Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до Нововодолазького районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з останнього аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 50 відсотків з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою від 20 лютого 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите провадження у справі. В обґрунтування\~позовних вимог\~позивач зазначила,\~позивач [PERSON] \~та відповідач\~ [PERSON] \~перебували у\~шлюбі,\~щобув зареєстрований 15 серпня 1998 року Виконавчим комітетом Райпільської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області, актовий запис № 07. Від цього шлюбу у подружжя народились діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . З 15 серпня 2018 року позивач разом з дітьми проживає окремо від відповідача. Як зазначив позивач, відповідач участі у вихованні дітей не бере, коштів на їх утримання не надає. Діти знаходяться на повному її утриманні . Позивач у судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи була сповіщена завчасно відповідно до вимог статті 128 Цивільного процесуального кодексу України. Скориставшись своїм право, передбаченим частиною 3 статті 211 Цивільного процесуального кодексу України, [PERSON] 13 червня 2019 року через канцелярію суду надала заяву, зареєстровану за вхідним\~номером 4223/19-вх, в якій просила суд розгляд справи провести за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі (а.с. 34). Відповідач [PERSON] також в судове засідання не прибув, про дату, час і місце розгляду справи був сповіщений завчасно відповідно до вимог статті 128 Цивільного процесуального кодексу України. Скориставшись своїм правом, передбаченим частиною 3 статті 211 Цивільного процесуального кодексу України, 13 червня 2019 року через канцелярію суду [PERSON] надав заяву, зареєстровану за вхідним номером 4224/19-вх, згідно якої просив розгляд справи провести за його відсутності, зазначивши, що не має заперечень проти задоволення позову [PERSON] та стягнення з нього аліментів на утримання дітей, надавши до заяви копії паспорту громадянина України, копію номеру реєстраційної картки платника податків та довідку з місця роботи (а.с. 38-40). Вивчивши доводи, що містяться у позовній заяві,\~перевіривши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який згідно рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 14 березня 2019 року було розірвано. Зазначені обставини у попередньому судовому засіданні учасники справив визнали, у суду не має сумнівів щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання, а отже відповідно до частини 1 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України вони не підлягають доказуванню. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно Нововодолазьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області 24 жовтня 2018 року, [PERSON] , [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Нововодолазького районного управління юстиції у Харківській області 10 лютого 2007 року, [PERSON] , [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Нововодолазького районного управління юстиції Харківської області 02 вересня 2009 року та [PERSON] , [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Нововодолазького районного управління юстиції у Харківській області 03 січня 2014 року (а.с. 5-7, 37). Згідно вищевказаних копій свідоцтв про народження, батьками дітей зазначено [PERSON] та [PERSON] . Частиною 2 статті 51 Конституції України та статті 180 Сімейного кодексу України чітко визначений обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. При цьому суд зауважує, що згідно з положеннями статті 27 Конвенції про захист прав дитини, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 18 зазначеної вище Конвенції передбачено, що суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що при вирішенні даного спору доцільно застосовувати положення частини 8 статті 7 Сімейного кодексу України, відповідно до якої регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до частини 3 статті 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу їх матері, батька (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина. Імперативними припасами частин 1 та 2 статті 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний\~гарантований\~розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] має постійне місце роботи та стабільний заробіток, що підтверджено довідкою № 51, виданою 11.06.2019 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Нововодолазький абразивний завод» (а.с. 39). З огляду на вищевикладене, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, враховуючи те, що спільні діти сторін проживають разом із позивачем, відповідач надає допомогу, що є недостатньою для їх утримання, відповідач має постійне місце роботи та задовільний стан здоров`я, враховуючи відсутність у відповідача інших неповнолітніх дітей на утриманні, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі та стягнути з [PERSON] , аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Враховуючи положення частини 1 статті 191 Сімейного кодексу України суд вважає, що аліменти з відповідача необхідно стягувати з дня звернення позивача до суду, тобто починаючи з 22 листопада 2018 року. Крім того, відповідно до пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, а тому судові витрати слід покласти на відповідача в порядку статті 141 Цивільного процесуального кодексу України. Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 430 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. З огляду на вищевикладене,

Outcome: approved