Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-06 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі. Свої вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем по справі, [PERSON] зареєстрували шлюб 25.09.2017 р. у виконкомі Битківської селищної ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, актовий запис за № 3. Ще до укладення шлюбу у них народився син [PERSON] - [INFO], батьком якого записаний відповідач. Малолітній син на даний час проживає з нею та знаходиться на її утриманні та вихованні. На даний час вона проживає разом з неповнолітньою дитиною в будинку своїх батьків, власного житла не має, підсобного господарства не веде, земельної ділянки не має, підприємницькою діяльністю не займається, не працює, так як навчається в Коломийському педагогічному коледжі та займається вихованням малолітнього сина, інших доходів не має, тому їй одній важко забезпечити дитину всім необхідним. Відповідач добровільно коштів на утримання дитини не надає, її потребами не цікавиться. Відповідач неофіційно працює по тимчасових заробітках за кордоном, з чого має значний дохід, тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Крім того, він є фізично здоровою людиною, інших утриманців, крім їхньої дитини, не має. 28.11.2018 р. на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому він зазначає, що позовну заяву визнає частково, не заперечує проти стягнення з нього в користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої дитини, однак заперечує проти розміру аліментів, вказаного позивачем, а також не погоджується з обставними, викладеними в позовній заяві. Так, позивач в позовній заяві зазначає, що він не надає жодної матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини. Дані обставини не відповідають обставинам справи так як він постійно надає допомогу сину. Також не відповідає дійсності той факт, що він отримує значні доходи на роботах за кордоном. Також вказує, що при визначенні розміру аліментів суд має брати до уваги те, що відповідно до довідки від 19.11.2018 р. за № 1958 він не перебуває на обліку, як безробітній в центрі зайнятості, окрім того з довідки від 20.11.2018 р. № 3126 вбачається, що він здійснює догляд за перестарілою особою. Розмір компенсації згідно вказаної довідки складає 36.69 грн. на місяць. Крім того закон визначає, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В Законі України визначено прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років з 01 липня 2018 року 1559,00 грн. Тобто мінімальний розмір аліментів станом на час розгляду справи складає 779,50 грн. Враховуючи свій майновий стан, він погоджується сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі по 800 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги позивача підтримав частково з підстав, зазначених в позовній заяві, так як вони дійшли згоди з представником відповідача щодо розміру аліментів. Просив суд постановити рішення, яким стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі по 1200 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, вказав, що вони дійшли згоди з представником позивача щодо розміру аліментів. Не заперечив проти стягнення з відповідача в користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі по 1300 грн. щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. При цьому заперечив проти стягення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 1200 грн. Зазначив, що оскільки вони дійшли спільної згоди щодо розміру аліментів, позов підлягає частковому задоволенню. В зв'язку з цим відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають задоволенню пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст. 76, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з'ясувавши фактичні обставини справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрували 25.09.2017 р. у виконкомі Битківської селищної ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, актовий запис за № 3 (а.с. 5). Ще до укладення шлюбу у них народився син [PERSON] - [INFO], батьком якого записаний відповідач [PERSON]. Вказана обставина стверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 6). З акту обстеження матеріально-побутових умови сім'ї, складеного депутатом Битківської селищної ради, та довідки № 2367 від 02.11.2018 р., виданої Битківською селищною радою вбачається, що позивач на даний час проживає разом з неповнолітньою дитиною в будинку своїх батьків, власного житла не має, підсобного господарства не веде, земельної ділянки не має, підприємницькою діяльністю не займається, не працює, так як так як навчається в Коломийському педагогічному коледжі та займаюся вихованням малолітнього сина, інших доходів не має. Сім'я є малозабезпеченою (а.с. 7-8). З письмових документів, долучених відповідачем до матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] не перебуває на обліку, як безробітній в центрі зайнятості, окрім того, він здійснює догляд за перестарілою особою. Розмір компенсації згідно вказаної довідки складає 36.69 грн. на місяць (а.с. 22-23). Відповідач працює по тимчасових заробітках, з чого має мінливий нерегулярний дохід, тому може надавати кошти на утримання неповнолітньої дитини. Відповідно до ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. У відповідності до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Крім того, відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Частиною першою ст. 12 зазначеного Закону встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Перевіряючи доводи позивача щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, суд належним чином врахував положення ч. 1 ст. 184 СК України щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, як у разі наявності нерегулярного, мінливого доходу платника. В судовому засіданні сторони дійшли спільної згоди щодо розміру аліментів та визначили розмір аліментів в сумі по 1300,00 грн. щомісячно. Таким чином, з врахуванням обставин справи, стану здоров'я та матеріального становища дітей, матеріального стану та стану здоров'я платника аліментів, який не працює, є фізично здоровою людиною, відсутність інших утриманців, суд прийшов до висновку, що позов слід задовільнити частково і стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі по 1300 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Стосовно посилання представника відповідача про стягнення з відповідача в користь позивача витрат на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд прийшов до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] проживає разом з неповнолітньою дитиною в будинку своїх батьків, власного житла не має, підсобного господарства не веде, земельної ділянки не має, підприємницькою діяльністю не займається, не працює, так як так як навчається в Коломийському педагогічному коледжі та займається вихованням малолітнього сина, інших доходів не має. Враховуючи матеріальне становище позивача суд прийшов до висновку про стягнення з відповідача судових витрат в порвному розмірі. Тому судові витрати підлягають стягненню з відповідача, зокрема: 1200 грн. витрат на професійну правничу допомогу в користь позивача згідно квитанції № 0177 серії АЕ від 05.11.2018 р. (а.с. 11), та704 грн. 80 коп. судового збору в дохід держави. На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 184 СК України,

Outcome: approved