Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначила, що 07.07.2001 року її дочка [PERSON], [INFO] уклала шлюб з відповідачем по справі. Після реєстрації шлюбу вони деякий час проживали в м. Москва РФ. В 2005 р. вони разом переїхали на постійне місце проживання до України. Під час перебування у шлюбі у них народилась дочка, онука позивачки, [PERSON], [INFO]. Після народження дитини дочка позивачки та її чоловік - відповідач по справі, постійно проживали за адресою: [ADDRESS]. Приблизно на початку 2008 року подружнє життя її дочки та відповідача було фактично припинене і її дочка, залишивши чоловіка, разом із онукою переїхали проживати за адресою: [ADDRESS]. З цього часу відповідач почав ухилятися від виконання своїх батьківських обов'язків відносно своєї малолітньої дочки - [PERSON], а саме: не зустрічався та не спілкувався з дитиною взагалі, не піклувався про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечував необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що в свою чергу негативно впливало на її фізичний розвиток. У зв'язку з наведеним її дочка мала самостійно вирішувати усі питання щодо утримання та виховання онуки. [INFO] її дочка померла, після її смерті онука фактично залишилася без батьківського піклування, оскільки її батько навіть не прибув на процес поховання своєї дружини. Через те, що відповідач не виконував своїх батьківських обов'язків відносно малолітньої доньки [PERSON] після смерті її матері, позивачка була вимушена опікуватися своєю онукою (вирішувати питання щодо її утримання та виховання). На теперішній час її онука проживає разом з нею та її сином [PERSON], [INFO] у належному їм на праві власності житловому будинку [ADDRESS], навчається у другому класі навчально-виховного комплексу № 88 Запорізької міської ради. Оскільки малолітня онука позивачки фактично позбавлена батьківського піклування, позивачка виявила бажання бути її опікуном, проте для прийняття органом опіки та піклування рішення про призначення її опікуном її малолітньої онуки необхідно вирішити питання щодо батьківських прав відповідача. На підставі вищевикладеного позивачка просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно його малолітньої дочки [PERSON], призначити її опікуном малолітньої онуки, та стягнути з відповідача на свою користь аліменти у розмірі ? частки від всіх видів доходів відповідача, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання малолітньої онуки починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка підтвердила зазначені в позові обставини, просила позов задовольнити в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення по справі не заперечувала. Представник третьої особи у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову. Прокурор висловив думку про наявність підстав позбавлення відповідача батьківських прав. Свідки [PERSON], [PERSON], допитані в судовому засіданні, підтвердили обставини зазначені в позові та пояснили, що відповідач не виконував своїх батьківських обов'язків відносно малолітньої доньки [PERSON] після смерті її матері, не цікавився долею дитини, не приймав участь у її вихованні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про причину неявки суд не повідомив, заперечень не надав. Згідно ст. 169 ч.4 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди позивачки, суд у судовому засіданні ухвалив провести заочний розгляд цієї справи за відсутністю відповідача на підставі наявних у ній даних та доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивачки, прокурора, представника органу опіки та піклування, вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги інтереси дитини, суд вважає доцільним позов задовольнити. Згідно ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх стан здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько дитини можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування Ч. 4 ст. 167 СК України встановлено, що якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності встановленої законом. Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За ст. 182 СК України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України, ч.1 ст. 367 ЦПК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову, а рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню. Згідно ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. В ході судового розгляду було встановлено та матеріалами справи підтверджено, що обставини, наведені в позові, відповідають дійсності. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є рідною бабусею малолітньої [PERSON], [INFO], мати якої [PERSON], померла [INFO], що підтверджується копіями свідоцтва про народження та про смерть [PERSON](а.с.10,12), копією свідоцтва про народження дитини [PERSON] (а.с.11). Дитина мешкає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою з місця проживання (а.с.21) та актом обстеження умов проживання (а.с.20). Батько дитини - [PERSON], відповідач по справі, самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків, безвідповідально та байдуже ставиться до подальшої долі дитини, не має бажання ні спілкуватися з дитиною, ні брати участь у її вихованні, матеріальної допомоги на її утримання не надає. Насамперед це підтверджується письмовими доказами. Так факт невиконання відповідачем своїх батьківських обов'язків по відношенню до своєї малолітньої дочки [PERSON] підтверджується інформацією, наданою дошкільним навчальним закладом (ясла-садок) комбінованого типу № 166 «Ракета» Запорізької міської ради, з якої вбачається, що дитина відвідувала логопедичну групу № 7 вказаного дошкільного навчального закладу з вересня 2010 року по травень 2013 року, вихованням дитини займались мати - [PERSON] та бабуся - [PERSON], батько дитини - [PERSON] жодного разу дошкільний заклад не відвідував (а.с.18). Відповідно до довідки, виданої Запорізькою загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 90 Запорізької міської ради, за період навчання [PERSON] з 01.09.2013 року по 12.01.2015 року у зазначеному навчальному закладі її батько [PERSON] не брав участі у вихованні дитини, батьківські збори не відвідував, з вчителями не спілкувався, не цікавився навчальними досягненнями дитини (а.с.16). Також зазначене підтверджується показами допитаних свідків. Відповідно до наданого службою (управлінням) у справах дітей Запорізької міської ради висновку про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав та встановлення опіки та відповідність її інтересам дитини вбачається, що [PERSON] може виконувати обов'язки опікуна над її малолітньою онукою (а.с.39). Таким чином, суд вважає позовні вимоги законними та обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved