Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до Старобільського районного суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій просить розірвати шлюб, укладений між сторонами, в якому зазначила, що 05.07.2013 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося з причини різних поглядів на спосіб життя та відсутності взаєморозуміння і довіри. Шлюбно - сімейні відносини фактично припинені з 2018 року. Майнового спору не заявлено. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, про час та місце слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином. В позовній заяві просить суд розглянути справу у її відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Причини неявки суду відповідач не повідомив. Відзив на позов надано не було. Тому суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши наявні в матеріалах письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з огляду на наступне. Згідно із статтею ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про укладення шлюбу, сторони з 05 липня 2013 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що зроблено відповідний актовий запис № 144. З позовної заяви вбачається, що фактичні взаємовідносини подружжя припинені з 2018 року, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, сторони не бажають примиритися і строк для примирення їм не потрібен. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає, що причини, що спонукають її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. За таких обставин суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. [PERSON] після розірвання шлюбу бути іменуватися прізвищем [PERSON] . На підставі ст. 110, 111, 112 СК України ,

Outcome: approved