Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просила стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. Свої вимоги мотивувала тим, що від шлюбу з відповідачем мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . На даний час відповідач проживає окремо, дитина проживає разом з нею та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання сина не надає, інших утриманців не має, працездатний. 17.01.2020 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Позивачка в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, в якій просила справу слухати без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, не заперечувала проти винесення заочного рішення у разі неявки відповідача. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд вважає за можливе ухвалити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. ст. 280-281 ЦПК України. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, вивчивши письмові докази, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного. Судом встановлено, що з 14.10.1995 року сторони перебувають у шлюбі. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із позивачкою. Судом встановлено, що домовленості між сторонами щодо утримання дитини не досягнуто, а отже аліменти на утримання дитини у відповідності до вимог Глави 15 СК України повинні бути стягненні за рішенням суду. Згідно з ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 pоку № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з частиною другою статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За умовами частин першої та другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно із статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ст.ст.180-182 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На виконання цього обов`язку за рішенням суду можуть стягуватися аліменти, розмір яких визначається з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, платника аліментів, наявності у останнього інших утриманців та інших обставин, що мають істотне значення. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З урахуванням встановленого, суд вважає, що відповідач зобов`язаний та спроможний надавати матеріальну допомогу своєму сину, з визначенням аліментів у розмірі саме 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу). Відповідач працездатний, інших утриманців не має, доказів, які б вказували на неможливість сплачувати аліменти у визначеному розмірі, суду не надано. Згідно ст.141 ч.6 ЦПК України з [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved