Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-04 00:00:00

[PERSON] , звернулась до Немирівського районного суду Вінницької області з позовом до Ковалівської сільської ради Немирівського району Вінницької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, в якому просить, визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася [INFO] після смерті [PERSON] та знаходиться на території Ковалівскої сільської ради Немирівського району Вінницької області, позов мотивований тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] , який постійно проживав та був зареєстрований до дня смерті в [ADDRESS] . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Росія» с. Ковалівка розміром 1,85 в умовних кадастрових гектарах, розташованої на території Ковалівської сільської ради Немирівського району Вінницької області, належної [PERSON] на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0436034 виданого Немирівською районною державною адміністрацією 06.06.2000 зареєстрованого за №1087 та майнового паю у пайовому фонді КСП «Росія» с. Ковалівка реорганізованого в СТОВ «Ковалівка» с. Ковалівка Немирівського району Вінницької області в розмірі 1217 грн., посвідченого Свідоцтвом про право власності на майновий пай члена КСП (майновий сертифікат) серії [NUMBER] , виданого на ім`я [PERSON] [INFO] . Спадкоємцями за законом на майно [PERSON] є позивач [PERSON] , син спадкодавця, та його дружина, [PERSON] . [PERSON] спадщини після смерті чоловіка не приймала, на неї не претендує, звертатись до суду за продовженням строку достатнього для подачі заяви на прийняття спадщини не буде, що підтверджується її заявою, посвідченою 13.11.2018 року секретарем Цекинівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області за Р.№ 53. Таким чином, позивач єдиний спадкоємець на майно [PERSON] , померлого [INFO] . Інших спадкоємців за законом немає. Заповіту немає. Батьки позивача, спадкодавець [PERSON] та мати [PERSON] , одружились 03.07.1967 року, про що районним бюро ЗАГС м. ,Тульчин Вінницької області зроблено відповідний актовий запис за №67 та підтверджується свідоцтвом про одруження. Однак з 1976 року по день смерті [INFO] [PERSON] , його батьки проживали окремо один від одного та фактично не перебували у шлюбних відносинах. [PERSON] проживав разом з мамою, [PERSON] , в с. Цекинівка Ямпільського району Вінницької області З 1993 року і по даний час він проживаю у даному населеному пункті. Йому не було відомо про смерть батька. Про те, що [PERSON] помер [INFO] , він дізнався лише у липні 2018 року, тобто вже після спливу шестимісячного строку визначеного законодавством для прийняття спадщини. 10.08.2018 він отримав повторне свідоцтво про смерть [PERSON] та звернувся до Немирівської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно. Однак, нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, належне [PERSON] померлому [INFO] , про що 31.10.2018 було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1380/01-12. Відмова нотаріуса мотивована тим, що при зверненні спадкоємця після шести місяців з моменту відкриття спадщини і за умови його постійного окремого від спадкодавця проживання (ч. З ст. 1268 ЦК України) нотаріус немає підстав видати свідоцтва про право на спадщину, оскільки на цей випадок існує імперативна ст. 1272 ЦКУ. Позивач вважає, що пропустив строк, визначений законодавством для подання заяви про прийняття спадщини, з вагомої причини - у зв`язку із відсутністю відомостей про смерть спадкодавця. У зв`язку з цим він змушений звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує та просить його задовольнити. Представник відповідача до зали судового засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у відсутність представника сільської ради, позов визнає не заперечує проти його задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне в задоволені позову відмовити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтво про смерть серія [NUMBER] виданим повторно 10 серпня 2018 року (а.с. 9). Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] [PERSON] є батьком [PERSON] (а.с. 8), а отже [PERSON] є спадкоємцем за законом після померлого [PERSON] . Відповідно до довідки № 1822 від 12.07.2018 виданої виконкомом Ковалівської сільської рди Немирівського району Вінницької області спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є: його син - [PERSON] та його дружина - [PERSON] . Заповіту не було (а.с. 10). Згідно зі ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтею 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Згідно ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] сплинув 08 листопада 2004 року. Позивач в позовній заяві вказує на те, що відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України - за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк , достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Твердження позивача, що він пропустив строк з поважної причини, а саме у зв`язку з тим, що він не знав про смерть свого батька, не може бути визначена судом поважною, виходячи з наступного. Як свідчить тлумачення частини третьої статті 1272 ЦК України до поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини мають відноситися причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця щодо подачі заяви про прийняття спадщини. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не реалізував право на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Аналогічний правовий висновок зроблений у постановах Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року у справі № 6-85цс12 та від 04 листопада 2015 року у справі №6-1486цс15. Правова позиція, висловлена Верховним судом України при розгляді справи № 6-1486цс15 передбачає, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Більше того, Верховний суд України в цій же постанові від 4 листопада 2015 року по справі № 6-1486цс15 вказав, що причина пропуску строку для прийняття спадщини не може бути визнана поважною, оскільки саме по собі незнання про смерть спадкодавця без установлення інших об`єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини не свідчить про поважність пропуску зазначеного строку. Такий висновок узгоджується з нормами, викладеними в ст.ст. 1222, 1220, 1269,1270, 1272 ЦК, якими регулюються питання порядку прийняття спадщини. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року (справа № 6-85цс12). За наведених обставин, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Outcome: dismissed