Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з даним позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на її користь на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу відповідача з дня подачі заяви до суду та до закінчення навчання, але не більше ніж досягнення 23 років. Свої вимоги обгрунтовує тим, що їх спільна з відповідачем дочка [PERSON] після розірвання шлюбу, залишилась проживати з нею, перебуває на її утриманні, після досягнення повноліття навчається в Чернігівському кооперативному коледжі, стипендії не отримує, а батько дитини матеріальну допомогу під час її навчання надавати відмовився. Позивачка в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити з вищевказаних підстав. Пояснила, що їх дочка [PERSON] навчається на стаціонарі за контрактом; в зв`язку з навчанням дочка потребує коштів на харчування, придбання одягу, оплати за проїзд та гуртожиток; вона самостійно підтримує дочку, надаючи їй допомогу за рік в розмірі близько 30000 грн; відповідач ніякої матеріальної допомоги дочці не надає, хоча спроможний це робити. Відповідач, відзиву на позов не подав, в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково й пояснив, що не має матеріальної можливості сплачувати на навчання дочки [PERSON] аліменти в запропонованому позивачкою розмірі, оскільки не працює, отримує доход від ведення підсобного господарства та періодичних заробітків від праці по найму; має іншу сім`ю, в якій є батьком малолітнього сина [PERSON] , 2018 р.н., і якого також повинен утримувати, син часто хворіє. Згоден сплачувати аліменти на навчання дочки в сумі не більше 200 грн на місяць. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. За змістом положень ст.199 СК України обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, не є безспірним, вони повинні це робити за наступних умов: 1/дочка чи син повинен потребувати матеріальної допомоги; 2/батьки спроможні надавати таку допомогу. Крім того, з огляду на приписи ст.200 СК України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] і її батьками є [PERSON] (відповідач по справі) та [PERSON] (позивачка по справі), шлюб між якими розірвано 01 липня 2009 року. [PERSON] зареєстрована разом з матір`ю в [ADDRESS] , й після досягнення повноліття продовжує навчатися на 3-му курсі денного відділення Чернігівського кооперативного коледжу Чернігівської облспоживспілки з 01 вересня 2016 року по 30 червня 2020 року, навчання платне, стипендії не отримує. Зазначені обставини підтверджуються копіями паспортів, свідоцтв про народження, розірвання шлюбу, довідками Комарівської сільської ради №853 від 13.05.2019р. та з навчального закладу №210 від 06.05.2019р. Як вбачається з матеріалів справи, позивачка має постійне місце роботи й отримує заробітну плату в розмірі близько 4000 грн на місяць; має певний доход від ведення підсобного господарства. Відповідач є особою працездатного віку, але не працює; як пояснив отримує доход від ведення підсобного господарства та заробітків по найму. Водночас суд враховує, що відповідач згідно довідки Комарівської сільської ради №1024 від 03.06.2019р. має іншу сім`ю (проживає без реєстрації шлюбу), також за законом зобов`язаний до досягнення повноліття матеріально утримувати малолітнього сина [PERSON] , 2018 р.н., батьком якого являється. Разом з тим, суд вважає, шо відповідачем всупереч вимог ст.12, 81 ЦПК України не було надано суду жодних належних та допустимих доказів хворобливого стану здоров`я сина [PERSON] та витрачання коштів на його лікування. Таким чином, враховуючи розміри матеріального забезпечення дитини та її батьків, їх сімейне становище, стан здоров`я, суд приходить до висновку про можливість надання [PERSON] певної матеріальної допомоги на навчання дочки [PERSON] , але вважає необгрунтованим та завеликим заявлений позивачкою розмір аліментів для відповідача. При цьому, суд враховує і ту обставину, що позивачка всупереч положенням ст.12, 81 ЦПК України не навела суду обґрунтованих розрахунків, підтверджених належними та допустимими доказами, на підтвердження своїх вимог про стягнення з відповідача коштів на навчання дочки [PERSON] саме в розмірі 1/4 частини доходу, а не в більшому чи меншому розмірах, твердій грошовій сумі, а також потреби дочки під час навчання в матеріальній допомозі у якійсь конкретній сумі. Отже, при таких обставинах справи, з огляду на відсутність у відповідача постійного місця роботи та заробітку, отримання ним мінливого, нестабільного доходу, часткового визнання позову, суд вважає за необхідне стягувати з [PERSON] аліменти на навчання дочки [PERSON] в твердій грошовій сумі 500 грн щомісячно. Відповідно до ч.2 ст.199 СК України право на утримання припиняється у разі припинення навчання. За змістом приписів ст.201 СК України до відносин між батьками і повнолітніми дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Тому, аліменти з відповідача на користь позивачки слід стягувати з дня пред`явлення позову 14 травня 2019 року і до припинення навчання, але не пізніше 30 червня 2020 року (закінчення терміну навчання згідно довідки навчального закладу) за вирахування часу канікул. Таким чином, враховуючи викладені обставини, позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial