Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей, посилаючись на те, що з 06.03.2005 року по 25.05.2017 року вони перебували в зареєстрованому шлюбі, за час якого у них народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею і знаходиться на її повному утриманні. Зазначає, що відповідач участі у вихованні дітей не бере, у добровільному порядку матеріальної допомоги на їх утримання не надає, хоча має таку можливість, оскільки є працездатним, інших утриманців не має. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні, уточнивши позовні вимоги, просила стягувати аліменти із відповідача на утримання малолітніх дітей в твердій грошовій сумі по 880 гривень на кожну дитину щомісячно починаючи із дня подачі заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнав повністю, не заперечував щодо його задоволенню та щодо стягнення з нього аліментів в розмірі по 880 гривень на кожну дитину щомісячно до повноліття дітей. Вважав заявлену позивачкою суму аліментів такою, що зможе реально виконувати. Суд, заслухавши учасників судового провадження, розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини у справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Частинами 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року передбачено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Так, судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER], [NUMBER] (а.с. 7,8). Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Дубівецької сільської ради, Кіцманського району, Чернівецької області № 546 від 14.06.2017 року, вбачається, що малолітні діти: син - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] дійсно знаходяться на утриманні своєї матері [PERSON] (а.с.9). Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Статтею 180 Сімейного Кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. Стаття 184 СК України передбачає, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка посилалася на те, що відповідач інших утриманців немає, являється працездатною особою, хоча й не працевлаштованою, а тому має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей, які проживають з нею та знаходяться на її повному утриманні. Доказів на спростування даних обставин не встановлено, відповідач позов визнав повністю, а тому суд приходить до висновку про те, що останній спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. При цьому, з врахуванням вищенаведених обставин, розумним, справедливим та співмірним розміром аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, до досягнення дітьми повноліття, суд вважає вимоги заявлені позивачкою по 880 гривень на кожну дитину щомісячно до їх повноліття. Враховуючи вищевикладені обставини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. У зв'язку із задоволенням позовних вимог щодо стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 640 гривень, від сплати яких позивачка була звільнена при подачі позову, підлягають стягненню з відповідача. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи наведене, ст.ст.84,180,182,183, 184, 191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved