Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до Новоайдарського районного суду з даним позовом до [PERSON] сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 01.10.2004 року помер її рідний брат [PERSON], який проживав за адресою: [INFO]. На час смерті [PERSON] був зареєстрований за вказаною адресою разом з їх матірю [PERSON]. [PERSON] померла 25.01.2005 року. На момент своєї смерті [PERSON] проживала за тією ж адресою, у складі сімї - одна. Заповітів [PERSON] та [PERSON] не залишили, тому спадкування належного їм майна має відбуватися за законом. Спадщиною [PERSON] є земельна частка (пай) члена КСП ім. Пархоменко села Штормове Новоайдарського району Луганської області розміром 1,26 умовних кадастрових гектарів, згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ЛГ № 0131669, виданого 25.03.1997 року на підставі рішення Новоайдарської районної державної адміністрації від 26.02.1997 року № 58 та земельна ділянка розміром 6,2400 га, кадастровий номер 4423188500:10:004:0010, розташована на території [PERSON] сільської ради, згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЛГ № 130901. Спадщиною [PERSON] є земельна частка (пай) члена КСП ім. Пархоменко села Штормове Новоайдарського району Луганської області розміром 1,26 умовних кадастрових гектарів, згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ЛГ № 0131668, виданого 25.03.1997 року на підставі рішення Новоайдарської районної державної адміністрації від 26.02.1997 року № 58 та земельна ділянка розміром 6,2400 га, кадастровий номер 4423188500:10:004:0009. розташована на території [PERSON] сільської ради, згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЛГ № 130900. Після смерті [PERSON] його спадщину прийняла [PERSON], як спадкоємець першої черги за законом, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Інших спадкоємців за законом першої черги чи спадкоємців, які прийняли спадщину [PERSON], немає. Отже, після смерті [PERSON] та [PERSON] належне [PERSON] майно ввійшло до складу спадщини [PERSON] Спадкоємцем. за законом першої черги після [PERSON] є її донька позивач - [PERSON] Після смерті [PERSON] всі документи на спадкове майно зберігалися у позивача, і вона вважала, що будь-коли зможе оформити свої права на спадщину матері та брата. Однак коли у 2017 році представник позивача [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Новоайдарського районного округу Луганської області [PERSON] з метою отримати свідоцтва про право на спадщину, нотаріус письмово повідомила їй, що не може видати документи на спадщину, оскільки позивач не проживала разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття її спадщини та не подала заяву про прийняття спадщини у шестимісячний термін з моменту смерті [PERSON], тому вважається такою, що не прийняла її спадщину. Причиною пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини є правова необізнаність позивача. Надані позивачем документи не підтверджують у повному обсязі факт родинних відносин померлого [PERSON] та [PERSON], оскільки на час народження [PERSON] їх мати носила дівоче прізвище «Довгаль», а в подальшому вийшла заміж за [PERSON] та змінила прізвище на «Сіран». Але свідоцтво про шлюб [PERSON] та [PERSON] не збереглося. Також у свідоцтві про шлюб позивачки з [PERSON], складеному російською мовою, їх прізвища записані як «Семейко», а зараз прізвище за паспортом позивача «Сімейко». Через викладені обставини, з метою захисту свого права на спадщину [PERSON], позивач вимушена звернутися до суду з цим позовом. Представник позивача [PERSON] у попереднє судове засідання не зявилась, надала суду письмову заяву, у якій просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Новоайдарського району Луганської області - [PERSON], у попереднє судове засідання не зявилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення. Відповідно до ст. 174 ч. 4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, враховуючи положення ч. 4 ст. 130 ЦПК України, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення у попередньому судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки вони обґрунтовані і підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами. Судом встановлено факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що 01.10.2004 року помер рідний брат позивачки - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 5). За життя [PERSON] проживав за адресою: [INFO]. На час смерті [PERSON] був зареєстрований за вказаною адресою разом з їх матірю [PERSON], що підтверджується довідкою [PERSON] сільської ради № 251 від 29.03.2017 р. (а.с. 6). [PERSON] померла 25.01.2005 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 7). На момент своєї смерті [PERSON] проживала за тією ж адресою, у складі сімї одна, що підтверджується довідкою [PERSON] сільської ради № 269 від 04.04.2017 р. (а.с. 8). Заповітів [PERSON] та [PERSON] не залишили, тому спадкування належного їм майна має відбуватися за законом. Спадщиною [PERSON] є земельна частка (пай) члена КСП ім. Пархоменко села Штормове Новоайдарського району Луганської області розміром 1,26 умовних кадастрових гектарів, згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ЛГ № 0131669, виданого 25.03.1997 року на підставі рішення Новоайдарської районної державної адміністрації від 26.02.1997 року № 58 (а.с. 9) та земельна ділянка розміром 6,2400 га, кадастровий номер 4423188500:10:004:0010, розташована на території [PERSON] сільської ради, згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЛГ № 130901 (а.с. 10). Спадщиною [PERSON] є земельна частка (пай) члена КСП ім. Пархоменко села Штормове Новоайдарського району Луганської області розміром 1,26 умовних кадастрових гектарів, згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ЛГ № 0131668, виданого 25.03.1997 року на підставі рішення Новоайдарської районної державної адміністрації від 26.02.1997 року № 58 (а.с. 12) та земельна ділянка розміром 6,2400 га, кадастровий номер 4423188500:10:004:0009. розташована на території [PERSON] сільської ради, згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЛГ № 130900 (а.с. 13). Після смерті [PERSON] його спадщину прийняла [PERSON], як спадкоємець першої черги за законом, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Інших спадкоємців за законом першої черги чи спадкоємців, які прийняли спадщину [PERSON], немає. Отже, після смерті [PERSON] та [PERSON] належне [PERSON] майно ввійшло до складу спадщини [PERSON] Спадкоємцем. за законом першої черги після [PERSON] є її донька позивач - [PERSON] Після смерті [PERSON] всі документи на спадкове майно зберігалися у позивача, і вона вважала, що будь-коли зможе оформити свої права на спадщину матері та брата. Однак коли у 2017 році представник позивача [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Новоайдарського районного округу Луганської області [PERSON] з метою отримати свідоцтва про право на спадщину, нотаріус письмово повідомила їй, що не може видати документи на спадщину, оскільки позивач не проживала разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття її спадщини та не подала заяву про прийняття спадщини у шестимісячний термін з моменту смерті [PERSON], тому вважається такою, що не прийняла її спадщину (а.с. 22). Причиною пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини є правова необізнаність позивача. Надані позивачем документи не підтверджують у повному обсязі факт родинних відносин померлого [PERSON] та [PERSON], оскільки на час народження [PERSON] їх мати носила дівоче прізвище «Довгаль», а в подальшому вийшла заміж за [PERSON] та змінила прізвище на «Сіран». Але свідоцтво про шлюб [PERSON] та [PERSON] не збереглося. Також у свідоцтві про шлюб позивачки з [PERSON], складеному російською мовою, їх прізвища записані як «Семейко», а зараз прізвище за паспортом позивача «Сімейко». Факт родинних відносин між позивачем та [PERSON] підтверджується: свідоцтвом про народження позивача [PERSON], виданого [PERSON] сільською радою 20.04.1964 року, складеного російською мовою, де в графі мати записана «Сиран Надежда Максимовна» (а.с. 17); свідоцтвом про шлюб позивача з «Семейко Александром Ивановичем», складеного російською мовою (а.с. 18); також співпадінням дати народження та місця народження позивачки зазначених у вищезазначених документах та паспорті позивачки, а саме: село Штормове, 05 квітня 1964 року Відповідно до п. г ч. 1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку може застосовуватись, як спосіб захисту, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, відповідно до Постанови Пленуму ВСУ Про судову практику у справах про спадкування. Стаття 16 ЦК України також передбачає такий спосіб захисту права особи, як визнання права. Таким чином, судовим розглядом встановлено, що факти, викладені позивачем в позовній заяві в обґрунтування позовних вимог, підтверджені письмовими доказами, сумніву у їх достовірності суд не має, встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб, у зв'язку з чим, позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання за [PERSON] права власності на спадкове майно та встановлення факту родинних відносин в судовому порядку. Представник відповідача проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. На підставі ст. ст. 328, 392, 1220, 1221, 1223, 1225, 1261, 1262, 1268, 1296 ЦК України, ст. 81 ч. 2 Земельного кодексу України,

Outcome: approved