Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права власності, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації, в якій зазначила, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 21 жовтня 2008 року їй та її малолітньому сину [PERSON] належить квартира за адресою: [ADDRESS] В зазначеній квартирі [PERSON]. Відповідач з листопада 2013 року не мешкає у квартирі, її особистих речей в квартирі не має, добровільно знятися з реєстрації не бажає, чим порушує права позивача як власника у повній мірі користуватися житловим приміщенням, оформити субсидію. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилась, про час і місце судового засідання повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутності не надала. Відповідно до ст. 169 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених ст.157 цього Кодексу, у разі неявки в судове засідання однієї із сторін, про яких немає відомостей, що їм вручені судові повістки, або оповіщених у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, якщо вони повідомили про причини неявки, які судом визнані поважними. Неявка сторін, або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи. Враховуючи строки розгляду справи суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача [PERSON], оскільки вона належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи та без поважних причин повторно не зявилась в судове засідання, заперечень проти позову не надала, заяви про розгляд справи у її відсутності не надала. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно свідоцтва про право власності на житло виданого Комунальним житловим ремонтно-експлуатаційним підприємством -1 21 жовтня 2008 року позивач [PERSON] є власником квартири за адресою : [ADDRESS] (а.с.8) Відповідач [PERSON] була зареєстрована у вказаній квартирі зі згоди власника квартири . Згідно довідки про склад сім»ї виданої головою квартального комітету кварталу №12 та посвідченої виконавчим комітетом Ізюмської міської ради Харківської області 12 листопада 2015 року в квартирі за адресою: пров. над озерний, 12 кв.3 в м. Ізюмі Харківської області зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON]. [PERSON] в квартирі не проживає, мешкає в Росії м. Уфа. (а.с.15) Вказані відомості підтверджені актом обстеження квартири від 13 листопада 2015 року, складеного головою квартального комітету кварталу №12 та посвідченого виконавчим комітетом Ізюмської міської ради Харківської області 13 листопада 2015 року(а.с.16) Оскільки квартира [ADDRESS] належить позивачеві [PERSON] на праві приватної власності, до правовідносин, що виникли між сторонами у звязку з користування цим житлом, зокрема, при розгляді спору щодо визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мають бути застосовані положення Цивільного кодексу України. Згідно із ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 3 ст.10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на котрі вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених законом. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше. Як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справ розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобовязані подати усі наявні у них докази до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводилось до початку розгляду справи по суті. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Відповідач втратила в установленому порядку право користування вказаним вище жилим приміщенням так як з листопада 2013 року по день розгляду справи у суді в квартирі не проживає. Відповідач порушує права позивача тим, що не знялася з реєстрації як така, що не проживає і не користується жилим приміщенням. В звязку з тим, що відповідачем [PERSON]. Н.О. не надано до суду заперечень проти позову, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими. За таких обставин позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 7 Закону України « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» втрата права користування житловим приміщенням є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання. На підставі викладеного,

Outcome: approved