Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням в житловому будинку [ADDRESS] та зняття його з реєстраційного обліку за зазначеною адресою. Позивачка в судове засідання не з'явилася. В позовній заяві зазначила, що вона зареєстрована та проживає за адресою [ADDRESS] Також за цією адресою зареєстрований відповідач, [PERSON], який протягом багатьох років в цьому будинку не проживає. Незважаючи на це їй потрібно сплачувати всі різноманітні платежі (за воду, комунальні послуги, тощо) з урахуванням того, що у будинку зареєстрована ще одна особа. Вона знаходиться в похилому віці і все це для є дуже обтяжливим. Відповідач не є членом її родини, спільно з нею не проживає, спільного побуту не ведуть, взаємні права та обов'язки відсутні. З урахуванням вище зазначеного просить визнати [PERSON], 1964 року народження, уродженця м. Кілія Кілійського району Одеської області таким, що втратив право користування житловим приміщенням в житловому будинку [ADDRESS] та зняття відповідача з реєстраційного обліку проживання за зазначеною адресою. Відповідач повідомлений належним чином відповідно до вимог ст. ст. 74-76 ЦПК України про дату та місце розгляду справи, за викликом суду в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, клопотання про відкладення судового розгляду або проведення розгляду справи за його відсутності - суду не надав. Згідно ст. 224 ЦПК України - у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши позовну заяву та наявні докази по справі, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини Судом встановлено, що позивачка - [PERSON], є єдиним власником житлового будинку [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу, реєстровий № 2395, посвідченого нотаріусом Кілійської державної нотаріальної контори 08.10.1971 року, на підставі якого КП «Кілійське РБТІ та РОН» 27.10.1971 року здійснено реєстрацію права власності за № 5166. Згідно повідомлення Кілійського районного сектору ГУДМС України в Одеській області від 23.12.2013 року, [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Реєстрація відповідача за зазначеною адресою, також, підтверджується даними домової книги. Ст. 41 Конституції України, ст. ст. 316, 317 ЦК України передбачають здійснення власником права власності за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Згідно ст. 405 ЦК України - члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 71 ЖК УРСР - при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК УРСР - визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 163 ЖК УРСР - у разі тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї в будинку /квартирі/ приватного житлового фонду, за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»- зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; Дослідивши надані докази по справі судом встановлено, що сторони спільно не проживають, не пов'язані спільним побутом,. відповідач не є співвласником житлового будинку [ADDRESS]. Беручи до уваги обставини справи та наведені положення законодавства, суд вважає позов таким що підлягає задоволенню.

Outcome: approved