Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14.11.2018 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісяця, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 11.07.2012 року. У зв`язку з невиконанням [PERSON] рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14.11.2012 року, яке набуло законної сили 27.11.2012 року, виникла заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 63\~089,05 грн. З цих підстав, позивач просить суд стягнути з відповідача неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів у розмірі 617\~728,22 грн. Ухвалою суду від 08.04.2019 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження, відповідачу встановлено строк для надання відзиву на позовну заяву. Ухвалою суду від 08.04.2020 року підготовче провадження у справі №333/1564/19 закрито, призначено розгляд справи по суті. В судовому засіданні 08.04.2020 року представник позивача заявила клопотання про відкладення розгляду справи для надання додаткових письмових пояснень, яке задоволено судом. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суд не повідомив. Враховуючи відсутність поважності причин неявки [PERSON] в судове засідання 08.04.2020 року, судом визнано неповажними причини неявки останнього до зали судового засідання. Від представника відповідача надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю бути присутнім в судовому засіданні через запровадження в країні карантину. З огляду на викладене, судом відкладено розгляд справи на 14.05.2020 року. 09.04.2020 року на адресу суду від представника позивача надійшли письмові пояснення. Так, відповідно до змісту зазначених письмових пояснень, [PERSON] просить стягнути з [PERSON] неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 01.08.2012 року по 17.03.2019 року у розмірі 561\~674,50 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 2\~500 грн. В судове засідання 14.05.2020 року представник позивача не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, надала суду клопотання про розгляд справи за її відсутності та за відсутності позивача, в які вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з запровадженням карантину, яке задоволено судом. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суд не повідомив. Враховуючи відсутність поважності причин неявки представника позивача [PERSON] в судове засідання 14.05.2020 року, судом визнано неповажними причини неявки останнього до зали судового засідання. З огляду на викладене, розгляд справи відкладено на 11.06.2020 року. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, надала суду клопотання про розгляд справи за її відсутності та за відсутності позивача, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суд не повідомив. Враховуючи відсутність поважності причин неявки [PERSON] в судове засідання 11.06.2020 року, судом визнано неповажними причини неявки останнього до зали судового засідання. Від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням останнього на лікарняному. Як доказ поважності причин неявки, представником позивача [PERSON] надано суду довідку від КНП «Гуляйпільський центр первинної медико-санітарної допомоги» Гуляйпільської міської ради від 11.06.2020 року, відповідно до якої [PERSON] перебуває на амбулаторному лікуванні 10,11 червня з діагнозом «Гіпертонічний криз. Гіпертонічна хвороба». Розглянувши клопотання представника відповідача, дослідивши додану останнім довідку з КНП «Гуляйпільський центр первинної медико-санітарної допомоги» Гуляйпільської міської ради від 11.06.2020 року, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заявленого клопотання з огляду на наступне. Так, суд виходить з того, що зазначена довідка не є доказом перебування представника відповідача [PERSON] на лікарняному, оскільки, згідно з Інструкцією про порядок заповнення листка непрацездатності, затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України 03.11.2004 року N 532/274/136-ос/1406, листок непрацездатності це багатофункціональний документ, який є підставою\~для звільнення від роботи у зв`язку з непрацездатністю та з матеріальним забезпеченням застрахованої особи в разі тимчасової непрацездатності, вагітності та пологів. Крім того, зміст довідки КНП «Гуляйпільський центр первинної медико-санітарної допомоги» Гуляйпільської міської ради від 11.06.2020 року не відповідає вимогам Інструкцією про порядок заповнення листка непрацездатності, затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України 03.11.2004 року N 532/274/136-ос/1406. Також, в довідці з КНП «Гуляйпільський центр первинної медико-санітарної допомоги» Гуляйпільської міської ради від 11.06.2020 року вказано про перебування [PERSON] на амбулаторному лікуванні 10,11 червня без зазначення року. Відмовляючи у задоволенні клопотання представника відповідача від 11.06.2020 року про відкладення розгляду справи судом враховано, що зазначене клопотання було подано через канцелярію суду особисто представником відповідача [PERSON] . З цих підстав, суд, розглянувши клопотання представника відповідача [PERSON] про відкладення розгляду справи, приходить до висновку про відсутність правових підстав для його задоволення та визнання неповажною причину неявки останнього в судове засідання, призначене на 11.06.2020 року. Таким чином, враховуючи, що за час перебування справи на розгляді в суді відповідачем та його представником не додано відзиву на позовну заяву, а також будь-яких доказів чи письмових пояснень, суд, з метою дотримання розумних строків розгляду зазначеної справи, а також захисту порушених прав позивача та неповнолітньої дитини, дійшов висновку про розгляд справи №333/1564/19 за відсутності відповідача та його представника за наявними в матеріалах справи доказами. Дослідивши матеріали справи та наявній в ній докази, судом встановлені наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Частиною 4\~ст.\~82\~ЦПК України\~визначено,\~що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 1 ст.\~141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. На підставі ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14.11.2012 року у цивільній справі №812/6035/12, яке набуло законної сили 27.11.2012 року, встановлено, що в період з 07.09.2001 року по 24.07.2008 року [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (а.с. 11). Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 08.07.2003 року серії [NUMBER] , актовий запис №349 (а.с. 33). 24.07.2008 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 24.07.2008 року серії [NUMBER] , актовий запис №205 (а.с. 34). 08.08.2008 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис №239, який в подальшому було розірвано (а.с. 35). Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14.11.2012 року у цивільній справі №812/6035/12, яке набуло законної сили 27.11.2012 року, з стягнуто з [PERSON] , [INFO] , аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 11.07.2012 року (а.с. 11). На підставі виконавчого листа від 11.08.2015 року, виданого Комунарським районним судом м. Запоріжжя, державним виконавцем Комунарського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області відкрито виконавче провадження. 09.04.2014 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис №383 (а.с. 10). Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, [PERSON] рішення суду в повному обсязі не виконує, у зв`язку з чим, за останнім утворилась заборгованість по несплаті аліментів. З огляду на викладене, [PERSON] заявлено вимоги про стягнення з [PERSON] на її користь неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів у розмірі 617\~728,22 грн. за період з 01.08.2012 року по 17.03.2019 року. Згідно з ч. 1 ст. 196 СК України в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. В обґрунтування позовних вимог позивачем у своїх письмових поясненнях від 09.04.2020 року наведено розрахунок заборгованості пені за прострочення сплати аліментів за період з 01.08.2012 року по 01.07.2017 року, сума заборгованості за зазначений період складає 538\~336,19 грн. При цьому, до матеріалів справи додано розрахунок заборгованості зі сплати [PERSON] аліментів від 05.03.2019 року за період з липень 2012 року по лютий 2019 року, складеного державним виконавцем Комунарського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області, відповідно до якого сума заборгованості складає 63\~089,05 грн. (а.с. 11). Перевіривши розрахунок заборгованості пені за прострочення [PERSON] сплати аліментів за період з 01.08.2012 року по 01.07.2017 року, наданий позивачем, суд виходить з наступного. Так, правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені (дати вчинення розрахунку). Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на 1 відсоток. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені обраховується шляхом додавання сум пені, обрахованих за кожним місячним (періодичним) платежем. Наведена вище правова позиція викладена в постанові Верховного Суду\~\~від 30.10.2019 у справі № 757/16035/15-ц та враховується судом в силу вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України. Дослідивши розрахунок заборгованості пені за прострочення [PERSON] сплати аліментів за період з 01.08.2012 року по 01.07.2017 року на суму 538\~336,19 грн., суд дійшов висновку, що зазначений розрахунок є вірним та складеним з урахуванням норм законодавства, яка діяло на момент виникнення спірних правовідносин, з урахуванням правових позицій Верховного Суду. У зв`язку з чим, судом задовольняються позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення з відповідача 538\~336,19 грн. неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів за період з 01.08.2012 року по 01.07.2017 року. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 196 СК України, яка діє на час розгляду справи по суті, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Згідно з роз`яснень, викладених в п. 22 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~застосування судами\~окремих норм\~Сімейного кодексу\~України при\~розгляді справ\~щодо батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. З огляду на викладене, позивачем у своїх письмових поясненнях від 09.04.2020 року наведено розрахунок заборгованості пені за прострочення сплати аліментів за період з 01.08.2017 року по 01.03.2019 року, загальна сума заборгованості за яким складає 23\~338,31 грн. Перевіривши розрахунок заборгованості пені за прострочення [PERSON] сплати аліментів за період з 01.08.2017 року по 01.03.2019 року, наданий позивачем, суд виходить з наступного. Так, неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже, загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: ?p=(A1?1%?Q1)+(A2?1%?Q2)+……….(An?1%?Qn), де: ?p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1\~- нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1\~- кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2\~- нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Наведена вище правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду\~\~від 25.04.2018 у справі № 572/1762/15-ц та враховується судом в силу вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України. Дослідивши долучений позивачем розрахунок заборгованості пені за прострочення сплати аліментів за період з 01.08.2017 року по 01.03.2019 року, загальна сума заборгованості за яким складає 23\~338,31 грн., суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] в частині стягнення з відповідача 23\~338,31грн. неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів за період з 01.08.2017 року по 01.03.2019 року, тобто суми пені, що не перевищує 100\~відсотків заборгованості за сплату аліментів за заявлений період, враховуючи положення ч. 1 ст. 196 СК України. У задоволенні іншої частини вимог судом відмовляється через необґрунтованість. При розгляді справи по суті спору, судом враховано приписи ч. 2 ст. 196 СК України, згідно з якими розмір неустойки може бути зменшений судом, з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. З огляду на те, що будь-яких доказів, що підтверджують відсутність вини [PERSON] у несплаті аліментів [PERSON] матеріали цивільної справи №333/1564/29 не містять та відповідачем не надано, суд, оцінюючи наявні в матеріалах справи докази, враховуючи інтереси дітей для забезпечення стабільних та гармонійних умов їх життя, повного та всебічного розвитку, а також матеріальний та сімейний стан платника і одержувача аліментів, дійшов висновку про відсутність правових підстав для зменшення [PERSON] розміру неустойки. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Позивач просить суд покласти на відповідача понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2 500 грн. В якості доказів понесення заявлених витрат позивачем долучено до матеріалів справи договір про надання професійної правничої допомоги від 31.10.2019 року №2019/49, додаток №1 до договору про надання правової допомоги від 31.10.2019 року №2019/49 завдання №2 від 11.12.2019 року, рахунок від 11.12.2019 року №2019/49 на суму 2\~500 грн. та виписку за період з 27.01.2020 року по 27.01.2020 року на суму 2\~500 грн. Розглянувши наведені вище докази, суд дійшов висновку, що позивачем доведено понесені витрати на професійну правничу допомогу, а тому вказані витрати, враховуючи часткове задоволення заявленої суми позову, покладаються судом частково на відповідача в сумі 2\~273,15 грн. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із частковим задоволенням заявлених позовних вимог, судовий збір у розмірі 698,67 грн. судом покладається на відповідача.

Outcome: partial