Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-03 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до Івашківської сільської ради Городнянського району Чернігівської області та просить визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою : [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка [PERSON], який помер [INFO]. Ухвалою судді від 06 червня 2016 року відкрито провадження у зазначеній справі. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, про дату, час та місце судового розгляду справи остання повідомлялась належним чином, в поданій до суду позовній заяві позивач просить суд розглянути справу без її участі ( а.с. 2-4, 85 ). Згідно положень ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача - Івашківської сільської ради Городнянського району Чернігівської області в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином. Сільський голова Івашківської сільської ради Городнянського району Чернігівської області Седнівець С.Г. надав до суду письмову заяву від 13.06.2016 року за № 189 з проханням розглянути справу без участі представника сільської ради, проти позовних вимог [PERSON] сільська рада не заперечує ( а.с. 43 ). Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Городнянського районного нотаріального округу Чернігівської області Неволько В.А., про дату, час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином, в судове засідання не з'явилась. Надала до суду письмову заяву від 17.06.2016 року з проханням провести судове засідання за наявними матеріалами справи за її відсутності, заяв, клопотань, відводів не має, проти розгляду справи не заперечує ( а.с. 54 ). Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору -Городнянська районна державна адміністрація Чернігівської області, про дату, час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином, представник третьої особи у судове засідання не з'явився. Голова Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області Ященко С.П. надала до суду письмову заяву від 21.06.2016 року за вих. № 02-16/557 з проханням розглянути справу без участі їх представника за наявними в матеріалах справи документами ( а.с. 71 ). Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору -[PERSON] про дату, час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином, в судове засідання не з'явилась, надала до суду письмову заяву від 25.07.2016 року з проханням провести судове засідання за наявними матеріалами справи за її відсутності, заяв, клопотань, відводів не має, проти розгляду справи не заперечує ( а.с. 84, 86 ). У відповідності до положень частини 2 статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. Відповідно до вимог частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Позов обґрунтовується тим, що [INFO] помер чоловік позивача [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина за законом на все належне йому майно. На день смерті [PERSON] позивач проживала та була зареєстрована у будинку, що знаходиться за адресою : [ADDRESS]. Позивач з 1964 року і по даний час проживає у вказаному будинку. Станом на 15 квітня 1991 року суспільна група до якої відноситься спадковий житловий будинок - «колгоспний двір». За життя померлому [PERSON] належала 1/2 частина вказаного домоволодіння. Для оформлення спадщина після смерті чоловіка позивач звернулась до приватного нотаріуса Городнянського районного нотаріального округу Чернігівської області Неволько В.А.. Під час огляду представлених позивачем документів нотаріус виявила, що первинна реєстрація права власності на вказаний спадковий будинок не була проведена та правовстановлюючий документ відсутній. Право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами не зареєстровано. Через відсутність правовстановлюючого документу на житловий будинок позивач не може оформити свої спадкові права на частину цього житлового будинку. Зазначені обставини спонукали позивача звернутися до суду із відповідною позовною заявою. Суд, дослідивши усі наявні матеріали справи, встановивши наявність обставин, якими обґрунтовуються вимоги, визначившись щодо правовідносин, зумовлених встановленими фактами, а також щодо правових норм, якими врегульовані ці правовідносини, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] та повторного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 19.10.1955 року у Вихвостівській сільській раді Тупичівського району Чернігівської області, актовий запис про шлюб № 26. Після укладення шлюбу прізвища подружжя : [PERSON], [PERSON] ( а.с. 9, 62 ). У 1964 році на відведеній колгоспом під забудову земельній ділянці було побудовано будинок [ADDRESS]. Згідно оглянутих в судовому засіданні витягів з погосподарської книги Івашківської сільської ради Городнянського району Чернігівської області ( а.с. 12, 73-76 ), а також згідно довідок Івашківської сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 09.03.2016 року за вих. № 239 та від 21.06.2016 року за вих. № 196 ( а.с. 11, 72 ), встановлено, що домоволодіння за адресою : [ADDRESS] відноситься до суспільної групи «колгоспний двір». Станом на 15.04.1991 року члени колгоспного двору : [PERSON] та [PERSON] не втратили права на частку в його майні. Кожному з членів колгоспного двору належить по 1/2 частині вказаного будинку з побутовими та господарськими спорудами. Статтею 120 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) було передбачено, що колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Крім того, колгоспному дворові належать передані в його власність членами двору їх трудові доходи від участі в громадському господарстві колгоспу або інше передане ними у власність двору майно, а також предмети домашнього вжитку і особистого користування, придбані на спільні кошти. За положеннями ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 6 Постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року N 20, до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність» застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність цього двору, а саме : право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Підстав вважати домоволодіння, що є предметом позову самочинно збудованим майном суд не вбачає. Відповідно до Постанови РМ УРСР від 11.03.1985 р. № 105 «Про порядок державного обліку житлового фонду» і відповідно до чинного на той час порядку обліку господарств колгоспних дворів, все майно колгоспного двору обліковувалось за головою колгоспного двору. Згідно з довідкою від 11.05.2016 року за № 265, виданою Городнянським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації ( а.с. 14 ), станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] не зареєстровано. Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна відомості у вказаних реєстрах по будинку [ADDRESS] відсутні ( а.с. 51 ). Суд також бере до уваги особливість забудови спірного будинку, який було збудовано в 1964 році в системі колгоспного двору. Зокрема, ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року N 1952-IV передбачає, що права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов : якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. З довідок виконкому Івашківської сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 11.09.2015 року за вих. № 865, від 09.03.2016 року за вих. № 239 та від 21.06.2016 року за вих. № 196 встановлено, що згідно запису в погосподарських книгах від 27.06.2004 за № 111 та № 2 за 1986-1990 роки в будинку за адресою : [ADDRESS] станом на 15.04.1991 року були постійно зареєстровані та проживали : [PERSON] - 1964 року і по даний час та [PERSON] з 1964 року і виписаний у зв'язку зі смертю 27.06.2014 року( а.с. 10-11, 72 ). Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини, станом до прийняття 15.04.1991 року Закону України «Про власність», голова колгоспного двору [PERSON] і його члени, а саме [PERSON], мали право кожний на 1/2 частину спірного домоволодіння, на праві спільної сумісної власності. Дослідженням свідоцтва про смерть серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] помер [INFO] у віці 74 років в с. Івашківка Городнянського району Чернігівської області ( а.с. 5 ). Після його смерті відкрилась спадщина за заповітом на все належне йому майно. Після смерті [PERSON] - [PERSON], як спадкоємець за законом, 11.04.2016 року звернулась до приватного нотаріуса Городнянського районного нотаріального округу Неволько В.А. з відповідною заявою про прийняття спадщини померлого. 11.05.2016 року була заведена спадкова справа № 48/2016 до майна [PERSON], який помер [INFO]. Спадкоємець за заповітом після смерті [PERSON] - [PERSON] надала до нотаріуса заяву про те, що вона спадщину у встановлений строк не прийняла, до суду з даного питання звертатись не буде ( а.с. 55-70 ). Наказ Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 19.03.2013 року, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 15.04.2013 року № 612/23144, передбачає, що документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 року індивідуальних ( присадибних ) житлових будинків, господарських будівель і споруд є технічний паспорт. З виготовленого Чернігівським МБТІ технічного паспорта на житловий будинок за адресою : [ADDRESS], встановлено, що відповідно до технічної характеристики будівель та споруд зазначено : А-1 житловий будинок, загальною площею 53,5 кв.м., у т.ч. житловою площею 26,2 кв.м., В погріб з шийкою, а-1 веранда, Б-1 сарай, Б1-1 сарай, Б2-1 сарай, а1 ґанок ( а.с. 15-17 ). Враховуючи, що за життя спадкодавець [PERSON] не зареєстрував своє право власності на частку вказаного нерухомого майно, це унеможливлює реалізацію позивачем своїх спадкових прав через нотаріальну контору. Підсумовуючи викладене, суд дійшов об'єктивного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON]. Враховуючи наведене,

Outcome: approved