Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути аліменти з [PERSON] , [INFO] , на утримання сина [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO] , в розмірі 1/3 частки доходу щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до повноліття дітей. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 09.12.2006 р. позивачка зареєструвала шлюб у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Хмельницького міськрайонного управління юстиції з [PERSON] . Від шлюбу має двоє дітей: сина [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Батько проживає окремо від дітей. Діти перебувають на утриманні позивачки, відповідач участі в утриманні дітей не приймає. Ухвалою суду від 10.08.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивачка в судове засідання не з`явилися подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій вимоги позову підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Проти заочного розгляду рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв, клопотань, відзиву на позов не подав, а тому суд в порядку ст. 280 ЦПК України, вважає, що справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення. У відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відтак, суд розглядає справу відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України заочно, оскільки проти цього не заперечує позивач. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст.247ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, виходячи з їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд вважає, що поданий позов слід задовольнити з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб 09.12.2006 року, про що міським відділом РАЦС Хмельницького міськрайонного управління юстиції зроблено актовий запис №2545. Даний факт підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , у сторін народився син - [PERSON] [INFO] та син [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] Згідно довідки виконкому Маківської сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області від 26.10.2021 №364, позивачка зареєстрована разом з дітьми [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Довідкою спеціалізованої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів м. Хмельницького від 04.10.2021 №01-45/461 встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є учнем 9-В класу, а [PERSON] , [INFO] , є учнем 6-Б класу. Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з положеннями ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.89 р., що ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.91 р. та набула чинності для України 27.09.91 р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Крім того ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом (пункт 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»). Положеннями частини третьої статті 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. З матеріалів справи вбачається, що діти проживають разом з матір`ю, що не оспорюється відповідачем, згоди щодо порядку та розміру сплати аліментів на синів між сторонами не досягнуто, що стало підставою для звернення до суду з вказаним позовом. Суд враховує, що батьки мають нести рівну участь в утриманні дітей і повинні забезпечити достатній рівень життя. Таким чином, за відсутності доказів щодо непрацездатності відповідача, суд вважає можливим визначити розмір аліментів на дітей у розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки такий розмір є достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей, відповідатиме їх інтересам, рівності сторін в їх обов`язку щодо утримання. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позовна заява [PERSON] подана до суду 24 березня 2021 року, а тому саме з цієї дати присуджуються аліменти. Відповідно до ст.133, 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір суд стягує з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved