Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Вимоги обґрунтовує\~тим,\~щоквартира № 91 в будинку № 16 на вулиці Мельника Андрія в м. Рівне належить їй на праві особистої приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 30 червня 2010 року посвідчений [PERSON] приватним нотаріусом Рівненська міського нотаріального округу за № 684. Вказує, що станом на 21.2.2018р. у вищевказані квартирі зареєстровано двоє осіб:вона та її син [PERSON], [INFO]. Даний факт підтверджується адресною карткою 17.12.2018р. Зазначає, що відповідач у травні 2010 році одружився та виїхав з дружиною у с. Білоберіжжя, Дубнівського району Рівненської області. У 2016 році Відповідач з дружиною розлучився та поїхав на роботу у Київську область (точне місце проживання не відоме). Відповідач не проживає у квартирі № 91 в будинку № 16 на вулиці Мельника Андрія в м. Рівне у звязку з переїздом на постійне місце проживання у Київську область (точне місце проживання не відоме). Вказує, що реєстрація відповідача створює перешкоди у здійснення нею права власності та тягне додаткові витрати на утримання житла. Позивач в судове засідання не зявилась, подала заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримує, а справу просить розглядати у її відсутність, щодо заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце судового розгляду, враховуючи, що його місце проживання невідоме, був повідомлений належним чином, шляхом опублікування оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України. Враховуючи, що відповідач про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав і позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд проводить розгляд справи на підставі\~ст.280 ЦПК України\~в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів за згодою позивачів. Дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, що квартира № 91 в будинку № 16 на вулиці Мельника Андрія в м. Рівне належить на праві особистої приватної власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 30 червня 2010 року посвідчений [PERSON] приватним нотаріусом Рівненська міського нотаріального округу за № 684. Станом на 21.2.2018р. у вищевказані квартирі зареєстровано двоє осіб: [PERSON], та [PERSON], [INFO]. Даний факт підтверджується адресною карткою 17.12.2018р. Відповідно до Актів від 25.12.2017 року, 01.06.2018 року та 17.12.2018 року про фактичне проживання (або відсутність зареєстрованих осіб), виданого за підписом голови ОСББ «Веста» громадянин [PERSON], за адресою [ADDRESS] не проживає понад рік. Згідно ч.1 ст.317\~ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до\~ст.319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. В силу вимог\~ст.405 Цивільного кодексу України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Статтею 391 ЦК України\~передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Наявність у відповідача реєстрації в даній квартирі, порушує право на користування житлом позивача, тому як вона повинна сплачувати надмірні комунальні послуги. За таких обставин, так як відповідач понад рік не проживає в [INFO], не несе витрат по утриманню квартири, наявність у відповідача реєстрації в квартирі порушує право власності позивача, суд вважає, що позов про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Згідно\~ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється зокрема на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача слід стягнути витрати у вигляді судового збору, в розмірі 704 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved