Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до Олієво-Королівської сільської ради, [PERSON], [PERSON], в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходяться по [ADDRESS]. Позовні вимоги мотивувала тим, що вона, її мама [PERSON], її бабуся [PERSON] та її дід [PERSON] проживали у згаданому будинку до 15.04.1991р. були членами колгоспного двору. Головою двору був дід - [PERSON], на його ім'я було видане свідоцтво від 21.07.1988 р. про право особистої власності колгоспного двору на житловий будинок по [ADDRESS]. Житлове господарство складається з житлового будинку, позначеного на схемі в технічному паспорті літерою «А» загальною площею 157,5 м кв., житловою площею 42,9 м кв., літніх кухонь, позначених літерами «Б», «О», «П», сараїв, позначених літерами «Г», «Д», «Ж», «3», «У», «С», гаража, позначеного літерою «Л», комор, позначених літерами «М», «Т», стодоли, позначеної літерою «К», вбиральні, позначеної літерою «Н», колодязя, воріт, огорожі, хвіртки та вимощення. Дідусь по материнській лінії, [PERSON] помер [INFO]. Внаслідок його смерті відкрилась спадщина. Спадкоємцями [PERSON] першої черги за законом є бабуся позивачки [PERSON] та мати позивачки [PERSON], які проживають у спадковому житловому господарстві. Вони не бажають оформляти свої спадкові права, не претендують на частку у спадковому майні, не зверталися в органи нотаріату із заявами про прийняття спадщини. Від свого народження і до часу смерті спадкодавця позивачка проживала з ним однією сім'єю, вели спільне господарство. Після смерті діда позивачка фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, разом з сім'єю постійно проживає в будинку, право власності на який оформлене на спадкодавця, як голову колгоспного двору. В березні 2014 року вона звернулася до приватного нотаріуса Городенківського РНО із заявою про прийняття спадщини. Однак, в оформленні свідоцтва про право на спадщину нотаріус їй відмовив у зв'язку з реєстрацією житлового господарства як колгоспного двору, та рекомендував звернутися до суду. В даний час в цьому господарстві проживають позивачка з чоловіком і дітьми та відповідачі - [PERSON], [PERSON] В судове засідання позивачка не з'явилась, подала заяву про розгляд справи в її відсутності, одночасно в заяві зазначила, що позов підтримує. Олієво-Королівська сільська рада подала до суду заяву, просить справу за позовом [PERSON] розглядати у відсутності представника сільської ради та зазначила, що позов визнає. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] подали до суду заяви, в яких зазначили, що позов [PERSON] визнають і просять справу розглядати у їх відсутності. За таких обставин судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Свідоцтвом на право особистої власності на домоволодіння від 21 липня 1988 р. стверджено, що в цілому житловий будинок з службовими будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS], дійсно належить на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого є [PERSON], свідоцтво видане на підставі рішення виконкому Городенківської районної Ради народних депутатів № 134 від 13 липня 1988 р. З довідки Олієво-Королівської сільської ради № 251 від 26.03.2014 р. слідує, що в грудні 2012 р. було проведено розмежування земель між селом Олієво-Корнів та селом Олієво-Королівка; житловий будинок, господарські будівлі та споруди, які належали [PERSON], знаходяться по [ADDRESS]. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2004 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Станом на 15.04.1991 р. по [ADDRESS] були зареєстровані [PERSON], [INFO], голова сім'ї; [PERSON], [INFO], дружина; [PERSON], [INFO], зять; [PERSON], [INFO], дочка; [PERSON], [INFO], внучка; [PERSON], [INFO], внук, - про що свідчить довідка виконавчого комітету Олієво-Королівської сільської ради № 240 від 18.03.2014 р. З поданих до суду заяв [PERSON], [PERSON] слідує, що на частку в бувшому колгоспному дворі по [ADDRESS] вони не претендують. [PERSON] помер [INFO], що стверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. Згідно з ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що спадкоємцями першої черги за законом [PERSON] є його дружина [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO]. Згідно свідоцтва про народження позивачки [PERSON] серії [NUMBER] її батьками є [PERSON] та [PERSON]. Свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданим Олієво-Королівською сільською радою 13.04.1999 р., стверджено, що позивачка після укладення шлюбу з [PERSON] змінила прізвище [PERSON] на [PERSON]. Свідоцтво про зміну імені серії [NUMBER], видане 22.09.2010 р. свідчить про те, що позивачка змінила прізвище [PERSON] на [PERSON]. Про те, що дідом позивачки є [PERSON], свідчить свідоцтво про народження матері позивачки серії [NUMBER] - [PERSON], видане 28 липня 1957 р., та свідоцтво про її одруження серії [NUMBER], видане 14.02.1976 р. Олієво-Королівським сільським ЗАГС, яким стверджено що після укладення шлюбу їй присвоєне прізвище [PERSON]. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 2 ст. 1274 Цивільного кодексу України - спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. З заяв спадкоємців першої черги за законом [PERSON] і [PERSON] встановлено, що вони не претендують на частки в колгоспному дворі та не заперечують щодо оформлення права власності по [ADDRESS] [PERSON]. Відміткою в паспорті [PERSON] серії [NUMBER] стверджено, що її місце проживання з 25.05.1995 р. зареєстровано за адресою [ADDRESS]. Довідкою виконавчого комітету Олієво-Королівської сільської ради № 241 від 18.03.2014 р., виданою позивачці, стверджено, що на день смерті діла [PERSON] разом з ним проживала [PERSON] і вели спільне господарство. З наведеного слідує, що позивачка [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON]. Випискою з інвентаризаційних матеріалів № 6896 від 18.03.2014 р., виданою Обласним комунальним підприємством «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації», стверджено, що станом на 31.12.2012 р. [PERSON] є власником майна - будівель і споруд, розташованих в [ADDRESS]; також зазначена підстава виникнення права власності - свідоцтво про право власності № 56, видане Городенківським райвиконкомом на основі рішення цього ж виконкому від 13.07.1988 р. за № 234. Позивачка зверталась до нотаріуса Городенківського РНО, однак їй було відмовлено в оформленні спадщини, про що свідчить довідка № 127-01-16 від 24.03.2013 р. Довідкою виконавчого комітету Олієво-Королівської сільської ради № 242 від 18.03.2014 р. стверджено, що за будинком по [ADDRESS] числиться земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку в розмірі 0,25 га. Як вбачається із висновку ЕТВО «Придністров'я» ринкова вартість будинку з господарськими будівлями по [ADDRESS] станом на 20.03.2014 р. становить 96145 грн. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Відповідачі позов визнають. Визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Позивач фактично стала власником спадкового майна, користується ним. Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 цього ж кодексу право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Судом не встановлено неправомірності набуття позивачкою права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] Городенківського району, тому суд вважає, що є підстави для задоволення позову [PERSON] На підставі ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 5, 316, 317, 325, 328, 1216, 1222-1223, 1258, 1261,1268-1270,1274 ЦК України,

Outcome: approved