Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому вказує, що на виконанні у заступника начальника ВДВС Тиврівського РУЮ Олійник Н.А. перебуває виконавчий лист Тиврівського районного суду Вінницької області по справі № 2-434/2011 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до вказаного рішення суду відповідач зобов'язаний сплачувати на користь позивача кошти (аліменти) на утримання сина в розмірі 30 % від усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Починаючи із вказаної дати рішення суду по січень 2013 року, позивачка отримувала аліменти від відповідача в середньому в сумі 300,00 гривень на місяць, а з січня 2013 року по січень 2014 року відповідач сплачував аліменти в сумі 360 гривень на місяць. Боржник постійно приховував та приховує свої доходи, відмовляється повідомити своє місце роботи, не повідомляє державну виконавчу службу про свої доходи - тим самим фактично приховує свої доходи і у такий спосіб зменшує розмір аліментів. Відповідно до ч.4 ст. 195 СК України розмір заборгованості по аліментах обчислюється державним виконавцем. 19.092013 року нею на адресу заступника начальника ВДВС Тиврівського районного управління юстиції Олійник Н.А. (на виконанні якої знаходиться виконавче провадження з виконання вказаного вище рішення Тиврівського районного суду) було направлено та зареєстровано заяву про визначення розміру заборгованості по аліментам. Дана заява була розглянута та їй надано розрахунок заборгованості по сплаті аліментів. Борг відповідача згідно вище зазначеного виконавчого листа становить 11356 гривень 20 копійок, що підтверджується розрахунком заборгованості, листом головного управління юстиції у Вінницькій області та іншими матеріалами справи. Розмір неустойки (пені) відповідача на утримання їхнього спільного сина - [PERSON], [INFO], у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення становить 4773 гривень 20 копійок. В зв'язку з невиплатою їй аліментів, її матеріальне становище значно погіршилось, вона не має змоги самостійно утримувати та забезпечувати належний матеріальний стан дитини, яка ще й до того має хронічну хворобу - хронічний гастрит, тому, враховуючи ці обставини, вона змушена звертатись до суду із позовом про стягнення з відповідача неустойки за прострочення сплати аліментів. Відповідач в добровільному порядку відмовляється погасити борг по аліментах та сплатити пеню, чим порушує права неповнолітньої дитини. Просить стягнути з [PERSON] на її користь заборгованість за несплату аліментів в сумі 11356 гривень 20 копійок ; стягнути з [PERSON] на її користь пеню за несплату аліментів в сумі 4773 гривень 20 копійок ; розподіл судових витрат у справі здійснити відповідно до вимог ст. ст. 79 та 88 ЦПК України. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги змінила : просить стягнути з відповідача на її користь пеню за несплату аліментів в сумі 3855,99 грн. ; стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати відповідно до ст.79, 88 ЦПК України ., в решті позовні вимоги залишила без змін. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоч про розгляд справи повідомлений своєчасно, що стверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - відділу державної виконавчої служби Тиврівського районного управління юстиції - Олійник Н.А. щодо результату розгляду даної справи покладається на розсуд суду, пояснила суду, що [PERSON] регулярно сплачував аліменти по 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. З серпня 2013 р. він приносив їй квитанції і казав, що не працює, хоча з травня 2013 р. до серпня 2013 р. він працював на елеваторі. Залучена до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - [PERSON] допитана у якості свідка, пояснила суду, що відповідач уже 2 місяці їй не сплачує аліментів, тому що позичив гроші, щоб заплатити [PERSON] 10000 грн. на погашення заборгованості за аліментами. Зараз він у Києві відробляє позичені гроші. Їхня дитина хворіє і вони не можуть зібрати на операцію дитині близько 10000 грн. Окрім того, у неї ще двоє старших дітей. Офіційно влаштуватися на роботу [PERSON] не може. На її утримання відповідач також зобов'язаний сплачувати аліменти у розмірі 200 грн., а на утримання сина - 500 грн. Коли вона була у ВДВС Тиврівського РУЮ, їй сказали платити по 300 грн., а потім - по 363 грн. і він (відповідач) цю суму платив щомісячно. У чоловіка були позичені гроші (у його брата) Він клав їх на депозит у банк, щоб собі залишити проценти, а по закінченні депозиту він їх зняв та повернув братові. Про те, що у непрацюючого боржника нарахування заборгованості йде із розрахунку середньої заробітної плати у даній місцевості ні їй, ні відповідачу невідомо. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе позов задоволити частково, виходячи з наступного. На виконанні у заступника начальника ВДВС Тиврівського РУЮ Олійник Н.А. перебуває виконавчий лист (а.с.12), виданий на підставі рішення Тиврівського районного суду Вінницької області у справі № 2-434/2011 року (а.с.13) про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], відповідно до якого відповідач зобов'язаний сплачувати на користь позивача кошти (аліменти) на утримання сина в розмірі 30 % від усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Починаючи із вказаної дати рішення суду по січень 2013 року, позивачка отримувала аліменти від відповідача в середньому в сумі 300,00 гривень на місяць, а з січня 2013 року по січень 2014 року відповідач сплачував аліменти в сумі 360 гривень на місяць. Відповідно до ч.4 ст.195 СК України розмір заборгованості по аліментах обчислюється державним виконавцем. Борг відповідача згідно вищезазначеного виконавчого листа становить 10776 гривень 55 копійок, що стверджується розрахунком заборгованості (а.с.32-33). На погашення вказаної заборгованості відповідачем 05.06.2014 р. було сплачено 10000 грн., що стверджується копією фіскального чека № 5405 від 05.06.2014 р. (а.с.61). Під час судового розгляду позивачкою було зменшено розмір неустойки (пені) відповідача на утримання спільного сина сторін - [PERSON], [INFO], до суми 3855,99 грн. Однак, враховуючи матеріальний та сімейний стан відповідача : наявність у нього інших утриманців (син [PERSON], [INFO] та бувша дружина [PERSON]), стан здоров'я відповідача та сина [PERSON], суд вважає, що позов у частині стягнення неустойки (пені) з відповідача підлягає до часткового задоволення. На підставі ст.ст.180-182, 184 СК України,

Outcome: approved