Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-03 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулась в суд з позовом до Ковельського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області про звільнення майна з-під арешту. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що їй на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. Вказана квартира набута позивачем на підставі договору купівлі-продажу квартири від 27.12.2004, який посвідчений приватним нотаріусом Ковельського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за № 6193. Позивач зазначає, що має намір відчужити вказану квартиру, однак було виявлено, що постановою державного виконавця про арешт та заборону відчуження серії АА № 637144 від 10.02.2010 у виконавчому провадженні ВП № 17297000 при примусовому виконанні ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04.12.2009 про накладення арешту на майно та грошові кошти [PERSON] був накладений арешт на квартиру [ADDRESS]. Дане виконавче провадження закінчено 10.02.2010 на підставі п.8 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження». Усі документи по вказаному виконавчому провадженню. Позивач з даного приводу звернулась до Ковельського міськрайонного відділу державної виконавчої служби та отримала відповідь про те, що згідно ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» немає законних підстав для зняття арешту з майна. Оскільки позивач не набула статусу боржника у виконавчому провадженні, просила скасувати арешти на квартиру [ADDRESS], які зареєстровані в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна за № 1722001, № 9507671 та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис від 28 лютого 2005 року за № 1722001 про арешт квартири [ADDRESS] та запис від 10 лютого 2010 року за № 9507671 про арешт квартири [ADDRESS]. В судове засідання позивач не зявилась, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити. Представник Ковельського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області в судове засідання не зявився, подав суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, відзиву на позов не подав. Оскільки розгляд справи відбувається за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що узгоджується з вимогами ч.2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Вказана квартира набута [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 27.12.2004, який посвідчений приватним нотаріусом Ковельського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за № 6193. Судом встановлено, що постановою державного виконавця про арешт та заборону відчуження серії АА № 637144 від 10.02.2010 у виконавчому провадженні ВП № 17297000 при примусовому виконанні ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04.12.2009 був накладений арешт на майно та грошові кошти [PERSON], а саме: на квартиру [ADDRESS]. Як вбачається з відповіді, наданої Ковельським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області, арешт на квартиру [ADDRESS] накладено постановою про арешт та заборону на його відчуження серія АА № 637144 10.02.2010 державним виконавцем Веремчук Л.С. відділу ДВС Ковельського міськрайонного управління юстиції у виконавчому провадженні ВП № 71297000 при примусовому виконанні ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04.12.2009 у справі № 2-13954/2009 про накладення арешту на майно та грошові кошти [PERSON] (місце проживання [INFO] в м. Ковелі) в межах позовних вимог в розмірі 585374,48 грн. Реєстраційний номер обтяження 9507671. Дане виконавче провадження закінчено 10.02.2010 на підставі п. 8 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження». Надати більш детальну інформацію немає змоги, оскільки виконавче провадження знищено. Відповідно до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв'язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Таким чином, позивач не була боржником у виконавчому провадженні, на даний час виконавче провадження закінчено, Закон України «Про виконавче провадження»\~надає можливість зняття арешту судом у випадку, коли такий арешт підлягає зняттю, проте державний виконавець не може його зняти самостійно у відповідності до вимог\~Закону України «Про виконавче провадження». За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved