Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 16.02.2010 року в Ободівській сільській раді Тростянецького району Вінницької області, актовий запис №3. В період шлюбу у них народилась дочка [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою. Позивач стверджує, що подружнє життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів, непорозуміння, постійні сварки, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб, сім`ю. Разом вони не проживають з березня 2016 року. На даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено, та за глибоким переконанням позивача подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Примирення між ними неможливе, тому свої позовні вимоги підтримує повністю. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, однак до суду подала заяву, в якій просила справу розглянути в її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити, бажає залишитись на прізвищі [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак надав на адресу суду заяву, в якій позов визнає та просить справу розглянути в його відсутність. Визнання позову відповідачем не суперечить чинному законодавству та не порушує чиїх-небудь прав, свобод та інтересів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони 16.02.2010 року зареєстрували шлюб в Ободівській сільській раді Тростянецького району Вінницької області, актовий запис №3, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 16.02.2010 року.(а.с.2). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09.04.2012 року, виданого на ім`я [PERSON], [INFO], батьками останнього записані [PERSON] та [PERSON].(а.с.6). Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Сторони шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть. Складність стосунків призвела до втрати між ними любові та поваги, що призвело до розпаду сім'ї. При таких обставинах, суд вважає, що мотиви та причини, які змусили позивача наполягати на розлученні досить важливі, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ухвали суду від 16.03.2017 року позивача [PERSON] було звільнено від сплати судового збору за подання позовної заяви. Відповідно до п.31 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року №10, якщо судом було звільнено позивача від сплати судового збору, а рішення ухвалено на користь позивача, то стягнення суми судового збору здійснюється безпосередньо з відповідача у дохід Державного бюджету України. Таким чином, відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 640,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved