Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, який обгрунтовує тим, що 08 січня 2005 року померла [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно, до складу якого також входить земельна ділянка площею 2,4875 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 0520687600:01:006:0019, яка розташована на території Степанівської сільської ради Вінницького району Вінницької області. Позиває зазначає, що є спадкоємицею за заповітом. Інших спадкоємців та осіб, які б мали право на обовязкову частку у спадщині немає. Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 19 грудня 2017 року їй було визначено додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказану земельну ділянку нотаріусом Вінницької районної державної нотаріальної контори позивачу було відмовлено у звязку з відсутністю у спадкодавиці правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку. За вказаних обставин позивач просить суд ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті 08 січня 2005 року [PERSON] на земельну ділянку площею 2,4875 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 0520687600:01:006:0019, яка розташована на території Степанівської сільської ради Вінницького району Вінницької області. В судове засідання учасники судового провадження не зявились. Представник позивача [PERSON] згідно ордеру [PERSON] попередньо подав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, в поданій заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити. Представник відповідача сільський голова Степанівської сільської ради Вінницького району Вінницької області також попередньо подав до суду письмову заяву про визнання позову, справу просить слухати без представника сільської ради. Частиною 3 статті 211 ЦПК України визначено, що \~учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Пунктом першим\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено, що\~\~кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обовязків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Судом встановлено, що 08 січня 2005 року в с. Степанівка, Вінницького району Вінницької області померла [PERSON], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть серії 1-АМ № 250291 від 10.01.2005 року (а.с. 5). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно, до складу якого входить також земельна ділянка площею 2,4875 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 0520687600:01:006:0019, яка розташована на території Степанівської сільської ради Вінницького району Вінницької області, що підтверджується копією Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку серії НВ-0506889472017 від 11.08.2017 року (а.с. 10). За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 22 лютого 1988 року секретарем Степанівської сільської ради Вінницького району Вінницької області [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 4, відповідно до якого заповіла все своє майно де б воно не було і з чого б не складалося, а також все те, що їй буде належати та на що вона матиме право по закону на день смерті своїй племінниці [PERSON], що підтверджується копією вказаного заповіту (а.с. 7). Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 19 грудня 2017 року по справі № 128/3067/17 [PERSON], [INFO] (паспорт громадянки [PERSON] Федерації № [NUMBER] від 28.06.2002 року, виданий 3 міським відділом міліції УВС м. Нижньовартівськ, Ханти-Мансийского Автономного округа Тюменської області від 28.06.2002 року, посвідка на постійне проживання на території України в с. Степанівка, Вінницького району, Вінницької області серії ВН № 021448 від 31.01.2012 року, ідентифікаційний номер [NUMBER]) визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 08 січня 2005 року строком на два місяці, після набрання рішенням суду законної сили, вказане рішення набрало законної сили 19 січня 2018 року, що підтверджується його копією (а.с. 8-9). З копії спадкової справи № 411/2005, заведеної Вінницькою районною державною нотаріальною конторою до майна померлої 08 січня 2005 року [PERSON] вбачається, що осіб, які б мали право на обовязкову частку в спадковому майні після смерті [PERSON] немає. Однак, отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування за заповітом після смерті 08 січня 2005 року [PERSON] на земельну ділянку площею 2,4875 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 0520687600:01:006:0019, яка розташована на території Степанівської сільської ради Вінницького району Вінницької області позивач [PERSON] не має можливості через відсутність документів, які посвідчують право власності спадкодавиці на вказану земельну ділянку, що підтверджується ксерокопією постанови державного нотаріуса Вінницької районної державної нотаріальної контори [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 784/02-31 від 25.04.2018 року (а.с. 31). Стаття 1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Так, судом є встановленим, що позивач є громадянкою [PERSON] Федерації, що підтверджується ксерокопією її паспорта (а.с. 38). Вона є спадкоємицею за заповітом [PERSON], яка померла 08 січня 2005 року. До складу спадкового майна входить також земельна ділянка площею 2,4875 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 0520687600:01:006:0019, яка розташована на території Степанівської сільської ради Вінницького району Вінницької області. За ч. 1 ст. 22 ЗК України землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей. Відповідно до п. а) ч. 3 ст. 22 ЗК України землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства. Згідно ч. 5 ст. 22 ЗК України землі сільськогосподарського призначення не можуть передаватись у власність іноземцям, особам без громадянства, іноземним юридичним особам та іноземним державам. За ч. 4 ст. 81 ЗК України землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 145 ЗК України якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за цим Кодексом не може перебувати в її власності, ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права. У випадках, коли земельна ділянка цією особою протягом встановленого строку не відчужена, така ділянка підлягає примусовому відчуженню за рішенням суду. Згідно\~ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оскільки судом є встановленим, що позивач не в змозі отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вищевказану земельну ділянку, іншого способу захисту своїх спадкових прав, окрім судового, у неї немає, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову. Крім того, відповідно до\~абзацу 3 пункту 24\~\~постанови № 2\~\~Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», в разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.\~\~\~\~\~\~\~ Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що дає суду законні підстави для задоволення позову. Також суд вважає необхідним розяснити позивачу [PERSON] про необхідність відповідно до норм ст.ст. 81, 145 ЗК України протягом року з моменту реєстрації за собою права власності на земельну ділянку площею 2,4875 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 0520687600:01:006:0019, яка розташована на території Степанівської сільської ради Вінницького району Вінницької області, відчужити її. На підставі викладеного та

Outcome: approved