Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-05 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовною заявою в інтересах малолітньої дочки [PERSON], як її законний представник, до служби в справах дітей виконавчого комітету Смілянської міської ради та Смілянської міської ради про надання дозволу на виїзд дитини за межі України, в якій просить надати [PERSON], [INFO], до досягнення нею 16-річного віку дозвіл на виїзд за межі України без нотаріально посвідченої згоди та супроводу батька, у зв'язку з відсутністю останнього. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивачка вказує, що 09 січня 2004 року нею, [PERSON], в м. Гулькевичи Краснодарського краю Російської Федерації народжено дочку [PERSON], про що складений запис акту про народження № 64, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-АГ № 833988, виданим відділом РАЦС Гулькевичського району Краснодарського краю Російської Федерації. Вказане свідоцтво про народження визнається на території України та не підлягає додатковій легалізації згідно Гаазької Конвенції від 5 жовтня 1961 року, яка скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів, до якої приєдналася Україна 10 січня 2002 року. Згідно ч. 3 ст. 17 Закону Російської Федерації «Про акти громадянського стану» від 15 листопада 1997 року №143-Ф3, за бажанням матері відомості про батька дитини в запис акту про народження дитини можуть не вноситись. У шлюбі з біологічним батьком дитини позивачка не перебувала, тому на підставі ч. 3 ст. 17 Закону Російської Федерації Про акти громадянського стану від 15 листопада 1997 року №143-Ф3 відомості про батька в свідоцтво про народження [PERSON] не вносились. Згідно проїзного документу дитини серії АА № 019695, виданого 27 лютого 2014 року, [PERSON], [INFO], є громадянкою України на підставі ч. 1 ст. 7 Закону України Про громадянство України. На даний час дитина проживає із позивачкою за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою про склад сім'ї від 23 лютого 2016 року № 47, виданою асоціацією власників жилих будинків Комфорт-Перемога. Згідно з чинним законодавством України позивачка має статус одинокої матері. Вона самостійно матеріально утримує, виховує та належним чином піклується про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, як законний представник, одноосібно вирішує питання щодо дитини у відносинах з будь-якими юридичними та фізичними особами без спеціальних на те повноважень, забезпечує реалізацію її права на свободу пересування. З метою реалізації своїх батьківських обов'язків, забезпечення духовного та інтелектуального розвитку дитини, розширення її світогляду, удосконалення вивчення англійської та польської мов, а також пізнання життя і звичаїв інших народів Європи, позивачка має намір виїжджати із дитиною за кордон на відпочинок та оздоровлення, а також сприяти навчальним поїздкам дитини до країн Європи разом з іншими учнями та вчителями НВК Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №3-колегіум, де навчається дитина. Також дитина позивачки із 2010 року займається танцями, неодноразово займала призові місця на всеукраїнських та міжнародних конкурсах, які проходили на території України. В 2012-2016 роках дитина займала призові місця і проходила відбір для поїздки на чемпіонат світу з танців IDF, який проводився відповідно в м. Лондон (Англія), м. Пула (Хорватія), м. Ріміні (Італія), м. Бріксен (Італія). Дана обставина підтверджується дипломами чемпіонату України по belly dance за 2012-2013 роки та World cup of Belly Dance за 2014- 2016 роки. Проте жодного разу дитина позивачки не виїжджала на змагання - чемпіонат світу з танців IDF, у зв'язку з відсутністю можливості перетнути державний кордон України та виїхати за її межі згідно положень ст. 313 ЦК України, ч. 2 ст. 4 Закону України Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України, п. 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 (у редакції постанови КМУ від 25 серпня 2010 року № 724). Посилаючись на зазначені обставини і те, що отримати згоду від батька своєї дочки [PERSON] неможливо через відсутність відомостей про нього і місце його перебування, а із цих підстав є неможливим виїзд дитини за межі України в її супроводі або у супроводі осіб, які уповноважені нею, без нотаріально посвідченої згоди батька дитини, позивачка просить суд надати [PERSON] до досягнення нею 16-річного віку дозвіл на виїзд за межі України без нотаріально посвідченої згоди та супроводу батька, у звязку із відсутністю останнього. Представники служби у справах дітей виконавчого комітету Смілянської міської ради та Смілянської міської ради проти задоволення позову не заперечують, про що зазначили в письмових заявах, просять розгляд справи провести за їх відсутності. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст. ст. 2, 3, 6 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою ВРУ №789 від 27 лютого 1991 року, держави-учасниці поважають і забезпечують всі права, передбачені цією Конвенцією, за кожною дитиною, яка перебуває в межах їх юрисдикції. без будь-якої дискримінації незалежно від раси, кольору шкіри, статі, мови, релігії, політичних або інших переконань, національного, етнічного або соціального походження, майнового стану, стану здоров'я і народження дитини. її батьків чи законних опікунів або яких-небудь інших обставин. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. Статтями 7, 150, 155 СК України встановлено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ст. 33, ч. 1 ст. 64 Конституції України конституційні права і свободи людини не можуть бути обмежені. Кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. У відповідності до ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла 16 років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків, піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Частиною 2 статті 4 Закону України Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України передбачено, що за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Відповідно до п. 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 (у редакції постанови КМУ від 25 серпня 2010 року № 724) виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється (окрім іншого) на підставі: 1) за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску; 2) без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків: - якщо другий з батьків є іноземцем або особою без громадянства, що підтверджується записом про батька у свідоцтві про народження дитини, та який (яка) відсутній у пункті пропуску; - у разі пред'явлення документів або їх нотаріально засвідчених копій: свідоцтва про смерть другого з батьків; - рішення суду про позбавлення батьківських прав другого з батьків; - рішення суду про визнання другого з батьків безвісно відсутнім; - рішення суду про визнання другого з батьків недієздатним; - рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків; - довідки про народження дитини, виданої відділом реєстрації актів цивільного стану, із зазначенням підстав внесення відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (під час виїзду дитини за кордон у супроводі одинокої матері). Згідно п. 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 (у редакції постанови КМУ від 25 серпня 2010 року № 724) свідоцтво про народження дитини, в якому відсутні відомості про її батька, недостатнє для виїзду дитини віком до 16 років за кордон. Наведеними вище положеннями чинного законодавства України, яким врегульовано порядок виїзду неповнолітніх дітей за кордон, передбачено, що для виїзду за кордон дитини позивачки її супроводі, або у супроводі осіб, уповноважених нею, необхідна нотаріально засвідчена згода на це батька дитини. Отримати таку згоду від батька дочки позивачки [PERSON] неможливо через відсутність відомостей про нього і місце його перебування. З цих підстав є неможливим виїзд дитини за межі України в супроводі позивачки або у супроводі осіб, які уповноважені нею, без нотаріально посвідченої згоди батька дитини. Адже внаслідок відсутності відомостей про батька дитини та запису про нього в свідоцтві про народження серії І-АГ №833988. є неможливим встановити наявність в нього статусу іноземця або особи без громадянства, пред'явити свідоцтво про смерть батька; рішення суду про позбавлення батьківських прав батька; рішення суду про визнання батька безвісно відсутнім; рішення суду про визнання батька недієздатним. Свідоцтво про народження [PERSON] видано у Російській Федерації та згідно ч. 3 ст. 17 Закону Російської Федерації Про акти громадянського стану не містить запису про батька дитини позивачки. Внаслідок цього вона не можу одержати довідку про народження дитини або витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням підстав внесення відомостей про батька відповідно до частини першої ст. 135 СК України. Таким чином, вирішити спірне питання та відновити права дочки позивачки - [PERSON], [INFO], на виїзд за межі України є можливим лише шляхом надання судом дозволу дитині до досягнення нею 16-річного віку на виїзд за межі України без згоди та супроводу батька, у зв'язку з відсутністю останнього. На підставі викладеного, ст.ст. 33,ч.1ст. 64 Конституції України, ст.ст. 3, 6 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою ВРУ № 789 від 27 лютого 1991 року, ст. 313 ЦК України, ст. ст. 7, 154, 155 СК України, ст. 4 Закону України Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України, п. 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою КМУ від 27 січня 1995 року №57 (у редакції постанови КМУ від 25 серпня 2010 року № 724),

Outcome: approved