Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати втратившою право користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS] відповідача - [PERSON] В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала повністю, пояснила, що [PERSON] є колишньою дружиною сина позивача. В зв'язку з тим, що сімейне життя у них не склалось відповідач орієнтовно 23 лютого 2014 року залишила будинок позивача і з того часу відсутня за зареєстрованим місцем її проживання, через що є необхідність визнати [PERSON] такою, що втратила право користування вказаним у позові житлом. Відповідач - [PERSON] в суді вимоги позивача не визнала в повному обсязі, оскільки вважає, що має право на проживання у вказаному вище житлі, так як є зареєстрованою у будинку [ADDRESS], а змушена винаймати інше житло. Крім цього, відповідач в обґрунтування тривалої відсутності у житлі за місцем реєстрації вказувала на факти перешкоджання її проживанню у зазначеному вище будинку з боку позивача. Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов до наступного. Із копії договору купівлі - продажу від 19 липня 1986 року та копії технічного паспорту вбачається, що [PERSON] (який відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу є чоловіком позивача), придбав житловий будинок [ADDRESS]. Наданою позивачем довідкою Сарненської міської ради доводиться, що даному будинковолодінню присвоєно нову адресу - [ADDRESS]. Власник житла помер [INFO], що вбачається із копії свідоцтва про смерть. На момент смерті позивач - [PERSON] проживала разом із чоловіком та вступила у володіння та оперативне управління зазначеним будинком, що доводиться довідкою, виданою 3 грудня 2014 року КП «Житлосервіс». Таким чином, позивач прийняла спадщину після смерті чоловіка відповідно до чинного на той момент законодавства, а саме - відповідно до вимог ст.549 ЦК 1963 року, а тому, згідно із вимогами ч.2 ст.548 ЦК 1963 року - є власником зазначеного у позові житлового будинку. Відповідно до ч.1 ст.405 ЦК України - мають право на користування житлом члени сім`ї власника житла. Надана копія рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 12 червня 2014 року свідчить про те, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Сторони не заперечують, що [PERSON] є сином позивача. Таким чином, відповідач не є членом сім'ї позивача, оскільки розірвала шлюб з сином останньої. З'ясовано, що відповідач не є членом сім'ї позивача, жодних угод на проживання у цьому житлі сторони не укладали, а тому відповідач не має правових підстав вимагати проживання у вказаному вище житлі. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України - член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Копія будинкової книги доводить, що [PERSON] дійсно є зареєстрованою у будинку позивача. В ході обстеження 26 листопада 2014 року житла позивача, проведеного комісійно Сарненською міською радою, встановлено факт не проживання [PERSON] за вказаною вище адресою, що доводиться наданим актом № 02/19-414. Допитані в суді свідки [PERSON] та [PERSON] показали, що відповідач [PERSON] приблизно 23 лютого 2014 року залишила помешкання позивача і з того часу не проживає за місцем реєстрації. Суд вважає пояснення свідків такими, що відповідають дійсності, так як їх пояснення підтверджуються додатково копією позовної заяви чоловіка відповідача у справі про розірвання шлюбу, поданої 4 березня 2014 року, із якої вбачається що більше місяця тому [PERSON] залишила чоловіка та переїхала проживати до батьків. Із пояснень сторін вбачається, що відповідач добровільно залишила будинок позивача через напружені стосунки, оскільки намагалась самостійно поділити майно, набуте із чоловіком. Надані [PERSON] висновки ДІМ Сарненського РВ УМВС України в Рівненській області підтверджують, що вказані події відбувались саме у лютому 2014 року. Наданими доказами доведено факт не проживання відповідача по [ADDRESS] протягом року. Судом не приймається до уваги наданий відповідачем звукозапис, оскільки із нього вбачається факт неприязних відносин між сторонами, що не є предметом розгляду даного позову. Також, наданий відповідачем на доведення фактів перешкоджання її проживанню у будинку [ADDRESS] з боку позивача висновок ДІМ Сарненського РВ УМВС України від 22 лютого 2015 року не може доводити поважність причин відсутності її у помешканні позивача, оскільки в суді достовірно встановлено, що залишила зазначене місце проживання відповідач добровільно, протягом року з того моменту у будинку позивача не проживала. Оскільки в ході судового слідства доведено факт не проживання [PERSON], яка не є членом сім'ї позивача, по [ADDRESS] протягом року, доказів на спростування вказаних обставин відповідачем надано не було, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обгрунтованими і підлягають до задоволення в повному обсязі. На підставі наведеного, ст.ст. 395, 405 ЦК України,

Outcome: approved