Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що з 17.03.2011 року перебувала із відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Спільне життя з відповідачем не склалось, у зв'язку з чим рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 02.01.2013 року шлюб між ними розірвано. З моменту фактичного припинення шлюбних відносин відповідач ніяким чином не піклується про сина, не надає жодної матеріальної допомоги, аліменти не сплачує, не цікавиться розвитком сина, його станом здоров'я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду. З 19.06.2012 року, за рішенням Ізяславського районного суду від 26.07.2012 року, відповідач повинен сплачувати аліменти на неповнолітнього сина, однак загальна сума заборгованості по сплаті аліментів станом на 13.02.2018 року склала 18722,99 грн. А тому, на підставі ст. 164 СК України та з врахуванням того, що сам відповідач не заперечує проти позбавлення його батьківських прав, просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Ухвалою Ізяславського районного суду від 28.03.2018 року відкрито провадження у справі, розгляд якої здійснюється у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 20.04.2018 року позивачем подано заяву про уточнення предмету позову, в якій просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], та передати дитину матері - [PERSON] на виховання та спільне проживання. Ухвалою Ізяславського районного суду від 20.04.2018 року вказану заяву позивача прийнято до розгляду. Ухвалою Ізяславського районного суду від 16.05.2018 року підготовче провадження у справі було закрите, а справа призначена до судового розгляду по суті на 11.06.2018 року. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені позовні вимоги, з врахуванням поданих змін позовних вимог, в повному обсязі з підстав, вказаних в позові, та просила суд їх задовольнити, вказала що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач повідомлений про дату та час розгляду справи у встановленому законом порядку, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. В судовому засіданні представник третьої особи - органу опіки і піклування Ізяславської районної державної адміністрації зазначила, що позовні вимоги, з відповідними змінами, підтримує у повному обсязі, вказала що не заперечує проти заочного розгляду справи. У відповідності до положень ст.ст.280-281 ЦПК України, суд за згодою представника позивача вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі, зареєстрованому 17.03.2011 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Ізяславського районного управління юстиції у Хмельницькій області, який було розірвано 02.01.2013 року, що підтверджується рішенням Ізяславського районного суду від 02.01.2013 року. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.10.2011 року вбачається, що позивач та відповідач у справі є батьками [PERSON], [INFO]. 26.07.2012 року Ізяславським районним судом Хмельницької області вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 300 гривень щомісячно, починаючи з 19.06.2012 року і до повноліття дитини. Рішення набрало законної сили 07.08.2012 року. Крім того, згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізяславського районного управління юстиції у Хмельницькій області 06.02.2016 року, [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року № 2402-ІІІ встановлено, що сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно ст. 150 Сімейного кодексу України що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток та виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Статтею 165 Сімейного кодексу України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до положень п.п.15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. З акту обстеження місця проживання від 22.02.2018 року, складеного комісією в складі сільського голови Мислятинської сільської ради - [PERSON], секретаря сільської ради - [PERSON], соціального працівника - [PERSON], встановлено, що [PERSON], [INFO], дійсно проживає в будинку за адресою: [ADDRESS] Для [PERSON] створені належні умови проживання. Зі слів матері, участь у вихованні сина приймає [PERSON] [PERSON] за даною адресою не проживає, участі у вихованні сина не приймає, аліментів не сплачує. Місце перебування [PERSON] на даний момент невідомо. Відповідно до довідки від 22.02.2018 року №191, виданої виконавчим комітетом Мислятинської сільської ради, склад сім'ї позивача наступний: [PERSON]., [INFO] - син, [PERSON], [INFO] - дочка, [PERSON], [INFO] - батько, [PERSON], [INFO] - баба, [PERSON], [INFO] - дід, [PERSON], [INFO] - сестра. Згідно довідки від 22.02.2018 року №192, виданої виконавчим комітетом Мислятинської сільської ради, [PERSON] - [INFO], проживає за адресою: [ADDRESS], але не зареєстрований. Крім того, станом на 13.02.2018 року заборгованість відповідача зі сплати аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], становить 18722,99 грн. При чому відповідач сплачував аліменти на утримання двічі, в 2015 році в загальній сумі 1626, 29 грн. Вказане підтверджується довідкою державного виконавця Дарницького РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві від 13.02.2018 року. Разом з тим, із заяви [PERSON], посвідченої 05.03.2018 року приватним нотаріусом Ізяславського районного нотаріального округу Хмельницької області Шмигельським Ю.П., слідує, що відповідач не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. У висновку органу опіки та піклування Ізяславської районної державної адміністрації від 16.05.2018 року №42/32-13-1253/2018 вказано про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно дитини [PERSON], [INFO], який проживає з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] Разом з тим, згідно пояснень, наданих в судовому засіданні свідком [PERSON], яка працює помічником вихователя дитячого садочку «Калинка» с. Мислятин, за два роки перебування [PERSON], [INFO], у вказаному дитячому садочку, вона жодного разу не бачила його батька. Дитину приводили та забирали мати - [PERSON] та нинішній чоловік позивача - [PERSON] Інший свідок - [PERSON], яка працює вчителем в школі за місцем проживання позивача та є її сусідкою, зазначила, що з [PERSON] перебувають у дружніх, сусідських відносинах. При цьому, з відповідачем знайома ще з часів, коли проживав разом з [PERSON] Вказала, що [PERSON] бачила в останнє десь в 2012 році, до розірвання шлюбу з позивачем. Також свідки [PERSON] та [PERSON], які є сусідками позивача, також підтвердили, що не бачили відповідача з моменту розлучення з [PERSON], тобто з 2012 року. Зазначили, що [PERSON] не допомагає позивачу виховувати неповнолітнього сина, не надає матеріальної допомоги та подарунків для дитини, не телефонує, не цікавиться станом здоров'я своєї дитини, її духовним розвитком. Таким чином, в матеріалах справи містяться переконливі докази такої поведінки [PERSON], яка свідчить про його ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, зокрема під час розгляду справи суду доведено, що відповідач з 2012 року не спілкується з дитиною, не цікавиться її фізичним і духовним розвитком, не забезпечує дитину матеріально. Отже, судом встановлено, що відповідач протягом тривалого часу не проявляв до дитини батьківської любові та турботи, не цікавився її бажаннями та потребами і, як наслідок, не має тісного психологічного зв'язку з сином. Обов'язок нести відповідальність за дитину, її фізичний і моральний розвиток, її соціальне буття, здійснення прав щодо її захисту покладено на батьків. Обставини справи свідчать про небажання відповідача займатися вихованням дитини, нести за неї батьківську відповідальність, на що вказує відсутність з його боку будь-яких дій, спрямованих на спілкування з дитиною. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини . Таким чином, досліджені докази по справі свідчать про ухилення відповідачем від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини та про необхідність позбавити його батьківських прав в інтересах неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Рішення про стягнення аліментів суд не ухвалює, оскільки аліменти на утримання неповнолітнього стягнуті рішенням Ізяславським районним судом Хмельницької області від 26.07.2012 року. Судові витрати, сплачені позивачем при зверненні до суду, суд вважає необхідним в силу ст.141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved