Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], на час навчання останньої у ДПТНЗ «Сарненський професійний аграрний ліцей» - у розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку (доходу) божника щомісяця, починаючи з дня звернення із позовом до суду і до закінчення навчання. В обгрунтування заявлених вимог позивачем заявлено, що повнолітня дитина сторін по справі на даний час навчається у вказаному у позові навчальному закладі, а саме : у ДПТНЗ «Сарненський професійний аграрний ліцей», через що є необхідність її утримання. Однак, відповідач жодної допомоги в утриманні дитини не надає, хоча має таку можливість, оскільки є працевлаштованим, крім цього, отримує додаткові заробітки не за основним місцем роботи, що стало підставою для звернення із вказаним позовом до суду. Позивач [PERSON] позовні вимоги в суді підтримала в повному обсязі, однак, під час судового провадження повідомила, що зменшує заявлені позовні вимоги в частині розміру аліментів, які просить стягнути з відповідача на утримання повнолітньої дитини - просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] на час навчання останньої у розмірі 1/4 частини заробітку відповідача. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заявлені до нього позовні вимоги не визнав, пояснив, що не має матеріальної можливості утримувати повнолітню дитину, вказував, крім цього, що по можливості в подальшому буде надавати кошти на утримання повнолітньої дитини на час її навчання. Під час підготовчого провадження позивачем було заявлено клопотання про доручення до матеріалів справи додаткових письмових доказів, яке судом було задоволено. Інших клопотань сторонами заявлено не було. Правовідносини між сторонами по справі виникли з приводу утримання повнолітньої дитини на час навчання, що врегульовано нормами СК України. Згідно із ст.199 СК України - якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Із дослідженої судом копії свідоцтва про розірвання шлюбу від 1 лютого 2011 року становдлено, що сторони по справі - [PERSON] та [PERSON] перебували між собою у шлюбі, який було розірвано 11 березня 2008 року, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис №35. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] - її батьками є сторони по справі : [PERSON] та [PERSON]. Дитина сторін по справі на момент звернення позивача із позовом досягла повноліття, однак, не досягла 23 років. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказувала, що не може самотужки утримувати дочку під час навчання останньої, на доведення чого надала довідку про розмір власної заробітної плати, видану за №43 від 9 листопада 2018 року, згідно із якою позивач працює прибиральницею службових приміщень Сарненського стадіону «Мрія» ВФСТ «Колос» АПК України та протягом травня - жовтня 2018 року отримувала заробітну плату у розмірі 3 723 грн. щомісяця. Правомірність вимог позивача повністю доводиться доказами, наявними в матеріалах справи, які доводять факт навчання повнолітньої дитини сторін по справі у ДПТНЗ «Сарненський професійний аграрний ліцей», терміном навчання з 1 вересня 2016 року до 30 червня 2019 року, що вбачається із довідки № 735 від 19 жовтня 2018 року, відповідно до якої [PERSON] дійсно навчається у вказаному вище навчальному закладі, форма навчання - денна. З огляду на наведене, суд вважає, встановленим, що повнолітня дитина сторін по справі навчається, а тому потребує матеріальної допомоги від батьків. За змістом ст.199 СК України батьки зобов'язані утримувати повнолітніх дітей до досягнення двадцяти трьох років - виключно за умови, якщо вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідач заперечував таку можливість зі свого боку. Частиною 1 статті 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом враховано, що відповідачем не надано жодних допустимих та достатніх доказів на підтвердження неспроможності утримання дочки на час її навчання, крім цього судом з'ясовано, що [PERSON] є працевлаштованим, а тому отримує стабільний заробіток. Враховуючи наведені вище обставини, а також досліджені докази, які підтверджують факт навчання повнолітньої дитини сторін по справі, а також з огляду на наявність певних доходів у відповідача, що свідчить про те, що останній має матеріальні змогу для утримання повнолітньої дитини - позов [PERSON] підлягає до задоволення в повному обсязі відповідно до її клопотання про зменшення позовних вимог. На підставі наведеного, ст.ст. 199, 200 СК України,

Outcome: approved