Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON]про визнання її такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона є власником квартири [ADDRESS]. У вказаній квартирі разом з нею зареєстрована також її колишня невістка [PERSON] (відповідач по справі). Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 12.09.2016 року, шлюб між її сином [PERSON] та відповідачкою [PERSON] розірвано. На теперішній час [PERSON] в квартирі не мешкає, її особисті речі відсутні. Ні вона ні її син з відповідачкою зв'язків не підтримують, тобто відповідач тільки зареєстрована у її квартирі. На долю відповідачки нараховуються комунальні платежі, участі у сплаті яких та не приймає. Вона є особою похилого віку, має низький рівень доходів та через реєстрацію відповідачки змушена нести додаткові витрати на утримання житла, не може оформити житлову субсидію. Просить суд визнати [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві, просила визнати [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась. Представник третьої особи - Відділу реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Довгинцівської районної у м. Кривому Розі ради, до суду не з'явився, про слухання справи повідомлялися. Вислухавши позивача, свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 29.04.2013 року, є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору міни № 731 від 29.04.2013 року посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Дацко Я.О.(а.с.12- копії Витягу). Відповідач [PERSON], є колишньою невісткою позивачки, (перебувала у шлюбі з її сином [PERSON] Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 12.09.2016 року шлюб між ними розірвано) (а.с. 10 - копія свідоцтва про народження, а.с. 11 - копія рішення суду). В матеріалах справи міститься Акт від 15.09.2017 року, складений мешканцями сусідніх квартир будинку [ADDRESS] (а.с.15), із змісту якого випливає, що за адресою: [ADDRESS], [PERSON], [INFO], з 07.11.2015 року по теперішній час за вказаною адресою не проживає. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON], підтвердила факт не проживання відповідача [PERSON], у квартирі [ADDRESS] з 07.11.2015 року по даний час. Статтею 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї. Згідно ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та відповідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Стаття 386 ЦК України передбачає, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У відповідності зі ст.405 ч.2 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Реалізація встановлених конституційних гарантій, поряд з іншими, відображається в збереженні житла за його власниками без обмежень, та в гарантії збереження житла в державному та комунальну житлову фонді за тимчасово відсутніми громадянами протягом шести місяців (ст. 71 ЖК УРСР), членів сім'ї власника жилого приміщення протягом року (ст. 405 ЦК України). Не проживання у жилому приміщенні понад встановлений строк без поважних причин, дають підстави для визнання цих осіб в судовому порядку такими, що втратили права користування ним (ст. 72 ЖК УРСР,ст. 405 ЦК України). Наявність реєстрації [PERSON] у квартирі за вище вказаною адресою позбавляє можливості позивача здійснювати право власності у повному обсязі. Судом достовірно встановлено, що відповідач не мешкає у квартирі [ADDRESS] з листопада 2015 року по даний час без поважних причин ( тобто понад один рік), доказів стосовно поважних причин непроживання відповідача в даній квартирі в судовому засіданні не добуто; наявність будь-яких домовленостей між позивачами та відповідачем з приводу порядку користування спірним житлом, тривалості строку збереження права користування ним в судовому засіданні не встановлена. Відповідно до ст.10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст.60 ЦПК України на сторін покладено обов'язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.4 ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, тобто твердженнях, які самі по собі потребують доведення. Таким чином у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, тому суд приходить до висновку про необхідність визнання [PERSON], такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме спірною квартирою, розташованою за вказаною адресою, у зв'язку з відсутністю у ній без поважних причин понад одного року. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved