Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до Могилів-Подільського міськрайонного суду із вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу на праві власності належить квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS]. 18.05.2017 за вказаною адресою, за проханням родини її чоловіка, зареєструвала відповідача [PERSON] Однак з самого початку реєстрації жодного дня відповідач у вказаній квартирі не проживала. Позивач вважає, що реєстрація відповідача у належній їй квартирі порушує її право власності, гарантоване їй ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За таких підстав, з урахуванням положень ст.ст. 317, 319 ч. 1, 391 ЦК Українипозивач просить суд визнати відповідача такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS]. Ухвалою суду від 15.01.2019 відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено розгляд справи по суті на 12.02.2019. 12.02.2019 позивач у судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву, в якій позов підтримує повністю, не заперечує проти розгляду справи за її відсутності та ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. У судове засідання відповідач не з'явилась без повідомлення причин своєї неявки, правом подання відзиву на позовну заяву не скористалась. Оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, з урахування викладеного вище, це дає підстави суду відповідно до ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що на підставі Договору дарування від 09 жовтня 2002 року, серії [NUMBER] посвідченого приватним нотаріусом Могилів-Подільського нотаріального округу Вінницької області Федотовою Т.С., зареєстрований в реєстрі за № 2605, [PERSON] належить квартира [ADDRESS] (а.с. 5). Згідно з копією Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], позивачем змінено прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». Згідно з довідкою відділу надання адміністративних послуг Могилів-Подільської міської ради № 156 від 09.01.2019 [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6). Однак відповідно до довідки Голови ОСББ «Стависька 46» від 08.01.2019 відповідач з травня 2017 року за вказаною адресою не проживає (а.с. 11). Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з п. 33 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальний справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» застосовуючи положення статті 391 ЦК України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Згідно положень статей 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Згідно з ч. 3 ст. 41 Конституції України право приватної власності є непорушним. Зважаючи, на те, що квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] і право власності позивача порушено ухиленням відповідача від добровільного зняття з реєстрації у вказаній квартирі та неможливістю позивача в повній мірі реалізувати право власності на належне їй нерухоме майно, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved