Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 28.07.2012 року у відділі РАЦС Тростянецького РУЮ Вінницької області, актовий запис №32. Від даного шлюбу у них є дочка [PERSON], [INFO], яка проживає разом з матір`ю. Позивач стверджує, що шлюбні відносини між подружжям припинені назавжди, вони не проживають однією сім`єю, не ведуть спільного господарства. В подальшому спільне життя неможливе, тому свої позовні вимоги підтримує повністю. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, однак надала на адресу суду телеграму, в якій свої позовні вимоги підтримує повністю, просила задовольнити їх, розглянувши справу в її відсутності. Після розірвання шлюбу бажає залишитись на прізвищі [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, хоча про місце та час розгляду справи був належним чином повідомлений, заяви про розгляд справи за його відсутності не надіслав. В силу чого, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та вважає за можливе вирішити справу за наявними в ній доказами відповідно до ч. 4 ст.169 ЦПК України. Згідно до ч.1 ст.224 ЦПК України взявши до уваги відсутність з боку позивача заперечень про можливий заочний розгляд справи та ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів, суд вважає за можливе ухвалити заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони 28.07.2012 року зареєстрували шлюб у відділі ДРАЦС Тростянецького РУЮ Вінницької області, актовий запис № 32, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-АМ №117506 від 28.07.2012року.(а.с.3). Згідно копії свідоцтва про народження серії І-АМ №254343 від 24.07.2013 року, виданого на ім`я [PERSON], [INFO], батьками останньої записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Сторони шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть. Складність стосунків призвела до втрати між ними любові та поваги, що призвело до розпаду сімї. Наданий сторонам строк для примирення згідно ухвали суду від 03.03.2015 року на строк два місяці закінчився, однак позивачка наполягає на розірванні шлюбу, примирення неможливе. При таких обставинах, суд вважає, що мотиви та причини, які змусили позивача наполягати на розлученні досить важливі, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України - \~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3 \~ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем та документально підтверджені, що складаються з судового збору в сумі 243,60грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved