Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів, в якому просить збільшити розмір аліментів та стягувати з нього аліменти на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів доходу (заробітку), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подання заяви до досягнення дитиною повноліття. При цьому позивач посилається на те, що відповідно до рішення Піщанського районного суду від 27 березня 2012 року в справі № 219/397/12 з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], що народилася [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу (заробітку), але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого законом для дитини відповідного віку, починаючи з 6 березня 2012 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідач виконує рішення суду в межах встановленого розміру та виходячи із власних доходів через виконавче провадження, порушене відділом Державної виконавчої служби Піщанського районного управління юстиції. На даний час дитина проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Потреби дитини зростають, натомість розмір аліментів зменшується, тому є значна потреба в коштах для її повноцінного матеріального забезпечення, придбання взуття та одягу, навчальних посібників, тощо. Крім того, дитина часто хворіє, в наслідок чого потребує додаткових витрат на придбання ліків. Позивачу матеріально важко утримувати дитину самостійно, тим більш що вона не отримує жодного виду соціальної допомоги. Оскільки добровільно сплачувати аліменти в збільшеному розмірі відповідач відмовляється, [PERSON] змушена звернутися до суду про примусове стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу (заробітку), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подання позовної заяви до досягнення нею повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася проте надала на адресу суду заяву в якій позовні вимого підтримала та просила розглянути справу у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав на адресу суду заяву в якій позовні вимоги не визнає, мотивувавши ще тим, що у нього пенсія 886 гривень. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що відповідно постанови головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Піщанського районного управління юстиції про відкриття виконавчого провадження від 26 січня 2016 року, в провадженні відділу ДВС Піщанського РУЮ перебуває виконавчий лист № 219/397/12 виданий Піщанським районним судом вінницької області від 17 вересня 2012 року про стягнення аліментів в розмірі ? частини всіх видів заробітку з боржника [PERSON]. Згідно положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України. 17 травня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесено зміни до ч. 2 ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищевикладене, оцінивши докази у їх сукупності, враховуючі обставини справи станом на сьогоднішній день, суд вважає, що на даний час розмір аліментів в розмірі 1/4 на дитину щомісячно буде розумним, достатнім і відповідатиме інтересам дитини, при цьому не порушуючи прав та інтересів відповідача. Суд приходить до висновку, що слід змінити розмір аліментів та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з для подання позовної заяви й до моменту досягнення дитини повноліття. Водночас, в задоволенні вимоги про допущення рішення суду до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць слід відмовити, оскільки за п.1 ч.1 ст.367 ЦПК суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів, що є відмінним від вимоги позивача про зміну розміру аліментів, які вже стягуються. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: partial