Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту належності їй трудової книжки серії АТ-І № 9937462 на прізвище [PERSON] з записом російською мовою «[PERSON], дата рождения: 14 апреля 1960, образование: среднее-специальное, профессия, специальность: учитель начальных классов, дата заполнения: 06 сентября 1978 года». В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вона звернулась до Старобільського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Луганській області за вирішенням питання щодо оформлення пенсії за віком та отримала побажання щодо врегулювання питання щодо належності їй трудової книжки у якій її прізвище написано нечітко. У звязку з наведеним вона вимушена була звернутися до суду. Заявник [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про день та час слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги просила задовольнити. Представник заінтересованої особи\~- Старобільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надіслав клопотання про розгляд справи без участі представника управління. Проти задоволення заяви не заперечував. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши заяву та дослідивши письмові докази по справі, судом встановлено наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що заявник має труднощі в оформленні пенсії за віком, оскільки при заповненні трудової книжки була допущена помарка в написанні її прізвища російською мовою «Кудинова» та не зроблений відповідний запис про виправлення та не завірено його печаткою. Предметом розгляду вказаної справи є встановлення факту належності правовстановлюючого документу на підставі ст. 315 ЦПК України. Так, за положеннями п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, імя, по батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1ст.\~315\~ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Згідно Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №5\~від 31.03.1995р.\~«Про судову\~практику у\~справах про\~встановлення фактів,\~що мають\~юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, імя, по батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Проте, сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджений документом. Таким чином, для заявника важливо, не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту, це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Судом встановлено, що згідно паспорта громадянина України серії ЕК № 992798 виданого Старобільським РВ УМВС України в Луганській області 15.10.1998 року, прізвище, імя та по-батькові заявника вказано як [PERSON], дата народження 14 квітня 1960 року. Відповідно п.1 ч.1 ст.13\~Закону України\~«Про Єдиний\~державний демографічний\~реєстр та\~документи,\~що підтверджують\~громадянство України,\~посвідчують особу\~чи її\~спеціальний статус»\~№5492-VI\~від 20\~листопада 2012\~року та Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної\~Ради України\~від 26\~червня 1992\~року N\~2503-XII паспорт\~громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. В той же час, у виданій трудовій книжці серії АТ-І № 9937462 від 06.09.1978 року прізвище заявника записано з помаркою, в той час як всі інші данні збігаються з паспортом громадянина України. Оскільки встановлення даного факту необхідно заявнику для призначення пенсії, а можливість внести зміни в правовстановлюючий документ в позасудовому порядку не можливо, вказаний юридичний факт підлягає встановленню в судовому порядку. З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні дослідженими доказами достовірно встановлено, що трудова книжка серії АТ-І № 9937462 від 06.09.1978 року, видана на імя російською мовою «[PERSON], дата рождения 14 апреля 1960» дійсно належить [PERSON], [INFO]. Судові витрати на підставі ч.7 ст.294\~ЦПК України не відшкодовуються.

Outcome: approved