Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-10 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] та просить стягнути з нього 1/4 частину від заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 16.12.2018 до досягнення нею двадцяти трьох років. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач є її батьком відповідно до свідоцтва про народження. Шлюб між батьками було розірвано. На даний час вона навчається у Вінницькому національному медичному університеті ім. М.І. Пирогова, на денній формі навчання. Вказує, що батько працює в Чернігівських міських електричних мережах ПАТ «Чернігівобленерго» та отримує заробітну плату, тому має можливість надавати матеріальну допомогу. На підставі ст. ст. 182, 199-200 СК просить стягнути з відповідача аліменти на час її навчання в розмірі 1/4 частини його заробітку щомісячно. Ухвалою судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 09.01.2019 було відкрито провадження та визначено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач, представник позивача у судове засідання не з'явилися, про день та час проведення судового розгляду повідомлено належним чином, представник позивача надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час проведення судового розгляду повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення, просив долучити копію рішення суду від 10.03.2017 року. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. За змістом ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] є донькою - [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.8). З копії свідоцтва про розірвання шлюбу вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] 28.03.2008 року було розірвано, актовий запис № 294(а.с.4). 29.07.2011 року [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] та змінила прізвище на «[PERSON]» (а.с.9). Як вбачається з довідки № 1785 від 20.09.2018 [PERSON] є студенткою 1 курсу денної форми навчання медичного факультету № 1 за спеціальністю «медицина» Вінницького національного медичного університету ім. М.І. Пирогова за держзамовленням, термін навчання з 01.09.2018 по 01.07.2024 року (а.с.7). Відповідач проживає окремо від дитини, участі в утриманні та вихованні дитини не приймає, матеріальну допомогу на навчання не надає. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. За змістом ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. У пункті 20 постанови пленуму ВС України від 15.05.06 № 6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Аналіз ст. ст. 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов'язує обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Проаналізувавши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що [PERSON], яка продовжує навчання, перебуває на утриманні своєї матері - [PERSON], потребує матеріальної допомоги, так як навчається у вказаному вище навчальному закладі на денній формі навчання та у зв'язку з цим, безсумнівно, має майнові витрати, що пов'язані із забезпеченням вирішення всіх побутових питань, у тому числі, пов'язаних з придбаванням одягу, взуття, продуктів харчування, проїздом та безпосередньо навчанням. Суд враховує, що відповідач є працездатною особою, доказів про те, що він не має можливості надавати матеріальну допомогу доньці, яка продовжує навчання, суду не надано. На підставі вище викладеного, враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище сторін, наявність у відповідача інших аліментних зобов'язань, те, що відповідач згоден сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, а також, обов'язок матері позивача утримувати доньку, суд приходить до висновку про задоволення позову та про доцільність стягнення з відповідача на користь позивача аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно на період її навчання у Вінницькому національному медичному університеті імені М.І. Пирогова до закінчення навчання - 01.07.2024, але не більше як до досягнення нею 23 років, починаючи з 17.12.2018 року. У відповідності до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір, від сплати якого позивач звільнена, необхідно стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved