Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищезазначеною позовною заявою, в якій вказала, що [INFO] в с.Щеніїв Черняхівського району Житомирської області померла її матір [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина та залишилось спадкове майно, а саме: земельні ділянки площею 2,1059 га., 0,2397 га, 2,4086га., 0,2343 га. та 0,2396 га., що розташовані на території Забрідської сільської ради Черняхівського району Житомирської області. Про існування вказаних земельних ділянок позивач не знала, тому не зверталась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Однак, в червні 2018 року в особистих речах матері позивач знайшла правовстановлюючі документи на земельні ділянки. Тому 05.09.2018 року позивач звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, де дізналась, про те, що її мати за життя, 24.03.2003 року склала заповіт на випадок своєї смерті на усе своє майно на неї та її братів [PERSON] та [PERSON]. Вказаний заповіт посвідчений секретарем Забрідської сільської ради Черняхівського району. Однак, ніхто із спадкоємців не прийняв спадщину по заповіту після смерті матері, оскільки вказаний заповіт не відповідає чинному на той час законодавсту, а саме: в заповіті відсутній підпис заповідача та наявні дописки та не застережливі виправлення. Також позивач вказала, що [PERSON] помер [PERSON] в м.Київ, після його смерті спадкоємці першої черги відсутні, а до кола спадкоємців другої черги входить лише вона як сестра спадкодавця, інші спадкоємці відсутні. [PERSON] на спадщину після смерті матері не претендує. З вказаних підстав, позивач просила визнати поважними причини пропуску нею строку прийняття спадщини та визначити їй додатковий строк, достатній для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] терміном в 2 (два) місяці з дня набрання рішенням законної сили, визнати недійсним заповіт складений 24.03.2003 року №16 [PERSON] та посвідчений секретарем Забрідської сільської ради Черняіхівського району та скасувати запис в Спадковому реєстрі щодо чинності вказаного заповіту. Представник позивача [PERSON], що діє на підставі довіреності від 04.06.2018 року посвідченої головою Вільської сільської ради Черняхівського району Бєлим П.В., та позивач [PERSON] в судове засідання не з'явились, звернулись до суду із заявами про слухання справи у їх відсутності, позов підтримали та просили його задоволити. Представник відповідача Високівської сільської ради Черняхівського району Житомирської області в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлений позов визнав, не заперечував проти його задоволення. В зв'язку з визнанням позову відповідачем, суд прийшов до висновку про можливість винесення рішення по суті позову при підготовчому розгляді справи згідно з ч.3 ст.200 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд позов задовольняє в повному обсязі, виходячи з наступного: В судовому засіданні встановлено, що [INFO] в с.Щеніїв, Черняхівського району померла [PERSON] (а.с.11). Після її смерті відкрилась спадщина та залишилось спадкове майно, а саме: земельні ділянки, загальною площею 5,30га., що розташовані на території Забрідської сільської ради Черняхівського району Житомирської області, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належали померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] виданого на ім»я [PERSON] (а.с.12). На час відкриття спадщини [PERSON] проживала та була зареєстрована в [ADDRESS]. В шестимісячний термін після її смерті в її будинку ніхто не проживав та не був зареєстрований, що стверджується довідкою виконавчого комітету Високівської сільської ради Черняхівського району Житомирської області №937 від 08.06.2018 року (а.с.59). 24.03.2003 року [PERSON] склала заповіт на все своє майно на своїх дітей [PERSON], [PERSON] та [PERSON] [PERSON] подала до нотаріуса заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину 05.09.2018 року, однак, оформити спадщину не має можливості, оскільки пропустила строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Даний строк позивач пропустила в зв'язку з тим, що не знала про наявність спадкового майна у матері, що стверджується постановою нотаріуса Черняхівської державної нотаріальної контори (а.с.28). Згідно до відповіді нотаріальної контори, після смерті [PERSON] спадкоємців, або осіб, які мали б обов'язкову частку у майні спадкодавця, не має, спадкова справа після смерті [PERSON] не заведена (а.с.44,59). [PERSON] із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звертався та на неї не претендує, [PERSON] помер [PERSON] в м.Київ до відкриття спадщини після смерті [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть (а.с.60). Вказані обставини сторонами не оспорюються, ними визнаються. Крім того, що зазначені обставини сторонами визнаються, вони підтверджуються матеріалами справи. В зв'язку з цим, судом у відповідності із ст.82 ЦПК України, визнані вказані обставини такими, що не підлягають доказуванню. Вирішуючи питання про визнання заповіту складеного [PERSON] 24.03.2003 року недійсним, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до вимог ст. 541 ЦК Української РСР (законодавство , що діяло на момент виникнення спірних правовідносин), заповіт повинен бути укладений у письмовій формі з зазначенням місця і часу його укладення, підписаний особисто заповідачем і нотаріально посвідчений. Разом з тим, у відповідності до ст. 543 ЦК Української РСР, якщо заповідач внаслідок фізичної вади, хвороби або будь-яких інших причин не може власноручно підписати заповіт, за його дорученням у його присутності і в присутності нотаріуса або посадової особи, яка посвідчує заповіти, прирівнювані до нотаріально посвідчених, заповіт може підписати інший громадянин. При цьому зазначаються причини, з яких заповідач не міг підписати заповіт власноручно. Як вбачається із копії наданого позивачем заповіту, він не підписаний заповідачем особисто, в заповіті немає інформації щодо причин неможливості власноручно підписати заповіт заповідачем, також відсутня інформація щодо іншої особи, яка б могла підписати заповіт за дорученням заповідача. Крім того, заповіт містить завірені виправлення та дописки (а.с.31). Відповідно до вимог ст. 48 ЦК Української РСР угода визнається недійсною, що невідповідає вимогам закону, та яка ущемлює особисті або майнові права неповнолітніх дітей. Таким чином, суд приходить до висновку, що заповіт складений [PERSON] 24.03.2003 року за №16 не відповідає вимогам ст.ст. 541,543 ЦК Української РСР, а тому має бути визнаний недійсним. Згідно до статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. У відповідності із ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подачі ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. З огляду на викладене, суд визнає поважними вказані позивачем причини пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини, та відповідно до ст. 1272 ЦК України визначає їй додатковий строк для подачі такої заяви до нотаріальної контори терміном в два місяці після вступу рішення в законну силу. На підставі наведеного,

Outcome: approved