Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до Малиновського районного суду м.Одеси з позовом до [PERSON] , Комунального підприємства Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» про скасування рішень державного реєстратора, уточнивши які просить суд скасувати рішення державного реєстратора КП Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» Бондар Олексія Миколайовича, індексний № 40212616 від 20.03.2018 року про перенесення запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно для подальшого припинення права власності; скасувати рішення державного реєстратора КП Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» Бондар Олексія Миколайовича, індексний № 40213168 від 20.03.2018 року про припинення права власності [PERSON] та відновити запис про право власності [PERSON] на 1/4 частку у праві власності на житловий будинок за адресою [ADDRESS] на підставі договору дарування, посвідченого Шевиріною А.О., державним нотаріусом Сьомої Одеської державної нотаріальної контори 04.01.1994 року, р.№ 4-4; скасувати рішення державного реєстратора КП Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» Рубан Майї Олександрівни, індексний № 41744074 від 22.06.2018 року та внести зміни до розділу № 1014058451101, щодо опису об`єкту нерухомості, а саме, поновити запис про опис об`єкта: «загальна площа: 49,7 кв. метрів, житлова площа: 23,6 кв.м, складається в цілому з одного кам`яного житлового будинку під літерою «А» та надвірних споруд під літерами «Д» - літня кухня, №1-2 «огорожа», І-ІІ мостіння». В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що позивачка на підставі договору дарування від 04.01.1994 року набула право власності на 1/4 частку у праві власності на житловий будинок [ADDRESS] . Інші 3/4 частки у праві власності на будинок належать [PERSON] , заочним рішенням Малиновського районного суду мі.Одеси від30 листопада 2017 року було припинено право власності позивача на належну їй частку, на підставі вказаного рішення були внесені відповідні записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 06.07.2018 року вказане рішення було скасовано, проте позивач позбавлений можливості поновити реєстрацію свого права власності з огляду на те, що 22.06.2018 року державним реєстратором КП Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» Рубан Майєю Олександрівною за заявою відповідача було внесено запис про зміну технічних характеристик об`єкту нерухомості. Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 16.12.2019 року позовна заява була залишена без руху. Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 23.12.2019 року відкрито провадження у справі. В судовому засіданні представники позивачки позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Представник Комунального підприємства Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оглянувши в судовому засіданні матеріали цивільної справи № 521/3652/19 за позовом [PERSON] до КП Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» про скасування рішення державного реєстратора, суд доходить висновку про відмову в задоволенні позову з огляду на наступне. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на підставі договору дарування від 04.01.1994 року, посвідченого Сьомою Одеською нотаріальною конторою на праві власності належить ј частина домоволодіння, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що на момент укладення договору складалось в цілому з одного кам`яного будинку загальною площею 23,6 кв.м, під літерою «А» та надвірних споруд під літерами «Б», «В», «С» - сараї, «Г» вбиральня, «Д» літня кухня, «1-3 - огородження, І-ІІ - мощення, розташованих на земельній ділянці площею 778 кв.м. (а.с.11-12) Рішенням Київського районного суду Одеси від 16.06.2010 року встановлено факт належності [PERSON] договору дарування від 04.01.1994 р. зареєстрованоого в реєстрі за № 4-4, укладеного між [PERSON] та [PERSON] . (а.с.13) Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Сьомої Одеської нотаріальної контори від 27.08.2016 р. відповідачу - [PERSON] належить ѕ часток житлового будинку з надвірними спорудами під [ADDRESS] . Житловий будинок складається в цілому з одного кам`яного житлового будинку під літерою «А», загальною площею 49,7 кв.м, в тому числі житловою площею - 23,6 кв.м, та надвірних споруд під літерами «Д» - літні кухня, № 1-2 огорожа, І-ІІ - мостіння, розташованих на земельній ділянці площею 778 кв.м, яка знаходиться у фактичному користуванні. (а.с.21) Заочним рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 30.11.2017 року по справі № 521/3483/17 за позовом [PERSON] припинено право власності [PERSON] на належну їй ј частину вказаного будинку, визнано право власності на неї за [PERSON] . З матеріалів реєстраційної справи, копія якої знаходиться в матеріалах цивільної справи № 521/3652/19 вбачається, що на підставі вказаного рішення 20 березня 2018 року державним реєстратором КП Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» було прийнято рішення № 40212616 про реєстрацію права власності на ј частину будинку за позивачем, рішення № 40213168 про скасування запису про державну реєстрацію її права власності, 23 березня 2018 року були прийнято рішення № 40281305 про реєстрацію права власності відповідача на ј частину будинку. Також, 22 червня 2018 року за заявою відповідача державним реєстратором КП Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» було прийнято рішення № 41744074 про внесення змін до запису про право власності щодо технічних характеристик будинку, визначено наступний його склад: житловий будинок літ А, житловий будинок літ. Д, душова літ. Е, вбиральня літ. Ж, огорожа 1-4 загальною площею 112,1 кв.м, житловою площею 56,6 кв.м. згідно висновку щодо стану об`єкту нерухомого майна. № 12 від 13.04.2018 року, в якому зазначено про наявність технічних помилок та встановлено зміну функціонального призначення декількох кімнат в житлові та нежитлові без проведення самочинного будівництва або реконструкції. Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 06.07.2018 року заочне рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 30.11.2017 року по справі № 521/3483/17 скасовано. На підставі вказаної ухвали, за заявою представника позивача 03 жовтня 2018 року державним реєстратором ДП «Центр обслуговування громадян» було прийнято рішення про скасування запису про реєстрацію права власності на ј частину будинку за відповідачем. Таким чином, на час розгляду справи вбачається, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наявний запис про реєстрацію права власності на ѕ частини будинку за відповідачем, відомості про реєстрацію права власності позивача відсутні, наявні відомості про реєстрацію права власності позивача на ј будинку, що містились в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно (а.с. 127-130) Відповідно до ч. ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема у спосіб відновлення становища, яке існувало до порушення. Надаючи правову оцінку належності обраного позивачем способу захисту, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у пункті 145 рішення від 15.11.1996 у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Отже, ефективний засіб правового захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі. Рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав із внесенням відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вичерпує свою дію, а тому пред`явлення вимог про скасування такого рішення не є ефективним способом захисту порушених прав. Належним способом захисту права або інтересу позивача у такому разі є не скасування рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав, а скасування запису про проведену державну реєстрацію права власності, що передбачено ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Такий висновок суду відповідає висновкам, викладеним, зокрема, в постанові Великої палати Верховного суду від 20 листопада 2019 року по справі № 802/1340/18-а. Враховуючи викладене, позовні вимоги задоволенню не підлягають. На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, не підлягають задоволенню й вимоги про покладення на відповідача судових витрат.

Outcome: dismissed