Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до Мар`їнського районного суду Донецької області із позовною заявою про позбавлення [PERSON] батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вона є бабусею малолітнього [PERSON] , [INFO] , батьком якого є [PERSON] . Матір [PERSON] - [PERSON] померла [INFO] . Всі питання щодо виховання онука після смерті його матері вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки з боку відповідача, грошові кошти навіть на життєво важливі потреби сина не надає вже більше двох років. На даний час м. Мар`їнка, в якому вони всі зареєстровані та проживають знаходиться на лінії зіткнення, часто підпадає під обстріли, є небезпечним для дитини, але відповідач не потурбувався про безпеку дитини та влітку 2016 року зник. Будинок, в якому проживав онук із матір`ю, зруйновано від обстрілів у зв`язку з чим позивач забрала їх до себе та [PERSON] як внутрішньо переміщену особу. Наразі з онуками, а саме [PERSON] та його сестрою [PERSON] позивач проживає в м. Мар`їнка Мар`їнського району Донецької області. Позивач зазначає, що вона має хороші житлово-побутові умови, повністю утримує онуків, займається їх вихованням та лікуванням. У дітей є окреме місце для заняття та ігор, окремі спальні місця. Крім того, відповідач не здійснює оформлення соціальної допомоги по втраті годувальника, в свою чергу позбавлення його батьківських прав та призначення опікуна дасть можливість оформлення даного виду допомоги. Працювати та забезпечувати родину відповідач не хоче, відповідальності за дитину та її майбутнє не відчуває. Відповідач багато разів притягався до адміністративної відповідальності за крадіжки, порушення громадянського порядку, тощо. Нещодавно позивачу стало відомо, що відповідач пов`язаний з наркотичними засобами. Відповідач веде аморальний спосіб життя, зловживає алкоголем та іншими шкідливим засобами, може негативно вплинути на дитину. Ухвалою суду від 26 липня 2019 року по справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання. Позивач у судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, подала на адресу суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, розпорядившись таким чином своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, з позовними вимогами згоден. Представник третьої особи Служби у справах дітей Мар`їнської районної державної адміністрації Донецької області Іжболдіна Д.П. у судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, подала на адресу суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Частинами 3 та 4 ст.200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази з точки зору їх допустимості, належності, достовірності, кожен окремо та у сукупності, судом встановлено наступне. Відповідно до частин 1-4 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно вимог частин 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05 лютого 2015 року підтверджується, що [INFO] народився [PERSON] , батьками вказано: [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] . Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народилась [INFO] , батьками вказано: мати - [PERSON] , батько - [PERSON] . Як вбачається з копії довідки від 22 травня 2019 року № 1443-5000129519 [PERSON] взятий на облік як внутрішньо переміщена особа, фактичне місце проживання/перебування якої [ADDRESS] . Законним представником малолітньої дитини зазначено [PERSON] . Згідно копії довідки № 1521 від 11 червня 2019 року [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , склад сім`ї: [PERSON] 1956 р.н. [PERSON] 2004 р.н. - онука, [PERSON] 2015 р.н. - онук. Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] від 07 червня 2019 року в ході перевірки було встановлено, що за вказаною адресою [PERSON] проживає разом зі своєю бабусею [PERSON] та сестрою [PERSON] Будинок двоповерховий, опалення парове, є необхідна побутова техніка те меблі, у будинку чисто та охайно, є всі предмети для побуту. Біля будинку є присадибна земельна ділянка, господарчі будівлі та споруди: літня кухня, уборна, літній душ, сарай, підвал, паркан, ворота. Батько, [PERSON] , [INFO] , з дитиною не проживає, участі у вихованні сина не приймає, матеріально не допомагає, не цікавиться його життям та здоров`ям. Згідно акту про фактичне місце проживання (не проживання) від 04 червня 2019 року за адресою: [ADDRESS] зареєстрована та фактично проживає [PERSON] , разом з нею мешкають [PERSON] - онука, та [PERSON] - онук. [PERSON] - батько [PERSON] не мешкає за адресою: [ADDRESS] . Місце проживання [PERSON] не відомо. Як вбачається з копії характеристики [PERSON] відвідує логопедичну групу Комунального дошкільного навчального закладу № 56 «Золотий ключик» м. Мар`їнка. Тато, [PERSON] , вихованням та розвитком сина не займається, не відвідує батьківські збори, святкові дитячі ранки, не приводить та не забирає дитину з садочка, не платить за харчування дитини у дошкільному навчальному закладі. За утримання дитини в ДНЗ платить бабуся. З копії характеристики за № 10-06/783 [PERSON] має схильність до спиртних напоїв, безробітний, не приділяє належної уваги вихованню сина, участі у громадському житті міста не приймає, сусідами за місцем проживання характеризується посередньо. Як вбачається з висновку органу опіки та піклування районної державної адміністрації від 04 вересня 2019 року за № 01-33/1008 орган опіки та піклування Мар`їнської районної державної адміністрації вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Копією вироку Мар`їнського районного суду Донецької області від 15 червня 2019 року по справі за єдиним унікальним номером 237/3653/18, провадження № 1-кп/237/333/19 підтверджується, що [PERSON] , [INFO] , визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та йому призначено покарання у вигляді штрафу у розмірі 850 гривень. Кожна дитина відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Частинами 8, 9 статті 7 Сімейного кодексу України передбачено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до статті 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов`язані забезпечити здобуття дітьми повної загальної середньої освіти, готувати їх до самостійного життя, зобов`язані поважати дітей. Передача дітей на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ч. 4 статті 155 Сімейного кодексу України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дітей. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку природних здібностей, поважати гідність дітей, готувати їх до самостійного життя та праці. У відповідності до пункту 2 частини 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. За змістом статті 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має особа, в сім`ї якої проживає дитина. Відповідно до пункту 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 №3, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини. Згідно пункту 15 цієї постанови позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. У відповідності з ч.1 ст. 3 Конвенції «Про права дитини» від 20 листопада 1989р. (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.91 р. No789-ХІІ) та ч.ч.7 та 8 ст. 7 СК України, усі дії щодо дітей та регулювання сімейних відносин має здійснюватися з урахуванням інтересів дитини. Згідно із ст. 18 Конвенції «Про права дитини» батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Оцінюючи встановлені судом обставини, суд зазначає, що відповідачем не подано суду доказів на підтвердження того факту, що відповідач здійснював належним чином свої батьківські обов`язки, турбувався про фізичний та духовний розвиток дитини. Таким чином, на підставі викладеного, суд вважає встановленим факт ухиляння відповідачем від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, а відтак, позовні вимоги в частині позбавлення батьківських прав є такими, що підлягають задоволенню. Суд звертає увагу відповідача на те, що відповідно до ч. 1 ст. 169 Сімейного кодексу України, батько, мати позбавлені батьківських прав, маю право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. У такому разі, судом буде перевірено, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини (ч. 4 ст. 169 Сімейного кодексу України). З приводу вимог позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дитини суд виходить з наступного. Під час вирішення спору суд враховує вимоги ст. 180 СК України, якою передбачено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними віку повноліття. Приписами ч. 2, 3 ст. 166 СК України визначено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України суд при визначенні розміру аліментів враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина інші обставини, які мають значення для справи. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи те, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 27 червня 2019 року. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. На виконання приписів ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі: 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 (сорок) копійок в частині позовних вимог про стягнення аліментів підлягає стягненню з відповідача на користь держави, судовий збір у розмірі та 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 (сорок) копійок в частині позовних вимог про позбавлення батьківських прав підлягає стягненню з відповідача на користь позивача [PERSON] . На підставі викладеного, у відповідності зі ст.ст. 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 150, 155, 180-183, 243-244 СК України, ст.ст. 55, 58, 60, 63, 64 ЦК України, суд, -

Outcome: approved