Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом в якому просить визнати недійсним та скасувати Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №062758, виданий на імя [PERSON], що померла 28 березня 1999 року, на підставі рішення Іллічівської міської ради Одеської області від 12 грудня 1997 року, та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі №226, та скасувати державну реєстрацію земельної ділянки. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що після смерті її матері, [PERSON], яка померла 28 березня 1999 року, вона 20 грудня 1999 року прийняла спадщину, що складалася з житлового будинку, який знаходиться за адресою: Одеська область, м.Чорноморськ (Іллічівськ), с.Олександрівка, вул.Абрикосова (Піонерська), буд.7, та зареєструвала свої немайнові права в Іллічівському бюро технічної інвентаризації, інвентарний №96506, реєстровий №5-698-180 на своє імя. Спадкодавець, [PERSON], при житті подавала документи на виготовлення державного акта на право власності на земельну ділянку, на якій розташований вищезазначений житловий будинок, однак отримати його не встигла. 18 липня 2000 року на імя померлої [PERSON] був виданий державний акт на право приватної власності на земельну ділянку, що розташована на території Олександрівської селищної ради смт.Олександрівка, вул.Піонерська, 7, площею-0,080 га, з цільовим призначенням будівництво та обслуговування житлового будинку (присадибна ділянка), та зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №226, тобто державний акт видано після смерті фізичної особи. Позивачка [PERSON] звернулася до відділу Держгеокадастру у\~місті Чорноморську (Іллічівську ) Одеської області з метою приватизації земельної ділянки за вищезазначеною адресою, однак їй повідомили, що на зазначену земельну ділянку видано державний акт про право приватної власності на землю, площею 0,080 га, серії ІІІ-ОД № 062758 від 18 липня 2000 року, та зареєстрований в книзі записів державних актів за № 226, на імя її матері, [PERSON] Факт наявності Державного акту суперечить ст.125 ЗК України, так як виданий вже після смерті набувача права приватної власності на земельну ділянку, та робить неможливим для позивача реалізувати своє право на приватизацію, враховуючи, що позивачка є власником живого будинку за вищевказаною адресою. Позивач вважає, що оскаржуваний державний акт виданий з порушенням ст.125 ЗК України, так як виданий вже після смерті набувача права приватної власності на земельну ділянку, у звязку з чим позивач звернулася за захистом своїх порушених прав до суду з вказаними вимогами (а.с.1-3). Представник позивача в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просила задовольнити їх в повному обсязі. Представник Чорноморської міської ради Одеської області в судове засідання не зявився, надав заяву в якій просив розглянути справу без його участі, з будь-яким рішенням в межах позовних вимог виконком буде згоден (а.с.27). Представник відділу Держгеокадастру у\~місті Чорноморську Одеської області в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений, про причини неявки суду не сповістив. \~\~\~\~ Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28 березня 1999 року померла мати позивачки, [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 29 березня 1999 року, серії І-ЖД № 158256 (а.с.4). 27 жовтня 1999 року державним нотаріусом Шостої одеської державної нотаріальної контори видане свідоцтво про право на спадщину за законом на імя позивача, [PERSON], на житловий будинок з надвірними спорудами під №7, що знаходиться в смт.Олександрівка, м.Чорноморськ (Іллічівськ) Одеської області по вулиці Абрикосова (Піонерська), та зареєстровано в реєстрі за №2-4908, спадкова справа №251/99 (а.с.9). 20 грудня 1999 року Іллічівським бюро технічної інвентаризації позивачці видане реєстраційне посвідчення, яким посвідчено, що житловий будинок розташований в селищі Олександрівка, м.Іллічівська Одеської області по вулиці Піонерська за №7 в цілому зареєстрований за позивачкою [PERSON] на праві приватної власності (а.с.8), та виготовлений технічний паспорт на її імя на вказаний житловий будинок (а.с.7). 18 липня 2000 року, на імя [PERSON], що померла 28.03.1999 року, виданий державний акт на право приватної власності на земельну ділянку, що розташована на території Олександрівської селищної ради смт.Олександрівка, вул.Піонерська, 7, площею 0,080 га, з цільовим призначенням будівництво та обслуговування житлового будинку (присадибна ділянка), та зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №226 (а.с.5). Згідно ст.120 ЗК України з 1 січня 2010 р., до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача) (ст.377 ЦК і ст.120 ЗК в редакції Закону від 5 листопада 2009 р. №1702-VІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення порядку набуття прав на землю»). Згідно ст.25\~ЦК України здатність мати цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження та припиняється у момент її смерті. Згідно із ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені\~частинами першою - третьою,\~п'ятою\~та\~шостою статті 203\~цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Згідно ч.1\~ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч.3\~ст.203 ЦК України\~волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Таким чином оспорюваний державний акт про право власності на земельну ділянку, виданий 18 липня 2000 року на імя [PERSON], тобто після її смерті 28.03.1999 року, є недійсним та підлягає скасуванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved