overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із заявою про визнання недієздатним [PERSON] та призначення опікуна. Свої вимоги обґрунтовує тим, що її син [PERSON], [INFO] є інвалідом 2 групи, хворіє психічним захворюванням і перебуває на обліку у Волинській обласної психіатричної лікарні. Внаслідок психічного захворювання [PERSON] не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Просить суд, визнати [PERSON], [INFO] недієздатним та признати її, [PERSON], його опікуном. Заявник в судовому засіданні уточнила свої вимоги, просила суд визнати недієздатним [PERSON] с.С. Представник управління охорони здоров'я в судове засідання не зявився, суд вважає за можливе провести розгляд справи у його відсутності. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що заява підлягає до задоволення. Згідно ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. З дослідженого в судовому засіданні висновку судово-психіатричної експертизи № 93 від 11.03.2015 року вбачається, що [PERSON] виявляє ознаки параноїдної шизофренії, параноїдного синдрому, прогресуючого емоційно-вольового зниження, ступінь змін зі сторони психіки така, що істотно впливає на його здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Таким чином, суд прийшов до висновку, що заяву слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із заявою про визнання особи недієздатною та призначення опікуна. Посилається на те, що [PERSON] є її сином і з дитинства страждає психічним захворюванням, з приводу чого 31.08.2000 року отримав інвалідність ІІ групи довічно. Через свою хворобу [PERSON] не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. На підставі наведеного, просить визнати [PERSON] недієздатним та призначити її опікуном. В судовому засіданні заявник свої вимоги підтримала з підстав, викладених в заяві та просить її задовольнити. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Головненської селищної ради в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши представлені по справі докази, суд прийшов до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з довідки МСЕК Волинської міжрайонної спеціалізованої психіатричної лікарні серія МСЕ № 041212 від 31.08.2000 року, [PERSON] є інвалідом другої групи з дитинства та непрацездатним. Згідно акту судово-психіатричного експерта №38 від 14.02.2014 року, [PERSON] виявляє ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді атипового аутизму, помірної розумової відсталості з аутичними рисами, котре позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Оскільки, [PERSON] внаслідок психічного захворювання не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, тому його слід визнати недієздатним, встановивши над ним опіку. Головненською селищною радою Любомльського району внесено подання про призначення [PERSON] опікуном недієздатного [PERSON]. При цьому враховано той факт, що [PERSON] є матір'ю недієздатного, здійснює догляд за ним, а також можливість [PERSON] виконувати опікунські обов'язки, взяті до уваги стосунки між нею та підопічним. У відповідності до ст.55 Цивільного Кодексу України, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов'язки. Згідно ч.1 ст.60 Цивільного Кодексу України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Суд не вбачає підстав, зазначених в ст.64 ЦК України, відповідно до яких [PERSON] не могла би бути опікуном [PERSON] Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про необхідність призначення недієздатному [PERSON] опікуна [PERSON] з метою забезпечення його особистих немайнових і майнових прав та інтересів. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-05 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із заявою про встановлення опіки над недієздатною [PERSON] та призначення її опікуном останньої. Заінтересованою особою у справі є виконавчий комітет Манявської сільської ради Богородчанського району Івано-Франківської області як орган опіки та піклування. Вимоги заяви обґрунтовані тим, що рішенням Богородчанського районного суду від 04 лютого 2016 року [PERSON], [INFO], визнано недієздатною, її опікуном призначено бабусю по матері [PERSON] [INFO] [PERSON] померла. Матір недієздатної [PERSON] - [PERSON] - являється інвалідом ІІ групи (з дитинства), а тому здійснювати догляд за дочкою не може. Вона (заявниця) після смерті опікуна [PERSON] проживає разом з недієздатною [PERSON], яка доводиться їй племінницею, та здійснює опіку над нею. Інших близьких родичів, які б могли виконувати обов'язки опікуна, у недієздатної [PERSON] немає. Рішенням Манявської сільської ради Богородчанського району від 21 лютого 2017 року затверджено подання Манявської сільської ради про доцільність призначення її опікуном [PERSON] В судовому засіданні заявниця заявлені вимоги підтримала, просила встановити опіку над недієздатною [PERSON] та призначити її опікуном племінниці. Зазначила, що за станом здоров'я може виконувати обов'язки опікуна, її інтереси не суперечать інтересам недієздатної [PERSON], яка потребує опіки. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився. Сільський голова села Манява Монастирецький В. подав заяву про розгляд справи без участі представника заінтересованої особи, зазначивши, що виконавчий комітет Манявської сільської ради не заперечує щодо встановлення опіки над недієздатною [PERSON] та призначення [PERSON] її опікуном Заслухавши пояснення заявниці, дослідивши письмові матеріали справи, подані у розпорядження суду, з'ясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 41 ЦК України, над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Статтею 58 ЦК України передбачено, що опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Згідно ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Судом встановлено, що рішенням Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 04 лютого 2016 року у справі №338/1708/15-ц [PERSON], [INFO], визнано недієздатною (а.с.4). Рішенням виконавчого комітету Манявської сільської ради Богородчанського району Івано-Франківської області № 6 від 21 лютого 2017 року рекомендовано призначити [PERSON] опікуном недієздатної [PERSON] (а.с.11). За таких обставин, на думку суду, заява [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі викладеного, ст.ст. 41, 58, 60 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із заявою про встановлення факту батьківства. Вказує, що її батьками є [PERSON] та [PERSON], які з часу її народження не перебували у шлюбі, у зв'язку із чим у її свідоцтві про народження відсутній запис про батька, однак останній не оспорював своє батьківство відносно неї. Просить встановити факт батьківства померлого [PERSON], [INFO] стосовно неї. Заявник [PERSON] у судове засідання не з'явилася, подала суду заявою, якою просила справу розглянути за її відсутності, заяву підтримала та просила її задовольнити повністю. Представник заінтересованої особи Промінської сільської ради Луцького району у судове засідання не з'явився, подав на адресу суду заяву, якою просив справу розглянути за його відсутності, заперечень щодо задоволення заяви немає. Дослідивши та оцінивши подані суду докази, суд прийшов до висновку, що заява підставна та підлягає до задоволення. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Як вбачається із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02.02.1965 року, заявник народилася в с. Метищин Рожищенського району, а в графі мати вказано «[PERSON]», водночас запис у графі «Батько» відсутній (а.с.3). Як вбачається із довідки виданої Промінською сільською радою, померлий [PERSON] до дня смерті проживав у будинку належному матері заявниці, разом із матір'ю заявниці, заявницею та її чоловіком, а заявниця вступила у фактичне володіння майном померлого [PERSON] На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що факт родинних відносин між заявником та померлим [PERSON] знайшов своє підтвердження в суді. Факт родинних відносин встановлюється судом з метою отримання заявником свідоцтва про право на спадщину. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із заявою про встановлення факту батьківства. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з червня 1970 року по травень 1973 року проживала з [PERSON] однією сім'єю без укладення шлюбу. Від спільного проживання в них [INFO] року народився син. Заявник 01.12.1972 року зареєструвала сина у Нічогівській сільській раді Маневицького району Волинської області на своє дівоче прізвище, як [PERSON], про що видано свідоцтво серії [NUMBER]. Крім того, в свідоцтві про народження сина батько дитини вказаний [PERSON]. [INFO] року [PERSON] помер. Крім того, заявник вказує, що при проходженні військової служби в м. Озерне Житомирської області, її син [PERSON] [INFO] року помер. Оскільки, син заявника помер при безпосередньому виконанні обов'язків військової служби, то відповідно до Закону України « Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» його рідні мають право на одержання одноразової грошової допомоги у зв'язку із смертю військовослужбовця. Заявнику необхідно встановити факт, батьківства [PERSON] щодо сина [PERSON], оскільки вищевказана виплата не може бути здійснена у зв'язку з відсутністю у Житомирської ОВК інформації про місцезнаходження [PERSON], вказаного у свідоцтві про народження [PERSON] як батько. Просить суд встановити факт батьківства [PERSON] щодо [PERSON] В судовому засіданні заявник заяву підтримала з підстав в ній зазначених. Просила суд заяву задовольнити Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, проте подав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі за наявними матеріалами справи. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності представника заінтересованої особи за наявними матеріалами справи. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що заява безпідставна та підлягає до задоволення. Як вбачається із змісту ч. 1 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. З свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27.11.1972 року, виданого Нічогівській сільській раді Маневицького району Волинської області вбачається, що [PERSON] народився [INFO] року, матір дитини вказана [PERSON], батько дитини вказаний [PERSON]. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 04.03.1978 року, [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], після укладення шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON]. [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть . З свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 08.12.2011 року вбачається, що [PERSON] [INFO] року помер (а.с. 10). Ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Будь - яких належних та допустимих доказів батьківства [PERSON] щодо сина [PERSON] заявник суду не надала. Отже, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із заявою про встановлення факту належності їй договору міни, укладеного 13.12.1996 р. між [PERSON] та [PERSON] і посвідченого державним нотаріусом Першої кіровоградської державної нотаріальної контори Звіздун Н.К., номер в реєстрі 3-5638. На обґрунтування заяви зазначено, що 13.12.1996 р. державним нотаріусом Першої Кіровоградської державної нотаріальної контори Звіздун Н.К. було посвідчено договір міни належних [PERSON] 63/100 частин домоволодіння з надвірними будівлями, розташованого в [ADDRESS], на належний [PERSON] жилий будинок з надвірними будівлями, розташований в [ADDRESS]. У вказаному договорі прізвище заявниці вказано як «[PERSON]», тоді як на сьогоднішній день її прізвище за паспортом - «[PERSON]», а тому для продажу належної їй частини будинку необхідно встановити факт належності відповідного договору. В судовому засіданні по розгляду справи представником заявниці заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підтримано повністю. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з»явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його присутності. Заслухавши пояснення представника заявниці і вивчивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що договір міни, укладений 13.12.1996 р. між [PERSON] та [PERSON] і посвідчений державним нотаріусом Першої кіровоградської державної нотаріальної контори Звіздун Н.К., номер в реєстрі 3-5638, належить заявниці, [PERSON], [INFO] Дана обставина, крім тотожності імені та по батькові «[PERSON]» та схожості прізвищ «[PERSON]» і «[PERSON]» підтверджена: - договором міни, укладеного 13.12.1996 р. між [PERSON] та [PERSON] і посвідченого державним нотаріусом Першої кіровоградської державної нотаріальної контори Звіздун Н.К., номер в реєстрі 3-5638 - державним актом, виданим 18.12.2009 р. на право власності [PERSON] на земельну ділянку за адресою [ADDRESS], згідно якого саме заявниці належить земельна ділянка за вказаною адресою - домовою книгою за адресою [ADDRESS], згідно якої заявниця була прописана в будинку за вказаною адресою в січні 2007 р. - паспортом заявниці [PERSON], [INFO], зареєстрованої за адресою [ADDRESS]. Встановлення факту належності правовстановлюючого документа необхідно заявниці для розпорядження належною їй частиною домоволодінням. З урахуванням викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-27 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із заявою про встановлення факту належності їй правовстановлюючих документів. В заяві вказувала, що вона [PERSON] (дошлюбне прізвище Креневич), народилась 31 серпня 1958 року. В дипломі серії АТ № 632147 виданого Млинівським зооветеринарним технікумом 01 березня 1978 року її дошлюбне прізвище помилково зазначено [PERSON], хоча вірне її прізвище Креневич. Покликаючись на вищезазначене, [PERSON] просила встановити факт належності їй вищевказаного диплома. Встановлення вказаного факту їй потрібно для перерахунку пенсії. Заявник [PERSON] в судове засідання не з'явилась. В заяві, адресованій суду, просила розгляд справи провести без її участі. Просить задовольнити її вимоги. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як вбачається з диплому серії АТ № 632147 виданого Млинівським зооветеринарним технікумом 01 березня 1978 року, він виданий для [PERSON]. Згідно досліджених в судовому засіданні свідоцтва про народження, свідоцтва про укладення шлюбу, вірне дошлюбне прізвище заявника - Креневич. Судом встановлено, що в дипломі серії АТ № 632147 виданого Млинівським зооветеринарним технікумом 01 березня 1978 року прізвище заявника - [PERSON] зазначено помилково. Таким чином, вимога заявника про встановлення факту належності їй диплому про отримання освіти, ґрунтується на законі та підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-26 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із заявою про встановлення факту належності їй правовстановлюючих документів. \~ \~ \~ \~ В заяві вказувала, що вона [PERSON] (дошлюбне прізвище - Палєй), народилась 02 січня 1966 року. В її дипломі про отримання освіти серії ИТ - 1 № 039727 виданого Дубнівським педагогічним училищем Рівненської обдасті 29 червня 1985 року де її прізвище помилково зазначено - Палій, хоча вірне її дівоче прізвище - Палєй. Покликаючись на вищезазначене, [PERSON] просила встановити факт належності їй вищевказаного документа. Встановлення вказаного факту їй потрібно для призначення пенсії. В судовому засіданні [PERSON] вимоги заяви підтримала і, покликаючись на доводи, викладені в заяві, просила задовольнити її вимоги. Суд, вислухавши пояснення заявниці, дослідивши докази по справі, вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як вбачається з диплому серії ИТ - 1 № 039727 виданого Дубнівським педагогічним училищем Рівненської області 29 червня 1985 року, прізвище особи , якій виданий диплом значиться - [PERSON]. Згідно досліджених в судовому засіданні свідоцтва про народження, свідоцтва про укладення шлюбу, трудової книжки заявниці, дошлюбне прізвище заявниці - Палєй. Судом встановлено, що в дипломі серії ИТ - 1 № 039727 виданого Дубнівським педагогічним училищем Рівненської області 29 червня 1985 року, прізвище заявниці Палій - зазначено помилково. Таким чином, вимога заявниці про встановлення факту належності їй диплому про отримання освіти, ґрунтується на законі та підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-05 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із заявою про встановлення факту належності їй правовстановлюючих документів. В заяві вказувала, що їй, [PERSON], належать земельні ділянки загальною площею 4,6885 га, що розташовані на території Новорічицької сільської ради. В Державному акті на право приватної власності на землю Серії [NUMBER] на вищевказані земельні ділянки, вона по батькові помилково зазначена - [PERSON], хоча вірно по батькові вона - [PERSON]. Встановлення факту належності їй Державного акту необхідно для внесення відомостей про земельні ділянки до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Покликаючись на вищезазначене, [PERSON] просила встановити факт належності їй вищезазначеного Державного акта. В судовому засіданні представник заявниці [PERSON] вимоги заяви підтримав і, покликаючись на доводи, викладені в заяві, просив задовольнити вимоги [PERSON]. Суд, вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши докази по справі, вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як вбачається з Державного акта на право приватної власності на землю Серії [NUMBER] виданого 29 грудня 2003 року Зарічненською райдержадміністрацією, зазначений Державний акт виданий на [PERSON]. (а.с.7). Згідно дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про народження та паспорта заявниці, остання по батькові значиться як - [PERSON]. (а.с.4,13-14). Судом встановлено, що в Державному акті на право приватної власності на землю Серії [NUMBER], виданому 29 грудня 2003 року заявниці, по батькові останню - [PERSON], зазначено помилково. Таким чином, вимога заявниці про встановлення факту належності їй Державного акту на землю ґрунтується на законі, та підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із заявою про встановлення факту належності їй правовстановлюючого документа - трудової книжки серії [NUMBER], заведеної 16 квітня 1986 року. Заінтересованою особою у даній справі є управління ПФУ в Богородчанському районі. В судовому засіданні [PERSON] заяву підтримала та пояснила, що вона народилась [INFO] року в с. Яблунька Богородчанського району. В актовому записі про народження та у свідоцтві про народження були вказані її прізвище, ім'я та по батькові - [PERSON]. Так склались життєві обставини, що її виховувала рідна сестра вітчима, чоловіка якої звали [PERSON]. Це стало причиною того, що в її паспорті по батькові було вказано «[PERSON]». Хоча це не відповідало дійсності: подружжя, у якого вона мешкала, її не усиновлювало і зміни до актового запису про народження не вносились. 02 листопада 1975 року зареєструвала шлюб із [PERSON], після чого стала іменуватись прізвищем чоловіка - «[PERSON]». Зважаючи на те, що в смт. Солотвин поширеним є прізвище «[PERSON]», а також враховуючи те, що на той момент у неї був паспорт, де її по батькові було зазначено «[PERSON]», при прийомі на роботу до Солотвинської районної лікарні їй була оформлена трудова книжка, в якій її прізвище та по батькові вказано не вірно: «[PERSON]» і «[PERSON]» замість «[PERSON]» і «[PERSON]». Пізніше на підставі свідоцтва про народження та свідоцтва про шлюб їй було видано паспорт, в якому її прізвище та по батькові зазначено правильно: «[PERSON]» та «[PERSON]». Така невідповідність між даними в паспорті та трудовій книжці створить проблеми при оформленні документів для отримання нею пенсії. В позасудовому порядку виправити вищевказану помилку немає можливості. Тому змушена була звернутись до суду. Просить встановити факт належності їй трудової книжки серії [NUMBER], заведеної 16 квітня 1986 року. Представник управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі в судовому засіданні не заперечила щодо задоволення заяви. Заслухавши заявницю, представника заінтересованої особи, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] року в селі Яблунька Богородчанського району Івано-Франківської області, що підтверджується повторним свідоцтвом про народження, виданим 26 грудня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Богородчанського районного управління юстиції в Івано-Франківській області (а.с.3). 02 листопада 1975 року заявниця зареєструвала шлюб із [PERSON], після чого стала іменуватись прізвищем чоловіка - «[PERSON]» (а.с.4). При прийомі заявниці на роботу, їй була оформлена трудова книжка, в якій не вірно вказано її прізвище та по батькові: «[PERSON]» і «[PERSON]» замість «[PERSON]» і «[PERSON]». В судовому засіданні оглянуто оригінал трудової книжки, заповненої 16 квітня 1986 року Солотвинською районною лікарнею на ім'я [PERSON] [INFO]. В суду немає сумнівів, що трудова книжка серії [NUMBER] належить заявниці. Встановлення даного факту має юридичне значення при призначенні [PERSON] пенсії.

Outcome: approved