Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона перебуває в шлюбі з відповідачем з 29.07.2000 року, який зареєстрований року відділом реєстрації актів громадянського стану Луцького міськвиконкому, актовий запис № 553. Від подружнього життя у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що вона з відповідачем впродовж останніх трьох місяців матеріально не забезпечує сімю, не підтримує шлюбних стосунків, не веде спільного господарства, не займається спільним вихованням дитини, шлюб існує формально. Позивач просить суд, шлюб, який зареєстрований 29.07.2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану Луцького міськвиконкому, актовий запис № 553 розірвати. Також, [PERSON] просить суд стягувати з [PERSON] в її користь аліменти на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі ? частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні просив шлюб не розривати, не заперечував стягувати з нього аліменти на утримання дитини в розмірі ? частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. З свідоцтва про укладення шлюбу вбачається, що сторони з 29.07.2000 року перебувають в шлюбі, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Луцького міськвиконкому, актовий запис № 553 (а.с. 5). Від подружнього життя у сторін народився син [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Згідно копії вироку Луцького міськрайонного суду від 13.11.2015 року встановлено, що 22.10.2015 року близько 01.00 год., [PERSON], перебуваючи в стані алкогольного спяніння, в будинку № 30-А по вулиці Чернишевського в місті Луцьку, під час конфлікту зі своєю дружиною [PERSON], що виник на грунті особистих неприязних відносин, схопив її руками за ліве плече та стиснув, після чого умисно наніс останній один удар правою долонею руки по обличчю, спричинивши тілесних ушкоджень та фізичного болю. [PERSON] визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та останньому призначено покарання у виді 200 годин громадських робіт. (а.с. ). В судовому засіданні встановлено, що сторони останніх трьох місяців матеріально не забезпечує сімю, не підтримує шлюбних стосунків, не веде спільного господарства, не займається спільним вихованням дитини, шлюб існує формально. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам неповнолітньої дитини, а тому шлюб слід розірвати. При визначенні коштів, які підлягають стягненню з кожної з сторін при реєстрації розірвання шлюбу, суд виходить з матеріального становища кожного з подружжя. Разом з тим, згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається з свідоцтва про народження дитини [PERSON], відповідач являється батьком останнього (а.с. 6). В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] має стабільний заробіток, однак добровільно не надає постійну матеріальну допомогу дитині, хоча спроможний. Дитина [PERSON] проживає окремо від відповідача [PERSON] та знаходиться на утриманні та вихованні матері. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України, аліменти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліменти у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує стан здоровя, матеріальне становище сторін та неповнолітньої дитини, а також враховує той факт, що [PERSON] не заперечує сплачувати аліменти на утримання дитини. Суд вважає, що [PERSON] спроможний надавати матеріальну допомогу своїй неповнолітній дитині в розмірі ? частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи із дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір. Згідно п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved