Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги наступним. За рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 15.02.2011 р. Головним управлінням Державної казначейської служби України в м. Києві у вересні 2017 р. позивачу перераховано грошові кошти у розмірі 46 095,28 грн. - заборгованість по пенсії. Кошти зараховано відповідачем на пенсійний картковий рахунок в ПАТ «Ощадбанк». 13.10.2017 р. між позивачем та відповідачем було укладено договір № 18018801111 на вклад «Мій пенсійний депозит» на ім»я фізичної особи з поповненням та щомісячною виплатою процентів. За умовами зазначеного договору позивач внесла зі свого пенсійного рахунку, а банк прийняв на вкладний депозитний рахунок кошти в сумі 46 000,00 грн.. Днем поверненням депозиту сторонами визначено - 13.04.2017 р., процентна ставка за депозитом - 13% річних. Отримуючи проценти за депозитом позивачу стало відомо про відрахування 19,5% податку, де 18% - податок на пасивний прибуток, 1,5 - військовий збір. Відповідача було повідомлено про те, що позивач відповідно до положень Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» звільнена від сплати податків, зборів, мита та інших платежів до бюджету. У відповідь на повідомлення банк зазначив про те, що його дії правомірні з огляду на приписи Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році», оскільки з 01 січня 2016 р. оподаткування пасивних доходів фізичних осіб встановлено на рівні 18% та розширено військовим збором. Позивач вважає дії банку неправомірними з огляду на положення Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» тв. відповідно до положень ст.ст. 1058,1061 ЦК України просить суд: зобов»язати ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі Головного управління по м. Києву і Київської області повернути 551, 21 грн. коштів, які були утримані банком як податок за договором № 18018801111 на вклад «Мій пенсійний депозит» на ім»я фізичної особи від 13 жовтня 2017 р. 28.05.2018 р. Шевченківським районним судом м. Києва відкрито провадження у справі та прийнято рішення про доцільність розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Від представника відповідача надходила заява про передачу справи на розгляд до Печерського районом суду м. Києва, у задоволенні якої в судовому засіданні 27.98.2018 року було відмовлено. Представник ПАТ «Держаний ощадний банк України» також скористався правом надати відзив на позов, де зазначив наступне. Не заперечуючи щодо обставин, викладених [PERSON] у позові щодо укладання депозитного договору та здійснення відрахувань у сумі 551 грн. 21 коп., представник банку вказує на те, що позивач не обґрунтовує і не надає належних доказів на підтвердження заявлених вимог. До спірних же правовідносин необхідно застосовувати положення Декрету Кабінету Міністрів України № 43-93 від 30.04.1993 р. «Про внесення змін і доповнень до деяких декретів Кабінету Міністрів України про податки» 9п.3), яким було зупинено п. 18 ст. 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в частині звільнення від оподаткування доходів. Також, як вказує представник відповідача, позивачем обрано спосіб захисту, який не передбачений чинним законодавством України. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав заявлені вимоги, просив задовольнити. Представник ПАТ «Державний ощадний банк України» заперечував щодо задоволення позову та просив відмити у задоволенні заявлених вимог. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наданим сторонами доказам, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, і не заперечується сторонами, що на виконання постанови Деснянського районного суду м. Києва від 15.02.2011 р. головним управлінням Державної казначейської служби України в м. Києві [PERSON] було перерахована заборгованість по виплаті пенсії у сумі 46 095 грн. 28 коп., грошові кошти зараховані на пенсійний картковий рахунок позивача у ПА «Державний ощадний банк України». Також встановлено, що 13 жовтня 2017 року між [PERSON] та ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі старшого контролера-касира , який діяв на підставі наказу начальника Головного управління по м. Києві та Київської області було укладено договір № 18018801111 на вклад «Мій пенсійний депозит» на ім»я фізичної особи (з поповненням та капіталізацією) за умовами якого, позивач внесла, а банк прийняв грошові кошти у розмірі 46 000 грн. 00 коп. строком до 13.04.2018 року зі сплатою процентів у розмірі 13% річних. Відповідно до ст. 1058 ЦК України а договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Положеннями ч. 1 ст. 1061 ЦК України передбачено, що банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Крім того встановлено, і також не оспорювалось представником відповідача, що із нарахованих позивачу процентів утримано суму у розмірі 551 грн. 21 коп. як податок на доходи фізичних осіб у розмірі 18% та 1,5% військового збору відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році». Представник позивача стверджує, що дії банку не відповідають вимогам Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а тому права [PERSON] підлягають захисту. В свою чергу представник відповідача вказує на те, що позивачем не надано доказів порушення права. За приписами ч.ч 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. При цьому за положеннями ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз'яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов'язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов'язків. В свою чергу за положеннями ч.ч. 1,2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Приймаючи рішення по суті спору, суд має зазначити про застосування положень цивільного процесуального законодавства щодо змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства. [PERSON] має право на пільги і компенсації, встановлені Законом України «Про статус і соціальний статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1). Так, оподаткування доходів фізичних осіб регулюється розділом ІV Податкового кодексу України, згідно з п.п. 164.2.8 п. 164.2 ст. 164 якого до загального місячного (річного) оподаткованого доходу платника податку включаються пасивні доходи, крім зазначених у підпункті 165.1.41 пункту 165.1 статті 165 цього Кодексу, а саме: доходи у вигляді процентів на поточні банківські рахунки, за якими на користь фізичних осіб здійснюються виключно виплати заробітної плати, стипендій, пенсій, соціальної допомоги та інших передбачених законом соціальних виплат. Ознаки таких рахунків визначаються національним банком України. Під терміном - «пасивні доходи» для цілей розділу ІV ПК України законодавець розуміє, зокрема доходи, отримані у вигляді процентів на поточний або депозитний (вкладний) банківський рахунок (пп. 14.1.268 п.14.1 ст. 14 ПК України). За приписами ст. 1 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - закон спрямований на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розв'язання пов'язаних з нею проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території; громадян, які постраждали внаслідок інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та розв'язання пов'язаних з цим проблем медичного і соціального характеру. Відповідно до п. 18 ст. 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (пункт 18 частини першої статті 20 в редакції із змінами, внесеними згідно з Декретом № 43-93 від 30.04.93, Законами № 498/95-ВР від 22.12.95, № 581/96-ВР від 11.12.96; в редакції Закону № 2756-VI від 02.12.2010) особам, віднесеним до категорії 1 (пункт 1 статті 14), надаються гарантовані державою компенсації та пільги - зі сплати податків, зборів, мита та інших платежів до бюджету відповідно до податкового та митного законодавства. Оскільки грошові кошти в сумі 46 000,00 грн., і це не оспорювалось представником відповідача), є пенсією - гарантованою державою соціальною виплатою для позивача, який має право на гарантовані Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пільги, нараховані проценти за такою допомогою оподаткуванню не підлягають. Здійснюючи правосуддя, згідно до ст. 5 ЦПК України, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. При цьому, суд вважає за можливе захистити право позивача зазначеним останнім і не може покласти в основу рішення твердження представника банку, що такий спосіб захисту суперечить закону з огляду на те, що такі доводи не є мотивованими. Крім того, суд бере до уваги ту обставину, що до правовідносини спір щодо яких розглядається, не можливо застосувати положення чинного законодавства України, які регулюють зобов»язання сторін у договорі. За приписами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається а сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України. [PERSON]. звільнена від сплати судового збору відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Виходячи з наведеного,

Outcome: approved