Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом про стягнення аліментів. В позовній заяві зазначила, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем і від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка перебуває на її утриманні і вихованні, а відповідач не надає регулярної матеріальної допомоги на утримання дитини. Вона ж матеріально не забезпечена , ніде не працює, веде догляд за дитиною, проживає в будинку бабусі і перебуває на утриманні батьків. Відповідач є молодим за віком, фізично здоровий, інших утриманців немає, матеріально забезпечений, неофіційно займається торгівлею на ринку, має у власності будинок, який перереєстровано на батька відповідача, має у власності три автомобілі , на яких їздить по дорученню. А тому, вважає, що він спроможний і зобовязаний сплачувати аліменти. Та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 гривень щомісячно на утримання дитини. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала посилаючись на викладені в письмовій позовній заяві обставини. Заперечення відповідача вважає неправдивими і просить позов задоволити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково і пояснив, що він матеріально не забезпечений, власного житла і постійного місця роботи немає, підприємницькою діяльністю не займається, на обліку у центрі зайнятості не перебуває, проживає за рахунок тимчасових заробітків, яких йому вистачає на їжу і предмети першої необхідності. Крім цього він фактично здійснює догляд за батьком, який є інвалідом. Сама ж позивачка є матеріально забезпеченою, має у користуванні два автомобілі, які використовує для здійснення підприємницької діяльності, а також разом з матірю мають продуктовий магазин. Спроможний сплачувати аліменти у сумі не більше 500 гривень Заслухавши пояснення сторін, дослідивши всі обставини справи , суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено , що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі і від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], батьком в свідоцтві про народження якої значиться відповідач [PERSON], а мати позивачка [PERSON](а.с.4-7, 23). Неповнолітня перебуває на утриманні і вихованні у позивачки [PERSON], що стверджується даними акту обстеження матеріально-побутових умов позивачки та довідкою виконкому Колодненської сільської ради від 19.09.2016 року за №920( а.с.36, 37). Відповідач постійного місця роботи немає і має тимчасові заробітки, що підтвердили в судовому засіданні сторони. Згідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення повноліття. Відповідач в добровільному порядку регулярної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає , що стверджується заявою позивачки. Враховуючи наведене , суд вважає , що є підстави для застосування до відповідача примусового порядку стягнення аліментів. У відповідності до ст. 184 ч.1 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний , мінливий дохід , суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. При визначенні розміру аліментів на утримання дітей , суд враховує майновий стан сторін , працездатний вік відповідача , відсутність у нього постійного місця праці , де заробіток його носить нерегулярний \\мінливий\\ характер та відсутність у нього інших утриманців( а.с.24-37). А тому , із урахуванням середньомісячної заробітної плати по району та розміру прожиткового мінімуму на дитину, суд вважає, що вимоги позивачки слід задовольнити частково і стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі по 1000 гривень щомісячно на утримання дитини, так як виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, постійного зростання цін на споживчі товари і послуги, така сума з урахуванням доходів відповідача є найбільш наближено достатньою для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. При цьому, оскільки позов предявлено 29.11.2016 року, то в силу ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти слід стягувати із цієї дати, а на підставі ст.. 367 ч.1 п.1 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць. Судові витрати в частині сплати судового збору слід покласти на відповідача.

Outcome: partial