Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-09 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач покликається на те, що 02.03.2001 року між нею та [PERSON] був укладений шлюб та видано свідоцтво про одруження серії [NUMBER], яке зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Харцизького міського управління юстиції Донецької області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис №69. Від сумісного проживання у них народилось двоє синів: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. З моменту окупації частини Донецької області, включаючи місто Харцизьк переїхала в місто Біла Церква, а в подальшому виїхала жити у м. Львів. Відповідач категорично відмовився виїжджати з Донецької області, але і з м. Харцизьк також виїхав у невідомому напрямку. З того часу їхні стосунки повністю припинились, хоча вони вели і раніше мову про розлучення, так як фактично їхньої сім'ї вже не існувало. Вони давно втратили один до одного почуття любові та поваги. Крім того, відповідач за ці роки не намагався знайти позивача та дітей, не цікавився ними, не надавав матеріальну допомогу на утримання дітей. Позивач переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме її інтересам. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю з підстав, викладених у фабулі позову. Просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце судового розгляду був належним чином повідомлений. Відповідачу надіслана судова повістка відповідно до п. 3 ч.5 ст.74 ЦПК України за місцем реєстрації, рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням про вручення про час та місце розгляду справи. Заперечень проти позову, заяв про поважні причини неявки чи розгляд справи без участі відповідача до суду не надходило. Тому згідно з ст. 169 ЦПК України суд вважає, що справу можливо слухати у її відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін. Відповідно до ст. 16 ч.1 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, проте згідно ст.13 ч.2 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Крім того, особи, які беруть участь у справі, не повинні зловживати своїми процесуальними правами, передбаченими статтею 27 ЦПК України, зокрема, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки. Дослідивши матеріали цивільної справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 02.03.2001 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб та видано свідоцтво про одруження серії [NUMBER], яке зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Харцизького міського управління юстиції Донецької області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис №69. (а.с.4) Від подружнього життя у сторін народилось двоє синів - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується наявними у матеріалах справи свідоцтвами про народження (а.с.7-8). Згідно ч. 1 ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, які знайшли своє підтвердження у процесі розгляду справи, причиною розірвання шлюбу є відсутність бажання у сторін будувати у подальшому сімейні відносини, внаслідок чого вони не підтримують подружніх відносин. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Крім того, згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. До того ж, суд бере до уваги те, що відповідно до ч. 1 ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої та проголошеної резолюцією 217А (III) Генеральної Асамблеї ООН від 10 грудня 1948 року, згідно з якою «Чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання». Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що не має підстав для подальшого збереження формального шлюбу, у зв'язку з чим доцільно є такий розірвати, а позов задовольнити.

Outcome: approved