Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до Сєвєродонецького міського суду з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів та визначення місця проживання неповнолітніх дітей. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона з 18.12.1996 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], який був розірваний рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області та 14.01.2010 року було видане свідоцтво про розірвання шлюбу. Від цього шлюбу вони мають дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Неповнолітні [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та проживають в [ADDRESS], разом із нею у трикімнатній квартирі. Умови проживання задовільні, у дітей є все необхідне. [PERSON] та [PERSON] навчаються в середній загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 4 м. Сєвєродонецька. Вона виховує і утримує дітей. Відповідач вже тривалий час не приймає участі в піклуванні та вихованні дітей. Він взагалі не цікавиться станом їх здоров'я, фізичним, духовним та моральним розвитком, не приймає участі в утриманні дітей. Доля дітей його взагалі не цікавить. За весь час, коли він покинув родину, жодного разу не подзвонив і не поцікавився дітьми, не привітав з днем народження або з іншими святами. На утримання дітей відповідач коштів не надсилає та не виконує свої батьківські обов'язки. Діти відповідача не бачили понад 10 років, вони його навіть не знають. Таким чином, позивач вважає, що проживання дітей разом з нею в її квартирі цілком задовольняє їх потреби щодо всебічного та спокійного розвитку, матеріального достатку, умови проживання дітей відповідають всім нормам та достатні для проживання дитини разом з нею. У зв'язку з викладеним просить позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно його неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Стягнути з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 500 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 14.03.2014 року і до досягнення дітьми повноліття. Визначити місце проживання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], разом з їх матір'ю [PERSON] за місцем її проживання. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причину неявки суд не повідомив, про час і місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача не заперечував проти розгляду справи за відсутності відповідача. У зв'язку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити у повному обсязі. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити у повному обсязі, суду пояснила, що вона є бабусею дітям та матір'ю позивача. Як тільки відповідач в 2003 році поїхав з міста, жодного разу не являвся, допомогу дітям не надавав, про нього нічого не чути й вони не знають про його місцезнаходження. Вони намагалися дізнатися про нього, але родичі відповідача не бажають з ними спілкуватися. Діти зараз проживають з нею та позивачем. В судовому засіданні представник третьої особи - Служби у справах дітей Сєвєродонецької міської ради - Данько К.В. не заперечував проти задоволення позовних вимог та пояснив, що Службою у справах дітей Сєвєродонецької міської ради проведені бесіди з дітьми, одна дитина зовсім не знає батька. Протягом 12 років батько ухиляється від виховання та утримання дітей. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона сусідка позивача, проживають в одному під'їзді з 1992 року, родина позивача проживає в квартирі № 18, коли вона заселилася, то родина позивача вже там проживала. Зараз там мешкають баба та діти з позивачем. До 2003 року батько проживав з дітьми, а потім зник і де зараз знаходиться невідомо. Вона спілкується з бабою дітей, вона їй казала, що відповідач матеріально дітей не забезпечує, вихованням дітей теж не займається. Вихованням та утриманням дітей займається позивач та її мати. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що позивач зі своїм чоловіком проживали разом до 2003 року, а потім його не стало. Вона мешкає в цьому будинку з 1984 року у другому під'їзді, а позивач у першому. Вона часто спілкується з бабою дітей, яка казала, що не знає куди подівся батько дітей, матеріальну допомогу відповідач дітям не надає, вихованням та матеріальним утриманням дітей займається позивач. В судовому засіданні неповнолітній [PERSON] пояснив, що свого батька він багато років не бачив та не пам'ятає його, йому невідомо куди він подівся, вони його намагалися розшукати по Інтернету, але не вийшло. Батько з ними не спілкується та матеріально не допомагає, вони проживають з дідом, бабою, матір'ю та братом. В судовому засіданні неповнолітній [PERSON] пояснив, що свого батька він не пам'ятає, він їм матеріально не допомагає та з ними не мешкає. Де знаходиться батько, йому невідомо. Вони намагалися його розшукати, але він їм не відповідає. Їх вихованням та утриманням займаються баба та мати, мешкають вони разом з братом, мамою та бабою у трикімнатній квартирі, вони мають свою власну кімнату. Мати йому про батька нічого не розповідала та він й не розпитував. Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, а позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про міжнародне приватне право» особистим законом фізичної особи вважається право держави, громадянином якої вона є. Відповідно до ч. 3 ст. 16 Закону України «Про міжнародне приватне право» особистим законом особи без громадянства вважається право держави, у якій ця особа має місце проживання, а за його відсутності - місце перебування. Відповідно до ст. 414 ЦПК України підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України. Відповідно до п. 4, 7 ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках: якщо у справі про стягнення аліментів або про встановлення батьківства позивач має місце проживання в Україні; дія або подія, що стала підставою для подання позову, мала місце на території України. Згідно з рішенням Сєвєродонецького міського суду від 15.06.2011 року по справі № 2-1671/11, встановлено, що [PERSON], [INFO], мешкав за адресою: [ADDRESS], без реєстрації з грудня 1996 року по березень 2003 року. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що дана позовна заява про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів та визначення місця проживання неповнолітніх дітей, пред'явлена до громадянина Японії [PERSON], підсудна Сєвєродонецькому міському суду, оскільки позивач мав місце проживання в Україні, а його дії, що стали підставою для подання позову, мали місце на території України. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частині від доходу її матері, батька та (чи) в твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися в якості аліментів на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. З матеріалів справи встановлено, що згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 26 серпня 1998 року Сєвєродонецьким міським відділом РАГС, [INFO] народився [PERSON], батьком якого записаний [PERSON], а матір'ю [PERSON]. Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 29 січня 2002 року посольством України в Японії, м. Токіо, [INFO] народився [PERSON], батьком якого записаний [PERSON], а матір'ю [PERSON]. Згідно з свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 12 від 14.01.2010 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний. Згідно з довідкою № 167, виданою середньою загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 4 м. Сєвєродонецька від 03.09.2013 року, [PERSON] дійсно навчається в середній загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 4 м. Сєвєродонецька в 9-А класі. Згідно з довідкою № 168, виданою середньою загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 4 м. Сєвєродонецька від 03.09.2013 року, [PERSON] дійсно навчається в середній загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 4 м. Сєвєродонецька в 7-А класі. Згідно з довідкою № 2024 від 03.09.2013 року, виданою КП «Єдиний розрахунковий центр м. Сєвєродонецька», за адресою: [ADDRESS], зареєстровані [PERSON], [PERSON], [INFO]. Згідно з довідкою № 2025 від 03.09.2013 року, виданою КП «Єдиний розрахунковий центр м. Сєвєродонецька», за адресою: [ADDRESS], зареєстровані [PERSON], [PERSON], [INFO]. Згідно з характеристикою родини учнів середньої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 4 м. Сєвєродонецька [PERSON] та [PERSON], стосунки в родині сприятливі, дружні, ставлення членів сім'ї один до одного чуйне. Хлопчики завжди дотримуються режиму дня, беруть участь у домашніх справах. Хлопчики виховані, ввічливі, скромні. Батько, [PERSON], з родиною не мешкає, а тому не бере участі у вихованні дітей, не цікавиться їхніми успіхами у навчанні, жодного разу не відвідував школу, не був присутній на батьківських зборах. [PERSON] та [PERSON] не зустрічалися з батьком протягом останніх 11 років і фактично його не пам'ятають. Згідно з психолого-педагогічною характеристикою учня 9-А класу середньої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №? 4 м. Сєвєродонецька [PERSON], [INFO], загальний фізичний розвиток відповідає віку дитини. Навчальні досягнення - бали високого та достатнього рівнів. На уроках уважний, швидко засвоює навчальний матеріал. Вміє грамотно, образно, логічно та послідовно висловити свою думку. Добросовісний, старанний, працелюбний. Проживає разом з матір'ю та бабусею, які приділяють достатньо уваги вихованню сина (онука), часто навідуються в школу, не залишають поза увагою будь-які рекомендації, поради класного керівника. І мати, і бабуся намагаються всебічно розвивати хлопця: купують книжки, інтелектуально-розвиваючі ігри. У родині спокійна, доброзичлива атмосфера, стосунки побудовані на взаєморозумінні та любові. Згідно з психолого-педагогічною характеристикою учня 7-А класу середньої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №? 4 м. Сєвєродонецька [PERSON], [INFO], загальний фізичний розвиток відповідає віку дитини. Навчальні досягнення - достатній та середній рівень. Перевагу надає предметам математичного циклу. Ретельно готується до кожного уроку, багато працює додатково самостійно, проявляє активність на уроках. Проживає разом з матір'ю та бабусею, які приділяють достатньо уваги вихованню сина (онука), часто навідуються в школу, не залишають поза увагою будь-які рекомендації, поради класного керівника. І мати, і бабуся намагаються всебічно розвивати хлопця: купують книжки, інтелектуально-розвиваючі ігри. У родині спокійна, доброзичлива атмосфера, стосунки побудовані на взаєморозумінні та любові. Згідно з висновком Органу опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради № 306 від 14.01.2014 року орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради вважає, що гр. [PERSON], [INFO], слід позбавити батьківських прав стосовно його неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] та стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітніх синів. За таких обставин, враховуючи, що [PERSON] повністю ухилився від виконання обов'язків по вихованню та утриманню своїх неповнолітніх дітей, не надає позивачу матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей, якої позивач потребує, суд вважає, що позов про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 161 СК України орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 171 СК України дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР N 789-XII (789-12) від 27.02.91 р. Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Задовольняючи позов та визначаючи місце проживання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], разом з їх матір'ю [PERSON] за місцем її проживання, суд виходить з того, що відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. При визначенні місця проживання дитини суд враховує, що позивач займається вихованням та матеріальним забезпеченням дітей, піклується про них, має власне житло, в якому створені усі належні умови для проживання та виховання дітей. Натомість відповідач з родиною не мешкає, а тому не бере участі у вихованні дітей, не цікавиться їхніми успіхами у навчанні, жодного разу не відвідував школу, не був присутній на батьківських зборах. [PERSON] та [PERSON] не зустрічалися з батьком протягом останніх 11 років і фактично його не пам'ятають. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги про визначення місця проживання неповнолітніх дітей заявлено обґрунтовано, факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог є достовірними, підтверджені в судовому засіданні, а також підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають, у зв'язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню, а таке рішення суду буде відповідати інтересам неповнолітніх дітей.

Outcome: approved