Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON], третя особа: Служба у справах дітей Вінницької міської ради про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди батька та виготовлення проїзних документів. Позовна заява мотивована тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було між ними розірвано. Від даного шлюбу вони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Також з відповідача стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дочки, однак відповідач участі у вихованні та догляді за дитиною не приймає, взагалі не цікавиться життям доньки та не сплачує аліменти на її утримання. Позивач має намір разом з дочкою відвідати свою сестру в Канаді та організувати відпочинок і оздоровлення дочки, а саме планує туристичні поїздки до держави Ізраїль, [PERSON] та Федеративної [PERSON] Німеччини для оздоровлення та відпочинку дочки. Зважаючи на те, що колишній чоловік - [PERSON], безпідставно не надає згоди на виїзд дитини за межі України, позивач була вимушена звернутися до суду зданим позовом. Крім того, позивач просила надати дозвіл на виготовлення проїзних документів для виїзду за кордон дочки [PERSON] без згоди батька та допустити рішення суду в частині оформлення документів на тимчасовий виїзд за межі України до негайного виконання. В судове засіданні позивач не зявилася, надала суду заяву в якій просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує щодо винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Заяви про відкладення розгляду справи та заперечення відповідач до суду не подавав. Представник Служби у справах дітей Вінницької міської ради до судового засідання не зявилася, надала суду заяву в якій просить справу розглядати у її відсутність, при винесенні рішення просить врахувати та захистити права дитини. За таких обставин у відповідності до ст. 224 ЦПК України суд розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечила проти такого порядку вирішення спору. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було між ними розірвано, про що свідчить рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 07.06.2012 року (а.с. 6). Від даного шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії 1-АМ №214159, де батьком зазначено відповідача (а.с.7). З відповідача стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дочки, однак відповідач аліменти на її утримання не сплачує, що підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню № 36165080 (а.с. 42-43, 47). Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ст. 151 СК батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства. Стаття 152 СК України передбачає гарантоване право дитини на належне батьківське виховання. \~Стаття 154 СК України \~встановлює право батьків звертатися до суду за захистом прав та інтересів дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно із ст. 4 Закону \~\~України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків; за відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Відповідно до п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянина України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 380 від 24.03.2004 року, оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, \~коли батьки не перебувають у шлюбі між \~собою, - того з них, \~з \~ким проживає дитина, \~справжність підпису яких засвідчено нотаріально; за наявності заперечень одного\~з\~батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. З урахуванням обставин справи та вказаних норм права, суд зважує на те, що позбавлення можливості неповнолітньої [PERSON] виїхати за кордон порушує її законні права та інтереси, зокрема ст. 33 Конституції України, яка визначає для громадян України вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України та ст. 1 Закону України Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України, згідно якої громадянин України має право виїхати з України і не може бути обмежений у праві на в'їзд в Україну. Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи інтереси дитини, оскільки подорожі за кордон матимуть велике значення для духовного та фізичного розвитку дитини, тому суд вважає, що позов в частині надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди батьката надання дозволу на виготовлення проїзних документів слід задовольнити. Позовні вимоги в частині допустити до негайного виконання рішення суду не підлягають до задоволення, оскільки ст. 367 ЦПК України передбачає вичерпний перелік рішень, які підлягають до негайного виконання. Оскільки суд дійшов до висновку про задоволення позову, то відповідно до ст. 88 ЦПК України всі судові витрати понесені позивачем по справі, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи викладене, на підставі ст. 33 Конституції України, \~ст. ст. 19, 150, 151, 152, 154, 155 СК України, Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: partial