Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], Приватного нотаріуса Бублик Т.М., Державного нотаріуса Кухта Т.О., в якому просить: визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право на спадщину, видане [PERSON] та [PERSON] в частині права на квартиру за адресою [ADDRESS] від 27.04.2017 року, яке було посвідчено державним нотаріусом Кухта Т.О. рішення від 27.04.2017 року державного нотаріуса Кухта Т.О. Бахмацького районного нотаріального округу в частині права власності [PERSON] та [PERSON] на квартиру за адресою [ADDRESS].; визнати недійсним договір купівлі-продажу від 07.07.2017 року квартири за адресою: [ADDRESS], який був укладений між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] та який був посвідчений приватним нотаріусом Ніжинського міського нотаріального округу Бублик Т.М.; визнати незаконними дії державного реєстратора - державного нотаріуса Кухта Т.О. про внесення запису про право спільної часткової власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] за [PERSON], № [NUMBER] від 27.04.2017 року та за [PERSON] № [NUMBER] від 27.04.2017 року; визнати незаконними дії державного реєстратора приватного нотаріуса Бублик Тетяни Миколаївни про внесення запису про право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] за [PERSON], № [NUMBER] від 07.07.2017 року; визнати за [PERSON] право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги мотивує тим, що 01.12.1995 року за договором купівлі-продажу нею була придбана квартира за адресою: [ADDRESS]. Договір купілі-продажу було посвідчено приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу, реєстровий № 2022. Згідно договору купівлі-продажу його сторонами були [PERSON] та [PERSON]. Продаж квартири вчинено за 650000000 крб. Продавці отримали від неї гроші за квартиру повністю до підписання договору. Пояснює, що так як договір було посвідчено 01.12.1995 року, то вона вважала, що і право власності на квартиру у неї виникло тоді ж, проте вона не зверталась до КП «Чернігівське МБТІ». Зазначає, що законом не визначено терміну, на протязі якого має відбутись державна реєстрація договору купівлі-продажу. Вказує, що після придбання квартири вона поїхала мешкати до села, а в квартирі залишився мешкати її син. Приїхавши до м. Чернігова в травні 2017 року, вона побачила оголошення про те, що її квартира за адресою: [ADDRESS], була отримана у спадщину [PERSON] та [PERSON] відповідно до свідоцтв про право на спадщину № 1-393 та № 1-392 від 27.04.2017 року, виданих Бахмацькою районною державною нотаріальною конторою. Державним реєстратором - державним нотаріусом Кухта Т.О. було внесено запис про право спільної часткової власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] від 27.04.2017 року відносно [PERSON] № [NUMBER] та відносно [PERSON] № [NUMBER]. 07.06.2017 року позивач звернулась з заявою до Чернігівського ВП ГУНП в Чернігівській області, про що було внесено запис до ЄРДР та відкрито кримінальне провадження № 12017270010004725. 07.07.2017 року приватним нотаріусом Бублик Т.М. було посвідчено договір купівлі-продажу спірної квартири, який було укладено між [PERSON] та [PERSON], з однієї сторони, та [PERSON], з іншої сторони, про що державним реєстратором - приватним нотаріусом Бублик Т.М. було внесено запис про право власності на квартиру № [NUMBER] від 07.07.2017 року. Вважає, що зазначені обставини та правові наслідки порушують її права як власника квартири, а [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не є такими, що в дійсності набули право власності на квартиру. Також позивач вважає, що: не набувши право власності на квартиру [PERSON] та [PERSON] не набули і право її продажу; свідоцтво про право на спадщину, видане [PERSON] та [PERSON] в частині права власності на квартиру за адресою [ADDRESS] від 27.04.2017 року, яке було посвідчено державним нотаріусом Кухта Т.О., є недійсним (наслідком цього є те, що [PERSON] та [PERSON] не набули право власності на квартиру, а не набувши такого права вонине набули і право її продажу); договір купівлі-продажу від 07.07.2017 року, який був укладений між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] та який був посвідчений приватним нотаріусом Бублик Т.М., є недійсним, так як він суперечить ч. 1 ст. 658 ЦК України, тому що він був укладений з боку продавця особою, яка не є власником предмету продажу - квартири (наслідком цього є те, що [PERSON] не набув право власності на квартиру); виходячи з того, що зазначені свідоцтво та договір є недійсними, тому, як наслідок, і подальші рішення приватного нотаріуса Бублик Т.М. як державного реєстратора в розумінні Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», про державну реєстрацію права власності на квартиру з [PERSON] є незаконними. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила його задовольнити. В своїх поясненнях посилалась на обставини, викладені в позовній заяві. Також зазначила, що позивач до органів БТІ для проведення державної реєстрації права власності на спірну квартиру за договором купівлі-продажу від 01.12.1995 року не зверталась у зв'язку з юридичною необізнаністю, оригінал договору купівлі-продажу позивачем втрачено. Представник відповідачів [PERSON], [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав і в його задоволенні просив відмовити з підстав, зазначених у письмових запереченнях (а.с. 64-66). Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав і в його задоволенні просив відмовити. Пояснив, що позивачем не доведено виникнення у неї права власності на спірну квартиру, а наявна в матеріалах справи копія договору купівлі-продажу від 01.12.1995 року викликає сумнів в її достовірності, оскільки позивачем не надано оригіналу зазначеного договору. Представник відповідача приватного нотаріуса Бублик Т.М. у судовому засіданні позов не визнав і в його задоволенні просив відмовити. В своїх поясненнях посилався на обставини, викладені в письмових запереченнях (а.с. 83). Відповідач державний нотаріус Кухта Т.О. в судове засідання не з'явилась, поштою на адресу суду надійшли письмові заперечення, в яких просить відмовити в задоволенні позовних вимог відносно неї, а решту позовних вимог просить вирішити на розсуд суду. Також у вказаних запереченнях наявне її клопотання про розгляд справи без її участі (а.с. 48-49). Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Зі змісту копії договору купівлі продажу від 01 грудня 1995 року, посвідченого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Шмуневською Л.А., зареєстрованого в реєстрі за № 2202, вбачається, що [PERSON], [PERSON] продали [PERSON] однокімнатну квартиру, що знаходиться в [ADDRESS] (а.с. 144-145). Згідно п. 7 вказаного договору цей договір підлягає реєстрації за місцем знаходження будинку у Чернігівському МБТІ. Згідно копії інформаційної довідки КП «Чернігівське МБТІ» від 13.02.2017 року № 479 станом на 31.12.2012 року в м. Чернігові мають зареєстроване право власності на об'єкти нерухомості: [PERSON], [PERSON] - по 1/2 ідеальній частці однокімнатної квартири за адресою [ADDRESS] (на підставі свідоцтва про право власності на житло від 28.11.1995 № 12-4702) (а.с. 129 на звороті). [INFO] [PERSON] помер (а.с. 125). 27 квітня 2017 року державним нотаріусом Бахмацької районної державної нотаріальної контори Кухта Т.О. (на підставі заяв [PERSON], [PERSON] (а.с. 131, 133)) видано [PERSON] та [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/4 частку квартири, що знаходиться в [ADDRESS], за кожним (а.с. 139, 141), та зареєстровано видачу вказаних свідоцтв у Спадковому реєстрі (а.с. 140, 142). 07 липня 2017 року між [PERSON], [PERSON] (продавці) та [PERSON] (покупець) укладено договір купівлі-продажу квартири, за яким продавцями відчужено покупцю квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Вказаний договір посвідчено приватним нотаріусом Ніжинського міського нотаріального округу Бублик Т.М., зареєстрований в реєстрі за № 628 (а.с. 147-148). Згідно п. 3 зазначеного договору купівлі-продажу квартири від 07.07.2017 року відчужувана квартира належить Продавцям на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого державним реєстратором Комовою Ю.М. Реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції 23 липня 2015 року за індексним номером 41135407, замість втраченого свідоцтва про право власності на житло, виданого Виконавчим комітетом Новозаводської районної ради народних депутатів від 28 листопада 1995 року, право власності на 1/2 частину квартири зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 07 липня 2015 року за номером запису 10531392 державним реєстратором Комовою Ю.М. Реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №41135736, виданим 23 липня 2017 року тим же реєстратором; свідоцтв про право на спадщину за законом, виданих державним нотаріусом Бахмацької районної державної нотаріальної контори Кухтою Т.О. за №1-392, 1-393 від 27 квітня 2017 року, право власності на 1/2 частину квартири зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 27 квітня 2017 року за номером запису [NUMBER], що підтверджується Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 86030712, 86034702, виданими 27 квітня 2017 року державним, реєстратором прав на нерухоме майно державним нотаріусом Бахмацької районної державної нотаріальної контори Кухтою Т.О. Реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна [NUMBER]. Згідно ч. 1 ст. 210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Згідно ч. 4 ст. 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] не має оригіналу правовстановлюючого документу на право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS], державна реєстрація прав позивача на неї за договором купівлі продажу від 01.12.1995 року у встановленому законом порядку не проведена і у позивача не виникло право власності на зазначене майно , а відтак, угоди щодо спірної квартири укладені та зареєстровані відповідачами правомірно. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для визнання незаконними та скасування свідоцтв про право на спадщину за законом від 27.04.2017 року, виданих [PERSON] та [PERSON], та визнання недійсним договору купівлі-продажу від 07.07.2017 року, а дії державного нотаріуса Бахмацької районної державної нотаріальної контори Кухта Т.О. щодо видачі [PERSON] та [PERSON] вищезгаданих свідоцтв, внесення запису про право про право спільної часткової власності, та дії приватного нотаріуса Ніжинського міського нотаріального округу Бублик Т.М. про внесення запису про право власності на спірну квартиру - є законними. В свою чергу, відсутні підстави для визнання за позивачем право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS]. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.79 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, до яких належать і витрати на правову допомогу. За ч. ч. 1, 2 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом з тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2011 року «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі. Із матеріалів справи вбачається що 25 липня 2017 року між [PERSON], [PERSON] та адвокатом [PERSON] були укладені договори про надання правової допомоги № б/н, предметом яких є надання адвокатом юридичних послуг в справі за позовом [PERSON] до замовника (справа № 751/4237/17) (а.с. 53, 54, 55, 56). Відповідно до додатку до актів наданих послуг адвоката від 27.07.2017 року до наданих адвокатом послуг входить: консультації (1 год.); підготовка матеріалів справи та складання процесуальних документів під час судового розгляду справи (3 год.), участь у судовому розгляді справи (а.с. 200, 202). Згідно з оригіналами квитанцій до прибуткового касового ордера № 05 та № 06 від 27.07.2017 року адвокат [PERSON] прийняв від [PERSON] та [PERSON] по 3500 грн. в якості оплати за надану правову допомогу (а.с. 199-201). Враховуючи зазначене, виходячи з обсягу виконаної представником відповідачів [PERSON] та [PERSON] правової допомоги у справі, її характеру, що відповідачами понесені витрати у зв'язку із оплатою допомоги адвоката, яким фактично надавалась така допомога останнім, суд вважає необхідним стягнути із [PERSON] компенсацію витрат відповідачів [PERSON] та [PERSON] на правову допомогу в сумі 3500 грн. 00 коп. кожному.

Outcome: approved