Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягування з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття, допустити негайне виконання у межах суми платежу за один місяць. В обґрунтування позовної заяви зазначає, що з жовтня 2018 року позивач без реєстрацію шлюбу почали жити разом у будинку позивача, на момент початку фактичних брачних відносин позивач була вагітна і незабаром народила дитинну, доньку [PERSON] , [INFO] Відповідач дитину визнав, написав відповідну заяву при реєстрації народження дитини, про що в подальшому Виконавчим комітетом Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області видано свідоцтво про народження від 05.11.2018 Серія [NUMBER] , в якому вказаний батьком дитини відповідач та зроблено відповідний актовий запис № 237. Сімейне життя між позивачем та відповідачем не склалось, що призвело до фактичного припинення відносин з квітня 2019 року, після чого відповідач покинув місце проживання позивача та спільної дитини. На даний час донька [PERSON] проживає разом з позивачем, відповідач допомоги по утриманню дитини не надає, матеріально не забезпечує, ухиляється від виконання своїх обов`язків. Позивач в судове засідання не з`явилась, повідомлялась своєчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомила. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, надав суду заяву, в якій позов визнав. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом встановлено, що сторони не перебували у зареєстрованому шлюб. З жовтня 2018 року позивач без реєстрацію шлюбу почала жити разом з відповідачем у будинку позивача. [INFO] у сторін народилась дитина[PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , яка проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Частиною 1 статті 12 цього Закону передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 4928 від 08 липня 2016 року, підписаного Президентом України 06 червня 2017 року, було внесено зміни до Сімейного кодексу України в частині збільшення мінімального розміру аліментів. Положеннями ст.182 Сімейного Кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Виходячи із вищенаведеного та зазначених у ст. 3 ЦК України засад розумності, справедливості і добросовісності цивільного законодавства, інтересів дитини, а також з урахуванням того, що відповідач є здоровим та працездатним, суд приходить до висновку, що він може надавати позивачу матеріальну допомогу на утримання дитини. Крім того, відповідно до змісту ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Враховуючи рівний обов`язок батьків щодо утримання дитини, визнання позову відповідачем, з урахуванням того, що дитина потребує матеріальної допомоги, суд вважає за необхідне задовольняючи позовну заяву стягнути з відповідача аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягування з 18.09.2019 і до досягнення дитиною повноліття. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Витрати по сплаті судового збору у розмірі 768,40 гривень суд стягує з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного і

Outcome: approved