Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до Оріхівського районного суду Запорізької області з позовом, в якому просила визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на нерухоме майно, яке залишилось після її та відповідача [PERSON] [PERSON], а саме на житловий будинок за адресою Запорізька область, Оріхівський район, с. Преображенка, провулок Бублика Сергія, 15, з відповідними господарськими будівлями та спорудами. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що сторони по справі є рідними доньками спадкодавця [PERSON], який помер 27.12.2004 року. За життя він мав у власності спірний будинок. Позивач спадщину за батьком прийняла своєчасно, однак отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину не має можливості через відсутність належних правовстановлюючих документів. Відповідач від своє частки спадщини відмовилась у встановленому законом порядку. У звязку з цим позивач змушена звернутись до суду за захистом своїх спадкових прав. Позивач та його представник, а також відповідач в судове засідання не зявились, подавши письмові заяви про розгляд справи без їх участі. Крім того, відповідача заявила про визнання позову. У звязку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами ауодіозапису не здійснювалось. Дослідивши наявні у справі докази, проаналізувавши законодавство, яким регулюються спірні правовідносини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з таких підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] (дівоче прізвище «Дяченко») О.П. є донькою [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії VII-УР № 0887965, виданим Оріхівським рай бюро ЗАГС 22.03.29167 року. За життя [PERSON] побудував житловий будинок за адресою Запорізька область, Оріхівський район, с. Преображенка, провулок Бублика Сергія, 15. Згідно технічної документації, спірне нерухоме майно складається з житлового будинку літ. «А», сіней літ. «а», вбиральні літ. «Б», погрібу літ. «п-г», колодязя літ. «к». 27.12.2004 року [PERSON] помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії 1-ЖС № 307138, виданим виконавчим комітетом Преображенської сільської ради Оріхівського району Запорізької області 30.12.2004 року. У звязку з його смертю відкрилась спадщина, до складу якої входить спірний будинок. 06.06.2005 року позивач звернулась із заявою при прийняття спадщини до Оріхівської державної нотаріальної контори, де була заведена спадкова справа № 288/2005. 19.10.2010 року державний нотаріус виніс постанову про відмову у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину, пославшись на ненадання правовстановлюючих документів на спадкове майно. Відповідач [PERSON] від спадщини відмовилась, проти позову не заперечувала. При вирішенні питання про законність та обґрунтованість вимог позивача суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав. Станом на час набуття спадкодавцем спадкового майна були чинними Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, а також Перелік правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затверджені заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31 січня 1966 року. Зазначені нормативні акти передбачали обовязкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції), проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Якщо право власності на житловий будинок, споруду підтверджується належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, органи місцевого самоврядування зобовязані видати довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві. Таким чином, згідно матеріалів справи спадкодавець [PERSON] набув спірне нерухоме майно у власність відповідно до законодавства, чинного на момент його придбання, у звязку з чим воно може виступати обєктом спадкування. Позивач є спадкоємцем за законом першої черги, спадщину прийняла, що ніким не оспорюється, інші спадкоємці за законом чи за заповітом відсутні, однак через відсутність правовстановлюючих документів позивач не може в позасудовому порядку оформити право власності в порядку спадкування, що саме по собі не може бути підставою для відмови у захисті права. За таких обставин позов підлягає задоволенню. Враховуючи вищенаведене, на підставі ст. ст. 392, 1223, 1225, 1275, 1297 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved