Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-06 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до Стенжаричівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області ради про визнання права власності на земельну ділянку. В своїй позовній заяві посилається на те, що 27.09.2011 року померла її тітка [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина за заповітом на належне їй майно, а саме: земельну ділянку площею площею 3,57 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташовані на території Стенжаричівської сільської ради, Володимир-Волинського району. Вона фактично вступила у право володіння та користування спадковим майном, однак оформити прийняття спадщини через органи нотаріату не може, оскільки відсутній оригінал державного акту на право власності на зазначену земельну ділянку. Просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 3,57 га. для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Стенжаричівської сільської ради, Володимир-Волинського району, яку вона успадкувала за заповітом після смерті тітки [PERSON] На попереднє судове засідання позивач не зявилась, подала суду заяву, згідно якої заявлений позов підтримала повністю, просить його задовольнити, з підстав, викладених у позовній заяві та слухати справу у її відсутність. Представник відповідача на попереднє судове засідання не зявився, подав суду заяву, згідно якої заявлений позивачем позов визнав повністю, просить суд слухати справу у його відсутність. Дослідивши наявні матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення повністю з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 346 ЦК України смерть власника є однією з підстав припинення права власності. Згідно до вимог ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Як стверджується свідоцтвом про смерть серії 1ЕГ № 116682 від 28 вересня 2011 року, 28.09.2011 року померла [PERSON]. З заповіту, посвідченого 18.12.2003 року секретарем Стенжаричівської сільської ради Володимир-Волинського району, зареєстрованого в реєстрі за № 141 вбачається, що [PERSON], все належне їй майно заповіла своїй племінниці, позивачу по справі [PERSON] Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялись внаслідок його смерті. З копії державного акту на право приватної власності на землю серії ЯД № 281916, довідки головного управління держземагенства у Волинській області, довідки Стенжаричівської сільської ради № 194 від 18.05.2015 року вбачається, що [PERSON] являлась власником земельної ділянки площею 3,57 га. для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Стенжаричівської сільської ради, Володимир-Волинського району, Волинської області. Як встановлено судом, оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку втрачений, що є перешкодою для отримання свідоцтва про право на спадщину в нотаріальному порядку. Визнання позову відповідачами будь-чиїх прав та інтересів не порушує. За таких обставин вимоги позивача є обґрунтованими та підставними. Судові витрати по справі суд покладає на позивача. Враховуючи викладене, на підставі ст. ст. 386, 392, 1217,1218, 1225, 1258, 1268 ЦК України,

Outcome: approved