Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] в обґрунтування якого зазначила, що перебувала з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому з 26.09.2003 по 18.05.2016. Шлюб між ними розірваний рішенням Московського районного суду м. Харкова від 18.05.2016. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. За час спільного мешкання у шлюбі сторонами придбане наступне майно: 10.12.2007 трикімнатна ізольована квартира [ADDRESS], жилою площею 41.1 кв.м., загальною площею 69.6 кв.м. За договором купівлі продажу власником квартири вказана позивач, для купівлі квартири вона отримала кредит в ЗАТ «ОТП Банк», який виплачує самостійно. Позивач вважає, що спірна квартира є її приватною власністю, оскільки придбана нею за особисті кошти. Просить суд позов задовольнити та визнати за нею право приватної власності на трикімнатну ізольовану квартиру [ADDRESS], яка придбана в період шлюбу за власні кошти позивача. Позивач в судове засідання не зявилась, надала суду письмову заяву, в якій позов підтримала у повному обсязі, просила задовольнити та розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду нотаріально посвідчену заяву, в якій позов визнав у повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 26.09.2003. Рішення Московського районного суду м. Харкова від 18.05.2016 шлюб розірваний (а.с. 9). Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 11). Згідно договору купівлі-продажу та витягу з державного реєстру правочинів від 10.12.2007, [PERSON] придбала у власність трикімнатну ізольовану квартиру [ADDRESS] жилою площею 41.1 кв.м., загальною площею 69.6 кв.м. (а.с. 12-14,18-20). Згідно копії кредитного договору від 10.12.2007 та договору іпотеки від 10.12.2007, [PERSON] отримала кредит у розмірі 45000 доларів США з метою придбання нерухомого майна, предметом іпотеки є спірна квартира квартиру [ADDRESS] (а.с. 21-33). Таким чином судом встановлено, що позивач з метою купівлі квартири у період перебування у шлюбі отримала кредит в ПАТ «ОТП Банк» та купила квартиру. У відповідності до ст. 60 Сімейного кодексу України майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Відповідно до ч. 3 ст. 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, у тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Отже, за загальним правилом майно, придбане подружжям у кредит, є спільною власністю чоловіка та дружини. Відповідно до ч.1 ст. 70 та ч. 1 ст. 71 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором, а при вирішені судом спору про порядок поділу майна суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Зі змісту п. 23, 24 Постанови пленуму ВСУ від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує розгляд справи. Враховуючи викладене судом встановлено, що відповідач позов визнав у повному обсязі, а саме, що куплена за період шлюбу квартира є приватною власністю позивача та придбана нею за особисті кошти. Визнання позову відповідачем не порушує права та свободи інших осіб, в звязку з чим суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved