Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовом, в якому просила змінити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на дитину, визначивши його у розмірі 1000 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в заяві вказувала, що рішення Зарічненського районного суду Рівненської області від 19.08.2009 року з відповідача стягнуто на її користь аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі 400 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Після ухвалення рішення про стягнення аліментів, змінився її сімейний стан, оскільки 09.12.2009 року шлюб між нею та відповідачем розірваний. Відповідач не в повній мірі сплачує присуджені аліменти, у звязку з чим виникла заборгованість. Розмір аліментів, що стягуються, не достатній для забезпечення належного розвитку сина, будь-якої іншої допомоги відповідач на утримання свого сина не надає, а тому просить його збільшити. Позивачка посилалась на те, що її сімейне становище змінилось, а тому просила суд збільшити розмір стягнення аліментів з [PERSON] до 1000 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала і, покликаючись на доводи, викладені в позовній заяві, просила задовольнити її вимоги. Суду пояснила, що у 2015 році в неї, як у одинокої матері, народився син [PERSON]. В даний час вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Єдиним доходом в сімї є соціальні виплати на утримання дітей. Відповідач допустив заборгованість по аліментах в розмірі 9830 гривень. Вона з двома дітьми проживає в найманому житлі. Батько дитини [PERSON] участі у вихованні сина [PERSON] не приймає взагалі. Останній раз бачив дитину у 2014 році. Відповідач [PERSON] позов визнав частково. Згідний сплачувати аліменти в розмірі 400 гривень, оскільки він ніде не працює, інших доходів не має. Дохід отримує він сезонних заробітків. Проживає разом з батьками, має серцеве захворювання. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 04.02.2008 року по 22.02.2010 року. Від цього шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. (а.с.6). Рішення Зарічненського районного суду Рівненської області від 19.08.2009 року з відповідача [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі 400.00 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. 17.12.2009 року рішенням Зарічненського районного суду Рівненської області, розмір аліментів визначений попереднім рішенням суду зменшений до 170 гривень. У відповідності до ст. 192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Позивачкою доведено, що після присудження на її користь 17.12.2009 року аліментів змінився її сімейний стан, оскільки 22.02.2010 року шлюб між нею та відповідачем [PERSON] розірваний, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу. Відповідно до довідки Локницької сільської ради від 20.02.2018 року, неповнолітній [PERSON] [INFO] проживає разом з матірю [PERSON] та перебуває на її утриманні. Крім того, згідно свідоцтва про народження, 25.06.2015 року у позивачки, як у одинокої матері народився син [PERSON]. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тобто, даний обовязок є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, при чому обовязком особистим, індивідуальним, а не солідарним. В судовому засіданні встановлено, що відповідач офіційно ніде не працює, але є працездатний, проживає разом батьками, інших утриманців не має. Посилання відповідача про те, що він має серцеве захворювання, відповідачем не доведене, оскільки жодних письмових доказів про стан здоровя, останній суду не надав. Крім того, суд враховує попереднє неналежне ставлення відповідача до виконання свого обовязку по сплаті аліментів, в звязку із чим у нього, згідно довідки розрахунку Зарічненського районного відділу Державної виконавчої служби, утворилась заборгованість по аліментах, розмір якої, станом на 02.03.2018 року, становить 9830 грн. 96 коп. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що відповідач [PERSON] спроможний сплачувати аліменти на дитину щомісячно, у більшому розмірі ніж визначено попереднім рішенням суду. За таких обставин, суд приходить висновку про наявність підстав для збільшення розміру аліментів. Згідно з ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного ст.ст.180, 181, 183, 192 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved