Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа - приватний нотаріус Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON] про визнання права власності на 1/2 частку квартири № 4, розташованої в будинку № 8 по вулиці Богдана Хмельницького в м. Камянське в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], в якому зазначила, що 22 липня 2010 року померла її бабуся [PERSON], яка за життя залишила заповіт, посвідчений 2 липня 2004 року приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON], згідно з яким заповіла позивачці на випадок своєї смерті все своє майно. [PERSON] прийняла спадщину, подала у шестимісячний строк з дня смерті заповідачки заяву про прийняття спадщини в нотаріальну контору; на підставі її заяви приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON] 2 серпня 2010 року заведена спадкова справа. Вважає, що спадковим майном після смерті [PERSON] є 1/2 частина трикімнатної квартири № 4, розташованої в будинку № 8 по вулиці Богдана Хмельницького в місті Камянське, яка придбана чоловіком [PERSON] - [PERSON] під час їх шлюбу за спільні кошти подружжя. 20 серпня 2016 року приватний нотаріус Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON] своєю постановою відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку квартири № 4, розташованої в будинку № 8 по вулиці Богдана Хмельницького в Камянське у зв'язку з тим, що право власності на спірну квартиру оформлено на чоловіка померлої [PERSON] [PERSON] 22 лютого 2016 року [PERSON] помер, заповіту не залишив. Його спадкоємцями за законом 1-ї черги є доньки померлого - відповідачки [PERSON], мати позивачки, та тітка [PERSON] Обидві вчасно прийняли спадщину після смерті свого батька; за їх заявами в першій дніпродзержинський державній нотаріальній конторі відкрита спадкова справа. Оскільки право власності на квартиру № 4, розташовану в будинку № 8 по вулиці Богдана Хмельницького в Камянське зареєстроване на імя спадкодавця [PERSON], відповідачки [PERSON], [PERSON] можуть в любий час вимагати та отримати від нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом після його смерті на всю спірну квартиру без врахування подружньої частки їх матері [PERSON] та без врахування майнових прав позивачки на спадщину [PERSON] за заповітом. В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали заявлені позовні вимоги з вищенаведених підстав. Відповідачки [PERSON], [PERSON] позовні вимоги [PERSON] визнали у повному обсязі. Суд, взявши до уваги позицію позивача, представника позивача, відповідачів, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. 22 липня 2010 року померла бабуся позивачки [PERSON]. [PERSON] залишила заповіт, посвідчений 2 липня 2004 року приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 690, згідно з яким заповіла [PERSON] на випадок своєї смерті все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б не складалось. 2 серпня 2010 року [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини приватному нотаріусу Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON], яка на підставі цієї заяви відкрила спадкову справу після смерті [PERSON] за № 34/2010, зареєстровану у спадковому реєстрі під № 49711978. Відповідно до ч.1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. 20 серпня 2016 року приватний нотаріус Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON] своєю постановою відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку квартири № 4, розташованої в будинку № 8 по вулиці Богдана Хмельницького в Камянське у зв'язку з тим, що право власності на цю квартиру оформлено на чоловіка померлої [PERSON] [PERSON], а подружня частка [PERSON] в спільному майні не оформлена і не виділена. Суд дійшов до висновку, що у склад спадкового майна після смерті [PERSON] дійсно входить 1/2 частина трикімнатної квартири № 4, розташованої в будинку № 8 по вулиці Богдана Хмельницького в місті Камянське загальною площею 67,1 кв.м., житловою 47,4 кв.м., оскільки вона була придбана [PERSON] та її чоловіком [PERSON] під час їх шлюбу за спільні кошти подружжя. [PERSON] і [PERSON] перебували у шлюбі з 1 вересня 1957 року по день смерті [PERSON] 22 липня 2010 року. Згідно договору купівлі-продажу, посвідченого 1 серпня 2002 року приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 2333, покупцем спірної квартири є [PERSON] 2 серпня 2002 року право власності [PERSON] на вищевказану квартиру було зареєстроване ОКП «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» в книзі № 119 під реєстровим № 21063. Відповідно до вимог ч.1,2 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України частки майна дружини та чоловіка є рівними. Із пунктів 2, 3 договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 1 серпня 2002 року приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON], вбачається, що спірна квартира належала продавцю ВАТ «Дніпродзержинський домобудівний комбінат», і що гроші в розмірі 9500 гривень покупцем квартири продавцю не перераховувались, тому що ця квартира передається покупцю [PERSON] в рахунок заборгованості по заробітній платі. Відповідно до ч.2 ст. 61 СК України заробітна плата є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Отже[ADDRESS], розташована в будинку № 8 по вулиці Богдана Хмельницького в м. Камянське, придбана [PERSON] 1 серпня 2002 року під час шлюбу із [PERSON] за рахунок заробітної плати, що накопичилась на його рахунку та не була вчасно виплачена роботодавцем і продавцем нерухомості ВАТ «Дніпродзержинський домобудівний комбінат», є спільним сумісним майном подружжя в рівних частках. 22 лютого 2016 року [PERSON] помер, заповіту не залишив. Відповідачки [PERSON], [PERSON] як доньки [PERSON] є його спадкоємицями за законом 1-ї черги, що прийняли спадщину після смерті свого батька; за їх заявами в першій дніпродзержинський державній нотаріальній конторі відкрита спадкова справа. Та обставина, що [PERSON] є спадкоємицею [PERSON] за заповітом та своєчасно прийняла спадщину, підтверджується дослідженими судом матеріалами спадкової справи № 34/2010, зареєстрованої у спадковому реєстрі під № 49711978, заведеної не приватним нотаріусом ДМНО [PERSON] 2 серпня 2010 року після смерті [PERSON], зокрема: свідоцтвом про смерть [PERSON], її заповітом на користь позивачки, посвідченим 12 липня 2004 року приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 690, витягом із Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 24370719; витягом про реєстрацію спадкової справи в Спадковому реєстрі № 24370759; свідоцтвом про народження та свідоцтвом про реєстрацію шлюбу позивачки. Та обставина, що [PERSON] належала на праві спільної сумісної власності 1/2 частка квартири № 4, розташованої в будинку № 8 по вулиці Богдана Хмельницького в Камянському як дружині [PERSON], підтверджується договором купівлі-продажу цієї квартири, посвідченим 1 серпня 2002 року приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 2333, із пункту 3 якого вбачається, що спірна квартира передана продавцем ВАТ «Дніпродзержинський домобудівний комбінат» покупцю [PERSON] в рахунок погашення заборгованості по заробітній платі; довідкою ОКП «Дніпродзержинське БТІ» № 373 від 10.08.2010 року на запит нотаріуса, з якої вбачається, що право власності на вищезазначену квартиру зареєстроване за [PERSON]; технічним паспортом на квартиру. На підставі викладеного,

Outcome: approved