Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до ТОВ «Фінансова компанія управління активами», в якому просила суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 17.05.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем, зареєстрований в реєстрі за № 2866 про стягнення з [PERSON] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія Управління Активами» заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту № 2009137678 від 06.08.2014 року всього в розмірі 25 532,43 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 06.08.2014 року [PERSON] уклала Договір про надання споживчого кредиту № 2009137678 з ПАТ «ОТП Банк». 17.05.2019 року ПН КМНО Гуревічовим О.М здійснено виконавчий напис № 2866 на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» про стягнення з неї заборгованості в сумі 25 532,43 грн. за кредитним договором № 2009137678 від 06.08.2014 року. За твердженням позивача, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису від 17.05.2019 року не отримував від відповідача та позивача первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення. Виконавчий напис було вчинено на підставі розрахунку заборгованості, підготовленого працівниками фінансової компанії. Розрахунок є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків відповідача та не може бути доказом безспірності грошових вимог відповідача до позивача. Крім того, позивач наголошує на тому, що приватним нотаріусом не з`ясовано чи не пропущені відповідачем строк позовної давності. У зв`язку з чим, позивач звернулась до суду з даним позовом. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 20.09.2020 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, тому є можливим розгляд справи в її відсутності, підтримала заявлені позовні вимоги та просила їх задовольнити посилаючись на обставини справи викладені в позовній заяві. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. (а.с. 50) Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія управління активами» в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. (а.с. 44) Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович в судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. (а.с. 41) Представник Центрального відділу державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області у судове засідання не з`явився, про місце, день та час розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі. (а.с. 43) Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача та третіх осіб на підставі наявних у справі доказів, згідно п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, в порядку заочного розгляду справи. Відповідно до ч. 4 вказаної статті, заочний розгляд справи проводиться у разі, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06.08.2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений договір № 2009137678 про надання споживчого кредиту. Відповідно до умов вказаного договору [PERSON] отримала на картковий рахунок суму кредитного ліміту в розмірі 24 892,06 грн. (а.с.11-12). 24.03.2017 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 24/03/17/3 про відступлення права вимоги за кредитним договором № 2009137678 від 06.08.2014 року. 28.12.2018 року між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» було укладено договір факторингу № 28/12/18 (а.с. 26-29) та підписано акт прийому-передачі реєстру заборгованостей за договором факторингу № 28/12/18 від 28.12.2018 року, на підставі якого ТОВ «Фінансова компанія управління активами» набуло права вимоги за договір № 2009137678 про надання споживчого кредиту (а.с. 31-33). В подальшому, 24.04.2019 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» направило на адресу ТОВ «Фінансова компанія управління активами» лист за вх. № ФК/144 та додаток № 1 до листа з переліком боржників за кредитним договором, права вимоги за якими були відступлені, в тому числі, ПАТ «ОТП Банк» до ТОВ «Фінансова компанія управління активами» (а.с. 22, 23-25). 04.03.2019 року на адресу [PERSON] направлено повідомлення про відступлення права грошової вимоги (а.с. 35), вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань (а.с. 34) та розрахунок заборгованості за договором № 2009137678 про надання споживчого кредиту за період з 23.03.2017 року по 30.03.2019 року (а.с. 18). 30.03.2019 року на адресу [PERSON] направлено повідомлення про відступлення права грошової вимоги (а.с. 17), вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань (а.с. 16) та розрахунок заборгованості за договором № 2009137678 про надання споживчого кредиту за період з 23.03.2017 року по 30.03.2019 року 06.05.2019 року ТОВ «Фінансова компанія управління активами» звернулось до ПН КМНО Гуревічова О .М. з заявою про вчинення виконавчого напису нотаріуса (а.с. 10). В подальшому, 17.05.2019 року ПН КМНО Гуревічовим О.М. вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за № 2866 про стягнення з [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія Управління Активами» (код ЄДРПОУ 35017877) заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 2009137678 від 06.08.2014 року за період з 23.03.2017 року по 06.05.2019 року суму у розмірі: 16 135, 12 грн. заборгованість за тілом кредиту; 2,21 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами; 9245,10 грн. - заборгованість за нарахованою та несплаченою комісією; 150,00 грн. - плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 25 532,43 грн. (а.с. 9). Внаслідок вищенаведеного, 15.07.2019 року заступником начальника відділу Центрального відділу державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Нагорним Д.В. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у виконавчому провадженні № 59251470 (а.с. 55). Позивач зазначає, що у виконавчому написі сума заборгованості не є безспірною. Також, позивач зазначає, що жодних будь-яких правовідносин [PERSON] з ТОВ «Фінансова компанія управління активами» немає, та не мала, та жодних угод не укладала. Жодних відомостей, про наявність заборгованості перед ТОВ «Фінансова компанія управління активами», розрахунок заборгованості позивач не отримувала та немає. Аналізуючи доводи сторони позивача, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.ч. 1-4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно зі ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Зокрема для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст. 87 Закону України «Про нотаріат»). Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Зміст виконавчого напису повинен відповідати вимогам ст. 89 Закону України «Про нотаріат». Вчинення виконавчого напису здійснюється в порядку, передбаченому главою 16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» (далі Порядок), затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року, №296/5. Зокрема, згідно з Порядком, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій мають бути зазначені необхідні відомості про стягувача та боржника; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, який має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Якщо за борговим документом необхідно провести стягнення частинами, виконавчий напис за кожним стягненням може бути зроблений на копії документа або на виписці з особового рахунку боржника; у цих випадках на оригіналі документа, що встановлює заборгованість, робиться відмітка про вчинення виконавчого напису і зазначаються, за який строк і яка сума стягнута, дата і номер за реєстром нотаріальних дій. За заявою кредитора розмір суми, яка підлягає стягненню за виконавчим написом, може бути встановлений з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Неустойка (штраф, пеня) включається до виконавчого напису, якщо це передбачено умовами договору. У справах нотаріуса залишається копія документа, що встановлює заборгованість, чи правочину, за яким здійснюється стягнення, або витяг з особового рахунку боржника і примірник виконавчого напису. Один примірник витягу з виконавчим написом і оригінал зобов`язання повертаються стягувачу, а другий примірник залишається у нотаріуса. Якщо для вчинення виконавчого напису, крім документа, що встановлює заборгованість, необхідно подати й інші документи, зазначені в Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172, то вони до виконавчого напису не приєднуються, а залишаються у матеріалах нотаріальної справи. Згідно з п. 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року, №1172 для одержання виконавчого напису про стягнення кредитної заборгованості кредитором надаються оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі №754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Аналогічний правовий висновок викладений у Постанові Великої Палати Верховного Суду у Справі. № 320/8269/15-ц Провадження № 14-83цс18 від 16 травня 2018 року. При цьому, у конкретній справі вбачається, що приватному нотаріусу при поданні заяви про вчинення виконавчого напису банком було надано розрахунок суми заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 2009137678 від 06.08.2014 року за період з 23.03.2017 року по 06.05.2019 року, яка містила загальний розмір заборгованості по кредиту, комісії та процентах. Попри це, з доданого розрахунку неможливо встановити дати та період виникнення та нарахування заборгованості по кредиту, комісії та відсоткам. Відповідач не скористався своїм процесуальним правом, передбаченим статтею 178 Цивільного процесуального кодексу України, жодних заперечень на спростування наведених позивачем обставин суду не надав. Доказів, які б спростовували зазначені твердження позивача щодо безспірності вимог Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» суду не надано. Відтак, за висновками суду, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку. За таких обставин, виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. 17.05.2019 року про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія Управління Активами» (код ЄДРПОУ 35017877) заборгованості за кредитним договором про надання споживчого кредиту № 2009137678 від 06.08.2014 року в розмірі 25 532,43 грн. необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» необхідно стягнути на користь держави 768,40 гривень судового збору. На підставі вищевикладеного, статтями 4, 5, 12, 13, 17-19, 76-82, 141, 258, 259, 263-266, 268, 352, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд-

Outcome: approved