Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до Нововодолазького районного суду Харківської області з заявою, в якій просить встановити факт належності [PERSON], що помер [INFO] договору купівлі - продажу від 17 вересня 1974 року, договору купівлі - продажу від 22 листопада 1975 року та договору дарування від 19 листопада 1975 року, виданих на ім'я [PERSON]. В обґрунтування своїх вимог [PERSON] зазначила, що [INFO] помер її чоловік, [PERSON]. Після його смерті залишився спадщина, домоволодіння з надвірними будівлями, що розташоване за адресою: [ADDRESS] При зверненні заявника до приватного нотаріуса Нововодолазького районного нотаріального округу з заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадщину, їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій на підставі того, що у договорах купівлі- продажу та договорі дарування прізвище власника на українській мові записано як «[PERSON]», по батькові «[PERSON]». Вищевказані помилки в написанні прізвища та по батькові власника виникли внаслідок невірного перекладу слів з російської мови на українську. В судове засідання заявник не з'явилась, через канцелярію суду надала заяву, відповідно до якої заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити, розгляд справи провести за її відсутності. Представник заінтересованої особи, Нововодолазької селищної ради Нововодолазького району Харківської області у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, зазначивши, що проти задоволення вимог заявника не заперечує. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України в зв'язку із неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши доводи [PERSON], що викладені у заяві, дослідивши письмові докази по справі, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що[INFO] помер чоловік заявника, [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Нововодолазького районного управління юстиції у Харківській області 23.11.2013 року, актовий запис № 226. Після його смерті залишилась спадщина, домоволодіння з надвірними будівлями, що розташоване за адресою: [ADDRESS] При оформленні спадку у заявника виникли певні труднощі, а саме при зверненні заявника до приватного нотаріуса Нововодолазького районного нотаріального округу з заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадщину, їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій на підставі того, що у договорах купівлі - продажу від 17.09.1974 року та 22.11.1975 року та договорі дарування від 19.11.1975 року прізвище власника на українській мові записано як «[PERSON]», по батькові «[PERSON]», тоді як в свідоцтві про смерть прізвище спадкодавця вказане, як «[PERSON]», по батькові «[PERSON]». На підставі наданих доказів встановлено, що вищевказані помилки в написанні прізвища та по батькові власника спадкового майна виникли внаслідок невірного перекладу слів з російської мови на українську. Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до п.5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Досліджені докази вказують на те, що у правовстановлюючих документах, а саме в договорі купівлі - продажу від 17 вересня 1974 року, договорі купівлі - продажу від 22 листопада 1975 року та договорі дарування від 19 листопада 1975 року допущена помилка у написанні прізвища та по батькові спадкодавця, усунення якої є неможливе в позасудовому порядку, тому наявними є підстави для встановлення факту, що має юридичне значення. Встановлення факту належності [PERSON], що помер [INFO], договорів купівлі - продажу та договору дарування має для заявника юридичне значення, оскільки наявність розбіжності у написанні прізвища та по батькові спадкодавця у правовстановлюючих документах позбавляє його можливості прийняти спадщину, а відтак суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення.

Outcome: approved