Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] , який зареєстрований 29 липня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 906. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що відносини з листопада 2018 року вони з відповідачем проживають окремо, шлюбно-сімейні відносини між ними припинені. Фактично сім`я розпалася остаточно і відновленню не підлягає. Примирення та збереження сім`ї не можливо і не є доцільним. Від шлюбу мають доньку [PERSON] [INFO] . Після розірвання шлюбу просила відносити їй дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Ухвалою суду від 14 січня 2020 року провадження по вищевказаній цивільній справі відкрито та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 11 березня 2020 року закрито підготовче судове засідання та справу призначено до судового розгляду. Позивачка в судове засідання не з`явилась, надала заяву в якій просила розглянути справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлений у встановленому законом порядку. Причин неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. Зі згоди позивача, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони 29 липня 2011 року уклали шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 906, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON] [INFO] . Частиною 1 ст. 110 Сімейного кодексу України встановлено, що право на пред`явлення позову про розірвання шлюбу має один із подружжя. При цьому, статтею 111 Сімейного кодексу України визначено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, яка визначає підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Спільне сімейне життя подружжя не склалось через різні погляди на життя, шлюбно-сімейні відносини припинені, сім`я розпалася остаточно і відновленню не підлягає, спільного господарства подружжя не веде, позивач наполягає на розірванні шлюбу, жодних доказів щодо необхідності збереження шлюбу не надано та судом не встановлено. За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, є не доцільним, шлюб повинен бути розірваний. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу (ч. 2 ст. 114 СК України). Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved