Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-27 00:00:00

[PERSON], звернулась до Зарічненського районного суду Рівненської області із позовною заявою з вимогою до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що з 25 квітня 2001 року перебуває з відпорвідачем у шлюбі. Від даного шлюбу народилося четверо спільних дітей, а саме, [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Спільне життя у сторін не склалось через конфлікти та суперечки і шлюбні відносини фактично припинені, шлюб носить формальний характер, втрачено почуття довіри, турботи, взаємної любові. Таким чином просила задовольнити її позовні вимоги та розірвати шлюб. Відповідно до свідоцтва про шлюб, серії І-ГЮ № 035124, виданного, 25 квітня 2001 року року, Кухченською сільською радою Зарічненського району Рівненської області зареєстровано шлюб між сторонами, актовий запис № 2. Позивачка у судове засідання з'явилась, позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві, щодо надання строку для примирення заперечила. Додатково пояснила, що шлюбні відносини між нею та відповідачем існують формально тому шлюб просила розірвати. Відповідач у судове засідання зявився, позовні вимоги визнав повністю та просив шлюб розірвати, оскільки вважає шлюбні відносини з позивачкою припиненими. Щодо надання строку для примирення заперечував. За змістом ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результататми підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд повно та всебічно дослідивши всі докази у справі у їх сукупності, прийшов до переконання, що обставини, на які покликається позивачка у позовній заяві, як на підстави для задоволення заявлених нею позовних вимог знайшли своє підтвердження Так, відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позов про розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Зважаючи на те, що сторони шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, шлюб між сторонами набув формального характеру, суд вважає, що збереження шлюбу між ними є неможливим. Підстав для надання строку для примирення немає, оскільки сторони щодо цього категорично заперечують. Спору щодо визначення місця проживання дітей, щодо поділу майна у сторін немає. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі наведеного, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги заявлені позивачкою підставні та підлягають задоволенню. Згідно\~ ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивачки слід стягнути документально підтвердженні судові витрати понесені позивачем, які складаються із судового збору. З огляду на вищевказане.

Outcome: approved