Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує на те, що 30 серпня 2014 року вона з відповідачем зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Мізяківсько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області, актовий запис № 10.Від спільного проживання у шлюбі мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] У вересні 2015 року сім'я фактично розпалася. Також позивач вказує, що з відповідачем у них різні інтереси, уподобання, вони перестали розуміти одне одного, кожен з них живе своїм відокремленим життям, у них різні бачення ролі чоловіка та дружини в сім'ї.Збереження шлюбу в даному випадку є неможливим, його потрібно розірвати, тому звернувсь до суду з даним позовом. Сторони в судове засідання не з'явились, попередньо подали відповідні заяви. Позивач [PERSON] надала суду заяву, якою справу просить розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити. В разі повторної неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач [PERSON] в судове засідання двічі не з'явився, про день та час слухання справи був повідомлений завчасно та належним чином, про що свідчать матеріали справи (зворотні поштові повідомлення). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку сторін, викладену у письмових заявах, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено по справі, що 30 серпня 2014 року [PERSON] та [PERSON] у виконавчому комітеті Мізяківсько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області, зареєстрували шлюб, актовий запис № 10, про що свідчить оригінал свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 30.08.2014 року (а.с. 6). Від спільного проживання в шлюбі мають неповнолітніх дітей: - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05.03.2015 року (а.с. 7) та доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13.05.2016 року (а.с.8). Відповідно до довідки про склад сім'ї №2017 від 22.05.2017 року виданої виконкомом Мізяківсько-Хутірської сільської ради Вінницького району, що до складу сім'ї [PERSON] входить син [PERSON], дочка [PERSON] та мати [PERSON] (а.с.9). Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України. Згідно із ст.51 Конституції України та ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до ст.112 СК України судом з'ясовано, що спільне сімейне життя у сторін не склалося через несумісність характерів та різних поглядів на життя, різні інтереси, уподобання. Кожен живе відокремленим життям. Шлюб існує лише формально, на примирення сторони не погоджуються. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не можливе. Встановленим фактам відповідають правовідносини, що регулюються Сімейним кодексом України. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд прийшов до висновку, що шлюб подружжя сторін слід припинити його розірванням. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач бажає залишити прізвище «[PERSON]», що відповідає вимогам закону. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи, що шлюб існує лише формально, цінність шлюбних відносин була втрачена для обох сторін, тому суд вважає, що позов є обґрунтованим, та таким, що підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають до стягнення на користь позивача документально підтверджені судові витрати в сумі 640,00 грн (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved