Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-22 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначила, що 04.09.1999 року сторони уклали шлюб. Однак, за останні роки подружнього життя часто виникали непорозуміння, сварки із-за будь-яких обставин. Відповідач влаштовує скандали, оскільки має відмінні погляди на спільне життя, не приділяє належної уваги сімї, не цікавиться життям та вихованням дитини, її забезпеченням, жодної допомоги на її утримання добровільно не надає, оскільки систематично ставить сімю у важке матеріальне становище через азартні ігри, якими давно захоплюється. Звертає увагу суду на те, що впродовж тривалого часу вони не проживають, як сімя, не ведуть спільного господарства. Дитина проживає разом із нею та знаходиться на її утримання, всі витрати по утриманню дитини та помешкання лежать на ній, що ставить її сімю в тяжке матеріальне становище, оскільки дитину потрібно забезпечувати всім необхідним для її розвитку та навчання. Вважає, що шлюб існує формально, сімя остаточно розпалася і перспективи на її поновлення не має. Окрім цього, зазначає, що від шлюбного життя є дитина [PERSON] - 03.07.2003р. народження. Відповідач будучи працездатною особою добровільно не бажає надавати жодної допомоги на утримання їхньої дитини, а їй важко одній утримувати дочку, забезпечувати її всім необхідним для нормального розвитку. Просить розірвати шлюб та стягнути аліменти на утримання дитини по 900грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не зявилась, однак подала заяву про розгляд даної справи без її участі та зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.12) Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомив, про що свідчать повідомлення про вручення судових повісток (а.с.10,14) Тому суд, вважав за можливе проводити розгляд справи, відповідно до ст. 169 ЦПК України у відсутності сторін на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи. Дослідивши та перевіривши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності суд вважає, що позов слід задовольнити. У відповідності до вимог ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб, серії 1-СГ №041023 від 04.09.1999р., шлюб між сторонами було укладено 04.09.1999р., про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 11. Шлюб було зареєстровано Ланівською сільською радою Перемишлянського районного Львівської області (а.с.5) Згідно з свідоцтв про народження: серії І-СГ №288224 від 22.07.2003р. батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.8) Відповідно до ч. 3 ст. 181, ст. 184 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) можуть бути визначені у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні встановлено, що шлюб існує формально, сторони хоча проживають в одному житловому приміщення, однак не підтримують подружніх стосунків, примирення та збереження їх сімї є неможливим. Причинами розпаду сімї є різні погляди подружжя на шлюб, сімю, відсутність взаєморозуміння, внаслідок чого між сторонами виникали конфлікти, що переростали у сварки, скандали. Проживання в шлюбі суперечить інтересам, як позивача так і відповідача. Вказані обставини стверджуються матеріалами позову, поясненнями сторін. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб між ними слід розірвати. З матеріалів справи вбачається, що відповідач не має постійного заробітку, оскільки не працює, має тимчасові заробітки, доходи його є мінливими та нерегулярними, однак є особою працездатного віку, інших дітей чи осіб на утриманні не має. При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я дітей, їх потреби у цьому віці, стан здоров'я батька, його матеріальне становище та матеріальне становище дітей, відсутність у відповідача інших неповнолітніх дітей, обов'язок обох батьків утримувати дитину, виходячи з принципів справедливості, добросовісності та розумності, які є одними з загальних засад регулювання сімейних відносин. У звязку з наведеним, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. на дитину, оскільки обовязок утримувати дітей є рівною мірою обовязком, як матері так і батька. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір.

Outcome: partial