Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім»єю чоловіка та жінки без шлюбу та усунення від права спадкування за законом. В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали, суду пояснили, що 09.12.2013 року помер [PERSON] Позивач проживала з померлим з 01.01.2001 року до дня його смерті однією сім»єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу. Вони вели спільне господарство, мали взаємні права та обов»язки. Померлий хворів важкою хворобою Паркінсона та мав поганий зір і інші супутні хвороби похилого віку. Він потребував складного лікування та постійного догляду.Позивач готовила хворому їжу, прибирала квартиру, прала його білизну, виконувала обов»язки медичної сестри. Відповідач, син померлого ухилявся від надання допомоги тяжко хворому батькові.Вважають, що [PERSON] є неналежним спадкоємцем, який ухилявся від допомоги та турботи за важкохворим безпорадним батьком. Він уникав зустрічей з батьком, чекав його смерті для отримання спадщини. Просять суд постановити рішення, яким встановити факт проживання однією сім»єю [PERSON] та [PERSON] як чоловіка та жінки без шлюбу та усунути від права спадкування за законом [PERSON] як неналежного спадкоємця. Відповідач та його представник позов не визнали, пояснили, що 20.05.2000 року померла мати відповідача, він відмовився від прийняття спадщини в користь батька [PERSON] [PERSON] через півроку батько продав квартиру та дав йому 1/3 частину коштів. Перейшов проживати до [PERSON] На той час у нього був автомобіль , гараж, дача. Автомобіль продав. Батько отримував велику пенсію, гроші віддавав позивачу, так як проживав з нею. До 2002 року він не спілкувався з батьком. Після того помирився, провідував батька, діти та родичі провідували. Щоб спілкуватися з батьком він купив йому мобільний та радіотелефон, тому що [PERSON] не хотіла, щоб він приходив. Останнім часом батько хворів, однак не був лежачим, гуляв по вулиці. [PERSON] жодного разу йому не подзвонила, що потрібна його допомога. Похорони оплачував він. Просять в позові відмовити. Суд, вислухавши пояснення сторін , свідків, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов до задоволення підлягає частково з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] помер 09.12.2013 року, про що свідчить свідоцтво про смерть від 10.12.2013 року, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Надвірнянського районного управління юстиції. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] пояснили, що з 2001 року [PERSON] проживав однією сім»єю з [PERSON], вели спільне господарство. Хворів хворобою Паркінсона. На лікування до м.Києва з ним їздила позивач, також гуляла на вулиці з ним. Відповідач не приходив. Останній місяць перед смертю з квартири покійний [PERSON] не виходив. Свідок [PERSON] пояснила, що проживає в квартирі навпроти позивача, бачила відповідача ще в 2001 році, коли він влаштував скандал через те, що батько перейшов проживати до [PERSON] Свідки [PERSON], [PERSON] пояснили, що [PERSON] після смерті дружини перейшов проживати до [PERSON], квартиру свою продав. [PERSON] розказувала, що позивач не допускає її чоловіка до батька. Свідок [PERSON] пояснила, що чоловік постійно хотів спілкуватися з батьком, однак цього не хотіла [PERSON], він ходив до батька, коли не було позивача, спілкувався, внуки приїжджали, провідували діда. [PERSON] купив батькові два телефони для спілкування. Отже, той факт, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сімєю та вели спільне господарство підтверджується здобутими в судовому засіданні доказами , зокрема показами вищевказаних свідків, а також Будинковою книгою , виданої на ім.»я [PERSON] та довідками КП «Надвірнянський житловик» про те, що [PERSON] зареєстрований в [INFO] . Що стосується позовних вимог про усунення [PERSON] від права спадкування після смерті [PERSON] , то вони не підлягають до задоволення виходячи з наступного. Частиною 3 ст. 10, ч.1 ст. 60 ЦПК України на сторони покладається обов'язок з доведення тих обставин, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог, заперечень. Докази не можуть ґрунтуватись на припущеннях. Однак, як вбачається з наведеного, в порушення вказаних вимог процесуального закону позивачем, не доведено тих обставин, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог. В судовому засіданні позивач не заперечує, що вона жодного разу не подзвонила [PERSON] для того, щоб він допомагав батькові, а останній відмовився. Відповідно до ч. 5 ст.1224 ЦК України, за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Аналіз викладеного передбачає, що ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок , мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. На підставі викладеного, ухилення характеризується як умисна форма вини. Умисне ухилення відповідача від допомоги та догляду за хворим батьком в даному випадку не є доведеним фактом. Позивачка не надала до суду належних та допустимих доказів на підтвердження того факту, що відповідач ухилявся від надання допомоги спадкодавцеві. Статтею 59 ч. 2 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Отже, факт ухилення особи від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов'язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов'язку. Таким чином, виходячи зі змісту ч.5 ст. 1224 ЦК України для усунення від права на спадкування має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування. Вказані обставини [PERSON] не доведені в судовому засіданні, судом не встановлено, що [PERSON] ухилявся від надання допомоги батьку, а тому підстав для усунення від права на спадкування [PERSON] немає. На підставі наведеного та ст. ст. 1224, 1264 ЦК України, ст.. 256 ЦПК України та

Outcome: dismissed