Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до Комінтернівського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON], за участю третьої особи - служби у справах дітей Комінтернівської районної державної адміністрації Одеської області про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням у будинку [ADDRESS]. В обґрунтування позову зазначила, що її малолітня дочка [PERSON] на підставі договору дарування є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. В даному будинку зареєстрована відповідачка - [PERSON], однак з 2010 року там не проживає, речей її у будинку не має, крім того позивачка зазначила, що відповідачка та її сини їй погрожують, посилаючись на те, що відповідачка має право на свою частину в даному будинку, в зв'язку з чим вона звернулась до суду з даним позовом. Позивачка - [PERSON] позов підтримала просили суд задовольнити його. Представник позивачки - [PERSON] зазначила, що у позивачки троє малолітніх дітей, у разі спільного проживання позивачки з відповідачкою між ними будуть виникати конфлікти та сварки, що буде негативно впливати на розвиток дітей, в зв'язку з чим просила суд задовольнити позов. Відповідачка - [PERSON] позов не визнала, заперечувала проти його задоволення посилаючись на те, що вона подарувала вищезазначений будинок своїй внучці - [PERSON] за умови, що вона буде проживати в літній кухні, однак з 2010 року позивачка не пускає її до будинку, в зв'язку з чим вона була вимушена переїхати проживати до старшої дочки в [ADDRESS]. Представник третьої особи - служби у справах дітей Комінтернівської районної державної адміністрації Одеської області в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі в якій зазначив, що не заперечує проти задоволення позовних вимог. Розглянувши заявлений позов, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін та свідчення свідків, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог виходячи з наступного. Судовим розглядом встановлено, що 08 липня 2004 року [PERSON] (мати позивачки) подарувала, а [PERSON] (дочка позивачки) прийняла в дар житловий будинок за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7). В даному житловому будинку зареєстрована відповідачка - [PERSON], що підтверджується довідкою виконкому Сичавської сільської ради Комінтернівського району Одеської області (а.с. 27). Згідно акту перевірки факту проживання за місцем реєстрації гр. [PERSON], складеного комісією в складі: депутатів Комінтернівської районної ради - Бесідовської Л.С., Маценка В.В., депутата Сичавської сільської ради - Буркової О. А., голови комісії в справах дітей при виконкомі Сичавської сільської ради, в присутності сусідів: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], встановлено, що [PERSON] в будинку за адресою: [ADDRESS], з грудня 2010 року не проживає (а.с. 29). Відмовляючи в задоволенні позову суд виходить з того, що в ході допиту свідків [PERSON], [PERSON], дослідження матеріалів справи судом не встановлено порушення прав позивачки з боку відповідачки, крім того суд вважає пояснення позивачки відносно того, що відповідачка їй погрожує необґрунтованими так як даний факт не було встановлено в ході судового розгляду справи. Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення по справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. На підставі вищевикладеного, ст. ст. 11, 57, 60, 74, 208, 212, 215, 218, 223, 224-226, 232, 293, 294, 296 ЦПК України, суд, -

Outcome: dismissed