Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме: будинком, розташованим за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначено, що позивач є власником 1/2 частини вказаного житлового будинку, яка є відокремленим житловим приміщенням та використовується позивачем та членами її сім`ї. [PERSON] , який не є членом сім`ї позивача, зареєстрований у вказаному будинку, частина якого належить позивачу, проте в ньому не проживає тривалий час, місце його проживання відповідачу не відоме. Добровільно знятись з реєстраційного обліку відповідач відмовляється, житлом не користується. Реєстрація відповідача у житловому будинку порушує права позивача, як власника щодо володіння, користування та розпорядження належним житлом, а тому вона звернулась з позовом до суду. Позивач в судове засідання не з`явилась, представником позивача - адвокатом Виноградовою Л.Г. до суду подано клопотання, в якому вона позовні вимоги підтримала, просила розгляд справи проводити без участі позивача та її представника. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, а саме: судовою повісткою за останнім відомим місцем проживання та шляхом розміщення оголошення про його виклик до суду на офіційному веб-сайті «Судова влада України». Правом надання відзиву на позов відповідач не скористався, клопотання про відкладення розгляду справи ним не подано, тому розгляд справи проведено без його участі. Третя особа на стороні позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився, від нього надійшло клопотання, в якому він, як співвласник вказаного будинку, просить розгляд справи проводити без його участі. Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що згідно нотаріально посвідченого договору дарування 1/2 частини житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями від 12.11.2010 року [PERSON] безоплатно прийняла у власність 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] . Вказаний договір внесений до Державного реєстру правочинів, що підтверджується витягом № 9241387 від 12.11.2010 року (а.с.10-13). Згідно витягу про державну реєстрацію прав Обласного комунального підприємства «Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» № 27993002 від 15.11.2010 року право приватної спільної часткової власності [PERSON] на вказаний житловий будинок зареєстровано у Державному реєстрі та у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та у Реєстрі прав власності на нерухоме майно, згідно інформаційної довідки № 183977400 від 08.10.2019 року (а.с.14, 29-32). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.04.2016 року, виданого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Прохор Л.Є. та зареєстрованого в реєстрі за № 223, та відповідно до інформаційної довідки № 183977400 від 08.10.2019 року, іншим співвласником будинку за вказаною адресою є [PERSON] (а.с.68-70). Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи № 1/1004 від 01.08.2019 року Первозванівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, [PERSON] зареєстрована за вищевказаною адресою (а.с.8). Як вбачається з довідки Первозванівської сільської ради сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області № 1/1341 від 21.10.2019 року, разом з [PERSON] за вищевказаною адресою зареєстровані [PERSON] та [PERSON] , [INFO] (а.с.17). Реєстрація відповідача за вищевказаною адресою також підтверджується відповідями, наданими на запити суду УДМС в Кіровоградській області та Первозванівською сільською радою Кропивницького району Кіровоградської області, як органами реєстрації місця проживання особи (а.с.34, 36). Згідно актів про не проживання особи за місцем реєстрації від 20 лютого 2019 року та від 07 жовтня 2019 року, затверджених керуючого справами виконавчого комітету Первозванівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області Бондаренко З.В., комісією, в складі мешканців с.Первозванівка: [PERSON] , яка проживає по [ADDRESS] , та [PERSON] , який проживає по [ADDRESS] , засвідчено, що [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] з 02 червня 2011 року фактично не проживає і ніколи за вказаною адресою не проживав (а.с.15, 16). Відповідно до вимог ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст.15 та ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтями 12, 13, 89 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Статтею 41 Конституції України закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.47 Конституції України, якою гарантується право на житло і встановлено, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно ст.ст.319, 321, 391 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком, 1/2 частина якого належить позивачу, є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. У зв`язку із задоволенням позовних вимог, на підставі ст.141 ЦПК України документально підтверджені судові витрати, понесені позивачем стягуються з відповідача в повному обсязі. На підставі ст.ст.319, 321, 391 ЦК України, ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,

Outcome: approved