Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до Лисичанського міського суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів та позбавлення батьківських прав, третя особа - Служба у справах дітей Лисичанської міської ради.. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 07.10.2005 р. вона уклала шлюб із відповідачем. Від шлюбу народився син [PERSON], [INFO], батьком якого в свідоцтві про народження вказано відповідача. За рішенням Лисичанського міського суду № 415/4449/13-ц від 13.09.2013 р. шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Починаючи з 2013 року і по теперішній час, батько [PERSON] не бачив сина жодного разу. Жодної матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надавав і не надає, не спілкується з дитиною взагалі, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не спілкується з дитиною взагалі, тобто не дбає про її нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей. Син не отримує від батька жодного подарунку на день народження, жодної іграшки. Все наведене буде підтверджене у судовому засіданні показаннями свідків. Відповідач про справі ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків про виховання дитини, навіть не цікавився її життям, не відвідував і не відвідує її вдома, в шкільному закладі, що підтверджується відповідними письмовими доказами та поясненнями свідків. Позивач звертається до суду і просить, позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. У судовому засіданні 29.11.2016 року позовні вимоги не визнав. Зазначив, що й нього дійсно існує заборгованість з виплати аліментів. Просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Представник третьої особи [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти задоволення позову. Вислухавши позивача, відповідача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов у частині позбавлення батьківських прав підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Спір між позивачем та відповідачем виник з приводу того, що позивач [PERSON] вважає відповідача [PERSON] таким, що не виконує належним чином свої батьківські обов'язки, зокрема, він не приймає участі у вихованні дитини, не спілкується із ним і взагалі втратив до дитини інтерес. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. У зв'язку з цим необхідно звернутися до правових позицій Європейського суду з прав людини, а саме в розумінні пункту 1 ст. 8 Конвенції, яка гарантує кожній особі, окрім інших прав, право на повагу до її сімейного життя. Суд нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олссон проти Швеції» (Olsson v. Sweden) від 27.11.1992 р., статус рішення - остаточне), і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров'ю чи розвитку дитини (рішення у справі «Йогансен проти Норвегії» (Johansen. v. Norway) від 07.08.1996 р., статус рішення - остаточне). Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов'язанні виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п.п. 15, 16. Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступ до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. З матеріалів справи встановлено, що згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 07.10.2005 року, виданого Відділом РАЦС Лисичанського міського управління юстиції Луганської області [PERSON] народився [INFO] року, про що складено актовий запис № 691. Батьком дитини записаний [PERSON], матір'ю дитини записана [PERSON]. Згідно з рішенням Лисичанського міського суду Луганської області № 415/4449/13-ц, 2/415/1493/16 від 13.09.2013 р. шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] 07.10.2005 оку відділом реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 616, розірвано. Згідно з витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00017194176 від 11.10.2016 р., наданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції Луганської області, 07.10.2005 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 616. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON]. Згідно з довідкою № 6740/10-02 від 15.10.2016 р., наданою Відділом адміністративних послуг Лисичанської міської ради Луганської області [PERSON], яка мешкає за адресою: [ADDRESS], до складу зареєстрованих входять [PERSON] - донька, [PERSON] - співласник-донька, [PERSON] - онука, [PERSON] - онук. Згідно з довідкою № 335 від 30.09.2016 р. [PERSON], яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS], її син [PERSON], [INFO], проживає з нею за вказаною адресою, [PERSON] не проживає з 2011 р. і по теперішній час. Згідно з висновком органу опіки та піклування Лисичанської міської ради про позбавлення батьківських прав № 4345/01-16 від 30.11.2016 року, орган опіки та піклування, враховуючи інтереси неповнолітньої дитини, його соціальний захист, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], по відношенню його малолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. За таких обставин, враховуючи, що [PERSON] повністю ухилився від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню своїх дітей, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, доводи, викладені позивачем на підтвердження своїх вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, у зв'язку з чим позов в частині позбавлення батьківських прав підлягає задоволенню. Позовні вимоги щодо позбавлення відповідача батьківських прав не суперечать закону та відповідають інтересам дітей.

Outcome: approved