Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-11 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що вони із відповідачем [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 15.07.2011 року. Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 13.01.2016 року шлюб між ними розірвано. Вказує, що у шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO]. Зазначає, що син проживає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач [PERSON] добровільно допомоги на утримання дитини не надає, хоча може, оскільки він працює та отримує дохід. Просила позов задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] у судове засідання не прибула, однак 31.07.2018 року скерувала суду заяву в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, однак 31.07.2018 року подав заяву в якій позов визнав частково. Не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку. На підтвердження свого доходу додав довідку з ТзОВ «Меблі «Токабо» про заробітну плату. Просив справу розглянути за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо, відповідно до положень Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, постановляючи рішення відповідно до вимог\~ст.263\~ЦПК України, суд вважає, що позов слід задоволити виходячи з наступних підстав. Частинами 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року передбачено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Так, судом встановлено, що за рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 13.01.2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. (а.с.7) Відповідач [PERSON] є батьком, а позивачка [PERSON] матірю [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-МИ № 147167 (а.с. 5). [PERSON] 02.09.2016 року зареєструвала шлюб із [PERSON], після чого змінила прізвище на «Луцяк», що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-МИ №114145 (а.с.6) Згідно довідки виданої виконкомом Брусницької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області № 1953 від 12.06.2018 року, [PERSON], [INFO], яка проживає в [INFO], має на утриманні сина [PERSON], [INFO] (а.с.8). Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Статтею\~ 180 Сімейного Кодексу України\~визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до\~ст.\~182\~СК України\~при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує:\~1)\~стан здоровя\~та матеріальне\~становище дитини;\~2)\~стан здоровя\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів;\~3)\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина;\~4)\~інші обставини,\~що мають\~істотне значення.\~Розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначальним при вирішенні спору суд визнає гарантоване Конституцією та законами України право дитини на належне повноцінне її утримання. Суд також виходить із затвердженого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на момент ухвалення рішення судом, що становить 1944 гривні, та того, що кожен із батьків повинен у рівних частках забезпечувати потреби дитини, які не можуть бути меншими ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Позивачка посилалася на те, що відповідач являється працездатною особою, а тому має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини, яка проживає з нею та знаходиться на її повному утриманні. Доказів на спростування даних обставин не встановлено, крім того, відповідач надав довідку про доходи зі свого місця роботи, відповідно до якої його сукупній дохід з січня 2018 року по червень 2018 року склав 48590,50 грн. (а.с.15). Тому суд приходить до висновку про те, що відповідач [PERSON] спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання сина [PERSON]. При цьому, відповідачем не надано доказів перебування на утриманні у нього інших осіб чи інших стягнень за виконавчими листами, а тому з врахуванням вищенаведених обставин, розумним, справедливим та співмірним розміром аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, на утримання сина до досягнення дитиною повноліття, суд вважає заявлену в позові вимогу у розмірі по ? частині всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищевикладені обставини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1ст. 191 ЦПК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. У зв'язку із задоволенням позовних вимог щодо стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 704,80 гривень, від сплати яких позивачка була звільнена при подачі позову, підлягають стягненню з відповідача. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи наведене, ст.ст.84,180,182, 184,\~191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved