Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що з 18.02.2010 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі. [INFO] у сторін народився син [PERSON]. Сімейне життя у сторін не склалось. Останнім часом їхні сімейні відносини погіршилися через відсутність взаєморозуміння, різні характери та погляди на шлюб і сім'ю. В листопаді місяці 2015 року відповідач залишив сім'ю та проживає окремо. З того часу сторони шлюбні відносини не підтримують. Все це призвело до того, що вони втратили почуття любові та поваги один до одного, їхня сім'я фактично розпалась, шлюб існує лише формально. За таких обставин позивач дійшла висновку про те, що подальше проживання однією сім'єю та збереження шлюбу неможливе і суперечить їхнім інтересам та інтересам їхньої дитини. На примирення позивач не погоджується, в зв'язку з чим просить суд розірвати шлюб. В судове засідання сторони не з'явились, попередньо через канцелярію суду подали письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність, при цьому позивач в своїй заяві зазначила, що позов підтримує та просить його задовольнити, після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «[PERSON]», судові витрати просить залишити за нею, а відповідач в своїй заяві зазначив, що позов визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Врахувавши думки та позиції сторін, викладені у поданих до суду письмових заявах, дослідивши письмові докази в справі, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 18.02.2010 року в виконкомі Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, актовий запис № 03, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER], виданим повторно 18.02.2016 року (а.с. 3). [INFO] у сторін по справі народився син [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про його народження [NUMBER], виданого повторно 07.09.2010 року (а.с. 4). Син сторін проживає разом з матір'ю [PERSON], що не заперечується відповідачем [PERSON] відповідно до поданої ним письмової заяви про визнання позову (а.с. 16). Причинами розпаду сім'ї, згідно позовної заяви, є відсутність взаєморозуміння між сторонами, різні характери та погляди на шлюб і сім'ю, а також фактичне припинення сторонами шлюбних стосунків. Стаття 4 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки укласти шлюбні відносини та створити сім'ю. Згідно ст. 110 СК України подружжя має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу в разі незгоди подальшого збереження шлюбних відносин. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя й дійсні причини позову, суд вважає, що спільне подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Враховуючи обставини по даній справі - відсутність взаєморозуміння між подружжям та фактичне припинення шлюбних стосунків протягом тривалого часу, спільне проживання сторін у шлюбі буде негативно впливати на виховання та розвиток їхнього неповнолітнього сина. Сторони проти примирення. Зазначене дає суду законні підстави для прийняття визнання позову відповідачем та його задоволення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач бажає після розірвання шлюбу залишити прізвище «[PERSON]», що відповідає вимогам Закону. Крім того, за заявою позивача, суд вважає залишити за нею судові витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved