Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до Новоайдарського районного суду з даним позовом до Новоайдарської селищної ради про поновлення строку пред'явлення позову до суду та визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що [INFO] помер її батько - [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно, а саме: домоволодіння за адресою: [ADDRESS] та земельна ділянка для обслуговування жилого будинку та господарських будівель, ведення особистого підсобного господарства, площею 0,1660 га., яка розташована на території сел. Новоайдар Луганської області, Новоайдарська селищна рада. Спадкоємцем після смерті [PERSON] була мати позивача - [PERSON], яка померла [INFO] та позивачка [PERSON], як його донька, які на день смерті спадкодавця мешкали з ним разом. Дружина померлого [PERSON] та позивачка фактично прийняли спадщину, але свідоцтва про право на спадщину не отримували. Після купівлі будинку [PERSON], земельна ділянка для обслуговування жилого будинку та господарських будівель, ведення особистого підсобного господарства, площею 0,1660 га. ним не переоформлена, тому державний акт на право приватної власності на землю виданий на ім'я попереднього власника, тобто на [PERSON] Також батьки позивачки одержали дозвіл на будівництво прибудови до будинку, але після її побудування, правовстановлюючі документи не отримували. На підставі викладеного позивачка не має можливості розпоряджатися спадковим майном, у зв'язку з чим вимушена звернутися до суду з позовом про поновлення строку для пред'явлення позову до суду та визнання за нею права власності на спадкове майно, за захистом своїх прав. Позивач [PERSON] у попереднє судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву, у якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача Новоайдарської селищної ради - Шопін І. В., у попереднє судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення. Відповідно до ст. 174 ч. 4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, враховуючи положення ч. 4 ст. 130 ЦПК України, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення у попередньому судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки вони обґрунтовані і підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами. Судом встановлено факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що [INFO] помер батько позивачки - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 12). Після його смерті залишилось спадкове майно, а саме: домоволодіння за адресою: [ADDRESS], згідно договору купівлі-продажу від 01.02.1997 року (а.с. 13) та технічного паспорта (а.с. 20-23) та земельна ділянка для обслуговування жилого будинку та господарських будівель, ведення особистого підсобного господарства, площею 0,1660 га., яка розташована на території сел. Новоайдар Луганської області, Новоайдарська селищна рада, згідно державного акта на право приватної власності на землю (а.с. 16-18). Спадкоємцем після смерті [PERSON] була дружина померлого - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с. 6), яка померла [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 11) та позивачка [PERSON], як його донька, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 10) та довідкою Артемівського відділу реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції (а.с. 7), які на день смерті спадкодавця мешкали разом з ним, згідно довідки Новоайдарської селищної ради від 29.6.2016 року № 63 (а.с. 8). Дружина померлого [PERSON] та позивачка фактично прийняли спадщину, але свідоцтва про право на спадщину не отримували. Після купівлі будинку [PERSON] земельна ділянка для обслуговування жилого будинку та господарських будівель, ведення особистого підсобного господарства, площею 0,1660 га. ним не переоформлена, тому державний акт на право приватної власності на землю виданий на ім'я попереднього власника, тобто на [PERSON] (а.с. 16-18). Також батьки позивачки одержали дозвіл на будівництво прибудови до будинку, але після її побудування, правовстановлюючі документи не отримували. На підставі викладеного позивачка не має можливості розпоряджатися спадковим майном, у зв'язку з чим вимушена звернутися до суду з позовом про поновлення строку для пред'явлення позову до суду та визнання за нею права власності на спадкове майно, за захистом своїх прав. Відповідно до ст. 73 ЦПК України, суд поновлює строк, встановлений законом за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин. Позивач просила поновити їй процесуальний строк для звернення до суду за захистом свого права, зазначивши причину його пропуску, яку суд вважає за можливе визнати поважною. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до п. г ч. 1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1,5 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку може застосовуватись, як спосіб захисту, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, відповідно до постанови пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування». Стаття 16 ЦК України також передбачає такий спосіб захисту права особи, як «визнання права». Заявляючи вимоги щодо поновлення строку для пред'явлення позову до суду позивач посилалась на те, що через те, що спадкодавцем були самовільно збудовані споруди на спадковій земельній ділянці, та земельна ділянка не переоформлена в установленому законом порядку, був пропущений строк для звернення до суду з позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно. Позивач має намір прийняти спадщину, зазначивши причину пропуску нею строку, установленого законом для пред'явлення позову до суду, яка визнана судом поважною, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Таким чином, судовим розглядом встановлено, що факти, викладені позивачем в позовній заяві в обґрунтування позовних вимог, підтверджені письмовими доказами, сумніву у їх достовірності суд не має, визнання права власності на спадкове майно не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб, у зв'язку з чим, позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання за [PERSON] права власності на спадкове майно в судовому порядку. Відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечував. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. На підставі ст. ст. 16, 328, 376, 392, 1220, 1221, 1225, 1261, 1268, 1276, 1297 ЦК України, ст. 81 ч. 2, ст. 120 Земельного кодексу України,

Outcome: approved