Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, вказуючи, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя мають сина [PERSON] та доньку [PERSON], які проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Рішенням Корецького районного суду Рівненської області від 17 грудня 2014 року з [PERSON] на її користь стягнуто аліменти на утримання дітей по 100 (сто) грн. щомісячно на кожну дитину. Вказує, що її первісні позовні вимоги щодо розміру аліментів, становили 500 (пятсот) грн. на кожну дитину. Розмір позовних вимог зменшила на прохання відповідача, оскільки останній запевнив її в тому, що буде надавати додатково грошові кошти і купувати продукти харчування для дітей. Однак з моменту ухвалення зазначеного рішення, відповідач такої допомоги не надав. Також зазначає, що їхній син [PERSON] є інвалідом дитинства, потребує постійного стороннього догляду, значних коштів на лікування. Відповідач будь-якої матеріальної допомоги не надає, хоча може це робити, так як працює та має постійний дохід. А тому просить суд, збільшити розмір аліментів з 100 (ста) грн. до 500 (пятсот) грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття, а також стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на утримання сина [PERSON] у сумі 16\~693 (шістнадцять тисяч шістсот девяносто три) грн. 42 коп. В судовому засіданні позивач позов підтримала, розмір позовних вимог, в частині стягнення додаткових витрат на утримання дитини, збільшили з 16\~693 (шістнадцять тисяч шістсот девяносто три) грн. 42 коп. до 17\~952 (сімнадцять тисяч девятсот пятдесят дві) грн. 22 коп. Відповідач позов визнав частково, згідний сплачувати аліменти по 200 (двісті) грн. на кожну дитину. Що ж стосується позовної вимоги про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, то вважає її недоведеною. А тому просить суд в цій частині відмовити позивачу в задоволені позову. Крім того суду пояснив, що дійсно, в грудні 2014 року на його прохання [PERSON] зменшила розмір аліментів на утримання дітей з 500 (пятсот) грн. до 100 (ста) грн. щомісячно на кожну дитину, натомість він зобовязувався додатково надавати матеріальну допомогу позивачу. Оскільки ніде не працює, то таку допомогу не надавав. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. З 31 серпня 2012 року сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі, згідно свідоцтва про шлюб серії І-ГЮ № 102253 виданого повторно 11 листопада 2014 року відділом ДРАЦСу реєстраційної служби Корецького районного управління юстиції у Рівненській області. Тривалий час проживають окремо, відповідно до пояснень сторін. Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], що стверджується відповідними свідоцтвами про народження. Рішенням Корецького районного суду Рівненської області від 17 грудня 2014 року відповідача [PERSON] зобовязано щомісячно сплачувати на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання дітей: сина [PERSON] та доньки [PERSON], в розмірі по 100 (сто) грн. на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, згідно із ч.3 ст.181 СК України. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно із ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено чи збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Прожитковий мінімум на одну дитину віком до 6 років: з 1 січня 2015 року становить 1032 грн., а з 1 грудня 2015 року 1167 грн., що згідно із ст.7 Закону України «Про Державний Бюджет України на 2015 рік». Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.\~\~\~ Відповідно до довідки №2099 виданої 05 червня 2015 року Управлінням соціального захисту населення Корецької районної державної адміністрації Рівненської області, позивач [PERSON] перебуває на обліку у зазначеному управлінні та отримує державно соціальну допомогу дітям-інвалідам у розмірі 1696 (одна тисяча шістсот девяносто шість) грн. 30 коп. Крім того, позивач [PERSON] отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні 1-її дитини, яка на день розгляду справи становить 860 (вісімсот шістдесят) грн. 00 коп., відповідно до довідки №2100 виданої 05 червня 2015 року Управлінням соціального захисту населення Корецької районної державної адміністрації Рівненської області. Позивач не має постійного доходу, перебуває у декретній відпустці. Інших доходів, крім державних соціальних допомог на дітей, не отримує. А тому, їй важко одній утримувати дітей. Тобто позивач потребує матеріальної допомоги з боку відповідача. Згідно довідки №534/2 виданої 14 травня 2015 року ВДВС Корецького районного управління юстиції у Рівненській області, заборгованість по сплаті аліментів згідно виконавчого листа №563/1453/14-ц про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів за період з листопада 2014 року по квітень 2015 року включно відсутня. З пояснень відповідача та характеристики виданої Бриківською сільською радою Корецького району Рівненської області 24 червня 2015 року вбачається, що відповідач разом з батьками займається веденням особистого підсобного господарства. За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Враховуючи те, що батьки мають рівні обовязки щодо утримання дітей, матеріальне становище відповідача, інших утриманців не має, працездатний, має задовільний стан здоровя, матеріальний стан позивача на даний час погіршився внаслідок економічно-фінансової кризи в державі, а також те, що аліменти визначені рішенням Корецького районного суду Рівненської області від 17 грудня 2014 року у розмірі 100 (ста) грн., вочевидь не забезпечують мінімальний прожитковий мінімум, який мають отримувати діти сторін, суд вважає, що розмір аліментів, який підлягає стягненню із відповідача на утримання сина [PERSON] та доньки [PERSON], необхідно збільшити з 100 (ста) грн. до 350 (триста пятдесят) грн. на кожну дитину. На думку суду, такий розмір аліментів не є завищеним в нинішніх умовах проживання, є належним захистом прав дітей сторін та не ставить платника аліментів у скрутне для нього та інших його утриманців становище. Саме по собі посилання відповідача на те, що він не працює не звільняє його від обовязку утримувати своїх дітей, оскільки він є фізично здоровою людиною (доказів на підтвердження того, що він має вади здоровя відповідач не надав). Крім того суд бере до уваги те, що відповідач не має інших аліментних зобовязань, на його утриманні не перебувають інші особи, а тому він може сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі. Відповідачем не надано суду доказів на підтвердження своїх заперечень про те, що він не має можливості сплачувати аліменти саме у такому розмірі. Що ж стосується позовної вимоги про стягнення додаткових витрат на дитину, то суд приходить до наступних висновків. Згідно посвідчення серії ААГ № 012597 виданого 01 квітня 2014 року Управлінням соціального захисту населення Корецької районної державної адміністрації Рівненської області, син сторін [PERSON] є дитиною-інвалідом. З епікризів, виписок із медичних карт та з медичної карти хворого вбачається, що син сторін хворіє на спастичний тетрапарез, псвевдобулярний синдром, сиптометична епілепсія як наслідок важкого гіпоксично-ішімічного ураження ЦНС в пренатальному періоді, гінгівіт, гострий трахеїт. Тобто, має незадовільний стан здоровя та потребує постійного лікування. Відповідно до ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину, в разі спору, визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Витрати на придбання продуктів\~\~харчування, цигарок, засобів гігієни на загальну суму 853 (вісімсот пятдесят три) грн. 08 коп., на думку суду, не підлягають включенню до додаткових витрат, оскільки\~\~придбання продуктів харчування для дитини є витратами на її утримання. Статтею 185 СК України передбачено стягнення додаткових витрат, обумовлених особливими обставинами, а не додатковим стягненням аліментів. Крім того, додаткові витрати на загальну суму 6\~412 (шість тисяч чотириста дванадцять) грн. 55 коп. позивачем є недоведеними, оскільки з фіскальних чеків, наданих позивачем суду, без зазначення повної назви придбаного, не можливо встановити які саме медичні препарати та медичні товари було придбано. Інші витрати, в межах заявлених позовних вимог, понесені позивачем в зазначений нею\~\~період,\~\~повязані саме\~\~з лікуванням\~\~інвалідності\~\~сина [PERSON], становлять\~10\~686 (десять тисяч шістсот вісімдесят шість) грн. 59 коп., що підтверджується медичними призначеннями та фіскальними чеками, тому є додатковими витратами. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що справедливим та доцільним у даній справі буде покласти витрати за лікування сина сторін в розмірі 10\~686 (десять тисяч шістсот вісімдесят шість) грн. 59 коп., в рівних частках на позивача та відповідача. Тому з відповідача необхідно стягнути додаткові витрати на сина [PERSON] в розмірі\~5\~343 (пять тисяч триста сорок шість) грн. 29 коп. Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави судові витрати по справі. За таких обставин позов підлягає до часткового задоволення. Враховуючи наведене,

Outcome: approved