Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до Зарічненського районного суду Рівненської області із позовною заявою до [PERSON] В, С. про усунення перешкод в користуванні майном, виключення із актів опису та арештів автомобіля. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що за відповідачем [PERSON] 14 липня 2011 року у ВВЕР-4 УДАІ в м. Києві було зареєстровано автомобіль марки Ауді А6, 2011 року випуску, державний номер [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію серії ААС № 872220. Зазначає, що 20 грудня 2011 року на умовах договору доручення відповідач надав позивачеві у користування зазначений автомобіль, а позивач зобовязався забезпечувати його належне зберігання та нести відповідальність за належне утримання та зберігання. 30 грудня 2011 року автомобіль було пошкоджено внаслідок загоряння та подальшого гасіння водою у смт Зарічне Рівненської області. Оскільки відповідальність за належне зберігання несе [PERSON] то між сторонами було укладено угоду, за якою позивач сплачує відповідачеві суму, яка дорівнює вартості вищевказаного транспортного засобу, а відповідач передає його позивачеві, таким чином 20 січня 2012 року сторони уклали договір за яким позивач сплатив відповідачеві грошові кошти, а відповідач передав позивачеві автомобіль. Зазначено, що з дати пошкодження та по даний час автомобіль знаходиться у володінні та користуванні позивача. З метою оформлення права власності 23 серпня 2017 року відповідач оформив довіреність на позивача. Але останній не зміг реалізувати своє право через наявні арешти та заборони на майно відповідача. які виникли після фактичної оплати вартості автомобіля позивачем. Крім того, як зазначає позивач, відповідач володіє комплектом ключів до автомобіля, що створює перешкоди у користуванні його майном. Крім того, позивач зазначає, що автомобіль було пошкоджено у гаражі у смт Зарічне Рівненської області і на даний час це майно також зберігається там. Просить суд зобовязати відповідача усунути перешкоди в користуванні автомобілем марки Ауді А6, д. н. АА 8010 КР, визнати за позивачем право власності на вказане майно та виключити його з переліку арештованого майна відповідача та зняти усі арешти і заборони на нього, оскільки автомобіль є власністю позивачки. Позивач у судове засідання не зявилась, подала суду заяву за змістом якої просить розглянути справу без її участі Відповідач надав суду нотаріально посвідчену заяву від 08 грудня 2017 року згідно якої не заперечує щодо задоволення позовних вимог [PERSON] та підтверджує обставини, викладені у позовній заяві. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Соломянський районний відділ державної виконавчої служби м. Києва залученої за заявою позивачки про дату та час розгляду справи у суді повідомлений належним чином. За змістом ч. 2 ст. 247 у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії ААС № 872220, 14 липня 2011 року у ВРЕР-4 УДАІ в м. Києві було зареєстровано автомобіль марки Ауді А6, 2011 року випуску, державний номер [NUMBER], власником транспортного засобу записаний [PERSON]. 20 січня 2012 року між сторонами укладено Договір згідно якого [PERSON], як продавець з однієї сторони та [PERSON] М, як покупець з іншої домовились про те, що продавець передає належний йому автомобіль марки Ауді А6, 2011 року випуску, державний номер [NUMBER], номер кузова [NUMBER]. За змістом договору оплата здійснюється в момент підписання цього договору, автомобіль передається в пошкодженому стані внаслідок дії вогню та залиття водою, які виникли 20 грудня 2011 року з вини покупця, вартість автомобіля становить 320 000,00 грн., що є компенсацією повної вартості неушкодженого та працездатного автомобіля, для виконання умов договору продавець зобовязується надати покупцю довіреність та усі необхідні документи. При цьому як зазначає продавець згідно договору усі кошти на виконання умов цього договору він отримав. 23 серпня 2017 року [PERSON] видав довіреність згідно якої уповноважив [PERSON] учиняти дії, щодо транспортного засобу марки Ауді А6, 2011 року випуску, державний номер [NUMBER], номер кузова [NUMBER], а саме: розпоряджатись (керувати, зняти з обліку в органах територіальних сервісних центрах, національній поліції, центрі надання адміністративних послуг, продати із усіма передбаченими для таких дій повноваженнями. Як зазначає позивач та підтверджує у заяві, справжність підпису відповідача у якій посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], від 08 грудня 2017 року відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON] та підтверджує обставини, викладені у позовній заяві. За змістом ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. У суду немає обґрунтованих сумнівів того, що сторони уклали договір купівлі-продажу автомобіля від 20 січня 2012 року, який ніким не оспорений, не скасований, не визнаний судом недійсним. Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України визначено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (статті 316, 317 ЦК України). Відповідно до статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частина 2 статті 202 ЦК України встановлює, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. У відповідності до ч. ч.1, 2 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Як передбачено ст. 655 ЦК України, за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплати за нього певну грошову суму. Статтею 204 ЦК України передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Пунктом 3 ч.1 ст. 208 ЦПК України передбачено, що правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує двадцять і більше разів розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян належить вчиняти у письмовій формі. З наведених правових норм слідує, що договір купівлі продажу автомобіля марки Ауді А6, 2011 року випуску, державний номер [NUMBER], номер кузова [NUMBER] укладений між [PERSON] та [PERSON] 20 січня 2012 року правомірний та є підставою набуття права власності. Як встановлено судом на виконанні у Соломянському районному відділі ДВС м. Києва перебуває виконавче провадження № 52035279 по примусовому виконанню виконавчого напису приватного нотаріуса від 19 серпня 2016 року про стягнення з [PERSON] на користь іншої фізичної особи грошових коштів у розмірі 1 275 877,13 грн. Державним виконавцем у межах цього виконавчого провадження накладено арешт на усе майно відповідача. За змістом ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 59 Закону України Про виконавче провадження особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Outcome: partial