Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути аліменти з [PERSON] на утримання дитини. Позов мотивовано тим, що сторони є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. У зв'язку з тим, що домовленості щодо утримання дитини між ними не досягнуто, позивачка вимушена звернутися до суду з даною позовною заявою. В судове засідання позивачка надала заяву про розгляд справи у її відсутність, на позові наполягає, просить його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заперечення, відповідно до якого проти задоволення позовних вимог заперечував частково, просив винести рішення з урахуванням того, що на його утриманні перебувають двоє неповнолітніх дітей та аліменти визначити у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Відповідно до ст. 197 ч. 2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якої відповідач вказаний батьком (а.с. 4). Дитина проживає разом з позивачкою (а.с. 7). Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріально допомоги не надає. Також, відповідач [PERSON] від наступного шлюбу, має двох неповнолітніх доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження, в яких відповідач вказаний батьком ( а.с. 51, 52). Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»). Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Чинним цивільно-процесуальним законодавством України (ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України) на сторони покладається обов'язок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до ЦПК України, в межах заявлених вимог (ч. 1 ст. 11 ЦПК України). За вказаних обставин порушене право позивача на отримання від відповідача достатніх коштів на утримання дитини підлягає захисту шляхом стягнення з відповідача аліментів. З урахуванням матеріального становища сторін та наявність у відповідача інших неповнолітніх дітей, принципу співмірності, достатніх потреб дитини, суд визначає доцільним визначити розмір аліментів в частці від заробітку відповідача, а саме в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

Outcome: partial