Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-08 00:00:00

[PERSON] \~звернулась до\~суду з\~даним позовом\~до ТОВ\~«Вердикт Капітал»,\~в якому\~просить визнати\~таким,\~що не\~підлягає виконанню\~виконавчий напис\~від 04\~грудня 2020\~року,\~вчинений Приватним\~нотаріусом Київського\~міського нотаріального\~округу Буждиганчук\~Євдокією Юріївною,\~за реєстровим\~номером 5900,\~де вказано,\~що вона\~є боржником\~за кредитним\~договором №1020152\~від 28.06.2019р.,\~укладеним між\~нею та\~ТОВ «Авентус\~Україна»,\~правонаступником усіх\~прав та\~обов`язків за\~яким на\~підставі договору\~про відступлення\~прав вимоги\~за кредитними\~договорами 2712-01\~від 27.12.2019р.\~є ТОВ\~«Вердикт Капітал». Свої вимоги обгрунтовує тим, що в квітні 2021 року вона отримала поштою копію постанови приватного виконавця Коваля В.О. про відкриття виконавчого провадження про стягнення з неї на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 34159,22 грн, після чого з матеріалів виконавчого провадження дізналася про вчинення приватним нотаріусом Буждиганчук Є.Ю. зазначеного виконавчого напису №5900 від 04.12.2020р. З цим виконавчим написом нотаріуса та вказаною у ньому сумою нібито існуючої заборгованості перед відповідачем категорично не погоджується, оскільки виконавчий напис вчинений з грубими порушеннями чинного законодавства (нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо цієї заборгованості, на підтвердження суми та періоду її безспірності відповідачем не надано розрахунку заборгованості та виписок по її рахунку, належних доказів щодо переуступки права вимоги за кредитним договором). Позивачка була належним чином та своєчасно повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, але своїм правом на участь в судовому засіданні не скористалась, надіславши заяву, в якій просить розглядати справу без її присутності та задовольнити позов повністю. Відповідач ТОВ «Вердикт Капітал» було належним чином та своєчасно повідомлене про дату, час і місце розгляду справи за адресою місцезнаходження, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (ч.7, 8 ст.128 ЦПК України), що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, але своїм правом на участь в судовому засіданні не скористалося, про поважність причин неприбуття не повідомило, відзиву на позов не подало. Треті особи Приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Коваль В.О., Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. були належним чином та своєчасно повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, але своїм процесуальним правом на участь в судовому засіданні не скористались, про причини неприбуття не повідомили, пояснень щодо позову не подали; приватним нотаріусом до суду було направлено заяву від 01.06.2021р. про розгляд справи в її відсутність. Неявка в судове засідання належним чином сповіщених учасників справи у відповідності до положень ст.223 ЦПК України в даному випадку не перешкоджає розгляду справи. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. За загальним правилом ст.15, 16\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч.1 ст.16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст.18\~ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Вчинюючи виконавчі написи, нотаріус відповідно до закону встановлює та офіційно визнає факт наявності певної безспірної заборгованості та викладає такий свій висновок у відповідному нотаріальному акті - документі (виконавчому написі), що одночасно є підставою для примусового виконання (п.3 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження»). Нотаріус у межах реалізації наданих йому юрисдикційних повноважень не вирішує спорів про право, але в результаті розгляду нотаріальної справи та вчинення нотаріальної дії правова невизначеність все ж припиняється. Отже, здійснюючи повноваження у сфері безспірної юрисдикції, нотаріус має встановлювати наявність або відсутність певного юридичного складу, щоб покласти його у підставу нотаріального акта в межах вчинюваної ним відповідної нотаріальної дії. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України\~«Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч.1 ст.39 цього Закону). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства\~юстиції України\~від 22\~лютого 2012\~року №\~296/5 (далі - Порядок). Згідно зі ст.87\~Закону України\~«Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За змістом положень ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус\~\~вчиняє\~\~виконавчі\~\~написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що\~\~з\~\~дня виникнення\~\~права вимоги\~\~минуло\~\~не\~\~більше\~\~трьох\~\~років, а\~\~у відносинах між підприємствами, установами та організаціями\~\~-\~\~не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат»). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на і підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 29\~червня 1999\~року №\~1172 (далі - Перелік). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 29\~червня 1999\~року №1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Водночас цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України\~«Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Пунктом 2\~Переліку передбачено,\~що для\~одержання виконавчого\~напису нотаріуса\~по кредитним\~договорам,\~за якими\~боржниками допущено\~прострочення платежів\~за зобов`язаннями,\~додаються: оригінал\~кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Отже, з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88\~Закону України\~«Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Наведені висновки суду узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою в постанові від 15.01.2020р. по справі №305/2082/14-ц. В судовому засіданні встановлено, що 04 грудня 2020 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №5900, про звернення стягнення з [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , зареєстрованої та проживаючої в [ADDRESS] , яка є боржником за Кредитним договором 1020152 від 28.06.2019 року, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна», код ЄДРПОУ-41078230, правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 2712-01 від 27.12.2019р. є Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», код ЄДРПОУ-36799749, місцезнаходження м. Київ, Кудрявський узвіз, буд.5Б, заборгованість за Кредитним договором 1020152 від 28.06.2019 року, строк платежу за яким настав і боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 27.12.2019 року по 17.11.2020 року. Сума заборгованості складає 33159,22 грн, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 25376,48 грн, строкова заборгованість за сумою кредиту - 0,00 грн, сума заборгованості за відсотками та комісіями - 7782,74 грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом стягнуто плати із стягувача в розмірі 1000 грн. Загальна сума, що підлягає стягненню, - 34159,22 грн. За заявою ТОВ «Вердикт Капітал» від 23.12.2020р. постановою Приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Коваля В.О. від 23 грудня 2020 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання зазначеного виконавчого напису нотаріуса (ВП №63987718). Згідно інформації про виконавче провадження в рамках даного виконавчого провадження приватним виконавцем 23.12.2020р. винесено постанову про звернення стягнення на кошти на рахунках боржника та 28.12.2020р. винесено постанову про арешт коштів боржника, яку передано для виконання за місцем роботи боржника в ТОВ «Вест Петрол Маркет». За змістом положень ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підтвердження обгрунтування заявлених позовних вимог [PERSON] надала лише копії оспорюваного виконавчого напису нотаріуса, заяви стягувача про примусове виконання рішення, постанови приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження та інформацію про виконавче провадження. Однак, зазначені документи жодним чином не свідчать про допущення приватним нотаріусом Буждиганчук Є.Ю. порушень вимог чинного законодавства при вчиненні оспорюваного виконавчого напису чи неправомірності вимог стягувача, з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Натомість, суд зважує на ту обставину, що позивачка своїм правом на участь в судовому засіданні не скористалась, клопотань про витребування доказів не подавала (зокрема, у відповідача чи приватного нотаріуса документів, що стали підставою для вчинення виконавчого напису), тоді як з огляду на засади змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства, приписи ст.12, 13, 81, 83, 84 ЦПК України суд самостійно не вправі вчинити дану процесуальну дію. Разом з тим, без наявності в матеріалах справи документів, що стали підставою для вчинення оспорюваного виконавчого напису, їх дослідження в судовому засіданні в якості письмових доказів, суд позбавлений можливості надати належну правову оцінку законності вчинення даної нотаріальної дії та правомірності вимог стягувача. Водночас, суд зауважує, що в силу положень ст.12, 81 ЦПК України в даній категорії справ саме позивачка повинна довести перед судом визначеними в ст.76-80 ЦПК України доказами ті обставини, на які вона посилається в своїй заяві, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Тому, наведені [PERSON] в її позовній заяві доводи щодо протиправності вчинення приватним нотаріусом виконавчого напису та неправомірності вимог стягувача є лише бездоказовими припущеннями. Інших обставин та фактів, які б могли бути підставами для визнання виконавчого напису приватного нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, позивачка не навела, а суд не наділений правомочностями самостійно їх відшукувати. При цьому, слід звернути увагу позивачки, що на виконання вимог ч.5 ст.12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, намагався сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, а саме: ухвалою від 23 червня 2021 року відклав розгляд справи для забезпечення участі позивачки в судовому засіданні, в тому числі й у режимі відеоконференції, але вона цим своїм процесуальним правом скористатися не побажала, в судове засідання знову не з`явилась, подавши заяву про розгляд справи в її відсутність. Отже, аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, про відсутність правових підстав для визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. від 04.12.2020р., оскільки позивачкою не було надано суду жодних належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів його невідповідності вимогам нотаріального законодавства. Таким чином, враховуючи викладені обставини, даний позов [PERSON] є необгрунтованим і не підлягає задоволенню в повному обсязі. Зважаючи на відмову в задоволенні позову, в силу приписів ч.9 ст.158 ЦПК України підлягають скасуванню вжиті за ухвалою суду від 25 травня 2021 року заходи забезпечення позову. Оскільки в задоволенні позову суд відмовляє повністю, то у відповідності до ст.141 ЦПК України понесені позивачкою судові витрати по сплаті судового збору залишаються за нею й стягненню з відповідача не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed