Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова з цивільним позовом до [PERSON] про поділ спільного сумісного майна подружжя,а саме визнати за [PERSON] та відповідачем, [PERSON], право спільної сумісної власності на 89/100 частини домоволодіння та надвірними спорудами по [ADDRESS] у м.Харкові в рівних частках - по 1/2 частини за кожним. В судове засідання позивачка не з*явилась, просила розглянути справу за її відсутності , позов підтримує в повному обсязі та просила його задовольнити. В судове засідання відповідач не з*явився, просив розглянути справу за його відсутності , проти позову не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлено: позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON], 25 грудня 1999 року уклали шлюб, який був зареєстрований у міському відділі РАГС м. Харкова, про що зроблений запис № 2354. Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 жовтня 2010 року шлюб між сторонами розірвано. Згідно договору - дарування, посвідченого 02.01.2001 р. приватним нотаріусом ХМНО [PERSON], позивачці по справі, належали 120/300 частини житлового будинку по [ADDRESS] в м.Харкові. У період спільного життя з відповідачем, ними за спільні кошти родини була здійснена реконструкція частини житлового будинку по [ADDRESS] та переобладнані будови. За рахунок цього, нерухоме майно покращилось, істотно збільшилось у площі, змінилась характеристика нерухомого майна. Для узаконення проведених перебудов та реконструкції приміщення житлового будинку позивачка, за погодженням з відповідачем, звернулася до суду про визнання права власності на реконструйовані приміщення житлового будинку та переобладнані будови. Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 08.04.2008 р. визнано за нею право власності на реконструйовані приміщення житлового будинку та переобладнані будови по [ADDRESS], проведено між співвласниками розподіл цього домоволодіння. Після виділу в натурі ідеальна доля позивачки в праві власності становить 89/100 частини домоволодіння по [ADDRESS] з відповідною частиною надвірних споруд. Також їй виділено в користування земельну ділянку площею 978,5 кв.м. Згідно технічного паспорту, виготовленого КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», станом на цей час, загальна площа приміщень, яка належить позивачці на праві власності в домоволодінні по [ADDRESS], становить 354,6 кв.м, житлова -245,8 кв.м, допоміжна- 108,8 кв.м. Статтею 62 Сімейного кодексу України передбачається, якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об'єктом права спільної сумісно власності подружжя. У ч. 1 ст. 60 СК України зазначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). А ч.2 ст. 60 Сімейного кодексу України взагалі встановлює презумпцію права спільної сумісно власності подружжя на все майно, що придбане ними у шлюбі, крім речей індивідуального користування. Також, згідно з ч.З ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньої спільною сумісною власністю. Стаття 69 Сімейного Кодексу України закріплює право подружжя на поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема: дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Згідно ст. 70 Сімейного кодексу України та ст.372 Цивільного кодексу України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності, частки майна є рівними. Позивачка пропонувала відповідачу грошову компенсацію за належну їй 1/2 частину будинку, але відповідач відмовився, так як зажадав отримати грошову компенсацію в значно більшому розмірі, аніж вартість 1/2 частини домоволодіння по [ADDRESS], зареєстрованого її ім'я. Згідно ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, допускається лише за його згодою. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в постанові від 21 грудня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 Сімейного кодексу України та ст. 372ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Оскільки між сторонами не досягнуто згоди щодо поділу майна або розміру грошової компенсації, позивачка вимушена звертатися до суду з даним позовом. Враховуючи вищевикладене, суд вважає , що позовні вимоги підлягають задоволенню

Outcome: approved