Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що [PERSON] є наймачем квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Разом з нею у вказаній квартирі зареєстровані її син [PERSON] та відповідач [PERSON]. Відповідач фактично не проживає і ніколи не проживала у вказаному житловому приміщенні, вона навіть жодного разу не зявлялась у квартирі. Відповідач комунальні послуги не сплачує, не несе інших витрат по утриманню квартири, у звязку з чим у позивача накопичуються борги по оплаті комунальних послуг, що ставить її у скрутне матеріальне становище, не дозволяє здійснити приватизацію квартири. У звязку із викладеним позивач просить визнати [PERSON], [INFO] такою, що втратила право користування квартирою, яка розташована за адресою: м.Сєвєродонецьк, проспект Гвардійський, будинок № 43, кватира № 33. Сторони, належним чином повідомленні про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не зявилися. Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі позивача та без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача не заперечував проти розгляду справи за відсутності відповідача, у зв'язку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. У звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що дана позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно ст. 71 Житлового кодексу України, громадянин може бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням, якщо більше 6 місяців не проживає без поважних причин в спірній квартирі. У відповідності до ст. 72 Житлового кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. З довідки № 4959 від 13.10.2017 року, виданої Центром надання адміністративних послуг Сєвєродонецької міської ради вбачається, що у квартирі, яка розташована за адресою: [ADDRESS], зареєстровані [PERSON], [PERSON], [INFO] син та [PERSON], [INFO] стороння людина. Згідно акту, затвердженого директором комунального підприємства «Єдиний розрахунковий центр м.Сєвєродонецька» [PERSON] від 23.10.2017 року, встановлено, що з 2014 року фактично за адресою: [ADDRESS] проживають [PERSON] та [PERSON]. Таким чином, судом встановлено, що відповідач не проживає в спірній квартирі без поважних причин понад передбачені законодавством строки, втратила інтерес до житла, а тому позовні вимоги позивача стосовно визнання відповідача такою, що втратила право на вказане жиле приміщення є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved