Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до Автозаводського районного суду м. Кременчука із позовом до [PERSON] в якому просила стягнути з відповідача на її користь заборгованість за договором позики від 07.03.1999 в сумі 100000 грн. І. ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА Свої вимоги позивач мотивував тим, що 07.03.1999 відповідач, [PERSON], отримав від неї в борг 100000 грн строком до 07.03.2004. Станом на день звернення до суду, відповідачем борг не повернуто. Вона бажає стягнути з відповідача лише основну суму боргу. В судове засідання позивач, [PERSON], не зявилася, надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності. ІІ.ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА Відповідач надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності. Також від відповідача надійшла заява про визнання позову. Третя особа, [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, пояснень на позов не надіслала. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ, [PERSON] СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН 07 березня 1999 року між [PERSON]Д.(позикодавець) та [PERSON]А.(позичальник) було укладено договір позики, за умовами якого позикодавець передав у власність, а позичальник прийняв грошові кошти в сумі 100000 грн, які позичальник зобов'язався повернути в повному обсязі до 07 березня 2004 року. IV. [PERSON] Відповідно до ст. 526, 530, 610, 611 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного законодавства. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). В разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. В ст.1046 ЦК України зазначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Частиною 1 ст. 1050 ЦК України визначено, що в тому разі, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. V.ОЦІНКА СУДУ Договір позики за своєю юридичною природою є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника або інший письмовий документ, з якого дійсно вбачається як сам факт отримання в борг певної грошової суми, так і дата її отримання. Враховуючи, що сторонами не заперечувалось те, що відповідач не повернув борг у строки, визначені в договорі, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими. Відтак, суд вважає за можливе задовольнити позов [PERSON] та стягнути з відповідача на її користь заборгованість за договором позики в сумі 100000 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати, пов'язані з оплатою судового збору в сумі 1000 грн.

Outcome: approved