Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з даним позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на її користь на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , аліменти в твердій грошовій сумі 2500 грн і до закінчення навчання. Свої вимоги обгрунтовує тим, що від укладеного шлюбу вона з відповідачем мають трьох дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , синів [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] Їх дочка [PERSON] після досягнення повноліття стала навчатися в Ніжинському державному університеті ім. Миколи Гоголя на денній формі, ніяких доходів не має, в зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, яку дитині під час навчання надає лише вона сама, тоді як відповідач як батько ухиляється від утримання дочки, хоча може надавати таке матеріальне забезпечення, має доходи, хороший стан здоров`я, інших дітей не має. Позивачка в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити з вищевказаних підстав, стягнувши з відповідача на її користь на навчання дочки [PERSON] аліменти в розмірі 2500 грн щомісячно. Пояснила, що їх дочка в зв`язку з навчанням потребує коштів на харчування, придбання одягу, канцтоварів, предметів гігієни, оплати за проїзд та наймання житла; вона самостійно підтримує дочку, надаючи їй щомісячну допомогу в розмірі близько 5000 грн. Окрім заробітної плати інших джерел доходів вона не має. Не заперечує, що відповідач за судовим рішенням є платником аліментів на двох менших синів, останні півроку дочці надав 1650 грн, поповнював мобільний телефон, купував підручники для вступу в навчальний заклад, але він є здоровою працездатною особою й повинен нарівні з нею підтримувати дочку під час її навчання. Відповідач був належним чином та своєчасно повідомлений про дату, час і місце розгляду справи за місцем реєстраційного обліку (ч.7, 8 ст.128 ЦПК України), що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, але своїм правом на участь в судовому засіданні не скористався, про причини неприбуття не повідомив. Надав відзив на позов, в якому заперечує проти позову, вважає вимоги позивачки необгрунтованими, безпідставними й такими, що не підлягають задоволенню, оскільки за судовим рішенням він вже є платником аліментів на їх трьох спільних дітей у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину з 10.07.2018р. до їх повноліття; у 2019 році доходів не мав; після досягнення дочкою повноліття продовжував надавати їй фінансову допомогу (перераховував гроші дитині, поповнював її мобільний телефон, купував підручники для підготовки до вступу у навчальний заклад, іншим чином у межах своїх можливостей утримував дочку). Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. За змістом положень ст.199 СК України, п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006р., обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, не є безспірним, - вони повинні це робити за наступних умов: 1/дочка чи син повинен потребувати матеріальної допомоги; 2/батьки спроможні надавати таку допомогу. Крім того, з огляду на приписи ст.200 СК України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] і її батьками є [PERSON] (відповідач по справі) та [PERSON] (позивачка по справі), шлюб між якими розірвано за рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 27 липня 2018 року. [PERSON] зареєстрована разом з матір`ю в [ADDRESS] , й після досягнення повноліття продовжує навчатися на 1-му курсі природничо-географічного факультету Ніжинського державного університету імені Миколи Гоголя денної форми (за держзамовленням); термін навчання - з 01 вересня 2019 року по 30 червня 2023 року; стипендії не отримує. Зазначені обставини підтверджуються копіями паспортів з довідками про реєстрацію місця проживання особи, свідоцтва про народження, рішення суду про розірвання шлюбу від 27.07.2018р., довідками Височанської сільської ради №515 від 08.11.2019р. та з навчального закладу №16 від 08.11.2019р., №792 від 07.11.2019р. Як вбачається з матеріалів справи, позивачка отримує щомісячний доход у виді заробітної плати в розмірі близько 5000 грн, на її утриманні знаходяться двоє спільних з відповідачем неповнолітніх дітей: сини [PERSON] , 2003 р.н., [PERSON] , 2006 р.н., інших джерел доходів не має. Відповідач є особою працездатного віку, але відомостей про джерела своїх доходів не надав. Водночас суд враховує, що відповідач на підставі судового наказу Міжгірського районного суду Закарпатської області від 19 липня 2018 року має перед позивачкою аліментні зобов`язання по утриманню двох неповнолітніх дітей (синів [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ) в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з 10.07.2018р. до їх повноліття, проте позивачка дану інформацію у своїй заяві не вказала. Посилання ж [PERSON] у відзиві про неотримання ним протягом 2019 року офіційних доходів не свідчать про відсутність у нього будь-яких інших джерел доходів, оскільки він має за щось харчуватися, вдягатися, проживати. Спроможність відповідача підтримувати дочку під час її навчання також вбачається зі змісту його відзиву, в якому він фактично підтверджує можливість надання дочці певного матеріального забезпечення. Одночасно суд зважує і на ту обставину, що дочка сторін могла б старанніше навчатися й у зв`язку з цим отримувати доход у виді стипендії. Таким чином, враховуючи розміри матеріального забезпечення дитини та її батьків, їх сімейне становище, стан здоров`я, наявність у відповідача аліментного обов`язку стосовно інших дітей, суд приходить до висновку про можливість надання [PERSON] певної матеріальної допомоги на навчання дочки [PERSON] , але вважає заявлений позивачкою розмір аліментів завеликим для відповідача. При цьому, суд враховує і ту обставину, що позивачка всупереч положенням ст.12, 81 ЦПК України не навела суду обґрунтованих розрахунків, підтверджених належними та допустимими доказами, на підтвердження своїх вимог про стягнення з відповідача коштів на навчання дочки [PERSON] саме в розмірі 2500 грн, а не в більшому чи меншому розмірах. Отже, при таких обставинах справи, суд не може погодитися з доводами позивачки про потребу її дочки [PERSON] в матеріальному забезпеченні під час навчання за рахунок відповідача в розмірі 2500 грн й вважає за необхідне стягувати з [PERSON] щомісячно аліменти на навчання їх дитини в розмірі 1000 грн. Відповідно до ч.2 ст.199 СК України право на утримання припиняється у разі припинення навчання. За змістом приписів ст.201 СК України до відносин між батьками і повнолітніми дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Тому, аліменти з відповідача на користь позивачки слід стягувати з дня пред`явлення позову - 11 листопада 2019 року і до припинення навчання, але не пізніше 30 червня 2023 року (закінчення терміну навчання згідно довідки навчального закладу) за вирахування часу канікул. Таким чином, враховуючи викладені обставини, даний позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial