Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 03 листопада 2012 року вони з відповідачем уклали шлюб, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Першотравенського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №148. Від шлюбу вони мають малолітню дитину, доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею, та повністю знаходиться на її утриманні. Спільне життя не склалось із-за різних поглядів на сімейне життя, на ведення домашнього господарства. З цієї причини між ними виникали сварки, скандали, які з часом переросли у взаємну неприязнь. Взаємна неприязнь стала причиною фактичного розпаду сімї. Шлюбні відносини між ними припинені, сумісне господарство не ведеться. Взаємна пошана і довіра між ними втрачена, а характер відносин, що склався, такий, що перешкоджає подальшому сумісному проживанню. Їх шлюб існує формально, вони не намагались відновити шлюбні відносини і при цих відносинах, що склалися між ними, це неможливо. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, направила суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, наполягає на розірванні шлюбу, та просить суд залишити їй після розірвання шлюбу шлюбне прізвище [PERSON]. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, направив суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги визнає у повному обсязі. Вивчивши матеріали справи суд вважає встановленими наступні факти та обставини. 03 листопада 2012 року сторони по справі [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Савченко) [PERSON], уклали шлюб, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Першотравенського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №148. Від спільного життя сторони мають малолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, тому що родина фактично розпалася і її відновлення не можливо. Одночасно суд вважає, що подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому що сторони подружні відносини припинили й спільного господарства не ведуть, та даний факт має істотне значення. Шлюб - це сімейний добровільний та рівноправний союз жінки та чоловіка, їх спільність, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану та спрямований на створення сімї. Добровільність шлюбу одна з основних його засад. Загальна декларація з прав людини у ч.2 ст.16 містить положення, за яким шлюб може укладатись тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст.23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. За аналогією можна зробити висновок, що й подальше існування сімї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз сімю шлюб, не може мати місце. Однією з причин припинення шлюбу є його розірвання. Шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, розірвання шлюбу може відбутися за їхньою спільною заявою або за заявою когось з них. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач по справі не має наміру зберігати шлюб. Приймаючи до уваги зазначене позивачем по справі, суд вважає, що причини, що спонукають її на розірвання шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. У відповідність до ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь [PERSON] судові витрати по справі в сумі 551 гривня 20 копійок. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved