Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовом про визнання права власності, в якому вказує, що батьку [PERSON] належали земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,79\~га. та площею 0,16\~га. на території [PERSON] сільської ради, на підставі державного акта. 18 листопада 2006 року [PERSON] помер, заповіту не залишив. Державний акт на земельні ділянки втрачений, підтверджується оголошенням в газеті «Свобода». [PERSON] звернулась до нотаріуса для оформлення права власності на спадкове майно, їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. Просить визнати за нею право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,79\~га. та площею 0,16\~га. на території [PERSON] сільської ради, Козівського району, належали [PERSON] на підставі державного акта серії Р2 №707537 від 01 листопада 2002 року. В судове засідання позивачка не з'явилась, подала клопотання, в якому позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Просить справу розглядати за її відсутності без застосування технічних засобів. Відповідач [PERSON] сільська рада в судове засідання подала відзив на позов, згідно якого позовні вимоги [PERSON] визнає, не заперечує проти їх задоволення, просить справу розглядати за їх відсутності. Суд, приймаючи до уваги клопотання позивачки, відзив на позов відповідача, дослідивши матеріали справи, надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, підтверджується наявними у справі доказами, [PERSON] належали земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,79\~га. та площею 0,16\~га., на підставі державного акта серії Р2 №707537, підтверджується довідкою відділу Держгеокадастру у Козівському районі №34-1909-99.16-2742/2-16 від 11 серпня 2016 року. 18 листопада 2006 року [PERSON] помер, підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ИД 038556 (а.с.2). Державний акт на земельні ділянки втрачений, підтверджується оголошенням в газеті «Свобода» №68 від 02 вересня 2016 року. Згідно довідки [PERSON] сільської ради №259 від 26 травня 2016 року, з [PERSON] до дня смерті постійно проживали та були зареєстровані дружина [PERSON], дочка [PERSON] (а.с.3). [PERSON] звернулась до нотаріуса для оформлення права власності на спадкове майно, їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, підтверджується відмовою нотаріуса №527/01-16 від 20 липня 2016 року (а.с.4). [PERSON] відмовляється приймати спадщину після смерті чоловіка [PERSON], підтверджується заявою від 29 червня 2016 року. Відповідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ч.2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно ч.1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст.1268 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Оскільки визнання позову не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності слід задовольнити. На підставі викладеного

Outcome: approved