Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до Новоайдарського районного суду Луганської області з даним позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, третя особа - Орган опіки та піклування Малинської РДА Житомирської області. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що вона та відповідач [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] . Шлюб між сторонами було зареєстровано 25.12.2010 року Бахмутівською сільською радою Новоайдарського району Луганської області і розірвано за рішенням Новоайдарського районного суду Луганської області від 12.08.2013 року. В період перебування у шлюбі з відповідачем та після його розірвання позивач проживала за адресою: [ADDRESS] . З березня 2019 року позивач разом з чоловіком - [PERSON] та дітьми - [PERSON] та [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . Позивач разом з її чоловіком [PERSON] виховують їх спільного сина - [PERSON] та сина позивача - [PERSON] . Після розірвання шлюбу з відповідачем, останній не цікавиться життям сина, обставинами та умовами його життя та розвитку, не бере участі у його вихованні. За рішенням Новоайдарського районного суду Луганської області від 15.01.2019 року у цивільній справі № 419/2918/18 з відповідача було стягнуто аліменти на користь позивача на утримання сина - [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі 1013,50 грн щомісячно, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виконавчий лист № 419/2918/18 знаходиться на виконанні у Новоайдарському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області, однак до цього часу відповідач жодного разу аліменти не сплачував. Згідно довідки Новоайдарського РВ ДВС № 1840/17.21-77 від 08.05.2019 року станом на 08.05.2019 року заборгованість [PERSON] по аліментам на утримання [PERSON] складає 6309,85 грн. З 2013 року відповідач не бере ніякої участі у утриманні неповнолітнього сина [PERSON] , всі витрати на його утримання несе позивач та її новий чоловік. Відповідач не бере ніякої участі у вихованні сина, не цікавиться обставинами та умовами його життя та розвитку. Крім того, [PERSON] , [INFO] , має хронічні захворювання, які потребують постійного лікарського контролю та періодичного перебування на лікуванні у психіатричній лікарні. Знаючи про те, що такий стан здоров`я сина потребує значних зусиль для його виховання та лікування, відповідач на дані обставини не зважає, що свідчить про його байдужість до здоров`я і долі сина. Жодних обов`язків щодо виховання та розвитку дитини, які передбачені ст. 150 СК України, відповідач не виконує. На підставі вищенаведеного, [PERSON] просила суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позивач - [PERSON] в позовній заяві просила розглядати справу за її відсутності, заперечень проти заочного розгляду справи не надала. Представник позивача - адвокат Лободюк Н.І. (а.с.35), яка діє в інтересах [PERSON] на підставі ордеру на надання правової допомоги (а.с. 34), у судове засідання не з`явилась, надала до суду письмову заяву, в якій просила суд розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі (а.с.49), заперечень проти вирішення справи при заочному розгляді не надала. Відповідач - [PERSON] у жодне судове засідання не з`явився, відзиву до суду не надав, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був сповіщений про дату, час та місце розгляду справи шляхом опублікування оголошення про виклик до суду на офіційній сторінці Новоайдарського районного суду Луганської області офіційного веб-порталу судової влади України (https://na.lg.court.gov.ua/sud1218/inshe/adv/777165/; а.с.43-44). Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Малинської РДА Житомирської області в судове засідання не з`явився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі (а.с.24). Відповідно до 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Суд повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, вважає що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Судовим розглядом встановлено, що батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 22.02.2011 року Виконкомом Бахмутівської сільської ради Новоайдарського району Луганської області (а.с.5). Шлюб між сторонами було зареєстровано 25.12.2010 року Бахмутівською сільською радою Новоайдарського району Луганської області і розірвано за рішенням Новоайдарського районного суду Луганської області від 12.08.2013 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] з відміткою про його розірвання (а.с.6). Факт зміни прізвища позивачем з « [PERSON] » на « [PERSON] » підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 03.09.2015 року Бахмутівською сільською радою Новоайдарського району Луганської області (а.с.7). Згідно акту, складеного 01.02.2019 року депутатом Бахмутівської сільської ради Крикуненко А.В. в присутності громадян [PERSON] та [PERSON] (а.с.12), [PERSON] , [INFO], проживала за адресою: [ADDRESS] , разом з синами - [PERSON] , [INFO], [PERSON] , [INFO], та чоловіком - [PERSON] , [INFO]. Колишній чоловік [PERSON] - [PERSON] не проживав за даною адресою з 2013 року. З 2013 року [PERSON] виховувала сина - [PERSON] сама. Згідно довідки №751, виданої 05.04.2019 року виконавчим комітетом Чоповицької селищної ради Малинського району Житомирської області Кириченку [PERSON] , зареєстрованому за адресою: [ADDRESS] , до складу його сім`ї входять: дружина - [PERSON] , [INFO] , син дружини - [PERSON] , [INFO] , та син - [PERSON] , [INFO] (а.с.10). Згідно копії довідки про реєстрацію місця проживання від 14.03.2019 року місце проживання [PERSON] , [INFO] , з 14.03.2019 року зареєстроване за адресою: [ADDRESS] (а.с.11). Згідно довідки №72 від 01.04.2019 року (а.с.17) [PERSON] навчається в 2- А класі Чоповицької ЗНВК «Гімназія - ЗНЗ І - ІІІ ст. - ДНЗ». З характеристики учня 2 класу [PERSON] (а.с.39) вбачається, що [PERSON] навчається в Чоповицькому ЗНВК «Гімназія - ЗНЗ І - ІІІ ст. - ДНЗ» з ІІ семестру 2019 року. Мати створює умови для розвитку дитини. Постійно надає допомогу в підготовці домашніх завдань. Хлопчик завжди охайний і має все необхідне шкільне приладдя. Батько ж у вихованні та навчанні сина не бере участі. З акту обстеження умов приживання, складеного 29.08.2019 року відповідальними особами відділу соціального захисту населення та у справах дітей Виконавчого комітету Чоповицької селищної ради, та проведеного за адресою: [ADDRESS] , вбачається, що за даною адресою проживають: [PERSON] , [INFO]., її чоловік - [PERSON] , [INFO]., мати чоловіка - [PERSON] , [INFO], та сини - [PERSON] , [INFO]., [PERSON] , [INFO]. Будинок знаходиться в задовільному стані, відсутні неприємні запахи, кімнати знаходяться в належному санітарно - гігієнічному стані. Створено всі необхідні умови для комфортного проживання та виховання малолітніх дітей відповідно до їх віку. В даній сім`ї панує спокій та порозуміння, батьки відповідально ставляться до виконання батьківських обов`язків. Біологічний батько [PERSON] не приймає участі у вихованні дитини, потреби дитини забезпечує вітчим (а.с.40) [PERSON] , [INFO] , має хронічні захворювання, які потребують постійного лікарського контролю. Так, згідно копії виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого, [PERSON] , [INFO] , має діагноз: гіперактивний розлад поведінки з дефіцитом уваги середнього ступеню важкості, частими опозиційно - протестними реакціями, інтелектуально - мнестичною недостатністю; супутній діагноз: загальний недорозвиток мовлення третього рівня (а.с.13). Знаючи про те, що такий стан здоров`я сина потребує значних зусиль для його виховання та лікування, відповідач на дані обставини не зважає, що свідчить про його байдужість до здоров`я і долі сина. За рішенням Новоайдарського районного суду Луганської області від 15.01.2019 року у цивільній справі № 419/2918/18 з відповідача було стягнуто аліменти на користь позивача на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі 1013,50 грн щомісячно, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виконавчий лист № 419/2918/18 знаходиться на виконанні у Новоайдарському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області (а.с.14, 16), однак до цього часу відповідач жодного разу аліменти не сплачував. Так, згідно довідки Новоайдарського РВ ДВС № 1840/17.21-77 від 08.05.2019 року станом на 08.05.2019 року заборгованість [PERSON] по аліментам на утримання сина [PERSON] складає 6309,85 грн (а.с.15). 20.09.2019 року Комісія з питань захисту прав дитини Малинської РДА Житомирської області надала висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.46-47). Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Дитинство в Україні охороняється державою (частина третя статті 51 Конституції України). Пріоритетом у правовому регулюванні сімейних відносин є забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку (частина друга статті 1, частина третя статті 5 Сімейного Кодексу України. Ратифікувавши у 1991 році Конвенцію про права дитини, Україна визнала, що дитині для повного і гармонійного розвитку особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові та розуміння. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Як зауважив Європейський Суд з прав людини (далі по тексту - ЄСПЛ) у ряді рішень з цього приводу, визначаючи, чи був такий захід, як позбавлення батьківських прав, «необхідним у демократичному суспільстві» слід проаналізувати, чи може він найкраще задовольняти інтереси дитини. Водночас ЄСПЛ нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага. Оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельно оцінювати низку факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте, необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (п.79 рішення ЄСПЛ від 10 січня 2008 у справі «Кірнс проти Франції» (Kearns v. France) (заява № 35991/04). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (п. п. 94-102. рішення ЄСПЛ у справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09). Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Невиконання та ухилення від покладених на батьків обов`язків щодо виховання дитини є підставою для позбавлення батьків батьківських прав, як це передбачено ст. 164 СК України. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком малолітньго [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] , де в графі «батько» зазначено « [PERSON] » (а.с.5). Відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не цікавиться життям сина, матеріально його не утримує, не дбає про його здоров`я, культурний та духовний розвиток. Малолітній [PERSON] проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, відповідач проживає окремо, не займається вихованням дитини, не піклується про здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток дитини, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Разом з тим, варто зазначити, що відповідно до приписів ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилалась позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, враховуючи, що відповідач у судове засідання не з`явився, доказів на спростування доводів позивача не надав, свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. На підставі ст. ст. 150, 164, 167 СК України,

Outcome: approved