Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки його доходу, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту подачі позову до суду, до досягнення дитиною повноліття, мотивуючи заявлені вимоги тим, що з 08 липня 2006 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого у сторін народилась донька [PERSON], [INFO]. На даний час шлюб існує формально, позивач з дитиною проживають окремо від відповідача, участі у вихованні та матеріальному забезпеченні дитини відповідач не приймає, у звязку з чим позивач вимушена звернутися до суду з зазначеною позовною заявою. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити, додатково зазначивши, що хоч на даний час відповідач і проживає разом з нею та донькою в належному їй на праві приватної власності будинку, однак спільне господарство сторонами не ведеться, а відповідач, який отримує пенсію з інвалідності, ніякої допомоги на утримання дитини не надає, її розвитком та вихованням не займається. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечував. Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши надані суду докази та проаналізувавши встановлені обставини у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню за наступними підставами. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до положень ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до положень ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються від дня предявлення позову в суд. Як було встановлено судом і таке підтверджується матеріалами справи, відповідно копії свідоцтва про шлюб [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], якій після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище «Грачова», з 08 липня 2006 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 4). З копії свідоцтва про народження серії І-БП № 031089, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Артемівську Артемівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області 25 жовтня 2006 року, [PERSON] народилась 04 жовтня 2006 року в місті Артемівськ Донецької області України, в графі «Батьки» батьком зазначений [PERSON], а матірю [PERSON] (а.с. 5). На даний час дитина мешкає з батьками за адресою: Донецька обл., м. Бахмут, вул. П. Осіпенко, буд. 20. Відповідач, який є батьком дитини, добровільно допомогу на утримання дитини не надає, хоч і має змогу таку матеріальну допомогу надавати. Ці обставини сторонами у справі не оспорювались, а тому в порядку ст. 61 ЦПК України додаткового доведення не потребують і приймаються судом до уваги. Проаналізувавши надані суду докази та встановлені обставини у їх сукупності, суд дістається висновку, що відповідач [PERSON], який є батьком малолітньої дитини, не виконує покладених на нього Сімейним законодавством України батьківських обовязків відносно утримання своєї малолітньої дитини, тому кошти на утримання дитини підлягають стягненню з нього в примусовому порядку у вигляді аліментів. При визначенні розміру аліментів, суд враховує всі обставини, передбачені ст. 182 Сімейного Кодексу України, у тому числі й стан здоровя дитини та відповідача, їх матеріальне становище, можливість відповідача надавати допомогу своїм дітям, тому вважає, що позивач обґрунтовано ставить питання про стягнення з відповідача аліментів саме у частці від заробітку (доходу) і таке не суперечить положенням ст. 183 ч. 1 СК України. Приймаючи до уваги вищенаведене, а також факт визнання позову відповідачем, суд погоджується з визначеним позивачем розміром аліментів і вважає що з відповідача на користь позивача необхідно стягувати щомісячно аліменти у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Інших обставин, які б мали істотне значення у справі, судом встановлено не було. Як передбачено ст. 191 Сімейного Кодексу України, аліменти на утримання дитини присуджуються від дня предявлення позову в суд. З відповідача, згідно ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню на користь держави судовий збір. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved