Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-03 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до Луканівської сільської ради Кривоозерського району про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, вказуючи, що вона є спадкоємцем за законом після смерті матері [PERSON], померлої 25 жовтня 2006 року. Після її смерті залишилось спадкове майно: земельна ділянка площею 3,71 га, розташованої в межах території Луканівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належала на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії МК № 026625, виданого Кривоозерською районною державною адміністрацією 11 травня 2004 року, зареєстрованого за №010401700202. При звернені до Кривоозерської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено, поскільки відсутній правовстановлюючий документ на вказане спадкове майно. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник Луканівської сільської ради Кривоозерського району в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином, до суду подав заяву, в якій просив справу слухати в його відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із слідуючих підстав. Судом встановлено: [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії МК № 026625, виданого Кривоозерською районною державною адміністрацією 11 травня 2004 року, зареєстрованого за № 010401700202, належало право приватної власності на землю на земельну ділянку загальною площею 3,71 га, яка складається: - ділянки № 1 площею 0.04 га кадастровий номер 4823982200:02:000:1102, - ділянки № 2 площею 1.48 га кадастровий номер 4823982200:02:000:0146, - ділянки № 3 площею 2.19 га кадастровий номер 4823982200:02:000:0147, що розташовані в межах території Луканівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до даних копії свідоцтва про смерть серії І-ФП № 040632, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 933, [PERSON] померла 25 жовтня 2006 року. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] [INFO] серії І-ЯК № 414105 від 08 квітня 1967 року, виданого Луканівським сільським РАЦСом Кривоозерського району Миколаївської області, її матірю являється [PERSON]. 30 вересня 2011 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на «Соболевська», актовий запис № 115, що підтверджується даними копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 09 вересня 2016 року, наявного в матеріалах справи. Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 08 листопада 2016 року встановлено факт проживання [PERSON] з матірю [PERSON] по день її смерті в с. Луканівка вул.. Набережна, 79 Кривоозерського району. Державним нотаріусом позивачу в оформленні спадкових прав на зазначене спадкове майно було відмовлено, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на зазначену земельну ділянку. Як випливає з матеріалів справи: в газеті «Кривоозерщина» № 35 від 06 травня 2017 року розміщено повідомлення, що загублений державний акт на право власності на земельну ділянку серії МК № 026625, виданого 11 травня 2004 року на земельну ділянку площею 3,71 га у межах території Луканівської сільської ради Кривоозерського району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на імя [PERSON] вважається недійсним. Відповідно до ст.. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до норм ч. 2 ст. 158 ЗК України, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб. Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. За таких обставин суд вважає, що позивач правомірно набув та має право зареєструвати право власності на земельні ділянки в спосіб, передбачений чинним законодавством України та не заборонений Законом, тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 328, 1216-1218, 1225, 1268 ЦК України, ст.ст. 131, 158 ЗК України

Outcome: approved