Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить стягувати з відповідач аліменти на утримання їхнього неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі по 2000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вона проживала разом з відповідачем без реєстрації шлюбу з серпня 2015 року. Проживали вони як чоловік та дружина, планували оформити шлюбні відносини. [INFO] народився син [PERSON] , [INFO] . Однак, сімейне життя у них не склалося, відповідач відмовився оформляти шлюб, ще коли вона була вагітна. В жовтні 2018 року вони стали проживати окремо і повністю припинили сімейні відносини. Ще з 2019 році відповідач не цікавиться життям дитини, матеріально не допомагає. Вона одна виховує сина. Вона підробляє тимчасовими заробітками, тому що не може влаштуватись на постійну роботу. Син постійно хворіє, перебуває на диспансерному обліку. Кілька днів відвідує садочок, а в подальшому тижнів зо два хворіє. Всі практично кошти, що вона заробляє ідуть на лікування сина та продукти харчування. Відповідач відмовляється надавати матеріальну допомогу. Його поведінка як батька її обурює. На сьогоднішній день їй одній важко утримувати та забезпечувати їхнього сина самостійно. Процесуальні дії суду. 30.08.2021 суддею направлено запит до Відділу АДР Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області щодо реєстрації місця проживання відповідача, що містяться в картотеці реєстраційного обліку, відповідь на який судом отримано 16.09.2021. Ухвалою від 30.08.2021 в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження сторін на 20.09.2021. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подачі відзиву на позовну заяву. Також позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує повністю, просить такий завдоволти. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не повідомив суду причини неявки. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у її відсутності, провівши заочний розгляд справи. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд встановив: Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Обов`язок утримувати дитину це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обов`язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Декларацією прав дитини Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1959 року регламентовано, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно ст.ст. 180, 181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а за домовленістю між ними той із них, хто проживає окремо від дітей, може брати участь у їх утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Згідно п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3 вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З урахуванням матеріального становища позивачки, яка надає матеріальну допомогу дитині, однак самостійно не може повноцінно утримувати його, оскільки несе інші витрати пов`язані з його фізичним, духовним та моральним розвитком, молодий вік відповідача, суд вважає, що з відповідача слід стягувати на утримання доньки аліменти у розмірі 1800 гривень щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Згідно з п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Суд вважає за необхідне роз`яснити, що у відповідності до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, - що не позбавляє позивачку чи відповідача права за наявності вказаних підстав та доказів звернутись до суду з таким позовом. Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 908 грн.

Outcome: approved