала, будь-яких документів, на підставі яких був винесений виконавчий напис приватного нотаріуса Кондратюка В.С. не отримувала. Жодних доказів на спростування позиції позивача ні ТОВ «ФК ПАРІС», ні приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком В.С. суду не надано. Згідно із положень ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк Віктор Станіславович при вчиненні виконавчого напису не пересвідчився у безспірності вимог до [PERSON] та вчинив виконавчий напис без дотримання вимог ст.ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат», що є підставою для визнання виконавчого напису, вчиненого 26 червня 2020 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1092, таким, що не підлягає виконанню, а тому позовні вимоги позивача є доведеними, обґрунтованими та підлягають до задоволення у повному обсязі. Також, 01.09.2020 [PERSON] подала суду заяву про забезпечення позову, яка ухвалою від 04.09.2020 задоволена. В порядку забезпечення позову зупинено стягнення на підставі виконавчого документа, а саме виконавчого напису нотаріуса №1092, вчиненого 26.06.2020 приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком Віктором Станіславовичем про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПАРІС» заборгованості, до набрання законної сили рішенням суду у справі №390/1131/20. Згідно з ч.ч. 1, 7, 8 ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення. З огляду на те, що суд дійшов до висновку про необхідність ухвалення рішення щодо задоволення позову, заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання цим рішенням законної сили. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Пронін проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року). У зв`язку із задоволенням позовних вимог, на підставі ст.141 ЦПК України, документально підтверджені судові витрати, понесені позивачем, стягуються з відповідача в повному обсязі. На підставі викладеного, ст.ст.50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат»,

Outcome: approved