Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з даним позовом, який обгрунтовує тим, що в період з вересня 2015р. по 2016р. вона позичила відповідачу [PERSON] кошти в розмірі 150 доларів США, 250 евро, про що була складена відповідна розписка. Вказану суму відповідач зобов'язувався повернути позивачу, проте борг до сьогоднішнього дня повернутий не був. Позивач неодноразово звертався до відповідача з проханням повернути борг в добровільному порядку, однак врегулювати спір мирним шляхом не вдалося. Позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] 6000грн. боргу за договором позики. В судове засідання позивач [PERSON] не з»явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити. Відповідач [PERSON], який належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, з невiдомих для суду причин не з'явився до суду, не надав свої докази чи заперечення на позов і від нього не надійшло будь-яке повідомлення про причину неявки. Тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Позивач не заперечив проти такого розгляду справи. Зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] написав розписку в якій зазначив, що поверне гроші в розмірі 150 доларів США, 250 евро. Факт написання такої розписки відповідачем не спростовано. Дана обставина підтверджується долученою до справи письмовою розпискою відповідача [PERSON] Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики позикодавець передає у власність позичальникові грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму І грошових коштів. За ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ч. 1 ст. 530 ЦК України встановлює, що якщо у зобов'язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним зобовязання. Боржник зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає позов про стягнення з відповідача боргу в загальній сумі 6000,00 грн. підставним і таким, що підлягає до задоволення. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved