Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В позові зазначено, що на підставі договору дарування від 12.11.1996р., посвідченого приватним нотаріусом Цюрупинського районного нотаріального округа та зареєстрованого в ХБТІ 14.11.1996 року за реєстровим № 124, позивачеві на праві власності належить будинок, який розташований за адресою: Херсонська область, м. Цюрупинськ, вул. Самарця, №66. За вказаною адресою зареєстрований її колишній співмешканець [PERSON],з яким вони припинили сімейні стосунки у 2011 році і останній в її будинку фактично е проживає з 2011 року. Його речей в будинку немає, ніяких домовленостей щодо його проживання в будинку між ними укладено не було. У звязку з тим, що відповідач добровільно не знявся з реєстрації, вона змушена звернутися до суду з зазначеним позовом. Через реєстрацію відповідача в її будинку вона позбавлена можливості оформити житлову субсидію. Просить позов задовольнити. В судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з*явився, перебуває під вартою в СІЗО м. Миколаєва, надав письмову заяву про визнання позову в повному обсязі та про розгляд справи за його відсутності .\~ Відповідно до ст. 174 ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Статтею 391 ЦК України закріплено право захисту власності власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до положень 405 ЦК України члени сім*ї власника житла , які проживають разом з ним , мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Відповідно до положень ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно чи тимчасово. Таким чином, відповідач у спірному приміщенні не проживає та належним позивачеві житлом не користуються, доказів щодо наявності усної домовленості про збереження за відповідачем права на користування жилим приміщенням чи письмового договору щодо цього, суду не надано , тому підстав бути зареєстрованим у будинку позивача у відповідача немає, як і підстави для проживання відповідача у будинку за відсутності згоди власника відсутн, оскільки з моменту припинення сімейних відносин пройшло понад три роки. Реєстрація відповідача у будинку позивача обмежує майнові інтереси позивача, як власника, які пов'язані з правом володіння, користування та розпорядження відповідно до положень ст.316 ЦК України. Згідно ст.391 ЦК України власник житла вправі вимагати усунення перешкод у здійснення свого права користування та розпорядження своїм майном. Вказані у позові обставини визнані відповідачем у повному обсязі, що є підставою для задоволення позову і визнання відповідача таким, що втратив право користування належним позивачу житловимо будинком. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Витрати у справі суд вважає за необхідне віднести на позивача. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved