Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-14 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В позовній заяві зазначила, що з лютого 2018 року вони проживали без реєстрації шлюбу, а у зареєстрованому шлюбі перебувають з 11 червня 2019 року і по даний час. До реєстрації шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає з нею в [ADDRESS] та перебуває на її утриманні. У липні 2019 року, після повернення із заробітків, відповідач заявив, що не буде надавати грошей на утримання сина, після чого переїхав жити до своєї матері. Отже, відповідач відмовляється добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання сина. Відсутність судового рішення про сплату аліментів унеможливлює примусове виконання відповідачем його обов`язку та отримання документального підтвердження несплати аліментів, що у свою чергу перешкоджає отриманню соціальної допомоги від держави, підтвердження права на виїзд за кордон дитини без згоди відповідача. Відповідач має перед своїм сином обов`язок по його утриманню та вихованню. Також законодавство вимагає того, щоб розмір аліментів був достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Просить суд стягнути з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі ј частини всіх доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до його повноліття. Представник позивачки [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини та просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав та пояснив, що згоден сплачувати на утримання свого неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі ј всіх його доходів. Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , батьком в свідоцтві про народження якого значиться відповідач та який перебуває на утриманні позивачки. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Згідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст.183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів на утримання однієї неповнолітньої дитини суд враховує майновий стан позивачки, яка проживає з неповнолітнім сином та сама веде догляд за ним, встановлений законом мінімальний розмір аліментів на одну дитину, а також майновий стан відповідача, який не має постійного місця праці і заробіток якого носить нерегулярний мінливий характер, стан здоров`я відповідача, який згідно довідки КЗ «Тячівська районна поліклініка» має двобічну хронічну приглухуватість третього ступеню. А тому, суд вважає, що вимоги позивачки щодо стягнення аліментів на утримання однієї неповнолітньої дитини слід задовольнити і стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання однієї неповнолітньої дитини в розмірі ј заробітку (доходу) платника аліментів [PERSON] , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Судові витрати в частині сплати судового збору слід покласти на відповідача. Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання однієї неповнолітньої дитини за один місяць.

Outcome: approved