Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-16 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовом до Тернопільської міської ради, третя особа - Перша Тернопільська державна нотаріальна контора про визнання права власності на Ѕ частину квартири за [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . В обґрунтування вимог позивачка вказує, що вона та батько [PERSON] є співвласниками, кожен по Ѕ частини квартири за [ADDRESS] . [INFO] батько помер. Після його смерті відкрилась спадщина за законом на належне йому майно, у тому числі на 1/2 частину квартири. Вона є єдиним спадкоємцем першої черги за законом. У встановлений законом строк вона спадщину прийняла. Постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину квартири за [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Посилаючись на наведене, просить задовольнити позов. У судове засідання позивач не з`явилась, хоча про день та час розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Попередньо від представника позивача - адвоката Яхвана В.М. надійшла заява про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Представник позивача - адвокат Яхван В.М. був присутній у попередніх судових засіданнях, позов підтримав та просив задовольнити. Представник Тернопільської міської ради в судове засідання не з`явився, попередньо подав заяву про слухання справи за його відсутності. При прийнятті рішенні покладається на думку суду. Представник Першої тернопільської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений в установленому законом порядку, попередньо надіслав заяву про слухання справи за їх відсутності. Судом встановлено, що [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої записано [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 29 червня 1978 року, виданим міським відділом ЗАГСу м.Тернополя. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 жовтня 2011 року, яке набрало законної сили, визнано за [PERSON] право власності на Ѕ частину квартири за [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Вищевказаним рішенням суду встановлено, що [PERSON] , сплативши повністю внесок у житлово-будівельний кооператив, правомірно набула право власності на спірну квартиру, однак право власності на нею не було оформлено у встановленому законом порядку. Дана квартира була придбана [PERSON] під час перебування у шлюбі з [PERSON] , тому останньому належить Ѕ частина спірної квартири як частка у спільному майні подружжя. Згідно з вимогами ч.5 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Таким чином, [PERSON] належить Ѕ частина квартири за [ADDRESS] . [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 28 листопада 2016 року, виданим Тернопільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис за №1836. Згідно довідок за №1464 від 22.10.2018 року та за №169 від 25.06.2019 року, виданих ТзОВ «СОВР 1» встановлено, що по [ADDRESS] зареєстровані та проживають [PERSON] та [PERSON] , а батько [PERSON] проживав і був зареєстрований за даною адресою з 03.12.1979 р. до дня смерті [INFO] . Таким чином, [PERSON] прийняла спадщину шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час його смерті. Відповідно до листа-відповіді за №2266/01-16 від 21 травня 2019 року Першої тернопільської державної нотаріальної контори та копії матеріалів спадкової справи за №871/2018 встановлено, що Першою тернопільською державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON] заведено спадкову справу за №871/2018 на підставі заяви [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.11.2018р. Згідно інформаційної довідки із Спадкового реєстру за №540036858 від 12.11.2018 року, [PERSON] склав заповіт на житловий будинок з надвірними будівлями а спорудами, що в [ADDRESS] на користь [PERSON] , посвідчений 08.11.2011 року Вишгородською сільською радою Лановецького району Тернопільської області за реєстровим №100. Інші спадкоємці за законом та за заповітом у нотаріальну контору не звертались. Постановою державного нотаріуса Першої Тернопільської державної нотаріальної контори від 01 лютого 2019 року за №326/02-31, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частку квартири за [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Суд, розглянувши справу, дослідивши та оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. За нормами ст.1261 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до вимог ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з вимогами ч. 3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1270 ЦК для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що єдиним спадкоємцем першої черги за законом, який прийняв спадщину після смерті [PERSON] є дочка [PERSON] . Інші спадкоємці за законом та за заповітом у нотаріальну контору не звертались. Однак, оформити спадкові права на спірну квартиру позивач не може, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу. Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд приходить до переконання, що за позивачем слід визнати право власності на Ѕ частину квартири за [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] .

Outcome: approved