Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку. В обґрунтування позовних вимог позивач пояснила, що вона є власником квартириза адресою: м. Харків, вул. Беркоса, буд. 34, кв. 13,14, 15 на підставі рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 15 вересня 2011 року по справі №2-2096/11. За адресою розташування квартири зареєстровані: позивач, її син ([PERSON], [INFO]), її донька ([PERSON], [INFO]) та відповідач по справі. [PERSON] та [PERSON] перебували у законному шлюбі з 18 серпня 2001 року по 18 травня 2017 року. Під час шлюбу сторони проживали за адресою: [INFO], 14, 15. Ініціатором розлучення був відповідач, який у своїй позовній заяві зазначив, шо спільне життя з [PERSON] не склалося та однією сімєю подружжя вже не проживає з серпня 2015 року. Таким чином, з серпня 2015 року відповідач в квартирі за адресою: м. Харків, вул. Беркоса, буд. 34, кв. 13,14, 15 не проживає, вивіз усі свої особисті речі та виїхав з адреси місця реєстрації і більше не зявлявся з того часу по сьогодні. Договір про збереження житла за його відсутності між позивачем та відповідачем не укладався, жодних домовленостей щодо того укладено не було. Фактичне місце проживання відповідача позивачу невідоме. У зв'язку з тим, що [PERSON] добровільно не знімається з реєстрації, а наявність реєстрації відповідача в зазначеній вище квартирі порушує права власника на користування належним позивачу нерухомим майном, виникла необхідність звернення позивача з цим позовом до суду. [PERSON] не несе будь-яких зобовязань по утриманню квартири, оплату за комунальні послуги не здійснює. У звязку з тим, що комунальні платежі нараховуються з урахуванням всіх зареєстрованих осіб, Позивач змушена сплачувати комунальні послуги, які нараховуються і на відповідача. В судове засідання позивач зявилась, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини вказані в позові, просила їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Представник позивача також зявився в судове засідання, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, письмових заперечень проти позову не надавав, причини неявки суду не повідомив. Суд, на підставі ст. 280 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням\~ст. 223 ЦПК України та за згоди позивача, представника позивача та відсутності відповідача в судовому засіданні без поважних причин. Суд, вислухавши позивача, представника позивача, свідків, вивчивши матеріали справи, встановив такі обставини і відповідні правовідносини. В судовому засіданні встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO], кв. 13,14, 15. Ця обставина підтверджується довідкою з місця проживання про склад сімї та прописку, виданою Комунальним підприємством «Жилкомсервіс» Дільниця №26 від 30.01.2018 року. Відповідно до зазначеної довідки в квартирі за адресою: [ADDRESS], 14, 15 зареєстровані 4 особи, а саме: [PERSON] ([INFO]), [PERSON] ([INFO]), [PERSON] ([INFO]), [PERSON] ([INFO]). Згідно рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 15 вересня 2011 року по справі №2-2096/[PERSON] є власником квартири №13, 14, 15 в житловому будинку №34 по вулиці Беркоса (колишня назва Довгалівська) у м. Харкові, загальною площею 88.7 кв м., житловою площею 50.6 кв. м. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач, [PERSON], є колишнім чоловіком позивача. Шлюб між сторонами було розірвано 18 травня 2017 року, що підтверджується наданою позивачем копією рішення Ленінського районного суду м. Харкова по справі про розірвання шлюбу. З серпня 2015 року відповідач не проживає за місцем реєстрації. Зі слів позивача, відповідач вивіз усі свої особисті речі та більше не зявлявся з того часу за адресою реєстрації. Відповідно до долученого позивачем оригіналу акту про не проживання прописаних в квартирі осіб за адресою: [ADDRESS], 14, 15, який був складений сусідами 20 лютого 2018 року, відповідач, [PERSON], не проживає у квартирі №13, 14, 15 в житловому будинку № 34 по вулиці Беркоса у м. Харкові. Свідок [PERSON], [INFO], в судовому засіданні пояснила, що вона є сестрою позивача та багато років товаришує з сімєю позивача, часто буває у них вдома, також пояснила, що відповідач є колишнім чоловіком позивача та протягом більше, ніж двох років за власною волею не проживає за адресою: [INFO], кв. 13,14, 15 та не цікавиться станом житла. [PERSON] зазначила, що в зазначеній квартирі відсутні особисті речі відповідача. Свідок [PERSON], [INFO], в судовому засіданні пояснив, що він є кумом позивача та відповідача. [PERSON] зазначив, що вже давно має дружні відносини з сімєю позивача, постійно відвозить разом зі своєю дружиною, [PERSON], дітей позивача та відповідача до школи, ходять разом за молоком, два рази на тиждень зявляються дома у позивача за адресою: м. Харків, вул. Беркоса, буд. 34, кв. 13,14, 15. Свідок пояснив, що відповідач є колишнім чоловіком позивача та протягом більше, ніж двох років за власною волею не проживає за адресою: [INFO], кв. 13,14, 15. Також [PERSON] у судовому засіданні зазначив, що перший раз помітив відсутність відповідача за адресою реєстрації на 10-річчі доньки позивача та відповідача, [PERSON] ([INFO]) та дуже здивувався цьому. [PERSON] Броніславівна, [INFO], в судовому засіданні пояснила, що вона є кумою позивача та відповідача. [PERSON] зазначила, що вже давно має дружні відносини з сімєю позивача, постійно відвозить разом зі своїм чоловіком, [PERSON], дітей позивача до школи, ходять разом за молоком, два рази на тиждень зявляються дома у позивача за адресою: м. Харків, вул. Беркоса, буд. 34, кв. 13,14, 15. Свідок пояснила, що відповідач є колишнім чоловіком позивача та протягом більше, ніж двох років за власною волею не проживає за адресою: [INFO], кв. 13,14, 15. Свідок [PERSON], [INFO], в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою позивача за адресою: м. Харків, вул. Беркоса, буд. 34, кв. 13,14, 15. Свідок пояснила, що багато років товаришує з сімєю позивача, часто буває у них вдома, також пояснила, що відповідач є колишнім чоловіком позивача та протягом більше, ніж двох років за власною волею не проживає за адресою: [INFO], кв. 13,14, 15. [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що її діти та діти позивача приблизно одного віку та давно між собою дружать. Також свідок зазначила, що з 2015 року не бачила відповідача за адресою його реєстрації та перестала бачити його автомобіль, який раніше (до 2015 року) був часто припаркований у подвірї за адресою: м. Харків, вул. Беркоса, буд. 34. Позивачем було долучено до матеріалів справи оригінал відповіді на адвокатський запит із Харківської міської поліклініки №24 № 271від 21 лютого 2018 року, відповідно до якого підтверджено інформацію, що відповідач, [PERSON], з серпня 2015 року не звертався до закладу охорони здоровя. Позивачем було долучено до матеріалів справи оригінал відповіді на адвокатський запит із Українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта» Харківської дирекції Поштамт Центру поштового звязку №1 від 19.02.2018 року, відповідно до якого підтверджено інформацію, що відповідач, [PERSON], кореспонденцію та грошові перекази за адресою: м. Харків, вул. Беркоса, буд. 34, кв. 13,14, 15 не отримує. Відповідно до\~ст. 41 Конституції України, ст.1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 року відповідно до\~Закону № 475/97-ВР від 17.07.97 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Права власника житлового будинку, квартири визначені\~ст. 383 ЦК України\~та\~ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 156\~ЖК України\~з урахуванням положень ч. 1 ст. 405\~ЦК України\~члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Частиною 2\~статті 405 ЦК України\~передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом Відповідно до статті 64 ЖК України члени сімї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обовязки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сімї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобовязаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сімї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сімї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до ст. 71 ЖК УРСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК УРСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, з врахуванням вищезазначеного, судом достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає в спірній квартирі з серпня 2015 року, тобто більше 2 з половиною років і має бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: м. Харків, вул. Беркоса, буд. 34, кв. 13,14, 15, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням та зняття його з реєстраційного обліку обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved