Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

[PERSON] звернулась до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області із позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог вказує, що з відповідачем у справі перебувала у шлюбі з 26 листопада 2011 року, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Трускавецького міського управління юстиції Львівської області. Від цього шлюбу вони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, після розірвання шлюбу у 2013 році, відповідач залишив її з дитиною у м. Трускавці, забрав свої речі з квартири її батьків та виїхав у невідомому напрямку. Також позивач вказує, що відповідач фактично бачив сина, коли йому виповнився рік, з того часу своїх батьківських обовязків відносно сина не виконує, не цікавиться здоровям дитини, її духовним та моральним розвитком, не турбується самопочуттям дитини, не проявляє зацікавленості до його внутрішнього миру, самоусунувся від виховання дитини. Водночас, вона проживає одна разом з сином, самостійно виховує його, забезпечує гідні умови проживання та усесторонній розвиток. На підставі вищенаведеного, позивач просить ухвалити рішення, яким\~\~позов задовольнити у повному обсязі, позбавити відповідача батьківських прав та стягнути з нього судовий збір. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, Відповідач [PERSON], належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи у судові засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи у його відсутність не подавав, із клопотанням про відкладення розгляду справи не звертався. Представник третьої особи: служби у справах дітей Трускавецької міської ради у судове засідання та прокурор у судове засідання не зявилися, надали заяву про розгляд справи без їхньої участі, проти заочного рішення не заперечують. Враховуючи вік малолітньої дитини [PERSON], [INFO], рівень його розвитку щодо можливості висловити свою думку з приводу спору та те, що особиста участь в розгляді справи може завдати дитині душевного болю, надмірну емоційність та хвилювання, суд вважає, що особиста участь дитини в розгляді даної справи недоцільна. Відповідно до п. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів за відсутності особи, яка бере участь у справі та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. З'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, судом встановлено такі обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно копії свідоцтва про народження серії І-СГ № 319838, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Трускавецького міського управління юстиції у Львівській області, народився [PERSON], батьками якого є [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 52 (а.с. 11). Згідно рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 29 травня 2013 року, яке набрало законної сили 09 червня 2013 року, розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 26 листопада 2011 року у відділі РАЦС Трускавецького міського управління юстиції під актовим записом № 260. Неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] залишено на вихованні у матері [PERSON] (а.с. 9). Згідно копії свідоцтва про зміну імені серії І-СГ № 017214 від 12 листопада 2015 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Трускавецького міського управління юстиції у Львівській області, [PERSON] змінила прізвище на [PERSON], актовий запис № 11 (а.с. 12). Згідно копії талона-повідомлення № 40 від 20 січня 2016 року [PERSON] звернулася до Трускавецького ВП для встановлення місцезнаходження [PERSON] (а.с. 14). Згідно копії відповіді на заяву № 40 від 20 січня 2016 року адресовану Трускавецьким ВП Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області [PERSON] встановлено, що [PERSON] зареєстрований в соціальних мережах Інтернет. Розгляд заяви припинено, у звязку з відсутністю кримінального правопорушення (а.с. 15). Згідно копії відповіді на заяву № 03/л-98 від 04 березня 2016 року, встановлено що виконавчий комітет Трускавецької міської ради прийняв рішення про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав (а.с. 16). Згідно копії витягу з рішення № 76 від 01 березня 2016 року Трускавецької міської ради, затверджено висновок комісії з питань прав дитини про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина (а.с. 17). Згідно висновку комісії з питань захисту прав дитини Трускавецької міської ради від 10 лютого 2016 року, вирішено вважати за доцільне позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], 21 березня 2012 року, обґрунтовуючи таке рішення тим, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків, не дбає про духовний і фізичний розвиток дитини, жодних коштів на утримання сина не виділяє.(а.с.27). Відтак, в матеріалах справи знайшли своє підтвердження доводи позивача про те, що відповідач самоусунувся від виховання власного сина. Крім того, будь-яких доказів того, що відповідач надає майнову допомогу позивачу на утримання спільної дитини матеріали справи не містять. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Дитині повинні бути надані всі можливості та сприятливі умови для фізичного, розумового, духовного, морального розвитку, дитина повинна зростати під піклуванням та відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, морального та матеріального забезпечення, дитина має право на освіту, яка має бути обов`язковою, сприяти її загальнокультурному розвитку, відповідальність за освіту та навчання дитини лежить перш за все на її батьках. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, тощо), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом\~\~впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати\~лише\~після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема\~ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема:\~не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як\~ухилення від виховання дитини\~лише за умови винної поведінки батьків,\~свідомого\~нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до\~ст. 164 СК України, \~мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, серед іншого, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно\~ст.165 СК України,\~право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до\~ст. 150 СК України, \~батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ч.1\~ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати\~ дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя,забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. За викладених обставин, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо малолітнього [PERSON], [INFO], оскільки відповідач як батько повністю самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, що полягає у свідомому нехтуванні відповідачем своїх обов`язків по утриманню та вихованню дитини, піклування про його здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створення належних умов\~\~ для\~\~ розвитку його природних здібностей та готування його до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч.1, п.2 ч.3\~ст.79 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. Позивачем до позовної заяви долучено квитанцію про сплату судового збору у сумі 551,21 грн. та квитанцію до прибуткового ордеру № 11 від 17 березня 2016 року про сплату 250 грн. адвокату [PERSON] за написання позовної заяви про позбавлення батьківських прав. З огляду на вищенаведене, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір у сумі 551,21 грн. та витрати на правову допомогу у сумі 250 грн., а разом 801,21 грн.

Outcome: approved