Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні її власністю - квартирою [ADDRESS] шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS]. Представник позивача [PERSON] - адвокат Козар М.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про місце, день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, неодноразово відповідачу надсилались судові повістки про виклик до суду, але відповідач до суду жодного разу на з'явилась, тому на підставі ч.4, ч.8 ст.76 ЦПК України суд визнає неявку відповідача неповажною. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі, чи разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглядати справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно з частиною 4 ст. 169 ЦПК України з ухваленням заочного рішення. Представник позивача [PERSON] - адвокат Козар М.В. не заперечує проти заочного розгляду справи. Судом встановлено, що [PERSON], відповідно до Договору дарування від 24.12.2004 р., посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Вакуленко С.О., зареєстрованого в реєстрі за № 3529 є власницею квартири [ADDRESS]. З моменту прийняття квартири у дар [PERSON] проживає та з 15.02.2005 р. зареєстрована у [ADDRESS]. Крім позивача у квартирі зареєстровані - [PERSON], яка померла [INFO]. та відповідач [PERSON] Відповідач [PERSON] фактично з травня 2004 р. не проживає у спірній квартирі, його особистих речей в квартирі не має. Домовленостей щодо збереження права користування квартирою між позивачем та відповідачем не має. Згідно ст.ст. 383, 391 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним прав користування або розпорядження своїм майном. Згідно ст. 137 ЦК України, власникові належить права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Перебування на обліку відповідача [PERSON] в належній позивачу [PERSON] квартирі порушує її права як власника. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Вищенаведене підтверджується як поясненнями представника позивача [PERSON] - адвоката Козар М.В., свідка [PERSON], даними суду, так і матеріалами справи: копією паспорту [PERSON] ( а.с.4); копією Договору дарування квартири від 24.12.2004 р.( а.с. 7); актом щодо факту не проживання [PERSON] від 07.11.2012 р. ( а.с.11). Вивчивши матеріали справи, враховуючи, що [PERSON] понад один рік, без поважних причин не проживає у [ADDRESS], суд проходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved