Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири. В обґрунтування доводів позовних вимог позивач зазначила, що вона є власником квартири [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] проживає поверхом вище у квартирі [ADDRESS] . 17 вересня 2017 року квартиру позивача було затоплено приблизно о 21 год. 15 хв. Затоплення відбулось в зв`язку з тим, що тріснув шланг холодної води на кухні під умивальником у квартирі [ADDRESS] , внаслідок чого було затоплено квартиру № 43 . В результаті затоплення [PERSON] завдано майнову шкоду, а саме: в коридорі здуло вагонку на стіні приблизно 1 кв. м.; у вітальні на стелі по всій довжині панель по шву залишились жовті сліди води в загальному приблизно 1 кв.м., а також здувся паркет 1 кв.м.; у кухні піддуло вагонку на стіні приблизно 0,60 кв.м., а стеля дала тріщину по шву панелі; у спальні піддутий паркет приблизно 0,60 кв.м., а також на стелі залишились мокрі сліди приблизно 0,30 кв.м. Згідно з висновком від 10 жовтня 2017 року, складеним експертами ПП «Експертоцінка», вартість проведення ремонту квартири позивача становить 54 673 грн. 20 коп. За проведення цієї експертизи [PERSON] було сплачено 1900 грн. 00 коп. У зв`язку із затопленням квартири позивачем на адресу відповідача направлено претензію від 21 листопада 2017 року щодо відшкодування матеріальної шкоди за затоплення квартири, однак на час звернення з позовом до суду [PERSON] не надала відповіді та не відшкодувала шкоду. Окрім матеріальної шкоди, через затоплення квартири позивачу була заподіяна також і моральна шкода, яка полягає в порушенні права власності позивача, зокрема внаслідок пошкодження квартири водою, [PERSON] зазнала переживань та страждань з приводу того, що особа, яка пошкодила її майно та повинна відповідати за свої дії, протягом майже року не має на меті добровільно відшкодувати заподіяні матеріальні збитки або ж провести ремонтно-відновлювальні роботи. Внаслідок затоплення в позивача відбулось погіршилось здоров`я, що спричинило загострення гіпертонічного кризу та змусило членів сім`ї звертатись до швидкої допомоги для надання невідкладної медичної допомоги. Хвилювання та думки про те, як відновити свою квартиру, тримають у постійній нервовій та психологічній напрузі, що вплинуло на відносини в сім`ї. Крім того, залиття квартири створило для [PERSON] дискомфорт та нервове напруження, оскільки вона постійно відчуває у квартирі сирість, вологу та запах плісені. Квартира, яка була затоплена з вини відповідача, є єдиним житлом позивача, де проживає не лише вона, але й родина, які не можуть вільно користуватись цим майном, відчуваючи та спостерігаючи за тим, яка була квартира до затоплення та після, як змінився інтер`єр в квартирі, так як всі приміщення квартири: кухня, коридор та житлова кімната мають сліди від затоплення, які створюють дискомфорт та порушують спокій позивача та членів сім`ї, погіршують настрій, що приводить до нервових переживань. Крім того, позивач витратила не мало часу на поїздки до оцінювача, житлово-будівельного кооперативу та органів судової влади з метою визначення вартості відновлювальних робіт, отримання необхідних документів для підтвердження розміру шкоди, та доведення особи, винної в її заподіянні, що спричинило ряд незручностей та проблем, марно згаяного часу, який міг би бути витрачений на сім`ю, відпочинок та роботу. Крім того, [PERSON] не має можливості здійснити самостійно за власні кошти ремонт квартири, оскільки для неї сума вартості ремонтно-відновлювальних робіт є досить значною, виходячи з отриманого місячного доходу, який витрачається лише на необхідність проживання сім`ї. Вказані вище обставини, спричинили ряд негативних наслідків та моральні втрати і страждання для позивача, які [PERSON] оцінює у 10 000 грн. З урахуванням викладеного позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] відшкодування завданої матеріальної шкоди в розмірі 54 673,20 грн., 1900,00 грн. витрат за проведення експертизи; 10 000,00 грн. відшкодування завданої моральної шкоди, а також сплачений судовий збір. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 березня 2019 року відкрито провадження у справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі. Проти винесення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] , будучи повторно належним чином повідомленою про час та місце судового розгляду, для участі у розгляді справи не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позов не направила, а тому за згодою представника позивача суд ухвалює заочне рішення. За вказаних обставин, з підстав, передбачених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивача, виходячи з наступного. Згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 28 червня 1995 року Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації, квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] дійсно належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Як слідує із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованої 18 липня 2018 року, квартира за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, ВКА 964676 від 26 листопада 2007 року, виданого Другою Тернопільською держнотконторою, за реєстровим № 697; свідоцтва про право власності, виданого 27 травня 1993 року Міським бюро технічної інвентаризації м. Тернополя, розпорядження органу приватизації № 2176 від 26 квітня 1993 року. 18 вересня 2017 року [PERSON] звернувся із письмовою заявою до директора ПП «Сонячне», в якій повідомив, що 17 вересня 2017 року відбувся факт залиття квартири [ADDRESS] , у якій проживає заявник, сусідами квартири № 47 . Відповідно до даної ситуації у заявника залито ванну кімнату, туалет, коридор, кухню, спальну та вітальню, що спричинило йому та його сім`ї значної матеріальної шкоди. У заяві [PERSON] просить директора ПП «Сонячне» у відповідності до вищенаведеного направити не менше двох працівників ПП «Сонячне» для складання акту про залиття квартири [ADDRESS] . Згідно акту №246, складеного 18 вересня 2017 року комісією в складі головного інженера ПП «Сонячне» Кобиляка М.В., інженера [PERSON] , майстра дільниці [PERSON] , було обстежено квартиру [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] , на факт затоплення її квартири квартирою поверхом вище № 47 , власником якої є [PERSON] . На час перевірки 18 вересня 2017 року о 09.00 годині, зі слів власників квартири № 43 , затоплення відбулося 17 вересня 2017 року ввечері о 21.30 годині і зразу же викликали аварійну водоканалу, перекрили воду, на час проведення обстеження виявлено замочену всю квартиру, а саме: всі стіни мокрі, стелі, меблі, техніка і підлоги. Причину затоплення встановлено працівниками ПП «Сонячне» - аварійна ситуація, тріснув шланг холодної води в кухні під умивальником квартири № 47 , і встановлення причини щодо затоплення в даній квартирі, з їхніх слів, проживають квартиранти. 18 вересня 2017 року [PERSON] звернувся із письмовою заявою до директора КП «Тернопільводоканал», у якій зазначив, що 17 вересня 2017 року відбувся факт залиття квартири [ADDRESS] , у якій проживає заявник, сусідами квартири № 47 . Оскільки мешканці квартири, у якій сталася поломка, були відсутні за місцем проживання, заявником було викликано аварійну службу КП «Тернопільводоканал» для відключення водопостачання у його під`їзді, однак протягом 20-30 хвилин роботи водопостачання перекрито так і не було та зі слів працівників КП «Тернопільводоканал» повідомлено, що перекрити воду не вдалося у зв`язку з несправністю механізмів у підвалі будинку. Водопостачання було перекрито лише після приходу мешканців квартири № 47 , у яких сталася поломка та прорив води. У вказаній заяві заявник просить надати йому копії актів реагування на його виклик, що були складені працівниками КП «Тернопільводоканал». На заяву [PERSON] директор КП «Тернопільводоканал» надав відповідь № 2529/17 від 28 вересня 2017 року, в якій зазначив, що 17 вересня 2017 року о 21 год. 15 хв. в диспетчерську службу КП «Тернопільводоканал» поступила заявка від громадянина [PERSON] про затоплення квартири за адресою [ADDRESS] . За вказаною адресою виїхала аварійна бригада о 21 год. 30 хв. При обстеженні було виявлено в квартирі №43 витік води зі стелі в туалетній кімнаті та коридорі. О 21 год. 40 хв. працівниками водоканалу було перекрито вентиль d-25 мм на стояку санвузлів. На кухонному стояку неможливо було перекрити воду, так як запірна арматура d-20 мм була несправною. Мешканці квартири №47 були відсутні. Для уникнення подальшого затоплення бригадою водоканалу було перекрито воду на даний будинок. Приблизно через 15-20 хв. після закриття води появились мешканці кв. №47 і перекрили кран в кухні. Працівниками водоканалу було встановлено, що причиною затоплення був тріснутий шланг під мийкою, який знаходився в кв. № 47 . 05 жовтня 2017 року комісією в складі головного інженера ПП «Сонячне» Пиляка М.В, інженера [PERSON] , майстра дільниці [PERSON] , складено повторно акт № 270 на факт затоплення, яке відбулося 17 вересня 2017 року за адресою: [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] . Затоплення спричинено квартирою поверхом вище № 47 , власником якої є [PERSON] . Даний акт складено на вимогу мешканців квартири № 43 , щодо слідів, які залишилися після затоплення в даній квартирі, а саме в коридорі здуло вагонку на стіні приблизно 1 кв.м., у вітальні на стелі по всій довжині панелі по шву залишились жовті сліди після води в загальному приблизно на 1 кв.м., а також здувся паркет теж на 1 кв.м.. у кухні піддуло вагонку на стіні приблизно 0,60 кв.м., а також стеля дала тріщину по шву панелі, у спільні піддутий паркет приблизно 0,60 кв.м., також на стелі залишилися сліди мокрі приблизно 0,30 кв.м. Причину затоплення встановлено працівниками ПП «Сонячне» - аварійна ситуація, тріснув шланг холодної води на кухні під умивальником в квартирі № 47 , що й спричинило затоплення. Як слідує із висновку про вартість заподіяної шкоди, підготовленого приватним підприємством «Експертоцінка», вартість заподіяної шкоди під час затоплення квартири [ADDRESS] , що розрахована із застосуванням витратного медичного підходу, складає: 54 673,30 грн. Із квитанції до прибуткового касового ордера № 44 від 18 жовтня 2017 року, наданої приватним підприємством «Експертоцінка», вбачається, що від [PERSON] прийнято 1900 грн. за висновок про вартість заподіяної шкоди. Згідно повідомлення Центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф Тернопільської обласної ради № 313 від 14 листопада 2017 року, 17 вересня 2017 року о 22 год. 21 хв. [PERSON] , 57 років, зареєстровано виклик на адресу: [ADDRESS] . Діагноз: гіпертонічний криз, неускладнений, АТ 180/100 мм.рт.ст. 21 листопада 2017 року та повторно 17 липня 2018 року позивач [PERSON] надсилала претензії [PERSON] , в яких просила відшкодувати кошти в сумі 54 673,20 грн. - вартість проведення ремонту квартири та 1990,00 грн. - за проведення експертизи. Вимоги позивача відповідачем не були виконані, а тому [PERSON] звернулася до суду за захистом свого порушеного права. Відтак, проаналізувавши надані докази вважаю, що до правовідносин, які виникли між сторонами підлягають застосуванню наступні норми матеріального права. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Кінцевою метою будь-якого звернення до суду є відновлення порушеного права та відшкодування шкоди, завданої неправомірними діями. Так, відповідно до ст. 10 ЖК України громадяни зобов`язані дбайливо ставитися до будинку, в якому вони проживають, додержуватись правил користування жилими приміщеннями. Згідно положень ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок, квартиру користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст. 151 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (квартиру) зобов`язанні забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку прибудинкову територію. Безгосподарне утримання громадянином належного йому будинку (квартири) тягне за собою наслідки, передбачені ЦК України. Крім того, відповідно до вимог ст.ст. 177, 179 ЖК України громадяни зобов`язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно-технічного обладнання, користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Зокрема, відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 8 жовтня 1992 року № 572 власник і наймач квартири зобов`язаний не допускати виконання робіт і інших дій, які спричиняють псування приміщень, приладів, обладнання будинку, порушують умови проживання громадян, слід додержувати вимоги нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, пожежної і газової безпеки, санітарних норм і правил. Згідно із положеннями ст.ст. 319, 322 ЦК України власність зобов`язує, власник не може використовувати право власності на шкоду правам громадян, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. В силу ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим майновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2 ст. 1166 ЦК України передбачено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, законодавцем встановлена презумпція вини заподіювача шкоди та саме він повинен довести, що шкоди завдано не з його вини. В судовому засіданні беззаперечно встановлено, що причиною затоплення квартири позивача був тріснутий шланг під мийкою, який знаходився на кухні у квартирі [ADDRESS] . Вказана квартира розташована над квартирою [PERSON] та належить [PERSON] . В судове засідання відповідач не з`явилася та не спростувала належними та допустимими доказами доводи позивача, що шкода завдана не з її вини, хоча це її процесуальний обов`язок, оскільки у спірних правовідносинах діє презумпція вини заподіювача шкоди. Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Право на відшкодування матеріальних збитків серед способів захисту цивільних прав передбачене ст. 22 ЦК України. Статтею 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо). Тобто, законодавством установлено, що відшкодування шкоди полягає у відшкодуванні затрат, необхідних для приведення пошкодженої речі у її попередній стан та у компенсації супутніх витрат, необхідних для такого відновлення. Враховуючи, що причиною залиття належної позивачу квартири є пошкодження, що сталися у квартирі відповідача, а тому відповідач, в силу закону, має нести відповідальність за спричинену шкоду, в зв`язку з чим суд надходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині відшкодування матеріальної шкоди. Доказів того, що залиття належної [PERSON] квартири, відбулося з вини інших осіб та як наслідок відповідальність за спричинену шкоду має бути покладена не на відповідача, суду не надано та в судовому засіданні не здобуто. Відтак, з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути відшкодування завданої матеріальної шкоди в розмірі 54 673,20 грн. та 1900,00 грн. витрат за проведення експертизи. В частині позовних вимог про відшкодування моральної шкоди суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із пошкодженням її майна. Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини. У відповідності з роз`ясненнями, викладеними у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його житті, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір моральної шкоди, заподіяної діями відповідача, суд виходить з того, що залиття квартири позивача завдало негативних емоцій та переживань позивачу щодо пошкодження майна та неможливості нормального користування ним і, в свою чергу, призвело до душевних страждань [PERSON] , порушення її звичного способу життя. Враховуючи конкретні обставини справи, розмір, тривалість та характер заподіяних моральних страждань й виходячи із засад розумності й справедливості, суд надходить до висновку про стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 2000 грн. Понесені позивачем судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: partial