Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] додаткових витрат на дитину, що викликані особливими потребами. Свою заяву позивач пояснює тим, що відповідач є батьком її сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Драбівського районного суду від 14.11.2018 року стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі 1 100 гривень щомісячно, починаючи стягнення з часу подання заяви до досягнення дитиною повноліття. На даний час син сторін навчається на 1 курсі медико-психологічного факультету Національного медичного університету імені О.О. Богомольця, термін навчання - 4 роки, рік закінчення - 2024р. Відповідно договору про надання платної освітньої послуги та договору № 7899035-ТЕ-І-20 від 28.09.2020 року навчання є платним. Вартість навчання за весь строк навчання становить 71 744 грн., вартість навчання за кожен календарний рік окремо становить 17 936 грн. Відповідно даних договірних зобов`язань позивач сплатила 8 968 за перший семестр 2020/21 навчального року. Вартість навчання за 1 місяць складає 1 495 грн. Сума аліментів, яку сплачує на даний час відповідач на утримання сина [PERSON] в розмірі 1 100 грн. щомісячно не покриває всі витрати, які несе позивач на утримання сина. Позивач не має змоги одноособово на належному рівні матеріально забезпечувати сина, тому просить стягнути з відповідача на користь позивача додаткові витрати в розмірі 50% щомісячної плати за навчання за період з вересня 2020 року по червень 2024 року в розмірі по 745,50 грн. щомісячно. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про відкриття спрощеного позовного провадження від 04.01.2021 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач [PERSON] на адресу суду відзив на позовну заяву не надав, з заявами та клопотаннями не звертався. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши надані позивачем письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02 квітня 2003р., виданого виконкомом Бойківщинської сільської ради Драбівського р-ну Черкаської області [PERSON] народився [INFO] та його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . Згідно довідки від 14.12.2020 року № 1061, виданої Національним медичним університетом імені О.О. Богомольця, [PERSON] є студентом денної форми навчання медико-психологічного факультету Національного медичного університету імені О.О. Богомольця, термін навчання - 4 роки, рік закінчення університету - 2024р. Згідно з наданими позивачем копіями договору б/н від 28.09.2020р. про надання платної освітньої послуги та договором № 7899035-ТЕ-І-20 від 28.09.2020року загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 71 744 грн., вартість освітньої послуги за кожен календарний рік окремо становить 17 936 грн. Відповідно квитанції АТ КБ Приватбанк [PERSON] сплатила кошти в сумі 8 968 грн. 00 коп. на рахунок НМУ ім. О.О. Богомольця як оплату за навчання студента [PERSON] згідно договору від №7899035-ТЕ-І-20. Заява на переказ готівки [NUMBER] . Дата оплати 30.09.2020р. У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Як передбачено ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789X11 (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Відповідно ч. 4 ст. 84 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Драбівського районного суду Черкаської області від 27 листопада 2019 року стягнуто з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати, що викликані особливими обставинами, зокрема навчанням [PERSON] в Українському медичному ліцеї Національного медичного університету імені О.О. Богомольця в розмірі 50% щомісячної оплати за навчання за період з з вересня 2019 року по травень 2020 року в розмірі по 1 072,50 грн. щомісячно. Таким чином суд погоджується з вимогою позивача про стягнення з відповідача додаткових витрат в розмірі 50% щомісячної плати за навчання в Національному медичному університеті імені О.О. Богомольця в розмірі 745,50 грн. щомісячно. У той же час, щодо періоду протягом якого належить стягувати додаткові витрати на дитину суд зазначає, що за загальним правилом аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви (ч. 1 ст. 191 СК України). Відповідно ч. 1 ст. 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Враховуючи дату надходження позовної заяви до суду, те що позивач звертається з вимогою про стягнення додаткових витрат періодично, а також те, що стягнення додаткових витрат, що викликані особливими обставинами на дитину [PERSON] можливе виключно до досягнення ним повноліття, тобто [INFO] , тому суд приходить до висновку, що додаткові витрати належить стягувати з дати звернення з позовом і до повноліття дитини. Тому в цій частині позовні вимоги належить задовольнити частково. Суд, задовольняючи позов, стягує з відповідача на користь держави судовий збір від якого при подачі заяви була звільнена позивач, який становить 840,80грн. та розрахований відповідно до Закону України «Про судовий збір» в редакції, що діяла на станом на момент звернення з позовом до суду.

Outcome: partial