Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру стягнутих аліментів. Позов мотивовано тим, що від шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 10 липня 2013 року з [PERSON], [INFO], уродженця м. Асака, Андижанської області, республіки Узбекистан, стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. На даний час просить стягнути з відповідача, аліменти на її користь на утримання дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 01.07.2017 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] року. Позивач в судовому засіданні позов підтримала та просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився. Надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому вказав, що позов визнає частково в частині збільшення розміру аліментів з 30% до 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, але не визнає з часу 01.07.2018 року так як це суперечить Закону. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що відповідач сплачує аліменти на утримання [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, згідно рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 10.07.2013 року. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 року у справі №143 цс 13. Згідно ст.ст. 182, 192 СК України, необхідно змінити розмір аліментів визначений за рішенням суду, і стягти їх в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (прибутків) відповідача на місяць, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Поряд з цим не підлягає задоволенню вимога позивача про зміну способу стягнення аліментів з дня подачі позовної заяви. Суд вважає, що в даному випадку аліменти слід стягувати з моменту вступу рішення суду в законну силу, згідно п. 23 Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача у разі задоволення позову.

Outcome: partial