Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій вказувала, що з відповідачем перебувала у зареєстровану шлюбі. 16.08.2013 року за рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області їх шлюб розірвано. Від цього шлюбу мають дочку - [PERSON],[INFO] Після розірвання шлюбу проживають окремо. Дитина знаходиться на вихованні та утриманні позивачки, її доходів недостатньо для забезпечення належного рівня дитини, а тому вона потребує матеріальної допомоги. У зв'язку з цим просила стягувати з відповідача аліменти на утримання дочки в розмірі 1/3 частини доходу (заробітку), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до її повноліття, оскільки відповідач добровільно кошти на утримання дитини не надає, хоча працює і спроможний сплачувати аліменти. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлений позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча був належно повідомлений про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, від нього не надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, тому суд розглядає справу на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач проти такого розгляду справи не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд позов задовольняє, виходячи з наступного: В судовому засіданні встановлено, що сторони проживали у зареєстрованому шлюбі. 16.08.2013 року рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області шлюб між сторонами розірвано (а.с.5). Від шлюбу мають дитину - дочку [PERSON], [INFO] (а.с.3). Після розірвання шлюбу сторони проживають окремо, дитина знаходиться на вихованні та утриманні позивачки, її доходів недостатньо для забезпечення належного рівня дитини, а тому вона потребує матеріальної допомоги. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоч, працездатний, отримує щомісячний дохід (здає в оренду належний йому цех по обробці граніту), а тому спроможний надавати матеріальну допомогу. Інших дітей відповідач не має і будь-яких стягнень за виконавчими документами з нього не проводиться. Вказані обставини відповідачем не спростовано. Крім того, що зазначені обставини підтверджуються матеріалами справи. В зв'язку з цим, судом у відповідності із ст. 61 ЦПК України, визнані вказані обставини такими, що не підлягають доказуванню. В ч. 2 ст. 181 СК України, зазначається, що за рішенням суду кошти на утримання дітей можуть бути присуджені у частці від доходу батька(матері). Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності із ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З огляду на викладене, враховуючи те, що [PERSON] власних доходів не має, має задовільний стан здоров'я, а також те, що відповідач працездатний, отримує щомісячний дохід, та може надавати матеріальну допомогу, суд стягує з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини його доходу (заробітку) щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дитини. Крім того, у відповідності із ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір в сумі 551,20 грн. в дохід держави . На підставі наведеного,

Outcome: approved