Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна. Свої вимоги мотивувала тим, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 22 січня 2014 року шлюб, який був укладений сторонами 12 вересня 2010 року, між сторонами розірвано. За час фактичних шлюбних відносин ними був придбаний автомобіль марки FIAT DOBLO, 2007 року випуску, номер кузова [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER]. Відповідач одноособово відчужив цей автомобіль та отримав кошти в сумі 85 000,00 грн, що встановлено рішенням Вінницького міського суду суду Вінницької області від 04 грудня 2013 року та рішенням апеляційного суду Вінницької області від 24 січня 2014 року по справі № 127/15315/13-ц. Зважаючи, що вказане майно є спільною сумісної власністю подружжя, позивач просить стягнути з відповідача грошову компенсацію за свою частку. При цьому, просить збільшити свою частку до 2/3 та стягнути на свою користь 56 665,00 грн., оскільки діям відповідача щодо вказаного автомобіля були надана відповідна оцінка рішеннями судів, а також позивач має на своєму утриманні малолітнього сина, який має серйозні захворювання, а розмір аліментів є недостатній для забепечення його розвитку та лікування. Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити. При цьому звернули увагу, що позивач в місяць тратить тільки на проїзд до лікаря близько 800,00 грн., не рахуючи вартості лікування. В той же час, розмір аліментів становить в близько 490 грн. в місяць, а відповідач ще має й заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 714,73 грн. Відповідач у судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи. До суду засобом поштового зв'язку була надіслана його заява, відповідно до якої він позов визнає. Суд дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами Сімейного кодексу України щодо спільної сумісної власності подружжя, здійснення останнім цього права, способів та порядку поділу майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, нормами Цивільного кодексу України в частині загальних положень про право власності. Статтею 60 Сімейного кодексу України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини ( навчання, ведення домашнього господар-ства, догляд за дітьми, хвороба тощо ) самостійного заробітку (доходу). Кожна річ, набу-та за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної суміс-ної власності подружжя. Відповідно до ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте під час шлюбу. Відповідно до Цивільного кодексу України дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно з ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч.ч.2,3 ст.70 СК України при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема, якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне мано, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї; за рішенням суду частка майна дружини може бути збільшена, якщо з нею проживають діти, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. За змістом частин 1, 2, 4, 5 статті 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Відповідно до пунктів 22, 23, 30 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело та час його придбання. Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69 - 72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У випадку коли при розгляді вимоги про поділ майна буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім'ї чи не на його потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 12.09.2010 року. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 22 січня 2014 року, яке набрало законної сили 04.02.2014 року, шлюб між ними розірвано. За час шлюбу ними був придбаний автомобіль FIAT DOBLO, 2007 року випуску, номер кузова [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER], який 23 квітня 2013 року відчужений відповідачем [PERSON] за ціною 85 000,00 грн., що підтверджується заявою №16555101 від 23 квітня 2013 року та довідкою-рахунком №147925 від 23 квітня 2013 року. Вказаний договір відчуження укладений без згоди [PERSON], а кошти, які були отримані за цим договором були використані не в інтересах сім'ї, що встановлено рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 04 грудня 2013 року та рішенням апеляційного суду Вінницької області від 24 січня 2014 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання недійсним договору відчуження автомобіля та його витребування, якими вказаний договір відчуження визнаний недійсним, а в частині витребування майна - відмовлено. Згідно ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, в яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. За таких обставин, враховуючи одноособове відчуження відповідачем автомобіля FIAT DOBLO, 2007 року випуску, та не направлення отриманих ним коштів на інтереси сім'ї, суд вважає за можливе вказану вище вартість відчуженого автомобіля врахувати при поділі майна подружжя. При здійсненні поділу вказаного майна, суд вважає за можливе відступити від рівності часток. Судом встановлено, що з позивачем проживає малолітній син - [PERSON], [INFO], який має серйозне захворювання та лікування якого потребує значних матеріальних зусиль. Дитина перенесла оперативне втручання, за медичними висновками вона потребує постійного медичного супроводження, витрати на яке, відповідно до наданих доказів, значно перевищують розмір аліментів. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 26 квітня 2013 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/3 частки всіх доходів (заробітку) відповідача. За даними Староміського відділу ДВС Вінницького міського управління юстиції, даний розмір аліментів в грошовому виразі становить 469-493 грн. на місяць. В той же час, витрати на утримання дитини значно перевищують цей розмір. При цьому, суд зважає, що станом на 08.07.2014 року відповідач має заборгованість по аліментам в сумі 714,73 грн. До того ж, при відступленні від рівності часток, суд враховує поведінку відповідача щодо спірного автомобіля, яка встановлена рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 04 грудня 2013 року та рішенням апеляційного суду Вінницької області від 24 січня 2014 року в справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання недійсним договору відчуження автомобіля та його витребування. Враховуючи викладене, суд вважає, що є всі підстави відступити від засади рівності часток подружжя при поділі майна та визнати за [PERSON] частку у спільному майні подружжя в розмірі 2/3 та як спосіб поділу спільного майна подружжя стягнути з відповідача на користь позивача грошову компенсацію цієї частки в розмірі 56 665,00 грн. (2/3 від 85 000,00 грн.). Відповідно до положень ст.88 ЦПК України, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача документально підтвердженні судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved