Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 20 вересня 1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану Орджонікідзевського райвиконкому м.Харкова, актовий запис № 430. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначила, що вони знаходяться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 20 вересня 1997 року. Дітей від шлюбу не мають. На протязі останніх декількох років сімейне життя між подружжям поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин на початку листопада минулого року. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю. Позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам, тому просила розірвати шлюб. Крім того, зазначила, що після розірвання шлюбу бажає іменуватися прізвищем «[PERSON]». У судове засідання позивач не з`явилася, повідомлялася про дату та час слухання справи своєчасно та належним чином. Однак надала до суду заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, строк на примирення з відповідачем не потрібен. Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлявся про дату та час слухання справи своєчасно та належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, а також зазначив, що строк на примирення з позивачем йому не потрібен, позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти розірвання шлюбу. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову, з наступних підстав: Відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207цього Кодексу. Згідно ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20 вересня 1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану Орджонікідзевського райвиконкому м.Харкова, актовий запис № 430 (свідоцтво про одруження серії [NUMBER] від 20 вересня 1997 року). Сторони від зареєстрованого шлюбу дітей не мають, але чоловік не погоджується від розірвання шлюбу в органах РАЦСу. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. У ході судового розгляду встановлено, що шлюбно-сімейні відносини припинені, сторони фактично проживають окремо. Позивач вважає, що збереження родини не є можливим, відповідач клопотань про надання строку на примирення не надавав. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, а саме, що сторони не підтримують шлюбно-сімейні відносини, вважає необхідним шлюб розірвати, так як подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї за неможливе. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved