Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-26 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із зазначеним позовом, в якому просила шлюб, зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Лугинського районного управління юстиції Житомирської області 26 лютого 2013 року за актовим записом №6 між нею та відповідачем розірвати; після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище «Стужук»; стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати по сплаті судового збору. Зазначені вимоги позивача обґрунтовуються посиланням на те, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Лугинського районного управління юстиції Житомирської області 26 лютого 2013 року за актовим записом №6. Від даного шлюбу мають одну спільну дитину: сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. На даний час шлюбні відносини фактично між ними припинені, спільного господарства разом не ведуть. Через відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів подальше сумісне життя і збереження сімї вважає неможливим. Позивач в судове засідання не зявилась. Від неї надійшла письмова заява у відповідності до якої вона просить зазначену справу розглядати без її участі. Свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить не надавати термін на примирення, так як з відповідачем вона не проживає з травня 2015 року. Відповідач в судове засідання не зявився. Від нього надійшла письмова заява у відповідності до якої він просить зазначену справу розглядати без його участі. Позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить не надавати термін на примирення, так як не проживає з позивачем з травня 2015 року. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 26 лютого 2013 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від даного шлюбу сторони мають дитину: сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між подружжям припинені з травня 2015 року. Після припинення шлюбних відносин сторони проживають окремо один від одного. Ст. 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, а також ту обставину, що сторони довгий час подружні стосунки не підтримували і підтримувати їх в подальшому намірів не мають, а відносини між ними фактично стали недружелюбними, шлюбні відносини між подружжям припинені з травня 2015 року, позивач наполягає на розлученні та небажанні примирення і проживання єдиною сімєю, суд приходить до висновку про те, що сімю [PERSON] зберегти немає можливості, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому шлюб за вимогою позивача суд розриває. Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Тому понесені позивачем судові витрати: 551,20 грн. понесених витрат по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved