Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Служби у справах дітей Вінницької міської ради про позбавлення батьківських прав. Позов мотивований тим, що з 24.09.2010 р. до 15.10.2012 р. сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. [INFO] у шлюбі народився син [PERSON] . Ще до народження сина подружжя припинили шлюбні стосунки. З народження син постійно проживає з позивачем. Відповідач з пологового будинку сина не забирав, ним не цікавився з народження. Позивач 19.08.2018р. вступила у шлюб з [PERSON]. Цього чоловіка син позивача вважає батьком і так його називає. Відповідач як батько дитини не дбає про її фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя. Позивач просить суд ухвалити рішення про позбавлення відповідача батьківських прав. В судовому засіданні позивач, представник позивача позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з`явився повторно, про день, час та місце судового засідання повідомлявся в порядку, визначеному чинним законодавством, що підтверджується матеріалами справи. Про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не надав, а тому суд ухвалив (без винесення окремого процесуального документа із занесенням ухвали до протоколу судового засідання) провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, оскільки позивач не заперечувала проти такого порядку розгляду справи. Представник третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Служби у справах дітей Вінницької міської ради підтримала висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо дитини [PERSON] . Відповідач у судове засідання не з`явився повторно, про день, час та місце судового засідання повідомлявся в порядку. визначеному чинним законодавством, що підтверджується матеріалами справи. Про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не надав, а тому суд ухвалив (без винесення окремого процесуального документа із занесенням ухвали до протоколу судового засідання) провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, оскільки позивач не заперечувала проти такого порядку розгляду справи. Заслухавши пояснення позивача, її представника, а також представника третьої особи, дослідивши письмові докази в справі та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. З 24.09.2010 р. до 15.10.2013 р. сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі [INFO] народився син [PERSON] . Батьком дитини відповідно до свідоцтва про народження є відповідач [PERSON] . З народження син [PERSON] постійно проживає з позивачем. [PERSON] дитиною не цікавився з народження, з пологового будинку дитину не забирав. Відповідач жодним чином не був позбавлений інформації щодо місця перебування позивача та її дитини. З боку позивача відповідачу не створювалися перешкоди у спілкуванні з дитиною, участі батька в його вихованні. Відповідач не дбає про фізичний і духовний розвиток сина, його навчання, підготовку до самостійного життя. Ці обставини Відповідач у судове засідання не з`явився повторно, про день, час та місце судового засідання повідомлявся в порядку. визначеному чинним законодавством, що підтверджується матеріалами справи. Про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не надав, а тому суд ухвалив (без винесення окремого процесуального документа із занесенням ухвали до протоколу судового засідання) провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, оскільки позивач не заперечувала проти такого порядку розгляду справи. Ці обставини суд вважає доведеними такими письмовими доказами : відповідь директора Комунального закладу «Заклад дошкільної освіти №11 Вінницької міської ради» від 23.05.2019 року №05-01-02/36, відповідь директора КНП Вараської міської ради «Вараський центр первинної медичної допомоги» від 24.05.2019 року №182/19, відповідь керівника КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №3 м. Вінниці» від 23.05.2019 р. №921 на адвокатські запити та характеристики на вихованця [PERSON] , складені Дошкільним навчальним закладом (ясла-садок)№8 Вараської міської ради від 22.05.2019 р. та КЗ «Заклад дошкільної освіти №11 Вінницької міської ради». Відповідач не забезпечує необхідне харчування, медичний догляд, лікування дитини, з дитиною не спілкується в обсязі, потрібному для її нормального самоусвідомлення, не дає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для здобуття освіти. 19.06.2018 р. позивач уклала шлюб з [PERSON]. , якого малолітній [PERSON] вважає і називає батьком. [PERSON] приймає активну участь у житті малолітнього сина позивача, бажає усиновити його. Відповідно до висновку від 05.09.2019 року №01-00-011-44368 орган опіки і піклування Вінницької міської ради вважає доцільним позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо дитини [PERSON] , [INFO] . Згідно з ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, окреме проживання їх від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину (ч. 2 - 4 ст. 150 СК України). Положеннями ст.ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини; на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини; батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 2 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ч.6 ст.164 СК України рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Згідно із ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають, окрім інших, один з батьків. Відповідно до ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав:1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання;2) перестає бути законним представником дитини;3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми;4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником;5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування);6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з положеннями ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Згідно з п. 7 вказаної постанови Пленуму факт ухилення від виховання може бути підтверджено належними доказами. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що має місце факт ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, який не бере участі у вихованні та утриманні дитини, не піклується про її фізичний, духовний і моральний розвиток, проживає окремо від сина, виявляє байдужість до дитини та щодо своїх батьківських прав, тому суд приходить до висновку про доцільність позбавлення [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Суд у даній справі не застосовує ч.3 ст. 166 СК України, якою передбачено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину, оскільки позивач не має наміру стягувати аліменти Судові витрати позивач залишає за собою, тому суд не вирішує питання їх розподілу. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved