Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-26 00:00:00

\~[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON]; [PERSON], у твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн. на кожну дитину щомісяця, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до досягнення дітьми повноліття. Позивач в судовому засіданні уточнила позовні вимоги та просила стягнути з [PERSON] аліменти на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частки всіх видів його доходів щомісяця, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином та своєчасно, про що свідчать повідомлення про вручення та направлення судових повісток (а.с. 16, 21), причин неявки суду не повідомив, заперечень не надав. Суд відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за наявними доказами справи. Вислухавши позивача, перевіривши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які врегульовані Сімейним кодексом України. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 2011 року, 13.06.2017 року шлюб між ними розірвано. [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження (а.с. 5, 6). Діти проживають з позивачем та знаходиться на її утриманні . Відповідно до абзацу 1 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 р., за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Виходячи з цього, відповідач, як батько, зобов'язаний брати участь у вихованні та утриманні своїх дітей. При цьому, відповідно до абзацу 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 р., вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ст.ст.: 180 СК України - батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; 181 ч. 3 СК України - кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі; 191 СК України - аліменти на дитину за рішенням суду присуджуються з дня предявлення позову. При винесенні рішення суд враховує наступні обставини: діти сторін проживають з матірю та знаходяться на її утриманні, відповідач є працездатним, не є пенсіонером чи інвалідом, відомостей щодо перебування інших осіб на його утриманні не надано. Отже, виходячи з встановлених дійсних обставин справи та враховуючи матеріальне становище платника аліментів, позивача та дітей, та з урахуванням ч. 2 ст. 182 СК України, згідно якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів щомісяця до досягнення останніми повноліття, починаючи з дня звернення з позовом до суду. \~\~\~\~ Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору. \~\~\~\~

Outcome: approved