Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], Суворовський РВ у м. Херсоні УДМС в Херсонській області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є власником чотирьохкімнатної квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Після придбання зазначеної нерухомості, позивачу стало відомо, що в квартирі зареєстровані та проживають сторонні особи, без будь-яких на те правових підстав. На даний час відповідачі за вищевказаною адресою не проживають, місцезнаходження їх не відоме, особистих речей в приміщені не мають, вони не є членами сім'ї позивача та їх перебування на реєстраційному обліку ускладнює реалізацію права власності позивача на своє майно. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не відомі, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не відомі, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник відповідача Суворовський РВ у м. Херсоні УДМС України в Херсонській області в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Враховуючи, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є власником чотирьохкімнатної квартири [ADDRESS], кор. 1 у місті Херсоні, що підтверджується свідоцтвом про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів від 20.03.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Нікодон О.О., зареєстрованого у реєстрі за № 370 та витягом № [NUMBER] з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20.03.2014 року. В даній квартирі зареєстровані [PERSON] та [PERSON] (згідно довідки про склад сім'ї виданої 19.06.2014 р. за № 17 приватною житлово-експлуатаційною фірмою «Реформа» та довідок адресного підрозділу ГУДМС, УДМС України в Херсонській області від 27.02.2015 року). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у вказаній квартирі не проживають, не є членами сім'ї позивача, особистих речей в ній не мають, в утриманні житла, оплаті комунальних послуг участі не приймають. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно вимог ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Частиною 1 ст. 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до положення ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності житло, користуються ним для особистого проживання членів їх сімей і мають право розпорядження цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до правового аналізу Верховного Суду України з деяких питань застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ, при розгляді справ про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, судам необхідно чітко розмежувати правовідносини, які виникають між власником та колишнім власником житла, з правовідносинами, які виникають між власником та членами його сім'ї, колишніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї колишнього власника житла. У першому випадку втрата права користування житловим приміщенням колишнього власника є наслідком припинення його права власності на це приміщення (ст. 346 ЦК). Таким чином, належними та допустимими доказами було доведено те, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] не є членами сім'ї позивача та не проживають у [INFO], кор. 1 у місті Херсоні, а відтак відповідачі [PERSON] та [PERSON] втратили право користування зазначеним будинком. Враховуючи викладене, позовні вимоги в частині визнання осіб такими, що втратила право користування житловим приміщенням є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Разом з тим, відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Тобто зняття особи з реєстраційного обліку є похідним від визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. За наявності відповідного судового рішення органи міграційної служби зобов'язані зняти особу з реєстраційного обліку, а тому в задоволені позову до Суворовського районного відділу у м. Херсоні Управління державної міграційної служби України в Херсонській області в частині вимог про зняття особи з реєстраційного обліку слід відмовити.

Outcome: partial