Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], про позбавлення права користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що їй на праві власності належить житловий будинок за адресою: [ADDRESS]. В належному позивачці будинку зареєстрована відповідачка, яка є племінницею позивачки, але за місцем реєстрації не проживає з 2014 року по теперішній час. Місце проживання відповідачки, позивачці невідоме. У зв`язку із реєстрацією відповідачки у будинку, позивачка позбавлена права володіння та розпорядження своїм майном, у зв`язку з чим звернулась до суду з позовом. Позивачка в судове засідання не з’явилась, про час та місце розгляду справи попереджалась своєчасно та належним шляхом, до суду від представника позивачки надійшла заява про розгляд справи без участі позивачки та її представника, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з’явилась, про час та місце розгляду справи попереджалась своєчасно та належним шляхом, однак судові повістки за місцем реєстрації не отримувала. Згідно ст. 131 ч. 1 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування) або місцезнаходження під час провадження у справі. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місця знаходження, судова повістка надсилається учасникам справи на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або знаходиться. Від відповідачки не надходив відзив на позов, не надходило, в установленому судом строку, заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, згідно ст. 277 ч. 4 ЦПК України. Суд вважає можливим розглянути справу заочно, у спрощеному позовному провадженні, за відсутністю сторін, за наявними у справі матеріалами. Розглянувши матеріали справи, дослідивши усі докази у сукупності, суд вважає, що вимоги позивачки законні та обгрунтовані, отже, позов підлягає задоволенню за наступними підставами. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Право власності позивачки на спірний житловий будинок підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 18.10.2006 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №13039364 від 25.12.2006 р., виданого Орендним підприємством ЗМБТІ. Право власності позивачки на спірний житловий будинок також підтверджується копією технічного паспорту на житловий будинок за адресою: [ADDRESS], в якому власником зазначена– [PERSON] Відповідно до довідки №1309/15-12 від 05.12.2018 року, виданої старостою Мар’ївського старостинського округу, відповідачка зареєстрована але не проживає за адресою: [ADDRESS]. Крім того, згідно Акту обстеження домоволодіння від 05.12.2018 року, за адресою: [ADDRESS], позивачка проживає одна, відповідачка за вказаною адресою зареєстрована, але не проживає. Згідно ст. 319 ч. 1 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 321 ч. 1 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 283 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Тому за таких підстав, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved