Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-12 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06.11.2018 року вирішено стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 1500 грн. щомісячно і до досягнення диною повноліття. Вказує, що на даний час розмір стягуваних аліментів значно нижчий, ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку і їх розмір недостатній для матеріального утримання дитини. Зазначає, що син проживає з нею та знаходиться на її утриманні. При цьому, відповідач залишив без належної батьківської уваги, а також ніяким чином не бере участі у вихованні дитини. Також вказує, що на даний час вона є безробітною, однак займається пошуком офіційного працевлаштування. При цьому, відповідач є працездатним, займається підробітками за кордоном. На даний час розмір стягуваних аліментів є недостатнім для забезпечення належного розвитку дитини, оскільки витрати та ціни істотно зросли, призначеного розміру аліментів не вистачає для задовільного утримання та виховання сина. А тому, просить суд збільшити розмір аліментів та стягувати з відповідача на її користь аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення сином повноліття. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у заяві та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, проте подав суду заяву про слухання справи у його відсутності. Просив відмовити у позову з підстав, викладених у відзиві. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши представлені письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що у відповідності до рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06.11.2018 року з відповідача [PERSON] стягуються на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 1500 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 7-8). Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Згідно частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 192 ч. 1 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до ч. 2 ст.\~182\~СК України мінімальний\~гарантований розмір\~аліментів на\~одну дитину\~не може\~бути меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. При цьому, мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 7\~Закону України\~«Про Державний\~бюджет України\~на 2020\~рік» встановлено\~у 2020\~році прожитковий\~мінімум на\~одну особу\~в розрахунку\~на місяць:\~зокрема,\~для дитини віком до 6 років: з січня - 1779\~грн.,\~з липня\~-\~1859\~грн.,\~з грудня\~-\~1921грн. Положеннями ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Аналізуючи зазначені норми закону, суд виходить з того, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров`я та розвитку дитини, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, забезпечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує мінімальні потреби дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України слідує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Таким чином, дослідивши зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що з моменту ухвалення вищезазначеного рішення у позивача суттєво змінились обставини, за яких суд виходив при визначенні такого розміру аліментів, зокрема, що позивач безробітна і не отримує доходів, достатніх для забезпечення належного утримання дитини. Водночас, суд враховує інформацію, що надійшла з Головного центру оброки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, з якої слідує, що [PERSON] , [INFO] , неодноразово перетинав кордон України та перебував за кордоном тривалий час, що вказує наявність у останнього працевлаштування за межами України і про що свідчить копія посвідчення представлена позивачем в судовому засіданні (а.с. ). А тому, враховуючи пріоритетність інтересів дитини, на користь якої стягуються аліменти, визначений законом і значно збільшений прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, матеріальне становище позивача та відповідача, суд приходить до висновку, що слід збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на користь позивача, а саме: в розмірі по 2000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення законної сили та до досягнення дитиною повноліття. При цьому, суд зважає на ту обставину, відповідно до положень\~ст. 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави 840,80 грн. судового збору. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial