Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-23 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулась в суд з позовом до Замостянського відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача [PERSON] , Першої вінницької державної нотаріальної контори про зняття арешту з майна. Позов мотивовано тим, що під час виконання виконавчого листа виданого Замостянського районного суду м. Вінниці по справі №2-3431/10 від 15.11.2010р.було накладено арешт на все майно [PERSON] та [PERSON] 17.03.2021року подано Заяву на ім`я начальника Замостянського відділу ДВС про ознайомлення з матеріалами справи. Однак, ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження не вдалося з тих причин, що матеріали виконавчого провадження були знищені у 2014 році. Вказана обставина підтверджується письмовими доказами. Таким чином, виконавче провадження знищено, виконавча служба не може винести постанову про скасування арешту, саме з цієї підстави скарга та/або заява про зняття арешту на державного виконавця недоцільна. Для забезпечення виконання основного зобов`язання по Кредитному Договору № CNL - В00/169//2006 від 04 серпня 2006 року та Кредитному Договору № CNL - В00/168/2007 від 12 квітня 2007 року було в іпотеку Відповідача №2 було передано нерухоме майно [PERSON] - квартира [ADDRESS] . Під час виконання виконавчого листа який був виданий Замостянським районним судом м. Вінниці у справі № 2-3431/2010 від 15.11.2010 року, Відповідачем №1 було здійснено реалізацію предмета іпотеки - квартира [ADDRESS] . Як вбачається із витягу з ВП - спецрозділ від 24.02.2021 року Виконавчий лист було повернуто Відповідачу №2 (стягувачу) за відсутністю майна на яке можливо звернути стягнення та вжиті державним виконавцем заходи щодо виявлення такого майна виявилися безрезультатними. Згідно Листа Замостянського відділу ДВС від 19.03.2021 року на ім`я адвоката Шабатури О. виконавче провадження було знищено ще у 2014 році, а сам виконавчий лист був повернений Відповідачу №2 ще 27.06.2012 року. Тобто, на сьогоднішній день Відповідач №2. пропустив строк пред`явлення виконавчого документу до виконання. Та слід звернути увагу що останній заяв про поновлення строку на пред`явлення виконавчого документу до виконання не надавав. Тому, виходить що починаючи з 27.06.2012 року по даний час частина квартири позивача арештована безпідставно. Просить скасувати заходи забезпечення позову які були вжиті ухвалою Замостянського районного суду м. Вінниці від 20 серпня 2010 року по справі № 2-3431/2010 року. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 06.05.2021р. відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, просили задовольнити. \~ \~ \~ \~Представник відповідача - Замостянського відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) в судове засідання не з`явився надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, при винесені рішення покладався на розсуд суду. \~ \~ \~ \~Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» в судове засідання не з`явився, згідно письмових пояснень, просили відмовити в задоволені позову. \~ \~ \~ \~Представник третьої особи в судове засідання не з`явився надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, при винесені рішення покладався на розсуд суду. \~ \~ \~ \~Третя особа в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин. \~ \~ \~ \~Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, з наступних підстав. \~ \~ \~ \~При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що для забезпечення виконання основного зобов`язання по Кредитному Договору № CNL - В00/169//2006 від 04 серпня 2006 року та Кредитному Договору № CNL - В00/168/2007 від 12 квітня 2007 року було в іпотеку Відповідача №2 було передано нерухоме майно [PERSON] - квартира [ADDRESS] . Під час виконання виконавчого листа який був виданий Замостянським районним судом м. Вінниці у справі № 2-3431/2010 від 15.11.2010 року, Відповідачем №1 було здійснено реалізацію предмета іпотеки - квартира [ADDRESS] . Як вбачається із витягу з ВП - спецрозділ від 24.02.2021 року Виконавчий лист було повернуто Відповідачу №2 (стягувачу) за відсутністю майна на яке можливо звернути стягнення та вжиті державним виконавцем заходи щодо виявлення такого майна виявилися безрезультатними. Відповідно до ст.\~ст. 316, 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Першим реченням пункту 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03.06.2015 року № 5 роз`яснено, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 391 ЦК України\~встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 386 ЦК України\~встановлено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Відповідно до вимог ч.1, 2\~ ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження»\~ арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Відповідно ч.4 ст. 59 Закону передбачено виключний перелік підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, а саме: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій\~статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. Відповідно до ч.5\~ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. При цьому суд враховує, що згідно ст. 17 ЗУ «про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006року № 3477-IV, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «East/West Alliance Limited» проти України», яке набрало статусу остаточного 02.06.2014 року, в п. 167 рішення Суд наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним. Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля. Відповідно до статті 56 ЗУ «Про виконавче провадження»\~арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження. Копії постанови державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення боржнику та банкам чи іншим фінансовим установам або органам, зазначеним у частині другій цієї статті. Постанова державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом. Статтею 37 ЗУ «Про виконавче провадження», передбачено випадки, на підставі яких виконавчий документ повертається стягувачу. Повернення виконавчого документа стягувачу не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання (ч. 5. Ст. 47 вказаного Закону). Частиною 1 статті 40 вказаного вище закону вказано, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Статтею 40 ЗУ «Про виконавче провадження»\~передбачено, що в разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення\~виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна. У разі повернення виконавчого документа стягувану з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої\~статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою\~статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої\~статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом. Отже, зняття арешту з майна боржника пов`язується із закінченням виконавчого провадження. У разі повернення виконавчого документа стягувачу виконавче провадження не є закінченим. Із аналізу вказаних норм можна знобити висновок, що відсутність діючих виконавчих проваджень щодо боржника, не свідчить про безпідставність накладеного арешту на його майно. Позивачем не надано суду будь-яких доказів, що виконавче провадження закінчене з тих підстав, які тягнуть за собою зняття арешту з майна боржника. Як вбачається з реєстру відритих виконавчих проваджень виконавчий лист повернуто стягувачеві на п.2 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження ( відсутність у боржника майна), а не закінчення. У своєму рішенні від 17 січня 2018 року по справі № 910/8019/15-г Верховний Суд вказав що у разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 2 частини першої\~статті 47 ЗУ «Про виконавче провадження»\~ виконавче провадження не є закінченим. При цьому, державному виконавцю не надано право на зняття арешту з майна боржника, у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав відсутності у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення. Аналогічної думки дотримується і Верховний Суд у постанові від 05.12.2018 р. у справі 425/1341/17, постанові від 10.04.2019 р. у справі №522/15772/1 б-ц. В даних постановах судом вказано, що державний виконавець зобов`язаний зняти арешт з\~майна боржника тільки в разі закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі). Як вбачається із матеріалів справи, виконавчий документ був повернутий стягувачу, а тому існує невиконане рішення суду про заборгованість [PERSON] перед ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» (правонаступник ПАТ «ОТП Банк»), що набрало законної сили. Так, ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» (правонаступник ПАТ «ОТП Банк») має право на задоволення своїх вимог до [PERSON] . В судовому засіданні представник позивача надавав пояснення про те, що позивачем були сплачені кошти в рахунок погашення боргу перед ПАТ «ОТП Банк», однак, суд вважає, що такі твердження не заслуговують на увагу, оскільки жодних доказів про те, що розмір заборгованості був погашений, представником позивача суду не надано, а відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, із врахуванням того, що [PERSON] має невиконані зобов`язання перед іншими кредиторами, за якими виконавче провадження не закрито у зв`язку із повним виконанням рішення суду, суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими що не підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed