Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Свої вимоги мотивує тим, що позивач є біологічною бабусею малолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] . Її син [PERSON] , [INFO] , з 2012 року по 2019 рік мав фактичні шлюбні стосунки та проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу зі [PERSON] . Від цих стосунків у них народилась дитина - [PERSON] , [INFO] . Реєстрація народження дитини проведена згідно до ч. 1 ст. 135 СК України (одинока мати), про що складено відповідний актовий запис про народження № 208 Дніпровським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві. Батьки дитини вели асоціальний спосіб життя, зловживали наркотичними засобами. Коли дитині [PERSON] виповнилось 2,6 роки, мати дитини (відповідач) стала погрожувати, що віддасть дитину до інтернату, тому позивач взяла до себе онуку, яка по теперішній час проживає з нею. Позивач, була шокована, коли забрала дитину, тому що [PERSON] відставала у фізичному та розумовому розвитку. Дитина не вміла сама їсти, тримати ложку в руках, не вміла ходити на горщик та майже не говорила. Протягом усього періоду проживання дитини у позивача, батьки не виконували свої обов`язки належним чином по відношенню до доньки. Відповідачка, взагалі дитиною не цікавилась. Всі ці роки позивачка займається вихованням та утриманням малолітньої [PERSON] . Також, приймає участь у житті малолітньої [PERSON] її дідусь (по лінії матері) - [PERSON] . [INFO] син позивача [PERSON] - помер. Останній раз позивачка бачила матір дитини на похоронах її сина. Мати (відповідач) не цікавиться своєю донькою, її життям, здоров`ям, навчанням, не телефонує, не приїжджає до неї, не виявляє до неї батьківської турботи, не надавала та не надає будь-якої матеріальної допомоги на утримання своєї доньки, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовку до самостійного життя, ухиляється від виконання своїх батьківських обов?язків, а тому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] , оскільки позивач повністю займається вихованням та утриманням своєї онуки. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день розгляду справи повідомлявся належним чином, пари чини своєї неявки суду не повідомила. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про день розгляду справи повідомлений належним чином. До канцелярії суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника третьої особи. Суд, заслухавши позивача та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не повідомив суд про причини неявки та не подав відзив, а також те, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе на підставі ст.280 ЦПК України провести заочний розгляд справи за правилами загального позовного провадження на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено наступне. Відповідно до копії свідоцтва про народження, батьками [PERSON] , [INFO] , зазначено [PERSON] та [PERSON] . Згідно листа №1524/16.06-09 від 26.10.2019р. Дніпровського районного у м. Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану, актовий запис про народження №208 відносно [PERSON] , [INFO] складено 22.01.2014р .. Реєстрація народження дитини проведена згідно ч.1 ст. 135 СК України. Відповідно до копії свідоцтва про смерть, [PERSON] помер [INFO] . Листом Деснянського управління поліції ГУ НП у м. Києві №46/75207 від 12.11.2019р. зазначено, що у ході проведених заходів встановити місце знаходження [PERSON] не виявилось можливим. Позивач [PERSON] уклала декларацію №0001-Е29А-2А00 про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу для медичного обслуговування малоілтньої [PERSON] . Згідно копії характеристики дитини ДНЗ №768 з 2015р. [PERSON] відвідує дитячий садочок №768, дитину виховує бабуся [PERSON] , крім неї у вихованні дитини приймає участь дідусь [PERSON] . З висновку про доцільність позбавлення батьківських прав служби у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації № 102/03/37-585 від 24.01.2020 року вбачається, що комісія з питань захисту прав дитини Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації дійшла висновку, що мати свідомо нехтує своїми обов?язками, ухиляється від виховання та навчання доньки, не проявляє щодо неї батьківської турботи, не цікавиться її життям та здоров?ям, не утримує матеріально, у зв`язку з чим вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.150 ч.2, 3 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ст.157 ч.2 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Відповідно до ст.164 ч.1 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він: - не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; - ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; - жорстоко поводяться з дитиною; - є хронічними алкоголіками або наркоманами; - вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; - засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. А частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Ті ж самі принципи закріплені Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, відповідно п. 6. та п. 7 якої проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Якнайкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, хто відповідає за її освіту і навчання; ця відповідальність лежить насамперед на її батьках. Враховуючи, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, суд вважає за необхідне позбавити її батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Щодо позовних вимог про стягнення аліментів, слід зазначити наступне. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Судом встановлено, що малолітня дитина [PERSON] проживає разом з позивачем за місцем зареєстрованого проживання останньої - [ADDRESS] . Відповідач є працездатною людиною, а тому спроможна сплачувати позивачці аліменти на утримання дитини. Відповідно до роз`яснень п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст. 182 СК України. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік», прожитковий мінімум на 2020р. становить: для дитини віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до вимог ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно матеріалів справи, позивач звернулась до суду з позовною заявою про стягнення аліментів - 13.12.2019 року . Враховуючи стан здоров?я дитини, матеріальний стан відповідача, а саме те, що він є працездатною особою, інших дітей та зобов?язань по сплаті аліментів не має, суд приходить до переконання про можливість задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання малолітньої доньки в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), щомісячно, але не мене 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13.12.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Виходячи зі змісту ч.1 ст. 141 ЦПК України та ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 768,40 грн. та на користь позивача 768,40 грн.

Outcome: approved