Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до малолітньої [PERSON], [INFO]. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що мешкала у громадському шлюбі з відповідачем та [INFO] року у них народилась дитина - [PERSON]. З серпня 2012 року [PERSON] переїхала жити за місцем свого фактичного мешкання. З часу реєстрації дитини [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, жодного разу її не відвідав, життям та поведінкою доньки не цікавиться. Позивач зазначає, що має постійний дохід, потреби фінансової допомоги з боку відповідача не має. Позивач та представник третьої особи надали суду заяви про слухання справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просили задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду нотаріальну заяву в якій не заперечував проти позбавлення його батьківських прав, просив справу слухати справу за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON], [INFO] року, є [PERSON] та [PERSON]. Дитина проживає з матір'ю. Згідно повідомлення КЗ «ДНЗ №354» [PERSON] відвідує комунальний заклад «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №354 комбінованого типу Харківської міської ради» з 01.09.2014 року. Приводить в заклад та забирає дитину мати, іноді бабуся [PERSON]. Дитина охайна, має достатній набір одягу, радісна, комунікабельна, всім цікавиться, не створює конфліктних ситуацій, на заняттях виконує всі завдання, порушень в розвитку дитини не має. Вихованням [PERSON] займається мати. Житлові умови проживання добрі, є всі комунальні зручності (акт обстеження №154). Відповідно до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідач не приймає участі у вихованні дитини, не цікавиться її розвитком, не проявляє бажання спілкуватися, не піклується про здоров'я, фізичний та духовний розвиток, матеріально не утримує. Вихованням, забезпеченням належного догляду за здоров'ям дитини, її утриманням займається позивач, а відтак представник органу опіки та піклування, вважає за доцільне задовольнити позовні вимоги. Відповідно до ст. 165 Сімейного Кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей У Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30 березня 2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню до дитини, матеріально її не забезпечує, а тому підлягає позбавленню батьківських прав. Враховуючи наведене та

Outcome: approved