Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в остаточній редакції якого просила суд встановити факт її перебування у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем, [PERSON] з 2002 року до жовтня 2013 року. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 2003 року вона перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах, тобто проживала із ним однією сім'єю без реєстрації шлюбу до листопада 2013 року. Встановлення такого факту необхідно для вирішення питання про поділ сумісно нажитого майна. В судовому засіданні позивач та її представник, що діє на підставі договору про надання юридичної допомоги, уточнені позовні вимоги підтримали в повному обсязі та з урахуванням наданих письмових доказів, пояснень, пояснень свідків, просили суд позовні вимоги повністю задовольнити. Відповідач та його представник, що діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності, в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, проти задоволення позову заперечували - в частині періоду часу спільного проживання сторін, надали письмові заперечення проти позову, про наступне. Так, відповідач не заперечував факт спільного проживання з позивачем без реєстрації шлюбу, однак не згоден із строком проживання, який зазначено в позові, а саме з 2002 року до жовтня 2013 року. Зазначив, що з позивачем почав проживати після смерті його матері, а саме з листопада 2003 року, оскільки він був вимушений піклуватися про хвору матір та постійно був біля неї. Однак, ведення господарства не було спільним в понятті спільної родини, оскільки він постійно працював, та мав обов'язок по забезпеченню продуктами харчування, а позивач весь час намагалась працевлаштуватися. Періодично міняючи роботу іноді вона, також, приймала участь у купівлі продуктів харчування. У зв'язку із постійними сварками, спільне проживання тривало лише до листопада 2011 року. Після чого він мешкав у м. Мерефа з [PERSON], про що було відомо позивачу. Суд, вислухавши пояснення сторін та їх представників, допитавши свідків та дослідивши надані докази в їх сукупності встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом на підставі особистих пояснень сторін та пояснень свідків встановлено, що потягом певного періоду часу сторони проживали однією родиною без реєстрації шлюбу. Сам по собі факт проживання однією родиною визнаний відповідачем, який не заперечував факту проживання із [PERSON] в період часу з листопада 2003 року по листопад 2011 року. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. На підтвердження факту проживання однією родиною із відповідачем [PERSON] надала фотографії із зображенням її та відповідача, які, за її твердженням, зроблені протягом часу їх спільного проживання та підтримання ними фактичних шлюбних відносин - з 2002 року по жовтень 2013 року. З урахуванням того, що матеріали цивільної справи не містять достовірних відомостей щодо періоду часу, в який надані фотографії було зроблено, а самостійно встановити вказану обставину суд не має можливості, підстави вважати вказані фотографії належним та допустимим доказом, що підтверджує факт проживання сторін однією родиною без реєстрації шлюбу саме в період часу з 2002 року по листопад 2003 року та з листопада 2011 року по жовтень 2013 року, - у суду відсутні. Не є належними доказами, що підтверджують факт проживання сторін однією родиною, і пояснення свідків допитаних судом за клопотанням обох сторін у справі. Так, свідки, допитані судом, є родичами та спільними знайомими обох сторін, надавали суду суперечливі (саме в частині строків спільного проживання сторін) пояснення, що викликало у суду обґрунтовані сумніви у безсторонності свідків та достовірності наданих ними відомостей. Так, допитаний в судовому засіданні в якості свідка син позивача, [PERSON], пояснив, що його мати спільно проживала з відповідачем з 2002 року до жовтня 2013 року. Допитана в судовому засіданні в якості свідка дочка відповідача, [PERSON], пояснила, що її батько проживав однією родиною разом з позивачем з 2003 року та розійшлись восени 2011 року. Аналогічні за своїм змістом пояснення надали суду і свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] Положеннями ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України визначено, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Враховуючи наведене, суд вважає, що в судовому засіданні встановлений факт того, що [PERSON] проживала однією родиною без реєстрації шлюбу з [PERSON] та вони перебували у фактичних шлюбних відносинах саме в період часу з листопада 2003 року до листопада 2011 року, тому позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial