Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання дитини. Мотивуючи свої вимоги тим, що за рішенням Апеляційного суду м. Києва від 06 червня 2016 року з [PERSON] стягуються аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1 000 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 07 березня 2013 року й до досягненням дитиною повноліття. На час прийняття вищевказаного рішення суд виходив з того, що відповідач не працював, мав мінливий та нерегулярний дохід, а тому аліменти визначив у твердій грошовій сумі й у визначеному розмірі, проте на сьогодні у нього змінився матеріальний стан, а саме: він працевлаштований, обіймає посаду начальника відділу з питань запобігання та виявлення корупції Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, й відповідно до щорічної декларації про його доходи за 2017 рік, розміщеної на офіційному сайті НАЗК, він отримав заробітну плату за основним місцем роботи у розмірі 149 158 грн., крім цього отримує доходи від ПАТ «Кредобанк», а також довід від відчуження нерухомого майна на суму 256 115 грн., що вказує на те, що його фінансове становище значно покращилося у порівнянні з періодом, коли він був безробітним та отримував доходи нерегулярно. Вважає, що є підстави для зміни розміру аліментів на утримання дитини з 1 000 грн. 00 коп. на ? частини від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з набранням чинності цього рішення суду, й до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], діючий на підставі ордеру про надання правової допомоги від 20 червня 2018 року (а.с.48), позовні вимоги підтримав з тих же підстав та просив їх задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON]позовні вимоги не визнав з тієї підстави, що оскільки позивачка не надає йому можливості спілкуватися та приймати участь у вихованні дитини, він категорично заперечує сплачувати аліменти позивачці на утримання дитини у частці від його заробітку (доходу), повідомивши суд про те, що ним подано позов до [PERSON] про зміну місця проживання дитини. Вислухавши пояснення сторін, їх доводи та заперечення, дослідивши інші матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з»ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об»єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Розмір аліментів, відповідно до частини 1 статті 192 СК України, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров»я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що за рішенням Апеляційного суду м. Києва від 06 червня 2016 року з [PERSON] стягуються на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1 000 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 07 березня 2013 року, й до досягненням дитиною повноліття (а.с. 4-6). На час прийняття вищевказаного рішення суд виходив з того, що відповідач не працював, мав мінливий та нерегулярний дохід, а тому аліменти визначив у твердій грошовій сумі, й у визначеному розмірі (а.с.4-6). Наразі змінився матеріальний стан відповідача як платника аліментів, що ним визнається, а саме: він працевлаштований, обіймає посаду начальника відділу з питань запобігання та виявлення корупції Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, й відповідно до щорічної декларації про його доходи за 2017 рік, розміщеної на офіційному сайті НАЗК, він отримав заробітну плату за основним місцем роботи у розмірі 149 158 грн. (а.с.14-22), крім цього отримав доходи від ПАТ «Кредобанк» - 26 852 грн. (а.с.14-22), а також дохід від відчуження нерухомого майна на суму 256 115 грн. (а.с.14-22), що вказує на те, що його фінансове становище значно покращилося у порівнянні з періодом, коли він був безробітним та отримував доходи нерегулярно. Згідно довідки про заробітку плату відповідача станом на 11 липня 2018 року, наданої за місцем його роботи - Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, середньомісячна заробітна плата [PERSON] за останні три місяці - квітень, травень, червень 2018 року, з вирахуванням податків - 89 539 грн. (а.с.70), відповідно за один місяць - 29 846 грн., ? частина з яких складає 7 461 грн., відповідно підлягала б сплаті у якості аліментів на утримання дитини. Судом дана оцінка обставин, які враховуються судом при зміні розміру аліментів, та вважає їх такими, що заслуговують на увагу й можуть бути покладені в основу рішення для задоволення позовних вимог. Суд вважає, що визначена частка аліментів є прийнятною як для стягувача, так й платника аліментів, з урахуванням прав малолітньої дитини, його віку й потреб. Відповідно до чч 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно статті 180 Сімейного Кодексу (далі - СК) України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом( ч.1статті 181 СК України). Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (частина 2 статті 182 СК України). Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини (ч.2 ст. 182 СК України). За таких підстав суд вважає, що згідно частини 1 статті 192 СК Україниє підстави для зміни розміру аліментів на утримання дитини, які стягуються за рішенням Апеляційного суду м. Києва від 06 червня 2016 року, з 1 000 грн. 00 коп. на ? частини від його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з набранням чинності цього рішення суду, й до досягнення дитиною повноліття, з підстав встановленої й доведеної підстави - зміни матеріального стану відповідача, й з урахуванням визначеної судом до сплати суми аліментів у твердій грошовій сумі - 1 000 грн. 00 коп., що відповідно наразі не може забезпечити достатній рівень життя дитини (їжа, одяг, комфорт, користування житлово-комунальними та медичними послугами, потреба в реалізації соціального та духового розвитку), у той час як визначена частка - ? частини від заробітку (доходу) відповідача забезпечить такий рівень життя єдиного його сина. Судом надана правова оцінка заперечень відповідача проти позову, та вважає, що останні не заслуговують на увагу, розцінюються судом як такі, що спрямовані на уникнення від виконання обов»язку щодо утримання дитини, оскільки докази ним на спростування позовних вимог не надані, тому такі заперечення не можуть бути прийняті судом та покладені в основу рішення як такі, що спростовуються доказами наданими позивачем по справі. За таких підстав позов є обгрутованими, доведеним та таким, що підлягає задоволенню; підстав, що спростовують позовні вимоги, судом не встановлено. При задоволенні позовних вимог з відповідача на користь держави підлягають стягненню судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп., від сплати яких позивач була звільнена при зверненні до суду з даною позовною заявою відповідно до Закону України «Про судовий збір». На підставі вищевикладеного, ч. 1 ст. 192 СК України йст.ст. 180, 181 ч.1, 182 ч.2, 183 СК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» та,

Outcome: partial