Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з даним позовом, в якому просить визнати за нею право власності на земельну ділянку (пай) номер 307 площею 6,96га, посвідчену сертифікатом ЧН №0185640, яка знаходиться на території Великозагорівського старостинського округу Плисківської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] її батька [PERSON] . Свої вимоги обгрунтовує тим, що за життя її батько [PERSON] був внесений до списків пайовиків та мав право на земельну частку (пай) із земель колишнього КСП «Україна», йому присвоєно №307 площею 6,96га, але земельний сертифікат серії [NUMBER] за життя не отримав, так як помер в короткий проміжок часу після розпаювання. Після померлого батька спадщину фактично прийняла, але не оформила свої спадкові права, його дружина (її мати) [PERSON] , яка також померла [INFO] Після смерті матері вона прийняла спадщину шляхом подачі відповідної заяви до нотаріальної контори, але позбавлена можливості оформити свої спадкові права на вищевказану земельну частку (пай) через нотаріальну контору в зв`язку з відсутністю у покійного спадкодавця правовстановлюючого документа на неї. Позивачка в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити з вищевказаних підстав. Відповідач Плисківська сільська рада у встановлений судом строк відзиву на позов не подала, її представник у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю і не заперечував проти їх задоволення, оскільки батько позивачки [PERSON] значиться у списках осіб на отримання сертифікатів та державних актів, але за життя не встиг отримати цих документів. Відповідач Борзнянська РДА у встановлений судом строк відзиву на позов не подала, в судове засідання представника не направила, надавши заяву про розгляд справи в їх відсутність, не заперечує проти позовних вимог. Третя особа Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області було належним чином та своєчасно повідомлене про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, але в судове засідання представника не направило, в попередньо наданій заяві просить розглядати справу в їх відсутність, у вирішенні справи покладаються на розсуд суду. Заслухавши пояснення позивачки, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, [INFO] помер батько позивачки [PERSON] , який був зареєстрований і проживав разом зі своєю дружиною [PERSON] (мати позивачки) в [ADDRESS] ; заповіту при житті не складав. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла шляхом фактичного вступу у володіння та управління спадковим майном (ст.548, 549 ЦК УРСР) його дружина [PERSON] як спадкоємець першої черги за законом (ст.529 ЦК УРСР). Остання також померла [INFO] , не склавши при житті заповіту, й після неї спадкоємцем першої черги за законом (ст.1261 ЦК України) є дочка [PERSON] (позивачка), яка прийняла спадщину та успадкувала частину майна. Відтак, [PERSON] має право на успадкування майна й померлого батька [PERSON] . Зазначені обставини підтверджуються копіями паспорту, свідоцтв про народження, одруження, смерть, довідками Великозагорівського старостинського округу Плисківської сільської ради №210 від 03.07.2018р., Борзнянської районної державної нотаріальної контори №980 від 26.07.2019р., копією свідоцтва про право на спадщину за законом приватного нотаріуса Борзнянського районного нотаріального округу від 11.07.2018р. Відповідно до п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» №720/95 від 08.08.1995р. право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Згідно з керівними роз`ясненнями, викладеними в п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» №7 від 16.04.2004р., член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). За змістом положень ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 30 листопада 1995 року колективному сільськогосподарському підприємству «Україна» с. Велика Загорівка Борзнянського району Чернігівської області було видано Державний акт на право колективної власності на землю серії ЧН №000003. Додатком №1 до даного Державного акту є список громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства «Україна», серед переліку яких [PERSON] відсутній (під №640 значиться [PERSON] ). Крім того, згідно інформації відділу у Борзнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 01.08.2018р. сертифікат на ім`я [PERSON] не видавався. Довідку ж Великозагорівського старостинського округу Плисківської сільської ради №470 від 11.06.2019р. про видачу [PERSON] Борзнянською РДА сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] та пояснення позивачки й представника відповідача про наявність [PERSON] у списках осіб на отримання земельних сертифікатів та державних актів на землю суд не може взяти до уваги, оскільки з огляду на приписи ст.76-80 ЦПК України вони не є належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами. При цьому, ні позивачка, ні представник відповідача не змогли повідомити чи надати суду оригінал або копію виданих на ім`я [PERSON] правоустановлюючих документів на право на земельну частку (пай). Відтак, належним та допустимим доказом у справі щодо спірних правовідносин є доданий до Державного акта список громадян-членів КСП «Україна» (Додаток №1), серед переліку яких [PERSON] не значиться. Крім того, [PERSON] помер [INFO] , тобто його цивільна правоздатність припинилась до видачі КСП «Україна» Державного акта на право колективної власності на землю, який датований 30 листопада 1995 року. До складу ж спадщини можуть входити лише ті права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Отже, зважаючи на вказані обставини, батько позивачки [PERSON] не відноситься до категорії осіб, які з огляду на положення Указу Президента України №720/95 від 08.08.1995р. набули право на земельну частку (пай) із земель КСП «Україна», в зв`язку з чим, таке право не входить до складу спадщини померлого [PERSON] й, відповідно, не може бути успадковане позивачкою. Визнання ж позову Плисківською сільською радою та Борзнянською РДА суд у відповідності до ст.206 ЦПК України не може прийняти до уваги, оскільки воно суперечить вищенаведеним положенням законодавства. Таким чином, враховуючи викладені обставини, позовні вимоги [PERSON] є необгрунтованими і не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed