Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить визначити їй додатковий строк, достатній для подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті батька - [PERSON], померлого [INFO]. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю. Позивач, пояснила, що вона є спадкоємцем за заповітом після смерті батька, який за життя розподілив між спадкоємцями за заповітом спадкове майно в натурі, однак, зі слів позивача, вона несвоєчасно звернулась до нотаріуса із відповідною заявою про прийняття спадщини, так як не мала усіх необхідних документів. Представник відповідача у судовому засіданні не визнав позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі, зазначивши, що остання на момент смерті із спадкодавцем не проживала, своєчасно із заявою про прийняття спадщини не звернулась, через що втратила право на спадщину. Представник відповідача вважає, що в даному випадку причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини, на які посилається [PERSON] є неповажними, а тому у задоволенні її вимог слід відмовити. Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, врахувавши пояснення сторін, суд дійшов до наступного. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України - за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до копії заповіту, посвідченого 29 грудня 2011 року - [PERSON], окрім іншого майна, належну йому на праві власності земельну ділянку (ріллю) розміром 1,30 га. в рівних частинах заповів дружині - [PERSON], сину - [PERSON], дочці - [PERSON], онуці - [PERSON]. Сторони не заперечують, що спадкодавець [PERSON] помер [INFO], що додатково доводиться довідкою № 2690 від 30 червня 2016 року. Таким чином, позивач є спадкоємцем за заповітом - на підставі ст.1235 ЦК України. Із змісту ч.1 ст.1269 ЦК України вбачається, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Довідка № 2690 від 30 червня 2016 року, видана Кричильською сільською радою Сарненського району Рівненської області, доводить, що позивач на момент смерті із заповідачем не проживала, а тому мала звернутись із відповідною заявою про прийняття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України - за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, виходячи із змісту вказаної норми суд може визначити особі додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини виключно за наявності поважної причини пропуску спадкоємцем такого строку. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року зазначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Враховуючи наведену норму - суд зобов'язаний в кожному окремому випадку визначати - чи є причина, на яку посилається спадкоємець в обґрунтування поважності причин неподання заяви про прийняття спадщини, поважною та пов'язаною із об'єктивними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Із пояснень позивача та позовної заяви встановлено, що причиною її не звернення із заявою про прийняття спадщини за заповітом стала відсутність у неї відповідних документів, які б підтвердили факт відкриття спадщини та наявність у заповідача спадкового майна, зазначеного у заповіті. Допитана судом свідок [PERSON], яка є дружиною відповідача, підтвердила, що позивач дійсно зверталась до [PERSON] з метою отримати правовстановлюючі документи та свідоцтво про смерть батька, однак, останній таких документів позивачу не надав. Таким чином, судом встановлено, що відповідачем дійсно створювались перешкоди позивачу для прийняття спадщини, що визнається судом (з урахуванням тих обставин, що термін пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини є незначним) об'єктивною перешкодою для неподання [PERSON] заяви про прийняття спадщини. Суд вважає необґрунтованим посилання представника відповідача в обґрунтування заперечень щодо заявлених вимог на «Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», відповідно до якого нотаріус зобов'язаний витребувати відповідні документи, якщо їх не надано спадкоємцем, оскільки даний документ є обов'язковим для застосування нотаріусом, яким не є спадкоємець. Крім цього, позивач в обґрунтування заявлених вимог посилалась на ті обставини, що вона фактично прийняла спадщину, так як спадковим майном, а саме : частиною земельної ділянки, вона почала користуватись ще за життя заповідача. Вказані обставини дійсно підтвердили в суді свідки [PERSON], [PERSON] Однак, факт фактичного користування спадкоємцем спадковим майном не може свідчити про поважність причин пропуску ним строку, встановленого законодавством для прийняття спадщини. З цих же підстав судом не приймаються до уваги покази свідка [PERSON], яка була допитана судом за клопотанням представника відповідача та заперечувала факт користування позивачем спадковим майном. Оскільки в ході судового слідства доведено наявність заповідального розпорядження [PERSON] на користь позивача, поважність причин пропуску останньою строку для подання заяви про прийняття спадщини приймається судом як поважна, вимоги позивача є обгрунтованими і підлягають до задоволення в повному обсязі. На підставі наведеного, ст.ст. 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved