Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу, посилаючись на те, що 25 серпня 2013 року позичила відповідачу грошову суму в розмірі 33 350,00 гривень з терміном повернення до травня 2014 року. Оскільки, відповідач покладені на себе зобов'язання не виконав, суму позики не повернув, позивач вимушена звернутись з позовом до суду. Позивач надала суду заяву в якій підтримала позовні вимоги, просить суд задовольнити їх в повному обсязі, справу розглянути в її відсутність, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання на повторний виклик до суду не з'явився, про день, час, місце розгляду справи сповіщений належним чином. Відповідно до п. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 25 серпня 2013 року [PERSON] позичила [PERSON] грошову суму в розмірі 33 350,00 гривень з терміном повернення до травня 2014 року, що підтверджується розпискою складеною відповідачем на ім'я позивача. [PERSON] покладені на себе зобов'язання не виконав, суму позики не повернув. Відповідно до ст. 1046 ЦК Украины за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно ст. 1048 ЦК України Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З наданого розрахунку заборгованості за договором позики від 25 серпня 2013 року, вбачається що станом на 26.04.2017 року розмір заборгованості складає: 33350,00 гривень - сума неповернутої позики; 37126,31 гривень - інфляційні витрати за період з 01.09.2013 року по 01.04.2017 року; 3650,88 гривень - три проценти річних з простроченої суми за пе5ріод з 01.09.2013 року по 26.04.2017 року; а всього 74130,19 гривень. За таких обставин суд вважає можливим стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики 25 серпня 2013 року. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved