Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], зазначивши, що від шлюбу сторони мають повнолітню доньку - [PERSON], [INFO], котра навчається на денному відділенні в Чернігівському базовому медичному коледжі, а строк її навчання закінчується 30.06.2020 року. Оскільки відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги дитині не надає, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача на період навчання, тобто до 30.06.2020 року. В судовому засіданні позивач підтримала свої вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, від нього не надходило клопотань про відкладення розгляду справи. Відзиву та заперечень на позов від відповідача до суду також не надходило. Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що відповідач доводиться батьком повнолітній [PERSON], [INFO], яка навчається на денному відділенні на платній основі в Чернігівському базовому медичному коледжі з 01.09.2016 року, а строк її навчання закінчується 30.06.2020 року. Як слідує з пояснень позивача, сторони мають двох дітей, проживають окремо, а шлюб між ними розірвано. На підставі судового рішення з відповідача стягувались аліменти на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частини заробітку [PERSON], до досягнення старшою дитиною повноліття. Старша донька відповідача досягла повноліття 12.09.2018 року, однак потребує матеріальної допомоги у зв'язку з навчанням. Відповідач є працевлаштованим, а основним місцем його роботи є Чернігівський ПТПІ. У відповідності до ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ч.3 ст.199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ч.1 ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що відповідач може надавати матеріальну допомогу повнолітній доньці. Разом з цим, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, оскільки кожен з батьків зобов'язаний утримувати дітей, котрі досягли повноліття, однак продовжують навчання. Суд приймає до уваги, що позивач працює продавцем у ФОП «[PERSON]» та має самостійний дохід, а у випадку задоволення вимог в заявленому позивачем розмірі, аліменти з відповідача на утримання обох дітей будуть перевищувати розмір утримань, які раніше проводилися із заробітку [PERSON] Вказана обставина може поставити відповідача у скрутне матеріальне становище та ускладнити виконання судового рішення. Таким чином, розмір заявлених до стягнення аліментів підлягає зменшенню. У відповідності до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави.

Outcome: partial