Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей, посилаючись на те, що з 05.05.2006 р. сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, зроблено відповідний актовий запис № 366. Від спільного шлюбу сторони мають двох дітей - сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що діти проживають з позивачем, вона забезпечує їх повноцінним харчуванням, сезонним одягом та взуттям, іграшками, книгами, ліками, оплачує та забезпечує всім необхідним шкільним приладдям та шкільною формою, сплачує поточні шкільні витрати. При цьому, відповідач зне бере участі в матеріальному утриманні дітей, а тому позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь на утримання дітей аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 2500,00грн. на кожну дитину, щомісячно. Ухвалою судді від 27.09.2019 у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Відповідач не скористався своїм право на подачу до суду відзиву на позовну заяву. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судовм встановлено наступне. З 05.05.2006р. сторони [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають двох дітей - сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2 )стан здоров`ята матеріальнестановище платникааліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3 -1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3 -2)доведені стягувачемаліментів витратиплатника аліментів,у томучислі напридбання нерухомогоабо рухомогомайна,сума якихперевищує десятикратнийрозмір прожитковогомінімуму дляпрацездатної особи,якщо платникомаліментів недоведено джерелопоходження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Положеннями статті 27 Конвенції «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 р., передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ст.181 ч. 3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. В матеріалах справи відсутні будь-які докази, які дають підстави стверджувати позивачу про матеріальний стан відповідача та можливість останнього сплачувати алімменти на утримання дітей в розмірі по 2500,00 грн. на кодну дитину. Крім того, позивачем не надано доказів, що свідчать про понесені остнньою витрати на утримання дітей в розмірі 5000,00 щомісяця на кодну дитину. З урахуванням приписів ст. ст. 182, 184 СК України, розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, а також, що обов`язок утримувати дитину є рівним обов`язком як батька так і матері дитини, за заявою позивача про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, суд дійшов висновку, що для забезпечення гармонійного розвитку неповнолітніх дітей, необхідним буде встановлення розміру аліментів, що підлягає стягненню з відповідача, у сумі по 2000,00 грн., щомісячно. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позивач звернулась до суду з позовом 24.09.2019. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню. При зверненні до суду позивач звільнена від сплати судового збору згідно ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовй збір у розмірі 768 грн. 40 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial