Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до Золотоніського міськрайонного суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Свої вимоги позивач мотивує тим, що їй належить на праві власності квартира [ADDRESS] . Згідно з даними довідки про склад сім`ї, виданої відділом «Центр надання адміністративних послуг у місті Золотоноша» Золотоніської міської ради від 11.01.2019 року за №406, у вказаній квартирі, окрім позивача зареєстрований відповідач [PERSON] , який є батьком позивача. Відповідач за місцем своєї реєстрації не проживає з 2014 року, вказаним житлом не користується, жодних відносин із позивачем не підтримує. Той факт, що відповідач зареєстрований у квартирі позивача, хоча нею не користується створює позивачу незручності та заважає повноцінно користуватися вказаною квартирою, чим порушується право позивача володіти, користуватися, розпоряджатися своїм нерухомим майном, та відповідно обмежує можливості позивача вільно користуватися своєю власністю, а тому вона звернулася до суду з відповідною позовною заявою про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. Розгляд вказаної справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на підставі ухвали Золотоніського міськрайонного суду від 25.04.2019 року. Ухвалою суду, яка направлена відповідачу в установленому порядку, останньому був наданий строк для подання заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також строк для подання відзиву на позов. Відповідач відзиву на позов, заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, чи клопотанням про розгляд справи за участю сторін до суду не направив. Сторони у судове засідання не прибули. Позивач направила до суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги та просила суд справу розглядати за її відсутності. Відповідач повторно у судове засідання не прибув, не повідомивши суд про причини неявки. За таких обставин, враховуючи наявність достатніх доказів, які стверджують позовні вимоги позивача та на підставі яких можливо прийняти законне та обґрунтоване рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами справи за відсутності сторін. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач по справі [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що стверджується договором купівлі-продажу квартири від 10.12.2014 року, а також інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №152088264 від 09.01.2019 року. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Судом встановлено, що відповідач зареєстрований у квартирі позивача, що стверджується даними довідки №406 від 11.01.2019 року, виданої виконавчим комітетом Золотоніської міської ради, а також довідкою про склад сім`ї №37, виданої житлово-будівельним кооперативом «Надія» та із якої вбачається, що відповідач зареєстрований в квартирі позивача, однак фактично не проживає. Згідно з даними акту про непроживання особи за місцем реєстрації від 30.01.2019 року, складеного комісією у складі [PERSON] , [PERSON] . [PERSON] , при проведенні обстеження домоволодіння позивача встановлено, що [PERSON] не проживає в квартирі позивача, особистих речей відповідача в квартирі не має. Не проживання відповідача у квартирі позивача, а також відсутність його речей в квартирі стверджується також письмовими поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON] . Нормами ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Матеріали справи містять достатньо доказів відповідно до яких судом встановлено, що відповідачі за місцем своєї реєстрації не проживають, підстави для сумнівів у достовірності вказаних доказів відсутні. Таким чином суд, враховуючи наведені вище обставини вважає, що позивачем надано достатньо доказів відсутності відповідачів за місцем своєї реєстрації, жодних доказів зворотного матеріали справи не містять. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Нормами статей ст. 9, 156 ЖК України визначено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім`ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу. Згідно із ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що відповідач не є членом сім`ї позивача та фактично з нею не проживає. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Таким чином судом встановлено, що відповідач фактично не проживає в квартирі позивача хоча згідно вказаних вище довідок там зареєстрований, чим обмежує право позивача на власність та вільного розпорядження нею, а тому суд вважає що позов про визнання особи такою, яка втратила право на користування жилим приміщенням необхідно задовольнити. Згідно із ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підстави заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою). На підставі зазначеного та

Outcome: approved