Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визначення місця проживання та повернення дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що з 11.11.2006 року по 12.02.2016 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у сторін народились доньки: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем виявилося невдалим, а тому з травня 2015 року не розривавши шлюбу стали проживати окремо, позивач виїхала разом з донькою [PERSON] у с. Костомарівка Бобринецького району за місцем проживання своєї матері. [PERSON] залишилась проживати біля відповідача без згоди позивача, а всі намагання позивача щодо вирішення питання проживання доньки [PERSON] разом з нею відповідачем проігноровані. Позивач працює вчителем початкових класів, за її місцем проживання для дитини створено санітарно-гігієнічні та побутові умови для її проживання, належного виховання та утримання. Позивач вважає, що постійне проживання доньки з нею, як матір'ю, буде максимально відповідати інтересам дитини та просить визначити місце проживання дитини з матірю, а також зобовязати відповідача повернути дитину матері. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали в повному обсязі, та позивач пояснила, що з відповідачем подружнє життя не склалося через постійні подружні зради останнього та застосування відносно неї фізичного насильства, а тому вона втекла від відповідача зі старшою донькою [PERSON], менша дочка [PERSON] залишилась проживати з відповідачем, оскільки перебувала у батьків останнього. Зверталась до відповідача з проханням, щоб діти проживали разом з нею та були нерозлучні, однак відповідач сказав, що донька [PERSON] не хоче проживати з нею. Працює вчителем початкових класів в с. Костомарівка та її робочий час триває до 14 год. Спілкується з дитиною, коли має можливість у вільний від роботи час приїхати до школи, де навчається донька. Також спілкувалась з дитиною на базарі, до будинку за місцем проживання відповідача не приїздила, оскільки має з відповідачем неприязні відносини та між ними постійно виникають конфліктні ситуації. Коли спілкувалася з дитиною в школі без присутності батька дитина завжди рада її бачити, обіймає та спілкується. Коли бачила дитину разом з батьком донька боїться з нею спілкуватися. Відповідач не дає їй номер телефону дитини, а донька не знає свого номера телефону. Вважає, що донька [PERSON] боїться батька. Проживає зі старшою донькою в будинку матері в с. Костомарівка Бобринецького району. В судовому засіданні відповідач та його представник позов не визнали в повному обсязі, та відповідач подав заперечення на позовну заяву згідно яких спільне життя з позивачем не склалось через часті сварки, оскільки мали різні погляди на сімейне життя та виховання дітей, а тому прийняли рішення про його розірвання. Відповідач декілька раз намагався примиритись з позивачем та зберегти сімю, однак спроби виявилися марними. Подальше збереження шлюбу суперечило його інтересам та інтересам дітей, у звязку з чим 12.02.2016 року рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області шлюб було розірвано. Не погоджується з твердженнями позивача про те, що після розірвання шлюбу з нею не узгоджувалось місце проживання дітей, оскільки по усній домовленості з позивачем та з урахуванням побажань дітей та їх інтересів [PERSON] проживає з матірю, а [PERSON] з батьком. Позивачем не надано жодного доказу на підтвердження своїх доводів про бажання доньки [PERSON] проживати разом з нею. Крім того, позивачем чиняться перешкоди щодо надання йому можливості бачитися зі старшою донькою [PERSON]. Має належні житлово-побутові умови для забезпечення дитини усім необхідним для її розвитку. Вважає, що визначення місця проживання дитини з батьком відповідатиме інтересам дитини, сприятиме належним умовам її проживання, гармонійному розвитку та вихованню, належному матеріальному забезпеченню (а.с.34-36). Крім того, відповідач додатково пояснив, що з позивачем перебуває в неприязних відносинах, під час шлюбу та після його розірвання у них виникали конфліктні ситуації. Позивач вимагала від нього кошти, щоб менша донька [PERSON] залишилась проживати з ним, однак він відмовився. Позивач сама залишила у нього дитину та не спілкується з донькою вже вісім місяців, лише за вказаний період один раз відвідала дитину в школі. Не зателефонувала та не привітала доньку з днем народження. Позивач зачиняла дитину в будинку та коли [PERSON] намагалася вилізти через вікно травмувалася. [PERSON] не хоче проживати з матірю та не виявляла побажання зустрітися з нею та сестрою. Старша донька від нього ховається. На даний час проживає в окремому будинку, та здійснює заходи щодо оформлення права власності на будинок. У доньки є власна кімната, яка облаштована всіма необхідними меблями. Дитину кожний день возить та забирає зі школи, також донька ходить на гуртки. Представник третьої особи органу опіки та піклування Бобринецької районної державної адміністрації [PERSON] в судовому засіданні підтримала позов, так як вважає, що батько неналежним чином приділяє увагу дитині, часто залишає будинок. На запитання щодо матері та сестри дитина не давала чітких відповідей. Вважає, що [PERSON] повинна виховуватися разом з сестрою та матірю в одній сімї. Дослідивши матеріали справи, вислухавши сторони, свідків, малолітню [PERSON], суд вважає, що позов необхідно задовольнити виходячи з наступних підстав. Згідно ст.51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ст. 3 СК України сім'я є первинним та основним осередком суспільства, дитина належить до сім'ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. За приписами ст.7 СК України, яка встановлює загальні засади регулювання сімейних відносин, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Відповідно до ст. 19 цього ж Кодексу при розгляді судом спорів щодо місця проживання дитини обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитись з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Згідно зі ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. В положенні принципу 6 «Декларації прав дитини» Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1959 року, зазначено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння; вона повинна, коли це можливо, зростати під піклуванням і відповідальністю своїх батьків, у всякому випадку в атмосфері любові і морального та матеріального забезпечення; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виключні обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі від якого мають двох неповнолітніх доньок [PERSON], 07.12.2007 року, та [PERSON], 20 грудня 2008 року, що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії І-ОЛ №049628, серії І-ОЛ №184045 (а.с.8,9). З серпня 2015 року сторони спільно не проживають та позивач разом з донькою [PERSON] виїхала з с. Дібрівки Бобринецького району до с. Костомарівки Бобринецького району за місцем проживання її матері за адресою вул. 70 річчя Жовтня, 21, що також підтверджується довідкою Костомарівської сільської ради №480 від 16.12.2015 року згідно якої позивач дійсно проживає за вищевказаною адресою. З вказаного часу дитина [PERSON] проживає з батьком [PERSON] в с.Дібрівка Бобринецького району Кіровоградської області, вул. Комарова, 23. Згідно довідки Бобринецької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №5 від 24.12.2015 року №132 [PERSON] навчається в 2-Б класі Бобринецької [PERSON] ступенів №5 ім. П.П. Шумілова (а.с.39-40). За місцем проживання відповідач характеризується посередньо, що підтверджується довідкою-характеристикою Бобринецької міської ради №168 від 29.12.2015 року (а.с.38), не працює, та отримує дохід від ведення особистого селянського господарства. Згідно Форми ОК-5 Пенсійного фонду України відповідач [PERSON] мав регулярний дохід за 2006-2013 роки (а.с.42). [PERSON] та [PERSON] проживають окремо, мають неприязні відносини, що не оспорюється сторонами, а існування конфлікту між ними підтверджується листом Бобринецького ВП ГУНП в Кіровоградській області від 06.04.2016 року №1859/01/122-16 згідно якого 06.07.2014 року та 23.08.2014 року до чергової частини Бобринецького ВП ГУНП в Кіровоградській області надійшло повідомлення від [PERSON] про те, що [PERSON] було вчинено сімейну сварку відносно свої дружини та тещі (а.с.70). Сторони не дійшли між собою згоди з питання щодо того з ким із них буде проживати малолітня дитина [PERSON]. Та обставина, що між сторонами існують неприязні відносини свідчить про наявність обєктивних перешкод щодо спілкування та прийнятті позивачем участі у вихованні доньки [PERSON]. Згідно довідки служби у справах дітей Бобринецької районної державної адміністрації Кіровоградської області від 21.12.2015 року №01-16/12 на підставі звернення [PERSON] та [PERSON] було проведено бесіду з дитиною [PERSON], [INFO] щодо вирішення питання з ким хоче проживати дівчинка. Зі слів дитини, вона дуже любить старшу сестричку, яка проживає з мамою та хоче спілкування з сестрою та мамою. В ході проведення бесіди [PERSON] намалювала малюнок, на якому зобразила всю родину (мама, тато, сестричка та [PERSON]), що свідчить про бажання дівчинки бути разом з усією родиною (а.с.13). Згідно висновку органу опіки та піклування районної державної адміністрації від 10.05.2016 року №01-38/265/2 в ході обстеження умов проживання обох батьків зясовано, що для дітей створені задовільні санітарно-гігієнічні та побутові умови для їх проживання і виховання, родини повністю забезпечені продуктами харчування, одягом, взуттям та речами першої необхідності. Батько неповнолітньої [PERSON] не дає можливості бачитися їй з матірю та старшою сестрою [PERSON], що травмує обох доньок та приводить до психологічних страждань дітей. Розлучення дітей та відсутність постійного спілкування між ними негативно впливає на їх ставлення до батьків. Враховуючи те, що [PERSON] має необхідні умови для утримання та виховання [PERSON], а також з точки зору статі, гігієни, обслуговування дитини, з метою захисту прав та інтересів дитини вважають за доцільне визначити місце проживання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], з матірю [PERSON] за місцем проживання її матері за адресою вул. 70-річчя Жовтня, 21, с. Костомарівка Бобринецького району Кіровоградської області (а.с.76-77). Позивач [PERSON] з 01.09.2015 року призначена на посаду вчителя початкових класів Костомарівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів (а.с.11), за місцем проживання характеризується позитивно (а.с.12). Вказана інформація підтверджує, що мати працює та має постійний дохід, а тому може належно утримувати та доглядати малолітню доньку. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що є матірю позивача та не заперечує, щоб донька разом з онуками проживала в її будинку за адресою вул. 70 річчя Жовтня, 21, с. Костомарівка Бобринецького району, який на даний час оформляє у спадщину після смерті чоловіка на користь доньки. В будинку є три кімнати та створено всі необхідні санітарно-гігієнічні та побутові умови для проживання онук. Ставлення позивача до дітей хороше, вона ніколи не кричить на доньок. Відповідач неодноразово ображав позивача та остання втікала від нього. Перший раз позивач приїхала до неї проживати з двома дітьми. Потім помирилася з відповідачем та переїхала з дітьми в с. Дібрівку. 10.08.2015 року вона знову втекла від чоловіка зі старшою донькою, оскільки молодша в цей час перебувала у батьків відповідача. З вказаного часу позивач з донькою [PERSON] проживає разом нею. Позивач з донькою [PERSON] перебуває в хороших стосунках, телефонує до вчителя [PERSON] та цікавиться донькою. [PERSON] навчалась в Бобринецькій ЗОШ №3. Коли позивач приїхала до школи їй повідомили, що дитина вибула зі школи та буде навчатися в м. Кіровоград. Коли позивач перебувала на семінарі в Бобринецькій ЗОШ №5 дізналася, що [PERSON] навчається в цій школі. З жовтня 2015 року позивач почала відвідувати дитину в школі. До цього часу відповідач привозив [PERSON] в с. Костомарівку за місцем її проживання. Коли приїжджають до [PERSON] в школу, дитина обіймає та цілує матір та сестру. Дитина хоче проживати з батьками та сумує за сестрою. Свідок [PERSON] пояснила, що працює сільським головою Костомарівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області та знає позивача з дитинства, з якою проживає по сусідству через два будинки та має добрі відносини. Позивача може охарактеризувати лише з позитивної сторони. Позивач хвилюється за дітей та ніколи їх не ображала. Їй відомо, що позивач не проживає з чоловіком з серпня 2015 року. В серпні 2015 року відповідач забрав доньку [PERSON], після чого до грудня 2015 року привозив доньку в с. Костомарівку до позивача. Коли відповідач приїжджав вона постійно була присутня, останній вів себе грубо та ображав позивача та її матір нецензурними словами. [PERSON] спочатку навчалась в Бобринецькій ЗОШ №3, та вона разом з позивачем та її матірю їздили до школи, щоб провідати дитину. Коли відповідач дізнався, що позивач відвідує доньку, перевів дитину до Бобринецької ЗОШ №5. [PERSON] того як позивач дізналася де навчається донька вона приїжджала разом з нею до школи провідати дитину та привозила їй гостинці. Останній раз коли позивач відвідувала дитину в школі разом з матірю, вона сиділа в автомобілі біля школи та підїхав відповідач. Зі слів [PERSON] їй відомо, що [PERSON] накричав на [PERSON], яка перелякалася, після чого забрав її. До старшої дочки відповідач не приїжджає та не відвідує з грудня 2015 року по теперішній час. Була присутня під час засідання органу опіки та піклування Бобринецької РДА, оскільки є сільським головою та її запрошують на вказані засідання. Між сторонами неприязні відносини, особисто була свідком сварки між ними. [PERSON] розлучення відповідач не приїжджає до відповідача та не ображає її. Між дітьми дуже хороші відносини. Вважає, що дитини не хоче йти до матері, оскільки батько її так навчив. Свідок [PERSON] пояснив, що на протязі восьми років проживає в с. Дібрівка через чотири будинки від відповідача та спілкується з останнім як односельчанин. Сторін може охарактеризувати лише з позитивної сторони. На даний час позивач не проживає в с. Дібрівка, дитина проживає з батьком. Бачив, що батько возить дитину до школи, дитина спілкується з його дітьми, нарікань від дівчинки не чув. Коли сторони спільно проживали в с. Дібрівка у позивача були нормальні відносини до дитини. З дитиною з приводу відносин з батьками не спілкувався. Свідок [PERSON] пояснив, що проживає в с. Дібрівка та знає відповідача як односельчанина, з яким спілкується. Відповідача може охарактеризувати лише з позитивної сторони. Йому відомо, що на даний час сторони розлучені та проживають окремо. Спілкувався з [PERSON], яка сказала, що не проти жити з батьком та не хоче жити з матірю. Також зі слів [PERSON] йому відомо, що в березні 2016 року вона бачила матір з сестрою на базарі в м. Бобринець, яка заховалась від неї. Свідок [PERSON] пояснила, що працює вчителем початкових класів Бобринецької ЗОШ №5 та є класним керівником [PERSON]. В жовтні місяці 2015 року до неї прибула дитина [PERSON], яку привід батько. [PERSON] повідомив її, що розлучається з матірю [PERSON], яка веде негарний спосіб життя та може вкрасти дитину. В перший місяць навчання дитина була мовчазна, з іншими дітьми не спілкувалась, погано читала, рахувала, не була активна на заняттях. Через місяць дитина почала спілкуватися з дітьми, стала краще навчатися. Дитина любить обох батьків. З радістю виходить до мами та тата. Мати, бабуся та сестра відвідують [PERSON], але коли батьки зявляються вдвох дитина замикається. Коли з нею розмовляла [PERSON] говорила, що боїться, що батьки почнуть сперечатися. Перший раз дитина боялася йти до матері. Восени 2015 року мати приїжджала до [PERSON] один раз, потім була ще два-три рази. А з березня 2016 року приїжджає постійно один раз на тиждень. У звязку з розпорядком роботи в школі позивач не може частіше відвідувати дитину, оскільки працює вчителем та до обіду йдуть уроки, а після обіду дитину забирає батько. При зустрічі з мамою та сестрою [PERSON] обіймає їх та цілує. Зі слів позивача їй відомо, що остання відвідує дитину лише в школі, оскільки батько не дозволяє відвідувати доньку. Ставлення дитини до батьків однакове. Рівень успішності у дитини достатній та середній. Інколи у дитини невиконані усні завдання. В школі [PERSON] була лише відсутня з поважних причин. Дитина завжди чиста та охайна. На даний час дитина відкрита в спілкуванні. Свідок [PERSON] пояснила, що проживає в [INFO] та знає сторін, яких може охарактеризувати лише з позитивної сторони. З [PERSON] спілкувалася у травні 2016 року, яка їй сказала, що за мамою не сумує та буде проживати з татом, до матері проживати не піде. Дитина не жалілася їй, що батько насильно її утримує, навпаки сказала, що любить батька та не покине. Дівчинку бачить часто, вона чиста, охайна та доглянута. Свідок [PERSON] пояснила, що проживає в [INFO] та знає сторін як односельчанин, яких може охарактеризувати лише з позитивної сторони. З [PERSON] та його донькою [PERSON] спілкується не часто. Їй відомо, що дівчинка проживає біля батька та останній возить її до школи. З дівчинкою зустрічається на вулиці, вона завжди доглянута та охайна та казала, що хоче до мами. Дівчинка ніколи не жалілась на батька. З дитиною з приводу відносин з батьками та сестрою не розмовляла. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що працює психологом Бобринецької ЗОШ №5. Вона спілкувалась з [PERSON] та ходила до неї на уроки. Дитина на уроках розсіяна, має мимовільну пам'ять. Також інколи дитина не виконувала домашні завдання. Також з дитиною були проведені методики. На малюнку дитина намалювала багатоповерховий дім, тата і маму та двох дочок, що свідчить про те, що дитина мріє про те, щоб батьки проживали разом однією сімєю. При спілкуванні з [PERSON] остання про батьків говорить однаково, однак конкретно не говорить з ким із батьків хотіла б проживати, відступає від відповіді. 24.12.2015 року на прохання батька нею проведено індивідуальне-діагностичне обстеження [PERSON], за результатами проведення якого складено протокол. Дитині було запропоновано намалювати свою сімю в образі звірів. На малюнку [PERSON] зобразила батька в образі собаки, тобто друга. Матір намалювала в образі корови, що згідно методики говорить про агресію. Себе та сестричку намалювала як маленьких котеняток. Згідно проведеної методики дитині краще проживати з другом. Результати методик залежать від настрою дитини, який є змінним. Дівчинка негативно про тата й мама не говорить, також не говорила про те, що батько заставляє її проживати з ним або, що не бажає проти з матірю. Дитина не дуже йде на контакт зі сторонніми особами. Одна методика не може надавати обєктивні дані щодо схильності дитини проживання з одним із батьків, тільки в комплексі. В судовому засіданні [PERSON], допитана за правилами ст.62 ЦПК України, пояснила, що через подружню невірність відповідача, який часто ночував в іншої жінки та приводив її додому, та застосував відносно позивача фізичне насильство, між ними часто виникали сварки, що також бачили діти. Молодшу доньку [PERSON] відповідач постійно залишав у своїх батьків, щоб позивач не змогла втекти від нього. У травні 2015 року разом з доньками залишила чоловіка та поїхала до с. Костомарівка. Потім примирилася з відповідачем та проживали спільно до серпня 2015 року. У серпні 2015 року знову втекла від відповідача зі старшою донькою до матері в с. Костомарівку. Меншу доньку [PERSON] відповідач залишив у батьків. Старша дочка [PERSON] дуже сумує за сестрою. Просила відповідача в телефонному режимі повернути дитину. Для вирішення питання про повернення дитини зверталась до служби у справах дітей. Також зверталась до міліції, оскільки відповідач приїжджав з друзями в с. Костомарівка та влаштовував сварки. З донькою [PERSON] зустрічалася в школі, дитина була дуже рада бачити її та сестру. Однак в присутності батька [PERSON] дуже злякалась та плакала. До нового року боялася наближатися до доньки через неприязні відносини з відповідачем. [PERSON] їй казала, що хоче проживати з мамою та сестрою. В судовому засіданні малолітній свідок [PERSON] пояснила, що навчається в ЗОШ №5 в 2-б класі. Батька звати [PERSON], мати [PERSON], старшу сестру Катя. Мешкає з татом в с. Дібрівка, мама з сестрою проживає в с. Костомарівка. Вдома грається з дітьми, катається на велосипеді. В минулому році їздила з татом на ставок в с. Дібрівка. З сестрою не гралися, билися за іграшки, не хотіла б гратися з сестрою, чому не знає. До сестри в гості не приїжджає та за нею не сумує. Не знає чи хотіла б жити з сестрою разом. Мама до неї не телефонує. У неї є мобільний телефон, мама писала їй свій номер телефону, однак його немає. Чула як мама по телефону розмовляла з батьком, щоб останній надав за неї 300\~000 грн. [PERSON] з сестрою приїжджає до неї в школу та привозить гостинці. Коли мама і сестра приїжджають в школу обіймають її. Не знає чи сумує за мамою. Батько ніде не працює, займається домашнім господарством, вона допомагає йому по господарству. Поратись по господарству батькові допомагають стороні люди, інколи коли батька немає вдома, вона залишається з ними сама. Не знає чи мама її любить. Батько її любить. Вночі, коли вона спала, мама з сестрою поїхали в с. Костомарівка, заперши її в будинку, а ключі залишала на вікні. Коли вона прокинулась нікого в будинку не було, а тоді приїхав батько та відчинив її. ЇЇ бабуся проживає по сусідству. Коли батька немає вдома вона залишається спати в бабусі. З школи її забирає батько, він вчить з нею домашні завдавання. Батько готує, інколи готує бабуся та вона несе додому приготовлену бабусею їжу батькові. Хоче проживати з батьками та сестрою разом в с. Дібрівка. Показання малолітнього свідка [PERSON] суд оцінює критично, адже остання знаходиться під впливом батька, з яким проживає останні 8 місяців, що підтверджується показаннями позивачки, свідка [PERSON] та самого малолітнього свідка, яка на більшість питань щодо сестри та матері ухиляється від відповіді, говорячи, що «не знає». Позитивне ставлення дитини до батька та неможливість висловлення думки щодо матері обумовлюється також тим, що позивач (мати) протягом 8 місяців обмежена відповідачем у прийнятті участі у вихованні та вільному спілкуванні з [PERSON], що явно суперечить інтересам дитини та принципу 6 Декларації прав дитини. Позитивне ставлення [PERSON] до сестри та матері підтверджується показаннями, не тільки самого позивача, але і свідків [PERSON], [PERSON] та класного керівника [PERSON] - [PERSON], яка пояснила, що при зустрічі з сестрою та мамою [PERSON] їх обіймає та цілує. Судом встановлено, що відповідач перешкоджає позивачу у спілкуванні з донькою [PERSON]. Зокрема це підтверджується не тільки поясненнями допитаної в судовому засіданні позивачки та свідка [PERSON], згідно яких відповідач коли привів [PERSON] до школи повідомив, що розлучається з матірю [PERSON], яка веде негарний спосіб життя та може вкрасти дитину, а позивач відвідує дитину лише в школі, оскільки батько не дозволяє відвідувати доньку, але і поясненнями самої [PERSON], яка пояснила, що в неї є свій мобільний телефон, мама писала їй свій номер телефону, однак його у неї немає. А з [PERSON] позивач має можливість бачитись лише в школі, де навчається [PERSON] коли відповідача немає поруч. Отже, пояснення надані відповідачем щодо того, що він не чинить перешкод позивачці у спілкуванні з дитиною оцінюються судом критично та не беруться до уваги. Відповідно до ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Ніяких виняткових обставин, які б свідчили про неналежне виконання [PERSON] своїх батьківських обовязків судом не встановлено та відповідачем не наведено. Висновки і рекомендації, зроблені практичним психологом [PERSON] в протоколі індивідуального діагностичного обстеження дитини [PERSON] за зверненням [PERSON] для визначення з ким із батьків дитина хоче проживати (а.с.41) з приводу того, що матері не слід травмувати психіку дитини та якщо дитині краще жити з батьком, матері не слід насильно забирати її до себе суд оцінює критично, оскільки з показань свідка психолога [PERSON] вбачається, що для проведення обстеження використовувалась однак методика, яка не відображає обєктивних даних щодо схильності дитини проживання з одним із батьків за залежить від настрою дитини, який може змінюватися. Таким чином, ретельно проаналізувавши матеріали справи, доводи сторін, пояснення свідків, враховуючи вік дитини, її стать, суд приходить до висновку про те, що інтересам малолітньої [PERSON], [INFO], буде відповідати визначення місця її проживання разом із матірю [PERSON], з якою проживає також рідна сестра [PERSON], оскільки дитині в даний час створені всі належні умови для належного фізичного та морального розвитку, що відповідає вимогам ст. 150 Сімейного кодексу України. Враховується судом і те, що незважаючи на рівність прав обох батьків, таке питання щодо визначення місця проживання дитини має бути вирішено саме таким чином, оскільки дитина, зокрема малолітня дитина в такому маленькому віці найбільш потребує постійного з нею находження, догляду, любові та увагу матері та іншої малолітньої сестри, тоді як батько ніяким чином не обмежується у спілкуванні та вихованні дитини. Таким чином, враховуючи перш за все інтереси дитини, суд приходить до висновку, що вимоги про визначення місця проживання дитини з матір'ю є обґрунтованими та доведеними. Отже суд, оцінивши всі обставини, які мають істотне значення для визначення місця проживання дитини, подані докази в їх сукупності, повністю погоджується з висновками органу опіки та піклування Бобринецької районної держаної адміністрації щодо доцільності визначення місця проживання малолітньої дитини з матір'ю. Суд враховуючи всі можливості батьків забезпечити належні умови для виховання та розвитку дитини, її духовний та фізичний розвиток, вважає необхідним визначити місцем проживання малолітньої дитини з її матір'ю, оскільки це буде відповідати насамперед інтересам дитини, таким чином задовольнивши в цій частині позовні вимоги позову. Необхідно зазначити, що діючим законодавством передбачено визначення судом місця проживання дитини з одним із батьків, а не визначення місця проживання дитини із зазначенням конкретного місця проживання (адреси) батьків, проте такі умови проживання судом враховуються разом з іншими обставинами, які мають значення. У звязку із задоволення вимоги щодо визначення місця проживання дитини з матірю похідна вимога позову щодо повернення дитини матері за місцем її проживання також підлягає задоволенню. Відповідно до п.5 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про: відібрання дитини і повернення її тому, з ким вона проживала. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1102,4 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved