Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовними вимогами, які заявою від 29.04.2014 року уточнила та якими просить встановити факт того, що [PERSON] є рідною племінницею [PERSON], померлого [INFO] та визнати право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS], мотивуючи тим, що вона є племінницею [PERSON], померлого [INFO] та відповідно до вимог ч. 3 ст. 1266 має право на спадкування тієї частини, яка б належала б за законом її матері [PERSON], яка була його рідною сестрою. 15.03.2013 року [PERSON] звернулась до Ізмаїльської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], однак листом № 2844/02-14 від 21.12.2013 року державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори Крижановської С.М. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку із тим, що неможливо довести факт родинних відносин між [PERSON] та померлим, а також між [PERSON] та [PERSON], так як відсутні актові записи про народження [PERSON] та [PERSON], а також відсутній актовий запис про шлюб [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] звернулась до суду з зустрічними позовними вимогами, якими просить встановити факт того, що [PERSON] та [PERSON] мешкали однією сім'єю без реєстрації шлюбу в період з 28.09.1983 року по 27.12.2012 року, встановити факт того, що [PERSON], померла [INFO] та [PERSON], померла [INFO] є рідними сестрами та визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS], мотивуючи тим, що [PERSON] та [PERSON] мешкали однією сім'єю без реєстрації шлюбу на протязі 20 років, квартира [ADDRESS] належить в рівних частках [PERSON] та [PERSON], [PERSON] є рідною тіткою [PERSON], відповідно до вимог ч. 3 ст. 1266 ЦК України [PERSON] має право на спадкування тієї частини, яка належала б за законом її матері [PERSON] 25.04.2013 року [PERSON] звернулась до Ізмаїльської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], однак листом державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори Крижановської С.М. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку із тим, що неможливо довести факт родинних відносин між [PERSON] та померлою, а також між [PERSON] та [PERSON], та існує розбіжність прізвища матері спадкоємиці у документах: в актовому записі про народження прізвище «[PERSON]», а в актовому запису про шлюб «[PERSON]». Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 29.04.2014 року зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно був об'єднаний в одне провадження з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно. Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просили задовольнити позов, зустрічні позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом в судовому засіданні позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення, зустрічні позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Вислухавши пояснення сторін, показання свідка, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] належить 1/2 частина житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] (1/4 частина належить на підставі рішення Ізмаїльського міського суду Одеської області від 15.02.1995 року та 1/4 частина належить на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.07.1998 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Єфімовою Т.І., зареєстрованого в реєстрі за № 1-4358). Крім цього, в судовому засіданні було встановлено, що квартира [ADDRESS] належить [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину № 23, виданого виконавчим комітетом Ізмаїльської міської ради Одеської області. Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 28.12.2012 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, [PERSON] помер [INFO]. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] та 1/2 частина квартири [ADDRESS]. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено витягом зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 36126960 від 17.12.2013 року, наданою Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, згідно якої інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON], відсутня. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно до ч. 1, 2 ст. 1258 ЦК України - спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Частиною 3 статті 1266 ЦК України встановлено, що племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Так, рішенням Ізмаїльського міського суду Одеської області від 15.02.1995 року було встановлено, що [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого [INFO] відділом (бюро) запису актів громадянського стану по м. Ізмаїл, [PERSON] померла [INFO]. Згідно до свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER], виданого відділом (бюро) запису актів громадянського стану по м. Ізмаїл, батьками записані [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого 28.12.1994 року Ізмаїльським міським відділом РАГСУ Одеської області, [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]». Враховуючи, що [PERSON] являється рідною сестрою [PERSON], [PERSON] померла до відкриття спадщини, [PERSON] відповідно до вимог ч. 3 ст. 1266 ЦК України має право на спадкування тієї частини, яка належала б за законом її матері [PERSON], якби вона була жива на час відкриття спадщини. Крім цього, згідно показань свідка [PERSON] судом було встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 28.09.1983 року до часу відкриття спадщини проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України - спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1269 ЦК України, [PERSON] у встановлений законом строк звернулась до Ізмаїльської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], що підтверджено витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 36127022 від 17.12.2013 року, наданим Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, тобто вважається такою, яка фактично прийняла спадщину. Письмовою відповіддю державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори Крижановської С.М. від 21.12.2013 року за № 2844/02-14 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим, що неможливо довести факт родинних відносин між [PERSON] та померлим, а також між [PERSON] та [PERSON], так як відсутні актові записи про народження [PERSON] та [PERSON], а також відсутній актовий запис про шлюб [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ч. 3 ст.1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як було встановлено в судовому засіданні, [PERSON] на час відкриття спадщини мешкала разом із спадкодавцем [PERSON], що підтверджено будинковою книгою на квартиру [ADDRESS], тобто вважається такою, яка фактично прийняла спадщину. Не встигнувши належним чином оформити своїх спадкових прав [PERSON] померла [INFO], що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить квартира [ADDRESS]. За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено витягом зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 36121942 від 17.12.2013 року, наданою Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, згідно якої інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON], відсутня. Відповідно до ч. 3 ст. 1266 ЦК України [PERSON] є спадкоємицею за правом представлення, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] є рідною сестрою [PERSON], що підтвердила в судовому засіданні допитана в якості свідка [PERSON] [PERSON] померла [INFO], що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 22.12.2009 року, виданим виконавчим комітетом Долинської сільської ради Ренійського району Одеської області. [PERSON] є донькою [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER], повторно виданим відділом запису актів громадянського стану виконавчого комітету Ренійської районної ради Одеської області. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1269 ЦК України, [PERSON] у встановлений законом строк звернулась до Ізмаїльської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], що підтверджено витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 36121988 від 17.12.2013 року, наданим Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, тобто вважається такою, яка фактично прийняла спадщину. Письмовою відповіддю державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори Крижановської С.М. від 17.12.2013 року за № 2796/02-14 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим, що неможливо довести факт родинних відносин між [PERSON] та померлою, а також між [PERSON] та [PERSON], та існує розбіжність прізвища матері спадкоємиці у документах: в актовому записі про народження прізвище «[PERSON]», а в актовому запису про шлюб «[PERSON]». Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved