Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати договір купівлі-продажу телевізора «SAMSUNG UE49NU7172» вартістю 12399 грн., а також стягнути з відповідача на її користь 12399 грн. за придбаний товар неналежної якості - телевізор «SAMSUNG UE49NU7172», 155 грн. у рахунок відшкодування поштових витрат та суму комісії 248 грн.; стягнути з відповідача на її користь 20582 грн. 34 коп. неустойки (1% за кожний день затримки усунення недоліків); стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду в сумі 10000 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що в інтернет-магазині «Деніка» ([INFO]) замовила телевізор «SAMSUNG UE49NU7172» вартістю 12399 грн., номер замовлення [NUMBER] , та 01.02.2019 отримала замовлення на TOB «Пост Фінанси» (Новій пошті), розташованій по вул.Колгоспна (Яблунева),25 у селі Суботці Знам`янського району Кіровоградської області , ПНФП № 12071 , філія №9. За отриманий телевізор у період проведення розрахункових операцій у відділенні Нової пошти, розрахувалась картою, на що їй було видано: фіскальний чек за безготівковий переказ коштів на суму 155 грн. 00 коп.; фіскальний чек за експрес переказ коштів на суму 12798 грн. та експрес комісійна винагорода на суму 276 грн., всього на суму 13074 грн.; службовий чек на суму 155 грн. 00 коп.; службовий чек на суму 13074 грн. 00 коп.; службовий чек про переказ на суму 12798 грн. 00 коп., отримувач [PERSON] , тел. [NUMBER] ; службовий чек про переказ в оплату товарів та послуг TOB «Нова пошта» на суму 155 грн. 00 коп. Наступного дня, ввімкнувши телевізор, вона виявила суттєві недоліки - тріщини в панелі плазми на екрані в правому верхньому кутку, тобто дефект, який одразу ззовні не помітний. На самому екрані зовнішніх пошкоджень та слідів удару не було, про що свідчить акт оцінки технічного стану КФ TOB «Лотос» №190206-001 від 06.02.2019, складений інженером [PERSON] та затверджений директором[PERSON]. В даному акті зазначено, що при огляді телевізора у вимкненому стані зовнішніх пошкоджень не виявлено. При увімкненні виробу виявлено пошкодження внутрішнього активного шару ЖК екрану ТВ, при цьому слідів удару не виявлено, верхній зовнішній шар екрану цілий. Звернувшись до сервісного центру, отримала відмову в прийомі та ремонті телевізора в зв`язку з тим, що телевізор вказаної марки в Україну для продажу не надходив. Тобто, придбаний телевізор ввезений з-за кордону нелегально, без сплати ввізного мита і податку на додану вартість, не сертифікований та можливо фальсифікований. Інтернет-магазин «Деніка» на вказаний телевізор надав гарантійний талон, в якому зазначено строк гарантії 12 місяців, тому вона звернулася до зазначеного інтернет-магазину для гарантійного ремонту та зв`язалася з менеджером, який почав грубіянити, а також вимагав відремонтувати телевізор за власні кошти. Вона не могла відремонтувати телевізор за власні кошти, оскільки ремонт коштував мінімум 16500 грн., тому знову зателефонувала в інтернет-магазин та розповіла про проблему з телевізором консультанту [PERSON]. На що останній їй відповів, що це механічне пошкодження, на яке не поширюються умови гарантії. Також він повідомив, що в результаті пошкоджено матрицю. До цих висновків представник інтернет-магазину дійшов на основі фото, надісланих у месенджері «Viber», без жодного огляду відповідним фахівцем. На основі чого, інтернет-магазин відмовляється здійснювати заміну телевізора, про що свідчить листування в месенджері «Viber» та відповідь ФОП [PERSON] на її претензію. З вищезазначеного питання вона також зверталась до спеціалістів сервісного центру «Самсунг», де отримала відповідь, що можлива наявність заводського браку у вигляді мікротріщини та можливо дефект з`явився після навантаження - розвантаження коробки з телевізором після невеликого удару. Поки телевізор був запакований все було добре, але як тільки поставили його на підставку з`явилося додаткове механічне навантаження на матрицю і також від температурного впливу, оскільки плазмова матриця сильно нагрівається, дефект проявився назовні. Також, спеціаліст сервісного центру «Самсунг» їй повідомив, що причиною несправності може стати: механічне пошкодження - удар жорстким предметом або падіння з висоти (це виключено, є в наявності акт оцінки технічного стану); потрапляння струмопровідної рідини (води) в електронну схему матриці (що також виключено); відсутність контакту всередині схеми, яке виникає, як правило, без активної участі людини - це або заводський брак,- або деградація металів і інших матеріалів, з яких складається матриця (таке саморуйнування виникає через фізичний знос елементів матриці, зокрема, через циклічні зміни їх розмірів і форми внаслідок повторюваного нагріву-охолодження). Вказала, що в порушення ч.2 ст.13 Закону України «Про захист прав споживачів» не отримала достовірної інформації щодо найменування продавця (виконавця), його місцезнаходження та порядок прийняття претензії, перемовини щодо купівлі телевізора вела з представниками інтернет-магазину. Відповідачем не була дана й вся інша інформація, обов`язкова для передачі до моменту здійснення купівлі-продажу товару, а саме: основні характеристики продукції; ціну, включаючи плату за доставку та умови оплати; гарантійні зобов`язання та інші послуги, пов`язані з утриманням чи ремонтом продукції; інші умови поставки або виконання договору; мінімальну тривалість договору, якщо він передбачає періодичні поставки продукції або послуг; вартість телекомунікаційних послуг, якщо вона відрізняється від граничного тарифу; період прийняття пропозицій; порядок розірвання договору. Факт надання інформації відповідно до вимог частини другої цієї статті повинен бути підтверджений письмово або за допомогою електронного повідомлення. Інформація, підтверджена таким чином, не може бути змінена продавцем (виконавцем) в односторонньому порядку. Підтвердження інформації не вимагається, якщо послуга надається засобами дистанційного зв`язку і оплачується через оператора телекомунікаційних послуг. Зазначила, що вона не мала змоги повернути товар протягом чотирнадцяти днів, оскільки інтернет-магазин «Деніка» їй відмовив. Вважає, що невиконання її законних вимог є порушенням ст.15 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до якої, споживач має право на одержання необхідної доступної та своєчасної інформації про товар. Експлуатаційні документи повинні відповідати державним стандартам України. На товари іноземного походження, що ввозяться в Україну, експлуатаційні документи повинні бути виконані державною мовою та мовою держави походження товару. В експлуатаційних документах зазначаються: найменування товару; найменування нормативних документів, вимогам яких повинен відповідати товар (у тому числі іноземного походження); основні споживчі властивості товару; заводський номер товару; дата виготовлення товару; гарантійні зобов`язання виробника (продавця), у тому числі гарантійний термін зберігання та гарантійний термін експлуатації товару; правила та умови ефективного і безпечного використання товару; термін служби (придатності) товару, відомості про дії споживача після його закінчення, а також про можливі наслідки в разі невиконання цих дій; найменування та адреса виробника і підприємства, яке виконує його функції щодо виконання вимог споживача, а також проводитиме гарантійний ремонт (обслуговування) або гарантійну заміну. Однак, затребувані документи, які повинні надаватись при укладенні договору купівлі - продажу, їй не надані, хоча споживачеві повинна надаватись інформація про сертифікацію товару. Натомість, на її вимогу, відповідачем не було надано доказів, що вказаний телевізор був сертифікований в Україні. Відповідач не надав всієї інформації про товар, тому вона вимушена просити розірвати договір купівлі-продажу телевізора. Зазначила, що неправомірними діями відповідача їй було завдано моральну шкоду, яка полягає в тому, що телевізор було куплено, як подарунок сину на тридцятиріччя. Зіткнувшись з тим, що телевізор не працює, було зіпсовано свято, що викликало моральні страждання і переживання. У зв`язку з тривалим листуванням вона зазнала душевних страждань, нервових потрясінь, через порушенням її прав, затратою часу та зусиль, необхідними для відновлення попереднього стану, що є підставою для стягнення завданої моральної шкоди в сумі 10000 грн. Також, за кожен день затримки виконання вимоги про надання товару аналогічної марки (моделі, артикула, модифікації) споживачеві сплачується неустойка в розмірі одного відсотка вартості товару. Претензія до інтернет-магазину «Деніка» направлена 15.02.2019, тому один відсоток за кожний день затримки усунення недоліків станом на 01.08.2019 складає (166 днів х 12399 грн. х 1%) 20582 грн. 34 коп. Представник відповідача надіслав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що доводи, які зазначені в позовній заяві, необґрунтовані, а позовні вимоги задоволенню не підлягають. Вказав, що 01.02.2019 позивачка отримала замовлений телевізор у відділенні Нової пошти, де особисто в присутності працівника пошти перевірила вантаж, під час чого візуальних ознак пошкодження упаковки або її вмісту виявлено не було. Відправлення було розпаковано, телевізор підключений до електромережі. Пристрій на момент огляду знаходився в робочому стані, дисплей не був ушкодженим. Таким чином, покупцеві передано товар належної якості. Про поламку телевізора позивачка повідомила магазин 05.02.2019 та лише 15.02.2019 на електронну пошту надіслала коментар, а не заяву, про виявлені недоліки. Жодних документів, доказів наявності істотного недоліку до скарги позивачка не додала. На вказану претензію відповідач надіслав листа від 18.02.2019. Позивачкою не доведено, що телевізор був несправний до передання його їй. Під час огляду відправлення позивачкою не було виявлено недоліків переданого їй товару, претензії щодо якості товару також були відсутні, внаслідок чого вона оплатила вартість товару та підписала всі необхідні документи про його прийняття. Таким чином, ризик випадкового знищення або пошкодження майна перейшов до покупця. Крім того, жодних доказів того, що виявлений недолік є істотним позивачкою не надано, оскільки акти оцінки технічного стану від 06.02.2019 та від 15.08.2019 не є належними та достовірними доказами. Вся необхідна та достатня інформація про придбаний товар розміщена на сайті інтернет-магазину та доступна позивачці в повному обсязі, всі істотні умови договору були роз`яснені та про дубльовані позивачці в телефонному режимі працівником контакт-центру. Щодо надання експлуатаційних документів на товар позивачка звернулася із заявою лише у вересні 2019 року, вже після звернення до суду. При цьому, під час укомплектування товару в коробку вкладено оригінали всіх експлуатаційних документів, у тому числі оригінал технічного паспорту (інструкції), гарантійного талону, супутньої документації, акту прийому-передачі №184008. Наведені позивачкою доводи щодо обставин спричинення їй, як споживачу, моральної шкоди правових підстав для задоволення заявленої позовної вимоги про її відшкодування не надають. Позивачка не надсилала відповідачу вимог про усунення недоліків товару, проведення гарантійного ремонту та не зверталася з такими заявами в усній формі, тому позовні вимоги в частині стягнення неустойки не підлягають задоволенню через їх безпідставність. У задоволенні позовних вимог представник відповідача просив відмовити та покласти на позивачку судові витрати відповідача. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини, просила суд їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, посилаючись на викладені у відзиві на позовну заяву обставини. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та з`ясувавши всі фактичні обставини в справі, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи й вирішення спору по суті, ґрунтуючись на засадах справедливості, виваженості та законності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»). Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивачка 29.01.2019 замовила в інтернет-магазині «Деніка» товар - телевізор «SAMSUNG UE49NU7172» вартістю 12399 грн., що не оспорюється сторонами та підтверджується матеріалами справи. Не заперечують сторони й той факт, що позивачка сплатила повну вартість товару, що підтверджується також квитанцією ТОВ «Пост Фінанси» та актом прийому-передачі №184008 (а.с.26, 26). Товар на замовлення надісланий позивачці через транспортну компанію «Нова пошта» та отриманий [PERSON] 01.02.2019. При огляді телевізора та його включенні в приміщенні відділення «Нова пошта» видимих недоліків товару виявлено покупцем не було. При увімкненні телевізора вдома позивачка виявила дефект - тріщини в панелі плазми на екрані в правому верхньому кутку. У задоволенні направленої позивачем 15.02.2019 претензії про повернення грошових коштів відповідач відмовив, пославшись на акт оцінки технічного стану від 06.02.2019 №190206-001, виданий КФ ТОВ «ЛОТОС», згідно з яким, при огляді телевізора було виявлено, що відсутні як зовнішні пошкодження, так і сліди стороннього втручання, заводських дефектів та порушень правил експлуатації не виявлено, а в графі «причини недоліків» зазначено інша причина - пошкодження внутрішнього активного шару ЖК екрану, тобто зазначено сам недолік, а не причину його виникнення, а отже продавець не несе відповідальності за недоліки товару, оскільки вони виникли після його передання покупцю (а.с.28-29). Відповідно до ст.42 Конституції України, держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів. Згідно зі ст.627 ЦК України, у договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Права споживачів і механізм їх захисту передбачені в Законі України «Про захист прав споживачів». Стаття 4 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачає, що споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право, зокрема, на безпеку продукції, необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця). Перед початком експлуатації товару споживачі зобов`язані уважно ознайомитися з правилами експлуатації, викладеними в наданій виробником (продавцем, виконавцем) документації на товар. Права споживача, передбачені вказаною статтею, щодо доступу до інформації співвідносяться з обов`язками продавця. Так, згідно зі ст.13 Закону України «Про захист прав споживачів», перед укладанням договорів на відстані (наприклад, в інтернет-магазині) продавець повинен надати споживачеві інформацію, зокрема, про: найменування продавця, його місцезнаходження та порядок прийняття претензій; основні характеристики продукції, ціну, включаючи плату за доставку, та умови оплати; гарантійні зобов`язання та інші послуги, пов`язані з утриманням чи ремонтом продукції; інші умови постачання або виконання договору; порядок розірвання договору. Окрім вищезазначеного, ст.7 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що продавець (виконавець, постачальник) товарів, робіт, послуг в електронній комерції під час своєї діяльності та у разі поширення комерційного електронного повідомлення зобов`язаний забезпечити прямий, простий, стабільний доступ інших учасників відносин у сфері електронної комерції до інформації про: повне найменування юридичної особи або ПІБ фізичної особи-підприємця, місцезнаходження юридичної особи або місце реєстрації та місце фактичного проживання фізичної особи - підприємця, адресу електронної пошти та/або адресу інтернет - магазину. Згідно з п.8 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», інтернет-магазин - засіб для представлення або реалізації товару, роботи чи послуги шляхом вчинення електронного правочину. Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» також визначено, що суб`єкт електронної комерції - суб`єкт господарювання будь-якої організаційно-правової форми, що реалізує товари, виконує роботи, надає послуги з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, або особа, яка придбаває, замовляє, використовує зазначені товари, роботи, послуги шляхом вчинення електронного правочину. Згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру підприємств установ та організацій і фізичних осіб - підприємців, відповідач як на час укладення оскаржуваного договору так і на час розгляду справи зареєстрований як фізична - особа підприємець з видом діяльності - клас КВЕД - 47.91 «Роздрібна торгівля, що здійснюється формами поштового замовлення або через мережу інтернет». Виходячи зі змісту зазначених норм, веб-сайт інтернет-магазину повинен містити повну інформацію про товар (наявність сертифікатів, інших необхідних документів); містити інформацію про продавця. Під час вчинення електронного правочину компанія-продавець зобов`язана забезпечити повну відповідність предмета електронного договору, погодженого сторонами, кількісними та якісними характеристикам. За змістом ч.1 ст.15 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач має право на одержання необхідної, доступної достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Правові наслідки порушення права споживача на інформацію визначені в ч.7 ст.15 Закону України «Про захист прав споживачів». Згідно з п.1 вказаної норми, у разі коли надання недоступної, недостовірної, неповної або несвоєчасної інформації про продукцію та про виробника (виконавця, продавця) спричинило придбання продукції, яка не має потрібних споживачеві властивостей, - споживач має право розірвати договір і вимагати відшкодування завданих йому збитків. За положеннями ч.9 ст.15 Закону України «Про захист прав споживачів», під час розгляду вимог споживача про відшкодування збитків, завданих недобросовісною або неповною інформацією про продукцію чи недобросовісною рекламою, необхідно виходити з припущення, що у споживача немає спеціальних знань про властивості та характеристики продукції, яку він придбаває. Згідно з п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1996 №5 з подальшими змінами «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів», у справах за позовами про захист прав споживачів, порушених внаслідок недостовірної або неповної інформації про товар (роботу, послугу) чи недобросовісної його реклами, суд має виходити з припущення, що споживач не має спеціальних знань про властивості та характеристики товарів (робіт, послуг). Відповідно до ст.15 Закону України «Про захист прав споживачів», продавець, виробник, виконавець зобов`язані своєчасно надавати споживачеві необхідну достовірну інформацію про товар (роботи, послуги) у доступній наочній формі, яка б забезпечувала можливість компетентного вибору. Надання інформації у технічній документації, на етикетці тощо іноземною мовою без перекладу в зазначеному вище обсязі слід розцінювати як відсутність необхідної інформації. Як вбачається зі змісту акту оцінки технічного стану №190206-001 від 06.02.2019, складеного фахівцями КФ ТОВ «ЛОТОС», при огляді телевізора в умовах сервісного центру, не виявлено зовнішніх пошкоджень та слідів стороннього втручання. При огляді телевізора у ввімкненому стані зовнішніх ушкоджень не виявлено. При ввімкненні приладу виявлено пошкодження внутрішнього активного шару ЖК екрану ТВ, при цьому слідів ударів не виявлено, верхній зовнішній шар екрану цілий. Причиною недоліків зазначено «інша причина» - пошкодження внутрішнього активного шару ЖК екрану. Як висновок щодо подальшої експлуатації приладу, зазначено потребу ремонту - необхідність заміни активного шару ЖК екрану (а.с.30). В акті технічного стану від 15.08.2019, крім вищезазначеного, вказано, що на запит клієнта стосовно офіційності даної моделі «SAMSUNG UE49NU7172» із серійним номером 0 DYW3HNKB01018 немає в списку офіційних моделей регіону Україна (а.с.61). З листа директора сервісного департаменту ТОВ «Самсунг Електронік Україна Компані» від 18.11.2019 встановлено, що згідно з діючим законодавством телевізори не підлягають обов`язковій сертифікації в Україні. Однак, телевізор відноситься до товарів, на які виробником має складатися декларація про відповідність технічним регламентам, а вразі підтвердження відповідності на сам товар має наноситись національний знак відповідності. Телевізор «SAMSUNG UE49NU7172» не проходив процедури підтвердження відповідності, на товар не складалася декларація відповідності. Крім того, іноземні декларації в Україні теж не визнавалися. Телевізор «SAMSUNG UE49NU7172» не призначений виробником для продажу на території України, тому виробником ані телевізор, ані упаковка не маркуються українською, а до комплекту не входить інструкція та гарантійний талон українською мовою. У випадку, якщо такий товар введений в обіг, товар не відповідає вимогам ст.15 Закону України «Про захист прав споживачів», ст.26 Закону України «Про засади державної мовної політики», технічному регламенту низьковольтного електричного обладнання, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 №1067, та технічному регламенту з електромагнітної сумісності обладнання, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 №1077. Оскільки вказаний телевізор не постачався офіційно, гарантійному та сервісному обслуговуванню в мережі авторизованих сервісних центрів в Україні не підлягає (а.с.136). За вказаних обставин доводи позивачки про наявність підстав для розірвання договору купівлі-продажу телевізора відповідно до ч.7 ст.15 Закону «Про захист прав споживачів» та про відшкодування понесених нею витрат є правомірними, оскільки відповідач, надавши [PERSON] недостовірну інформацію про проданий їй телевізор, у тому числі, як про товар, що офіційно продається, продав товар, який не підлягає продажу на території України, не підлягає експлуатації, гарантійному ремонту та обслуговуванню. Посилання при цьому відповідача на те, що пошкодження внутрішнього активного шару ЖК екрану, проданого [PERSON] телевізора, виникли після отримання товару покупцем, не можуть бути прийняті до уваги судом, зважаючи на те, що для розірвання договору в зв`язку з порушенням права споживача на інформацію, в тому числі через ненадання необхідної технічної документації на товар та її перекладу, правового значення не мають. Проаналізувавши обставини справи, суд дійшов висновку, що саме не володіння споживачем необхідною інформацією зумовило настання таких наслідків. Посилання відповідача на постанову Верховного Суду України від 28.02.2018 є безпідставними, оскільки, як зазначено вище, покупцеві поставлено товар - телевізор «SAMSUNG UE49NU7172», який не призначений виробником для продажу на території України, гарантійному та сервісному обслуговуванню в мережі авторизованих сервісних центрів в Україні не підлягає, зазначені вище недоліки товару не були очевидними при його огляді покупцем, товар не мав механічних пошкоджень, у позивачки не було об`єктивної можливості виявити їх. Відповідач належних доказів того, що зазначені недоліки товару були виявлені покупцем при отриманні товару у відділенні «Нової пошти» у селі Суботці Знам`янського району Кіровоградської області суду не надав, а тому позовні вимоги в частині розірвання договору купівлі-продажу товару та стягнення вартості товару підлягають задоволенню. Щодо вимог позивачки про стягнення неустойки, то вони підлягають задоволенню відповідно до ч.9 ст.12, ч.7 ст. 3 Закону України «Про захист прав споживачів». Водночас, вимоги [PERSON] про стягнення моральної шкоди в сумі 10000 грн. задоволенню не підлягають з наступних підстав. Згідно з п.5 ч.1 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. При цьому, положеннями ст.1 Закону України «Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції» поняття шкоди визначено як завдані внаслідок дефекту в продукції каліцтво, інше ушкодження здоров`я або смерть особи, пошкодження або знищення будь-якого об`єкта права власності, за винятком самої продукції, що має дефект. Відповідно до ст.711 ЦК України, шкода, завдана майну покупця та шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю у зв`язку із придбанням товару, що має недоліки, відшкодовується відповідно до положень гл.82 цього Кодексу. Таким чином, у спорах про захист прав споживачів чинне цивільне законодавство передбачає відшкодування моральної шкоди лише в тих випадках, коли шкода завдана майну споживача або шкода завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю. Отже наведені позивачкою доводи щодо обставин спричинення їй, як споживачеві, моральної шкоди правових підстав для задоволення заявлених нею вимог про її відшкодування не надають. Стосовно розподілу судових витрат, суд відзначає наступне. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи те, що позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог на 76,95%, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 591 грн. 28 коп. Решту судового збору в розмірі 177 грн. 12 коп. слід віднести на рахунок держави. Щодо клопотання відповідача, яке міститься у відзиві на позовну заяву, щодо покладення на позивачку судових витрат відповідача, суд відзначає наступне. Згідно з п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються в разі задоволення позову - на відповідача. Тож, витрати відповідача слід віднести на його рахунок. На підставі викладеного, ст.42 Конституції України, ст.ст.3, 4, 12, 13, 15 Закону України «Про захист прав споживачів», ст.ст.627, 711 ЦК України, ст.ст.3, 7 Закону України «Про електронну комерцію»,

Outcome: partial