Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищезазначеною заявою. В обґрунтування заявлених вимог вказала, що вона, тривалий час (з 2005 року) проживала однією сім'єю зі своїм батьком - [PERSON] та мачухою - [PERSON], за адресою: [ADDRESS]. Оскільки батько та мачуха були людьми похилого віку, з купою хвороб, потребували постійного догляду та допомоги, вона не могла залишити їх, ані на хвилину. Оточувала турботою, піклувалася, доглядала, готувала їжу, займалась лікуванням, вони мали спільний бюджет, постійно проживали разом, за вищевказаною адресою. Після смерті батька - [PERSON], вона успадкувала квартиру [ADDRESS], за заповітом. У даній квартирі вона продовжувала жити разом із мачухою - [PERSON] [INFO], після тривалої та виснажливої хвороби - раку молочної залози, [PERSON] померла. Ще за життя, нотаріально посвідченою довіреністю від 06.08.2016, мачуха - [PERSON], доручила їй свої фінансові справи, а саме: розпоряджатися рахунком № [NUMBER] (договір № SAMDNWFD0070196545600) та рахунком № [NUMBER] (договір № SAMDNWFD0070734260601), відкритими на її ім'я у ПАТ КБ «ПриватБанк». Після смерті мачухи, оскільки в неї не було жодних родичів, лише вона займалась її доглядом, вона вирішила, що кошти належатимуть їй, як єдиній близькій [PERSON] людині. Так як, вона мала оригінал довіреності на розпорядження коштів, 13.07.2017р. звернулась до найближчого відділення ПАТ КБ «ПриватБанк», з метою зняття грошей, хотіла замовити пам'ятники батькові і мачусі, але працівник банку їй відмовив. Грошові рахунки були заблоковані, в зв'язку зі смертю [PERSON], їй було рекомендовано звернутись до нотаріальної контори. Однак в видачі свідоцтва про право на спадщину, приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Бикановою І.М. їй було відмовлено через відсутності встановленого факту проживання з померлою [PERSON] (відповідно до вимог ст. 1264 ЦК України) та пропуском строку прийняття спадщини.Просить суд встановити факт проживання з померлою [PERSON] однією сім'єю більше п'яти років, на день відкриття спадщини, визнати її спадкоємцем четвертої черги за законом, після смерті [PERSON] та надати додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. В суді представник позивача [PERSON] позові підтримала в повному обсязі, посилаючись на підстави викладені в позовні вимоги, просила заявлені вимоги задовольнити. В суді представник відповідача Язвенко Т.Ю., фактично не заперечувала проти задоволення позовних вимог, висловила думку, щодо прийняти рішення згідно чинного законодавства. Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про можливість задоволення заявлених вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого Жовтневим районним у місті Кривому Розі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від [INFO], актовий запис №1924. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається грошових коштів на рахунку № [NUMBER] (договір № SAMDNWFD0070196545600) та рахунку № [NUMBER] (договір № SAMDNWFD0070734260601) у ПАТ КБ «ПриватБанк». За життя [PERSON] надала довіреність на ім'я [PERSON] на розпорядження належними їй рахунками, відкрити у ПАТ КБ «Приватбанк», що підтверджується довіреністю від 06.08.2016 року посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Бикановою І.М. Відповідно листа приватного нотаріуса Криворізької міського нотаріального округу Дніпропетровської області Биканової І.М. №165/01-16 від 13.07.2017р. у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, в зв'язку з неможливістю встановлення факту проживання з померлою [PERSON] однією сім'єю та пропуску строку на прийняття спадщини. Згідно ч.2 ст.3 Сімейного кодексу України складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Рішенням Конституційного Суду України від 03.06.1999 №5-рп/99 встановлено, що до членів сім'ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв'язках. Обов'язковою умовою для визнання їх членами сім'ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Відповідно до роз'яснень, викладених в п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо. Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON], [PERSON], пояснили, що довгий час знають сім'ю [PERSON]. Батько позивача [PERSON] та його дружина [PERSON] постійно проживали за адресою [ADDRESS]. З моменту хвороби батька, приблизно 2005 рік [PERSON] постійно проживала в квартирі, тому що батьки потребували постійного догляду. Після смерті батька, [PERSON] залишилась проживати в квартирі, доглядати за онкохворою [PERSON] Між нею та мачухою були постійно хороші відносини. Вона займалась питанням поховання обох батьків. Факт проживання [PERSON] разом з [PERSON] в період з січня 2005 року по [INFO] року ( день смерті [PERSON].) за адресою: [ADDRESS], підтверджено актом від 17.08.2017р. посвідченим ТзОВ «УЮТ-2011». Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України зазначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1264 ЦК України передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до положень ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Дією, що свідчить про прийняття спадщини, є подача заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ст.1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до роз'яснень, викладених в п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для прийняття спадщини необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця, які роблять вчасне звернення в нотаріальну контору неможливим або важким. Суд зважає на незначний проміжок часу пропущенного строку для прийняття спадщини, певні об'єктивні підстави укладу життя (догляд за хворими батьком та мачухою, поховання тощо), що підтверджують підставність вимоги про продовження строку прийняття спадщини. Згідно відповіді Другої криворізької державної нотаріальної контори Дніпропетровської області від 22.09.2017 №4542/01-16, спадкова справа після померлої [INFO] року [PERSON] не заводилась та не видавалась. Суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги позивача, так як вони знайшли своє доказове підтвердження в повному обсязі у ході розгляду даної цивільної справи, та є законними й обґрунтованими. На підставі викладеного,

Outcome: approved