Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Позов мотивований тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 11.07.2013 року. Від шлюбу мають малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. Рішенням Вінницького міського суду від 26.12.2016 року з відповідача стягнено на користь позивача на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 850 грн. та на утримання дочки [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 700 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 22.11.2016 року та до досягнення дітьми повноліття. Діти проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою ДП «ЖЕК №26» № 270 від 14.03.2018 р. 08.07.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» №2037-VIII від 17.05.2017 року. На підставі вищенаведеного ч. 2 ст. 182 СК України викладено в новій редакції, згідно з якою розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 26.12.2016 року з відповідача стягуються аліменти на утримання дітей менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, що є порушенням їх прав та законних інтересів. В судовому засіданні позивач підтримала позов у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач позов визнав частково. Просив ухвалити рішення суду про зміну стягуваних з нього аліментів і визначити в розмірі 1/3 частки від усіх доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Згідно з його запереченнями він не має можливості сплачувати на утримання дітей аліменти в розмірі 1/2 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. \~ \~ \~ \~Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази в справі, та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. 11.07.2013 року шлюб розірвано. Від шлюбу мають малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. Рішенням Вінницького міського суду від 26.12.2016 року з відповідача стягнено на користь позивача на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 850 грн. та на утримання дочки [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 700 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 22.11.2016 року та до досягнення дітьми повноліття. Діти проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою ДП «ЖЕК №26» № 270 від 14.03.2018 р. 08.07.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» №2037-VIII від 17.05.2017 року. Частину 2 ст. 182 СК України викладено в новій редакції, згідно з якою розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд звертає увагу, що на час вирішення справи судом мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину складає 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто для сина [PERSON] 972 грн., а для дочки [PERSON], [INFO] 779,50 грн. Нині відділом ДВС відповідачу щомісячно нараховують аліменти в сумі 700 грн. і 850 грн. щомісячно, тобто в розмірі меншому, ніж встановленому законом мінімуму. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. На даний час розмір аліментів, визначений рішенням суду від 26.12.2016 року, є незначним та не дозволяє позивачу в повному обсязі забезпечувати потреби неповнолітніх дітей. Положеннями ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених СК України. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. \~ \~ \~ \~За змістом ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~ \~ \~ \~За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. \~ \~ \~ \~Згідно з п. 17 цієї ж Постанови зміни законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. \~ \~ \~ \~В постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 р. в справі №6-143цс13 висловлено правову позицію : «З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). \~ \~ \~ \~При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обовязку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»)». \~ \~ \~ \~Проте, враховуючи зміни в законодавстві, а також те, що розмір аліментів, визначений рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 26.12.2016 року на даний час є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей, позов про зміну розміру аліментів підлягає частковому задоволенню. Відповідач працює, отримує заробітну плату, розмір якої залежить від кількості виконаних робіт. Згідно з чинним законодавством України, якщо доходи батька офіційні і регулярні, суд встановлює аліменти у вигляді відсотка від зарплати, а саме суд вважає справедливим та достатнім визначити аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно. В позовній заяві позивач ставить вимогу про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% розміру прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, Проаналізувавши пояснення відповідача та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про неплатоспроможність відповідача сплачувати аліменти в такому розмірі, тому позов підлягає частковому задоволенню. \~ \~ \~ \~Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 СК України. \~ \~ \~ \~Судовий збір в розмірі 704,80 грн. підлягає стягненню з відповідача [PERSON] в дохід держави. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial