Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати за нею [PERSON],податковий номер [NUMBER], право власності на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: місто Харків, провулок Праці, будинок 5, що складається з самочинно збудованих: житлового будинку літ. «Б-1» 1960 року побудови загальною площею 63,3 м2, в тому числі житлова площа 31,9 м2, ганком літ. «б» площею забудови 2,1 м2, гаражем літ. «В» площею забудови 29,8 м2, сараєм літ. «Г» площею забудови 19,8 м2 та погребом літ. «Д» площею забудови - 6,3 м2, воріт № 1, огорожі № 2, 3 в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої 08 грудня 2014 року. В обґрунтування позовних вимог позивач пояснила, що 08.12.2014 померла мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку № 5 по провулку Праці в м. Харкові, який належав померлій на праві власності. 11.05.2015 року позивачем було подано заяву до Другої [PERSON] державної нотаріальної контори в м Харкові про прийняття спадщини після померлої матері [PERSON], на підставі даної заяви було відкрито спадкову та у видачі свідоцтва про спадщину було відмовлено, в звязку з тим, що [PERSON] не було зареєстровано даний житловий будинок у Бюро Технічної Інвентаризації м. Харкова, як того вимагає Закон. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та надала пояснення зазначені вище. Представник відповідача [PERSON] міської ради у судове засідання не зявився, надав суду заяву в якій просив розглядати справу без його участі, просив прийняти законне та обґрунтоване рішення, яке б не порушувало права третіх осіб. Представник третьої особи Другої державної нотаріальної контори у судове засідання не зявився, надав суду заяву в якій просив розглядати справу без його участі. Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, надавши оцінку доказам, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 08.12.2014 померла [PERSON], про що 11.12.2014 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, складено відповідний актовий запис про смерть № 17660 та видано свідоцтво про смерть серії І ВЛ № 470584. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку № 5 по провулку Праці в м. Харкові, який належав померлій на праві власності. Даний житловий будинок було побудовано [PERSON] за власні кошти. Згідно до відомостей технічного паспорту, складеного ПП «Міський центр нерухомості» станом на 10.03.2016 домоволодіння за адресою: м. Харків, провулок Праці, 5, складається з самочинно збудованих: житлового будинку літ. «Б-1» 1960 року побудови, загальною площею 63,3 м2, в тому числі житлова площа 31,9 м2; ганком літ. «б» площею забудови 2,1 м2; гаражем літ. «В» площею забудови 29,8 м2; сараєм літ. «Г» площею забудови 19,8 м2, погребом літ. «Д» площею забудови - 6,3 м2. У відповідності до витягу з рішення Виконкому Ленінської [PERSON] депутатів трудящих № 31/41 від 22.09.1953 гр. [PERSON] (прізвище після шлюбу [PERSON]) взято на облік для отримання земельної ділянки. У відповідності до довідки Виконкому Ленінської [PERSON] депутатів трудящих [PERSON] рішенням Райвиконкому від 17.11.1953 № 37/47 було виділено земельну ділянку № 5 по провулку Праці в м. Харкові для індивідуального будівництва житлового будинку. В даній довідці є посилання на те, що договір з РЖУ укладено від 02.05.1956 № 164. Відповідно до квитанції № 621954 від 24.11.1953 [PERSON] було сплачено 160 рублів за проектні роботи. «МХК УССР УКРЖИЛРЕМПРОЕКТ» [PERSON] філією було виконано проектні роботи з будівництва житлового будинку про провулку Праці № 5 в м. Харкові, замовлення № 71/497. В проекті мається відмітка, щодо його погодження з проектною експлуатаційною конторою № 1. Проект будівництва житлового будинку по провулку Праці № 5 в м. Харкові було зареєстровано в Ленінському РЖУ 22.05.1954 № 164. Даний проект погоджено з головним архітектором м. Харкова 21.12.1953 (наявні підписи Головного архітектора та [PERSON] архітектора та мокра печатка на проекті). Також даний проект було узгоджено з Санітарною Інстанцією м. Харкова № 19/4 та з УПО МВД [PERSON] Області. У відповідності до витягу з рішення Виконкому Ленінської [PERSON] депутатів трудящих № 83/1 від 04.01.1955 гр. [PERSON] дозволено прописку у тимчасовому флігелі по провулку Праці № 5 та зобовязано останню будівництво житлового будинку по провулку Праці № 5 завершити у відповідності до договору від 28.12.1953. Таким чином будівництво житлового будинку № 5 по провулку Праці було виконано за власні кошти [PERSON] та завершено в 1960 році. У відповідності до будинкової книги [PERSON] постійно проживала та була зареєстрована [INFO] з 02.02.1955 по день смерті. Наявні у справі документи підтверджують факт тривалого користування родиною, до якої належать позивач, домоволодінням та земельною ділянкою за адресою: м. Харків пров. Праці 5. 11.05.2015 року позивачем, [PERSON], було подано заяву до Другої [PERSON] державної нотаріальної контори в м Харкові про прийняття спадщини після померлої матері [PERSON]. На підставі даної заяви було відкрито спадкову справу № 57206095, номер у нотаріуса 128/2015. Однак державним нотаріусом [PERSON] Другої [PERSON] державної нотаріальної контори у видачі свідоцтва про спадщину було відмовлено, в звязку з тим, що [PERSON] не було зареєстровано даний житловий будинок у Бюро Технічної Інвентаризації м. Харкова, як того вимагає ст. 331 ЦК України та запропоновано [PERSON] звернутися до суду для захисту законних прав та інтересів, шляхом подачі позовної заяви про визнання право власності на нерухоме майно, після смерті гр. [PERSON], яка померла 08.12.2014. За технічним висновком про стан будівельних конструкцій та визначення можливості подальшої експлуатації, складеним експертом [PERSON] (кваліфікаційний сертифікат АЕ № 003350), експлуатація житлового будинку літ. «Б-1, гаражу літ. «В», сараю літ. «Г», погребу літ. «Д», воріт № 1, огорожі № 2, огорожі № 3, що збудовані [PERSON], можлива, дефектів в несучих конструкціях і фундаментах будівель не знайдено. Технічний стан будівельних конструкцій вказаних будівель в цілому забезпечує надійну експлуатацію та безпеку для життя і здоровя мешканців. Технічні рішення, прийняті при будівництві, відповідають вимогам діючих норм та правил державних стандартів будівельних, санітарних і протипожежних норм. Земельна ділянка за адресою: м. Харків провулок Праці, 5, не приватизована. За ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Відповідно до п.4 Постанови № 6 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» (далі Постанова ПВССУ № 6) будівництвом обєкта нерухомості на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, вважається спорудження таких обєктів на земельній ділянці, що не віднесена до земель житлової й громадської забудови, зокрема, наданій для ведення городництва, сінокосіння, випасання худоби тощо, цільове призначення або вид використання якої не змінено в установленому законом порядку. Під наданням земельної ділянки слід розуміти рішення компетентного органу влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність або надання у користування, або передачу права користування земельною ділянкою на підставі цивільно-правових договорів із фізичною чи юридичною особою. Не може вважатися наданням земельної ділянки лише рішення компетентного органу влади про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або для розробки проекту забудови. Під метою надання земельної ділянки слід розуміти вид використання земельної ділянки (ст. 19 ЗК України, Класифікація видів цільового призначення земель, затверджена наказом Державного комітету України з земельних ресурсів від 23 липня 2010 року № 548), зазначений у рішенні відповідного компетентного органу державної влади чи місцевого самоврядування про надання земельної ділянки у користування або передачу у власність з урахуванням цільового призначення земельної ділянки. Вважаю встановленим, що позивачка, а до неї члени її сімї, користуються земельною ділянкою за адресою: м. Харків пров. Праці 5, на підставі рішення № 37/47 виконавчого комітету Ленінської районної ради депутатів трудящих міста Харкова від 17.11.1953 року. При цьому державну реєстрацію земельної ділянки вказаним рішенням було відкладено до оформлення правовстановлюючих документів на будівлі. З цього видно, що земельну ділянку за адресою: м. Харків пров. Праці 5 було надано родичці позивачки для будівництва житлового будинку з надвірними будівлями, а відповідно до цього спірні будівлі були побудовані позивачами без порушення цільового призначення даної земельної ділянки. Під належним дозволом на будівництво слід розуміти передбачений Законом України № 3038-VI дозвільний документ (статті 3537), що дає право виконувати підготовчі та будівельні роботи саме того обєкту і на тій земельній ділянці, яка передана з цією метою певній особі. Під проектом слід розуміти залежно від категорії обєкта будівництва відповідний склад документації, визначеної статтями 1, 7 та 8 Закону України № 687-XIV, отриманої відповідно до статей 29, 31 Закону № 3038-VI, а також будівельний паспорт та технічні умови, отримані відповідно до статей 27, 30 зазначеного Закону. Вказані документи позивачами до початку будівельних робіт не були отримані. З цього видно, що будівлі були збудовані позивачами без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, та належно затвердженого проекту. При цьому позивачами не порушені права інших осіб, а також будівельні, архітектурні, санітарні, екологічні та інші норми і правила. За ч. 3 ст. 375 ЦК України право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. За п. 9 Постанови ПВССУ № 6 при розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що відповідно до статті 26 Закону № 2780-XII спори з питань містобудування вирішуються радами, інспекціями державного будівельного архітектурного контролю у межах їх повноважень, а також судом відповідно до законодавства. За загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК, частина перша статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК). У звязку із цим звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право. Відповідно до листа інспекції ДАБК від 28.04.2014 р № 7/20-2360 на теперішній час порядок введення в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів визначено ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та «Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів», затвердженим постановою КМУ від 13.04.2011 року № 461. За ч. 1 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до I-III категорій складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації. За п. 2 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, затвердженого постановою КМУ від 13.04.2011 року № 461 (далі Порядок № 461), у разі прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків I та II категорії складності, побудованих без наявності дозволу на виконання будівельних робіт до 31 грудня 2009 року, особливості реєстрації декларації та її форма визначаються Мінрегіоном. Порядок прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, був затверджений наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 24.06.2011 р N 91 і діяв відповідно до п.4 наказу до 30.01.2013 р. За пунктом 9 Прикінцевих положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» інспекції державного архітектурно-будівельного контролю до 31 грудня 2013 року безоплатно протягом 10 робочих днів з дня подання заяви власниками (користувачами) земельних ділянок, на яких розміщені обєкти будівництва, збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, за результатами технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж приймають в експлуатацію, зокрема, індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, збудовані у період з 5 серпня 1992 року до 12 березня 2011 року. Порядок прийняття в експлуатацію таких обєктів і проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, містобудування та архітектури. Таким чином, на даний час такий особливий порядок відсутній, що унеможливлює прийняття збудованих позивачем у 1957-1960 роках без дозволу на виконання будівельних робіт будівель до експлуатації за правилами Порядку № 461. За п. 10 Порядку № 461 у разі коли на самочинно збудоване нерухоме майно визнано право власності за рішенням суду, воно приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком. Також додатком № 1 до Порядку № 461 визначено, що невідємними відомостями, що повинні міститься у декларації про готовність об'єкта до експлуатації, є документи, що посвідчують право власності або користування земельною ділянкою. Відповідно до п. 3.3.4 Порядку вирішення питань, повязаних із самочинним будівництвом, затвердженим рішенням 9 сесії [PERSON] міської ради 6 скликання від 17.08.2011 р № 390/11 (в редакції рішення 16 сесії [PERSON] міської ради 6 скликання від 22.06.2012 р № 753/12) (далі Порядок № 390/11), для звернення до [PERSON] міської ради на підставі цього Порядку необхідно, крім іншого, надати нотаріально засвідчену копію правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності на об'єкт нерухомості. У звязку з тим, що у позивача відсутні одночасно як документи, що підтверджують зареєстроване право власності або користування земельною ділянкою, так і документи, що підтверджують право власності на домоволодіння, в позасудовому порядку прийняття обєктів до експлуатації та визнання права власності на самочинно побудоване майно в такій ситуації є неможливим. Згідно ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до положень ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Згідно положень ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Таким чином я, [PERSON], є спадкоємицею першої черги. Позивач, [PERSON], ніколи не заявляла про відмову від спадщини після померлої моєї матері продовжує постійно проживати в спірному житловому будинку. Крім того після поховання [PERSON] в позивача збереглися оригінали документів на будинок: оригінали рішень, щодо виділення земельної ділянки під будівництво спірного будинку, проект, будинкова книга, технічний паспорт на будинок та ін.. У відповідності до ч. 1 ст. 1296 спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Враховуючи, що [PERSON], є спадкоємицею першої черги, заповіту, щодо розпорядження майном спадкодавець, [PERSON], не залишала, у передбачений законом строк позивачка звернулася до відповідної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, на час відкриття спадщини постійно проживала в спірному житловому будинку та, фактично, прийняла спадщину, однак не можє отримати свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно, а також той факт, що у позасудовому порядку не можливо вирішити дане питання, суд вважає, що позов обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню. У відповідності до п. 9 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.\~ На підставі викладеного та

Outcome: approved