Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою, у якій просить встановити факти, які мають юридичне значення, а саме належності її матері [PERSON], правовстановлюючих документів - Свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово комунального господарства виконкому Одеської міської Ради народних депутатів було зареєстрованого за № 2-130 від 29.01.1993 року та Розпорядження Управління житлово комунального господарства виконкому Одеської міської Ради народних депутатів № 330 від 29.01.1993 року і заповіту, який складений у м. Одеса 23 лютого 1993 року, посвідчений старшим державним нотаріусом Коряченко А.А. Шостої Одеської державної нотаріальної контори 23 лютого 1993 року та зареєстрований у спадковому реєстрі за номером 2-2182. При цьому посилається на те, що [INFO] року її матір [PERSON] померла. При зверненні [PERSON] до приватного нотаріуса Пилипенко Наталії Анатоліївни з заявою про прийняття спадщини до майна померлої матері з'ясувалось, що неможливо ідентифікувати спадкодавця та заповідача, власника нерухомого майна, оскільки наявні розбіжності у правовстановлюючих документах. Так, в свідоцтві про смерть серія [NUMBER] актовий запис №6318 по-батькові померлої матері вказано «[PERSON]», а у свідоцтві про право власності на житло, виданим Управлянням житлово комунального господарства виконкому Одеської міської Ради народних депутатів 29 січня 1993 року по-батькові померлої матері як співвласника зазначено «[PERSON]». Також, у заповіті, складеному за життя [PERSON] у якому міститься розпорядження щодо заповідання належної їй на праві особистої власності частини квартири [ADDRESS], її дочці [PERSON] та посвідченому старшим державним нотаріусом Коряченко А. А. Шостої одеської державної нотаріальної контори 23 лютого 1993 року вказано по-батькові заповідача - «[PERSON]» та у спадковому реєстрі містять відомості про заповіт від імені [PERSON]. Окрім того, у зазначеному заповіті, який посвідчений старшим державним нотаріусом Коряченко А. А. Шостої одеської державної нотаріальної контори 23 лютого 1993 року зазначено реєстровий номер «2-2162» , а згідно даним спадкового реєстру та документам Шостої одеської державної нотаріальної контори, даний заповіт було посвідчено за реєстровим номером «2-2182». [PERSON] зверталась до Комунального підприємства «Міське агентство з приватизації житла» Одеської міської ради та Шостої одеської державної нотаріальної контори з заявою про виправлення вищевказаних розбіжностей. Однак їй було відмовлено у зв'язку із тим, що для внесення виправлень необхідна заява заповідача та на час видачі правовстановлюючих документів на спадкове майно по-батькові померлої значилось як «[PERSON]». Представник заявника надав суду заяву про те, що заяву підтримує і просить розглянути за його відсутності. Представник зацікавленої особи - Комунальне підприємство „Міське агентство з приватизації житла Одеської міської ради в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином. Представник зацікавленої особи - Шоста Одеська державна нотаріальна контора в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином. Зацікавлена особа приватний нотаріус Пилипенко Наталя Анатоліївна в судове засідання не з'явилась та надала заву, у якій проти заявлених вимог не заперечувала та просила розглянути справу у її відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29 січня 1993 року Управлінням житлово комунального господарства виконкому Одеської міської Ради народних депутатів було видане свідоцтво про право власності на житло, а саме квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить на праві приватної спільної власності в рівних долях [PERSON] і [PERSON] та зареєстровано за номером №2-130. Дане свідоцтво видане згідно з розпорядженням Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської Ради народних депутатів від 29 січня 1993 р. №330. 23 лютого 1993 року [PERSON] склала заповіт, який був посвідчений старшим державним нотаріусом Коряченко А.А. Шостої Одеської державної нотаріальної контори 23 лютого 1993 року, згідно з яким вона заповідала належну їй на праві приватної власності частину квартири [ADDRESS] своїй дочці [PERSON]. [INFO] року [PERSON] померла. У свідоцтві про смерть серія [NUMBER] актовий запис №6318 по-батькові померлої матері вказано «[PERSON]». У паспорті громадянина України померлої [PERSON] по-батькові вказано «[PERSON]». Також, відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] серія [NUMBER], актовий запис №8 від 03.01.1962 р. її батьком вказаний [PERSON], а матір'ю вказана [PERSON] (на російській мові по-батькові матері вказано «[PERSON]»). Статтею 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність, або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Встановлення факту належності [PERSON], правовстановлюючих документів - Свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово комунального господарства міськвиконкому Одеської міської Ради народних депутатів зареєстрованого за № 2-130 від 29.01.1993 року та Розпорядження Управління житлово комунального господарства Одеської міської ради № 330 від 29.01.1993 року і заповіту, складений у м. Одеса 23 лютого 1993 року, посвідченого старшим державним нотаріусом Коряченко А.А. Шостої Одеської державної нотаріальної контори 23 лютого 1993 року та зареєстрований у спадковому реєстрі за номером 2-2182 в яких є розбіжності щодо написання по-батькові заповідача у заповіті і правовстановлюючих документах на житло з по-батьковим, вказаним у свідоцтві про смерть, а також щодо реєстрового номеру заповіту необхідно заявнику для вступу у спадщину. Таким чином, суд вважає, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт належності [PERSON], правовстановлюючих документів, а саме Свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово комунального господарства виконкому Одеської міської Ради народних депутатів зареєстрованого за № 2-130 від 29.01.1993 року та Розпорядження Управління житлово комунального господарства виконкому Одеської міської Ради народних депутатів № 330 від 29.01.1993 року і заповіту, складений у м. Одеса 23 лютого 1993 року, посвідченого старшим державним нотаріусом Коряченко А.А. Шостої Одеської державної нотаріальної контори 23 лютого 1993 року та зареєстрований у спадковому реєстрі за номером 2-2182.

Outcome: approved