Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з даною позовною заявою, вказуючи на те, що вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі до 24.09.2013 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а тому позивачка просить стягнути з відповідача на її користь на утримання сина аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала і просить їх задовольнити. Пояснила, що з серпня 2014 року, коли відповідач її побив, проживають з ним окремо. Неповнолітній син [PERSON] проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач жодної матеріальної допомоги не надає. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги позивачки не визнали. Пояснили, що позивач та відповідач проживають разом, їх сім'я є міцною, заснованою на взаємних любові і повазі. Відповідач повністю утримує свого неповнолітнього сина, а тому просять у позові відмовити. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] показала, що є матір'ю позивачки. Приблизно у серпні чи вересні 2014 року її дочку побив відповідач. У цей же час дізналася від онука, що дочка пішла від зятя і проживає з сином на окремій квартирі. Їй невідомо чи надає відповідач матеріальну допомогу дитині. Раніше, коли вони проживали разом, зять сплачував за зйомну квартиру, а дочка утримувала дітей. Зараз дочку і онуків утримує вона. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] показав, що працює разом з відповідачем і підтримує з ним товариські відносини. Декілька раз бував у нього в гостях. При ньому жодних сварок між подружжям не було. Востаннє бачив у [PERSON] вдома його дружину влітку 2014 року, а сина у вересні 2014 року. Також, у вересні 2014 року під час розмови з [PERSON] останній казав йому, що сину треба купити одяг, але чи купував його відповідач - не знає. Про сварки з дружиною відповідач йому ніколи нічого не говорив. Заслухавши пояснення сторін, показання свідків та вивчивши матеріали справи, суд встановив такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Заочним рішенням Коропського районного суду Чернігівської області від 24.09.2013 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] шлюб між ними розірвано. Ухвалою Коропського районного суду від 17.10.2014 року дане заочне рішення скасовано і справу призначено до розгляду в загальному порядку. На даний час спір по суті не вирішено. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України: батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 Сімейного кодексу України: способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України: кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В судовому засіданні було досліджено наступні надані сторонами докази: квитанцію від 29.09.2014 року про перерахунок відповідачем на картковий рахунок своєї повнолітньої дочки 300 грн. (а.с. 15); договір про направлення на навчання повнолітньої дочки (а.с. 17); довідка Чернігівської загальноосвітньої школи № 3 про те, що неповнолітній [PERSON] проживає разом з обома батьками (а.с. 18); сімейні фотографії сторін зі святкування шкільного випускного їх спільної повнолітньої доньки (а.с. 19). Також, за клопотанням відповідача в судовому засіданні було проглянуто відеозапис з його власного ноутбука, на якому зображено позивачку та їх неповнолітнього сина в домашній обстановці. Хто здійснював відеозапис, з проглянутого відеоролика встановити не представляється можливим. Сторони погодилися, що дане відео знімав відповідач, але не змогли дійти спільної думки щодо дати зйомки. Отже, надані сторонами і досліджені в судовому засіданні докази, не доводять переконливо, що неповнолітній [PERSON] знаходиться на повному утриманні позивачки. Також, зазначені докази не доводять і того, що відповідач приймає будь-яку участь в матеріальному утриманні свого неповнолітнього сина. В той же час, вищезазначені норми Сімейного кодексу України, зобов'язують суд вирішити спір про утримання неповнолітньої дитини по суті у разі відсутності домовленості між батьками про утримання дитини і наявності у зв'язку з цим спору. В судовому засіданні було однозначно встановлено, що домовленість між батьками про способи утримання неповнолітньої дитини відсутня і між ними існує спір з даного приводу. Відповідно до ст. 7 Сімейного Кодексу України: регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. У суду відсутні дані, які б вказували на те, що позивачка неналежним чином здійснює виховання та утримання своєї неповнолітньої дитини, чи може недбало використати наявні в неї грошові кошти, знехтувавши інтересами дитини. Крім того, стаття 186 Сімейного Кодексу України передбачає обов'язок органу опіки і піклування контролювати цільове використання аліментів. В той же час, слід зазначити, що відповідач впевнено вважає, що його з позивачем сім'я є міцною, дружньою, заснованою на взаємоповазі та взаємній любові. Отже, сплата аліментів на користь дружини на утримання спільної неповнолітньої дитини не призведе до жодних негативних наслідків для відповідача, так як гроші будуть витрачені всередині родини на утримання спільної дитини. За таких обставин, враховуючи інтереси неповнолітньої дитини, принципи справедливості та розумності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог про стягнення аліментів. Згідно ст.ст.182, 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) батьків, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. А тому суд вважає необхідним встановити частку, яка буде стягуватися з відповідача в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітків (доходів), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття. На підставі викладеного,

Outcome: approved