overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] у якій просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], який зареєстрований 21 жовтня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Богодухівського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 150. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 21\~жовтня 2006\~року у\~Відділі реєстрації\~актів цивільного\~стану Богодухівського\~районного управління\~юстиції Харківської\~області між нею та відповідачем зареєстровано шлюб, актовий запис № 150. Сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини фактично припинені понад семи років, з того часу сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюб існує лише формально. Подальше збереження шлюбу вважає неможливим та таким, що суперечить їх інтересам. Позивач надала суду заяву, в якій просила суд розглядати справу за її відсутності, на задоволенні позову наполягала. Просила не надавати строк на примирення, оскільки не проживають разом більше семи років та шлюб існує формально, кожен з подружжя живе своїм життям та не переймається проблемами один одного, спільний бюджет та спільне господарство не ведуть, питання про розірвання шлюбу вирішено остаточно. Відповідач також надав суду заяву, в якій просив суд розглядати справу за його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує. Просив не надавати строк на примирення, оскільки не проживають разом більше семи років, шлюб існує формально, питання про розірвання шлюбу вирішено остаточно. Суд дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21 жовтня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Богодухівського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 150 /а.с. 3/. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] /а.с. 4/. Сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки протягом тривалого часу, тобто сім'я існує формально. Клопотань про надання строку на примирення не надходило. Відомості які б спростовували твердження позивача до суду не надходили. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони мають різні інтереси та погляди на життя, на розірванні шлюбу наполягають, шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинені, сторони тривалий час проживають окремо, суд вважає, що сімя розпалась остаточно і збереження сім'ї неможливе. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений нею при подачі позову у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , у якій просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , який зареєстрований 24 вересня 2016 року Богодухівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 104. Стягнути з відповідача судові витрати. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 24 вересня 2016 року у Богодухівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 104. Сторони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, у зв`язку з протилежними поглядами на сімейне життя, непорозуміння на ґрунті побутових та життєвих стосунків, внаслідок чого у сім`ї виникали конфлікти. Зазначила, що шлюб існує лише формально, з вересня 2018 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини припинено. [PERSON] вважає, що подальше збереження шлюбу неможливе та суперечить її інтересам. Позивач [PERSON] надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, на задоволенні позову наполягала. Просила не надавати строк на примирення, оскільки питання про розірвання шлюбу вирішено остаточно. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся, причини неявки суду не повідомив. Згідно раніше поданої суду заяви, зазначив, що проти задоволення позову не заперечує, позовні вимоги визнав. Суд дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 24 вересня 2016 року у Богодухівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 104 /а.с. 6/. Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] /а.с. 7/. Сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки протягом тривалого часу, тобто сім`я існує формально. Клопотань про надання строку на примирення не надходило. Відомості які б спростовували твердження позивача до суду не надходили. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони мають різні інтереси та погляди на життя, на розірванні шлюбу наполягають, шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинені, сторони тривалий час проживають окремо, суд вважає, що сім`я розпалась остаточно і збереження сім`ї неможливе. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений нею при подачі позову у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] у якій просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] який зареєстрований 27 жовтня 2001 року Богодухівським відділом реєстрації актів цивільного стану, актовий запис № 87. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 27 жовтня 2001 року Богодухівським відділом реєстрації актів цивільного стану між нею\~та відповідачем\~зареєстровано шлюб, актовий запис № 87. Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] Тімура Юрійовича, [INFO]. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, в сімї постійно виникали конфлікти з причин протилежних поглядів на сімейне життя, непорозумінні на ґрунті побутових та життєвих стосунків. Зазначила, що шлюбні відносини фактично припинені з березня 2018 року, сторони спільного господарства не ведуть, сімя розпалась та існує лише формально. Подальше збереження шлюбу вважає неможливим та таким, що суперечить їх інтересам та інтересам дітей. Позивач надала суду заяву, в якій просила суд розглядати справу за її відсутності, на задоволенні позову наполягала. Просила не надавати строк на примирення, оскільки питання про розірвання шлюбу вирішено остаточно. Відповідач в судове засідання не зявився, про день час та місце розгляду справи повідомлявся, причини неявки до суду не повідомив, відзив на позов не надав. Згідно раніше поданої до суду заяви, не заперечував проти задоволення позовних вимог, просив не надавати строку для примирення. Суд дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 27 жовтня 2001 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Богодухівського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 87 /а.с. 3/. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] [INFO]; сина [PERSON] Тімура Юрійовича, [INFO] /а.с. 7, 8/. Сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки протягом тривалого часу, тобто сім'я існує формально. Клопотань про надання строку на примирення не надходило. Відомості які б спростовували твердження позивача до суду не надходили. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони мають різні інтереси та погляди на життя, на розірванні шлюбу наполягають, шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинені, сторони проживають окремо, суд вважає, що сімя розпалась остаточно і збереження сім'ї неможливе. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений нею при подачі позову у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , у якій просить розірвати шлюб, між нею та відповідачем, зареєстрований 28.10.1989 року Василівським сільвиконкомом Лебединського району Сумської області, актовий запис № 17. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 28.10.1989 [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають повнолітніх дітей. Позивач зазначає, що у них із чоловіком відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, вони втратили почуття любові один до одного. Вказує, що з 12.04.2008 року вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Відповідач відзив на позовну заяву не подав. Ухвалою від 27.01.2021 судом відкрито провадження, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача звернувся до суду із заявами, у яких справу просив розглядати без його участі та участі позивача, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подав. Ухвалою від 02.03.2021 судом вирішено провести заочний розгляд справи за відсутністю сторін та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд зазначає наступне. Так, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] з 28.10.1989 перебувають у шлюбі, зареєстрованому Василівським сільвиконкомом Лебединського району Сумської області, актовий запис № 17 (а.с. 8). Сторони проживають окремо, шлюбні відносини між ними припинились, спільне господарство не ведеться. Шлюб існує формально. Фактично сім`я припинила своє існування. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість (частини 3 і 4 статті 56 Сімейного кодексу України). У відповідності до статті 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, разом не проживають, їх сім`я фактично розпалася, шлюб існує формально. За наведених підстав слід дійти висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, а тому шлюб необхідно розірвати. З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , у якій просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] , зареєстрований 18.11.2017 у Лебединському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 123. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 18.11.2017 [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають спільну дитину сина [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що у них із чоловіком відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, вони втратили почуття любові один до одного. Вказує, що вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Відповідач відзив на позовну заяву не подав. Ухвалою від 13.01.2021 судом відкрито провадження, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 01.02.2021 позивач звернулась до суду із заявою у якій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. 01.02.2021 [PERSON] також подав суду заяву у якій справу просив розглядати без його участі, проти розірвання шлюбу не заперечує. Враховуючи неявку в судове засідання усіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд зазначає наступне. Так, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] з 18.11.2017 перебувають у шлюбі, зареєстрованому Лебединським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 123 (а.с. 3). [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 4). Сторони проживають окремо, шлюбні відносини між ними припинились, спільне господарство не ведеться. Шлюб існує формально. Фактично сім`я припинила своє існування. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість (частини 3 і 4 статті 56 Сімейного кодексу України). У відповідності до статті 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, разом не проживають, їх сім`я фактично розпалася, шлюб існує формально. За наведених підстав слід дійти висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, а тому шлюб необхідно розірвати. З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до Адамівської сільської ради про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності. Представник позивачки в судове засідання не з'явилась, але надала заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує та просила слухати справу в її відсутність. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, представивши заяву про визнання позову та прохання розглядати справу в його відсутність. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. [INFO] помер батько позивачки [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 07.01.1999 року. Після смерті померлого відкрилась спадщина у вигляді майнового паю розміром 11291 грн. або 0,2807374% з пайового фонду майна колективного сільськогосподарського підприємства КСП ім.Шевченко, с.Адамівка, Білгород-Дністровський район, Одеська область, згідно свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майнового сертифікату) серії АД №170-V, виданого Адамівською сільською радою 18.11.2014 року. Вказаний сертифікат видавався [PERSON], який має право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства КСП ім.Шевченко. Позивачка фактично прийняла спадщину, після померлого батька, доглядала, здійснювала всі платежі, мешкали разом однією сім'єю та вели спільне господарство, що підтверджується довідкою Адамівської сільської ради від 29.07.2014 року №118. Згідно відповіді Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори від 26.12.2014 року №31/01-16, спадкова справа до майна померлого 05.01.1999 року [PERSON] не заводилась. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. За таких обставин суд вважає, що вимоги позивачки обґрунтовані, доказані і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз», Треті особи: Антимонопольний комітет України, Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», Товариство з обмеженою відповідальністю «Харківгаз збут», в якій просить: зобов`язати відповідача негайно припинити дії, які порушують права позивача як побутового споживача по договору розподілу, а саме припинити при здійсненні обліку природного газу, використаного позивачем як побутовим споживачем приводити об`єми природного газу до стандартних умов; зобов`язати відповідача здійснити перерахунок обсягу спожитого газу за період жовтень 2018 року - квітень 2020 року за кодом ЕІС 56XM34A51104029J (вулиця Саржинка, 51, місто Харків, Харківська область, 61070),

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до Білгород-Дністровської міської ради про встановлення факту належності, встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності. Представник позивачки в судове засідання не з'явилась, але надала заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила слухати справу в її відсутність. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. 10 жовтня 2002 року помер чоловік позивачки [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД №320930 від 12.10.2002 року. 05 жовтня 2004 року помер син позивачки [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД №393350 від 07.10.2004 року. За своє життя померлий [PERSON] мешкав на правах власника в житловому будинку №25а по провулку Глухому, м.Білгород-Дністровський, Одеська область, який в цілому складається з: літ.«А» - житловий будинок, загальною площею 33,8 кв.м., житловою площею 26,8 кв.м.; літ.«а» - прибудова; літ.«Б» - літня кухня-сарай; літ.«В» - сарай; літ.«Г» - убиральня-душ; №1 ворота; №2 хвіртка; №3 водопровід, але за життя належним чином не оформив право власності на житловий будинок. Позивачка фактично прийняла спадщину після померлого чоловіка, вели спільне господарство, доглядала, проходила поховання, здійснювала всі платежі. Згідно відповіді Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори позивачці було рекомендовано звернутись до суду за захистом прав власності, в звязку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів на житловий будинок та зареєстрованого права власності. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. За таких обставин суд вважає, що вимоги позивачки обґрунтовані, доказані і підлягають задоволенню.

Outcome: approved