Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою про визнання батьківства громадянина [PERSON] [PERSON] що до народжених нею дітей - сина , який народився 01.09.2015 року та дочки, яка народилась 13.12.2017 року. народжених нею дітей. В позові [PERSON] вказала, що проживає разом з громадянином [PERSON] [PERSON] довгий час, має спільних дітей. В зв»язку з тим, що у [PERSON] має прострочені документи відділ РАЦС відмовляє їм в реєстрації дітей з зазначенням батька. В судовому засіданні позивач уточнила вимоги, вказавши імена дітей, пояснила, що довгий час співмешкає з [PERSON]. До того часу поки у відповідача були належні документи, народження їх спільних було відповідно задокументовано - отримані свідоцтва про народження в Україні та і як в [PERSON], де діти отримали також паспорти. В РАСЦ їй запропонували зареєструвати дітей, як народжених від матері одиначки. Вона вважає, що діти повинні мати і матір і батька і наполягає на встановленні батьківства. Відповідач визнав позов та не заперечував того, що він є батьком дітей сина [PERSON], якого позивач народила 01.09.2015 року та дочки [PERSON], яку позивач народила 13.12.2017 року. На разі він не має належного документа про громадянство. Дослідивши матеріали справи, суд встановив факт народження [PERSON] сина 01.09.2015 року ( медичне свідоцтво про народження на 9 а.с.), факт народження [PERSON] дочки 13.12.2017 року ( медичне свідоцтво про народження на 10 а.с.) . Згідно листів ( на 11, 12 а.с.) Вінницького міського відділу ДРАЦС досі народження дітей не зареєстровано. Паспорт громадянина [PERSON] на ім»я [PERSON] з закінченим терміном дії ( паспорт на 14 а.с. з перекладом на 15 а.с.). Інших документів, що свідчать про громадянство відповідача немає. Отже, наразі, [PERSON] є особою без громадянства. Його дозвіл на міграцію в Україну був дійсний до 01.06.2011 року( дозвіл на 14 а.с.). Проте відповідач має право на постійне поживання в Україні згідно посвідки на постійне проживання серії ВН № 019174 ( на 75а.с.), яка є безстроковою . За вказаних обставин, суд вважає особу відповідача встановленою попри відмітку в посвідці про проживання про необхідність її обміну, оскільки цією вказівкою дію посвідчення не скасовано. Відповідно до норм законодавства, визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою, може відбуватися: за спільною заявою матері та батька дитини (ст. 126 СК України); у судовому порядку (ст. 128 СК України). Визнання батьківства це волевиявлення особи, яка вважає себе батьком дитини. Мета визнання батьківства полягає у підтвердженні (констатації) вже існуючого біологічного (кровного) споріднення між чоловіком, який визнає себе батьком, та дитиною. Встановлення батьківства розглядається також як засіб захисту прав дитини, тобто захід, спрямований на відновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав дитини. Така сутність цього юридичного факту обумовлюється тим, що визначення батьківства дитини є підставою виникнення батьківських обов'язків, зокрема обов'язку з утримання дитини. Згідно СК України підставою для визнання батьківства можуть слугувати будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України (ч. 2 ст. 128 СК України). \~ \~ \~ \~ЄСПЛ прагне в питанні встановлення батьківства врахувати не тільки інтереси біологічного батька, але й перш за все, інтереси самої дитини. Тому, суд, як орган державної влади, здійснюючи правосуддя поряд з вирішенням конкретних правових спорів реалізує державну політику в тому числі в сфері охорони дитинства. Держава через свої судові органи сприяє підтвердженню юридичного зв»язку між дитиною та іншими особами не стільки заради підтвердження власне біологічного походження скільки прагнучи створити для дітей, народжених поза шлюбом, можливість виховання у повній сім»ї. Суд приймає до уваги те, що встановлення батьківства породжує низку юридичних наслідків , серед яких виникнення взаємних прав та обов»язків дитини і батьків. Згідно ст.. 7 Конвенції про права дитини , дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Отже, встановлення батьківства відповідає інтересам дітей і,за вказаних обставин, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги частково без зазначення громадянства відповідача. Згідно до ст.. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір 1409 грн 60 коп. ( квитанція про сплату на а.с.49). На підставі викладеного,

Outcome: partial