Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] в якій зазначає, що 30 червня 1973 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано виконавчим комітетом Іванівської селищної Ради депутатів трудящих Антрацитівської районної ради Ворошиловградської області, актовий запис № 45. Від шлюбу мають двох повнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку Галину, [INFO]. В прийнятті заяви та оформленню документів про розірвання шлюбу за взаємною згодою подружжя на підставі ст.106 СК України, органом РАЦС позивачеві було відмовлено, оскільки відповідач не зявляється до вказаного органу. Подружжя на протязі двадцяти років проживають окремо, припинили шлюбно сімейні відносини та ведення сумісного господарства. Між сторонами втрачено почуття любові та взаємоповаги, у звязку з чим позивач звернулась до суду та просить розірвати шлюб між сторонами. Відповідно до п.1 ч.4\~ст.274 ЦПК України, в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя. Таким чином, справа має бути розглянута в порядку загального позовного провадження, з обовязковим проведенням підготовчого провадження, відповідно до ст.ст.189,\~196 ЦПК України, тому суд проводить підготовче засідання. Позивач в судове засідання не зявилась, про розгляд даної справи була повідомлена належним чином. Надала заяву про розгляд справи без її участі. Також в даній заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує, просить прийняти рішення у підготовчому судовому засіданні (а.с.24). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про розгляд даної справи був повідомлений належним чином. Надав заяву про розгляд справи без його участі. Також в даній заяві зазначається про повне визнання позову, просив шлюб розірвати (а.с.23). Відповідно до ч.2\~ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до положень ч.4\~ст.206 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] (дошлюбне прізвище - Воловик) Л.Ф. та [PERSON] 13 червня 1973 року у виконавчому комітеті Іванівської селищної Ради депутатів трудящих Антрацитівської районної ради Ворошиловградської області зареєстрували шлюб, про що 30 червня 1973 року зроблено відповідний актовий запис № 45 (а.с.6). Від шлюбу сторони на даний час неповнолітніх дітей не мають, що підтверджується свідоцтвом про народження сина [PERSON], який народився 10.11.1977 року (а.с.09) та доньки Галини, 01.04.1974 року (а.с.08), тобто спільні діти сторін на даний час є повнолітніми особами. Як вбачається з листа від 27 червня 2018 року за вих. № 342-15/20-06-29 Великобурлуцького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, позивачу [PERSON] було відмовлено в прийнятті заяви та оформленню документів про розірвання шлюбу за взаємною згодою подружжя, через відсутність чоловіка [PERSON] (а.с.13). Відповідно до ч.1\~ст.110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя, а згідно зі\~ст.112 СК України\~суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інтереси неповнолітніх дітей, створення позивачем фактично нової сім'ї та інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що сторони на протязі двадцяти років проживають окремо, шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, шлюб існує лише формально. Позивач та відповідач в письмових заявах підтримали позовні вимоги, наполягають на розірванні шлюбу та просять прийняти рішення в підготовчому судовому засіданні. Виходячи із змісту ч.3 та ч.4\~ст.56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі\~ст.24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Оскільки позивач та відповідач наполягають на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. За ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.3\~ст.200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи, що відповідач в письмовій заяві визнав позов повністю, тому за результатами підготовчого провадження у суду є всі підстави ухвалити рішення.\~\~ Враховуючи вищенаведені обставини справи, визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження їх сімї стали неможливими, оскільки це суперечить інтересам обох, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому, згідно із ч.1 ст.110, ст.112 СК України, шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню. Згідно ч.2\~ст.114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3\~ст.115 Сімейного кодексу України\~- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved