Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати недiйсним договiр позики вiд 19.06.2017 р., укладений мiж [PERSON] та [PERSON] вiд iменi i в iнтересах якої дiяла [PERSON] на пiдставi довiреностi. Свої вимоги позивачка обгрунтувала тим, що 19.06.2017 р. вона надала відповідачці [PERSON] довiренiсть на представництво її інтересів, як засновника ТОВ «ОРОБОРОС», i не надавала [PERSON] довiреностi на укладення договору позики з вiдповiдачем [PERSON] За таких обставин позивачка вважає, що договiр позики вiд 19.06.2017 р. укладений з порушенням вимог чинного законодавства, не на її користь i не в її iнтересах, у зв'язку з чим вiн має бути визнаний недiйсним. У судовому засiданнi представник позивачки пiдтримав позовнi вимоги i просив суд задовольнити позов в повному обсязi, а саме визнати недiйсним договiр позики вiд 19.06.2017 р., укладений мiж [PERSON] та [PERSON] вiд iменi i в iнтересах якої дiяла [PERSON] на пiдставi довiреностi, посилаючись на те, що [PERSON] не мала достатнiй обсяг цивiльної дiєздатностi i, пiдписавши договiр позики, перевищила свої повноваження. Вiдповiдачка [PERSON] неодноразово викликалась до суду, однак в судове засiдання не з'явилась, про час та мiсце розгляду справи була повiдомлена належним чином. Проте надала суду свої письмовi пояснення по сутi позовних вимог i просила суд позов задовольнити. Представник вiдповiдача [PERSON] в судовому засiданнi позовнi вимоги не визнав, просив суд вiдмовити в задоволенi позову. Суд, дослiдивши матерiали справи та перевiривши їх наявними доказами, вважає, що позов не пiдлягає задоволенню з наступних пiдстав. Пiд час розгляду справи встановлено, що 19.06.2017 р. мiж [PERSON] (позикодавцем) та [PERSON], яка дiяла вiд iменi i в iнтересах [PERSON] (позичальник) на пiдставi довiреностi вiд 19.06.2017 р. укладено договiр позики. Зазначений договiр посвiдчений i зареєстрований в реєстрi за № 1379 приватним нотарiусом Одеського мiського нотарiального округу Хомою А.С. Судом також встановлено, що [PERSON], укладаючи договiр позики з [PERSON], дiяла на пiдставi довiреностi вiд iменi [PERSON] Вказана довiренiсть 19.06.2017 р. була посвiдчена i зареєстрована в реєстрi за № 1376 приватним нотарiусом Одеського мiського нотарiального округу Хомою А.С. З тексту довiреностi вбачається, що [PERSON] надала [PERSON] повноваження на вчинення певних дiй, в тому числi i на право пiдписання договору позики та отримання грошових коштiв. В подальшому, а саме 02.03.2018 р., вищевказана довiренiсть була скасована на пiдставi заяви [PERSON], яка була посвiдчена i зареєстрована в реєстрi за № 419 приватним нотарiусом Одеського мiського нотарiального округу Яковлевою О.М. Крiм того, судом встановлено, що 19.06.2017 р. чоловік позивачки [PERSON] дав згоду своїй дружині [PERSON] на підписання договору позики з будь-якими фізичними та юридичними особами, про що свiдчить його заява вiд 19.06.2017 р., яка посвiдчена i зареєстрована в реєстрi за № 1377 приватним нотарiусом Одеського мiського нотарiального округу Хомою А.С. Згiдно ч.1 ст. 202, ч. 2,3 ст. 203 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. З матерiалiв справи вбачається, що [PERSON] надала відповідачці [PERSON] довiренiсть вiд 19.06.2017 р. на представництво i вчинення в її iнтересах певних дiй, яка мiстила в собi чiтко визначений перелiк повноважень. На пiдставi цієї довiреностi [PERSON] 19.06.2017 р. уклала iз [PERSON] договiр позики, посвiдчений приватним нотарiусом Одеського мiського нотарiального округу Хомою А.С. Вiдповiдно до ст. ст. 237-239 ЦК України, представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представник може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має особа, яку він представляє. Правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє. Зогляду на докази, якi були зiбранi i дослiдженi у судовому засiданнi, а саме, договiр позики вiд 19.06.2017 р., довiренiсть вiд 19.06.2017 р., заява [PERSON] вiд 19.06.2017 р., а також пояснення представникiв позивача та вiдповiдача, суд доходить до висновку, що [PERSON] мала достатнiй обсяг цивiльної дiєздатностi i, пiдписавши договiр позики, не перевищила свої повноваження. Отже, твердження позивача щодо застосування положень ч.1 ст. 215 ЦК України про недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ст. 203 ЦК України, не знайшли свого пiдтвердження пiд час розгляду справи. Доводи представника позивача, що остання не отримала кошти по договору позики від [PERSON], яка діяла від її імені, не входять до предмету спору та доказування по справі. На підставі викладеного позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання договору позики недійсним не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed