Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що 05.04.2013 р. вона звільнилась з посади бухгалтера квартирно-експлуатаційного відділу м. Запоріжжя. 04.04.2013 р. у період роботи в установі відповідача нею було написано та подано відповідачу заяву про звільнення та надання матеріальної допомоги на оздоровлення. Позивачку звільнено було, нараховано і виплачено усі необхідні виплати при звільнені крім матеріальної допомоги. Позивачка просить суд стягнути з відповідача суму невиплаченої матеріальної допомоги у розмірі 1 474 грн. У судовому засіданні позивачка уточнила позовні вимоги. Просить стягнути суму 1 462, 00 грн., зазначивши, що це розмір посадового окладу, відповідно до розрахункового листка за березень 2013 р. (а.с.66). Представник відповідача проти позову заперечує, надала письмові заперечення і пояснила, що матеріальна допомога - це не обов»язковий платіж, на час звільнення позивачки в кошторис сума матеріальної допомоги на була закладена, начальник КЕВ м. Запоріжжя наказ про надання матеріальної допомоги позивачці не надавав. Заслухавши пояснення сторін, свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає уточнений позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав: судом встановлено, що за наказом начальника КЕВ м. Запоріжжя № 51 від 05.04.2013 р. позивача [PERSON] звільнено з посади бухгалтера квартирно-експлуатаційного відділу м. Запоріжжя. При звільнені позивачці не була виплачена матеріальна допомога на оздоровлення. Згідно п.3.9 Колективного договору КЕВ м. Запоріжжя на 2013-2015 роки, КЕВ м. Запоріжжя в межах фонду заробітної плати, затвердженого в кошторисах доходів і видатків, може надавати працівникам матеріальну допомогу, в тому числі на оздоровлення, в сумі не більше ніж один посадовий оклад на рік, крім матеріальної допомоги на поховання, згідно п.п. «б» п.4 постанови Кабінету Міністрів України «Про оплату праці працівників на основі Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери» від 30.08.2002 року № 1298 (із змінами), п.п.4.2 п.4 наказу Міністра оборони України «Про впорядкування умов оплати праці працівників загальних (наскрізних) професій і посад бюджетних військових частин, закладів, установ та організацій Збройних Сил України» від 24.01.2006 р., № 28 (із змінами) та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за заявою працівника та за рішенням керівника установи в межах фонду заробітної плати. Матеріальна допомога на оздоровлення може виплачуватися незалежно від надання відпустки. Згідно відповіді на запит суду ТВО начальника Південно-Східного територіального КЕУ, розрахунок річного фонду оплати праці працівників по статтям кошторису МОУ складається та подається на затвердження в жовтні місяці на наступний рік (в даному випадку - в жовтні 2012 року на наступний 2013 рік). В зазначеному розрахунку вказано плановий фонд матеріальної допомоги ( у тому числі на оздоровлення) - 29 321 грн. (а.с.88). Тобто, в кошторис сума матеріальної допомоги була закладена. У вищезазначеній відповіді вказано, що матеріальна допомога на оздоровлення надавалась працівникам при виході в чергові відпустки. Позивачка у відпустці не була, при звільнені їй було нараховано і виплачено компенсацію за невикористану відпустку у сумі 3 925 грн. Але, згідно колективного договору, матеріальна допомога на оздоровлення може виплачуватися незалежно від надання відпустки. Розмір посадового окладу - 1462,00 грн., згідно розрахункового листка за березень 2013 р., проти чого представник відповідача не заперечує. Таким чином, виходячи з наведеного, матеріалів справи, суд не вбачає підстав для відмови позивачці у виплаті матеріальної допомоги. Згідно ст..116 КЗпП України, при звільнені працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення, чого відповідачем зроблено не було в порушення вимог ст..116 КЗпП України. На підставі ст..88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивачки суму судового збору за забезпечення доказів у розмірі 114,70 грн. і на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved