Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить усунути перешкоди, які чинять позивачу [PERSON], [PERSON], у користуванні належною їй на праві власності квартирою №4 по вул.Гоголя,39 у м.Сарни Рівненської області, визнавши відповідачів такими, що втратили право користування житлом та виселити відповідачів із належної позивачу на праві власності квартири. Крім цього, [PERSON] просить стягнути з відповідачів на її користь плату за користування квартирою №4 по вул.Гоголя,39 у м.Сарни Рівненської області, яку позивачем визначено у розмірі 1 500 грн. з кожного із відповідачів. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] заявлені позивачем вимоги підтримав в повному обсязі та дав пояснення відповідно до змісту поданої позовної заяви. Відповідачі у судове засідання не зявились двічі, повідомлені про час проведення судового засідання відповідно до закону, а тому суд на підставі ст.224 ЦПК України проводить заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення сторони, дослідивши надані докази, суд дійшов до наступного. Відповідно до позовних вимог захисту підлягає порушене, на думку позивача, право останньої на користування та розпорядження належним їй майном, від перешкод, які чинять цьому відповідачі. Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно із статтею 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд : продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Копія нотаріально посвідченого договору дарування квартири від 10 квітня 2008 року та копія [PERSON] про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 15 квітня 2008 року, надані позивачем, доводять, що [PERSON] дійсно є власником квартири [ADDRESS]. У поданій суду позовній заяві позивач зазначає, що вона не має змоги користуватись належною їй на праві власності квартирою в звязку із проживанням у ній відповідачів, які добровільно відмовляються звільняти вказане житло. Вказані обставини підтвердив у суді свідок [PERSON], який пояснив, що [PERSON] та [PERSON] вселились до належної позивачу квартири з її дозволу та проживали у вказаному житлі тривалий час. Однак, на даний момент в звязку із певними життєвими обставинами позивачу необхідно житло, а тому вона має намір проживати у [INFO], чому існують певні перешкоди через проживання у зазначеній квартирі відповідачів, які категорично відмовляються звільнити квартиру, що займають. Крім цього, свідок посилався на ті обставини, що відповідачі мають власне житло. Пояснення свідка документально підтверджені копією свідоцтва від 17 червня 1996 року про право власності на житло квартиру №168, розташовану по вул.Соборній,253 м.Рівне, згідно із яким [PERSON] та [PERSON] є власниками вказаного у свідоцтві житла. Відповідно до ст.155 ЖК України - жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою). Статтею 169 ЖК України передбачений обовязок наймача і осіб, які проживають разом з ним звільнити жиле приміщення, а в разі відмовлення такі особи підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення - у разі припинення договору найму жилого приміщення в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності. Договір найму житла відповідачі укласти із власником житла [PERSON] відмовились. Факт пропозиції укладення такого договору підтверджено наданими суду копіями письмових попереджень від 14 жовтня 2017 року, адресованих відповідачами із письмовим підтвердженням вручення [PERSON] та [PERSON] Із наданої представником позивача копії технічного паспорту на житловий будинок №40 по вул.Петровського м.Сарни Рівненської області, в якому на даний часпроживає позивач, встановлено, що власником цього будинку зазначено [PERSON], що підтверджує пояснення представника позивача в частині необхідності позивачу вселитись у власне житло. Таким чином, позивачем доведено факт її права власності на спірне житло, а також наявність перешкод з боку відповідачів у користуванні позивачем цим житлом, а тому вимоги позивача про усунення перешкод з боку відповідачів та виселення останніх підлягає до задоволення. Крім цього, вказаними вище письмовими попередженнями позивач вимагала від відповідачів провести оплату за листопад 2017 року за користування належною їй квартирою у розмірі 1 500 грн. Згідно із ст.162 ЖК України - плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. В звязку із тим, що позивач письмово попередила відповідачів про встановлення певної оплати за користування належним їй житлом, яке відповідачі проігнорували, не звільнивши займане житло є обґрунтованою вимога позивача про стягнення на її користь з відповідачів оплати за користування житлом. З огляду на наведене, позов [PERSON] підлягає до задоволення. На підставі наведеного, ст.ст.150, 155, 162 ЖК України,

Outcome: approved