Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позов, який уточнювала в процесі розгляду справи. В позовній заяві вказує, що згідно договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку від 10.05.1960 р. № 227 виконком міської Ради депутатів трудящих надав [PERSON] земельну ділянку площею 555 кв.м., розташовану за адресою: [ADDRESS] місце 33 в м.Запоріжжя. В 1964 р. будівництво житлового будинку № 55 по вул..Липовецькій в м.Запоріжжя було завершено, зареєстровано в Запорізькому міжміському бюро технічної інвентаризації. [PERSON] здійснював будівництво житлового будинку за час знаходження у шлюбі з [PERSON] Оскільки будівництво житлового будинку здійснювалось під час перебування у шлюбі з [PERSON], то згідно ст.22 КпШС України вищезазначений будинок належав [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності в рівних частках. 11.11.1964 р. [PERSON] подарував ? частину зазначеного будинку [PERSON] (дідусеві позивача). 11.07.1968 р. помер [PERSON] Після його смерті спадкоємицею 1 черги є мати позивача [PERSON], яка 13.07.1986 р. отримала свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування за законом. 12.07.1996 р. [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] і змінила прізвище на «Островська». Після зміни прізвища будь-які зміни про власника до звітного акту вартості побудов та споруд не вносилося, новий технічний паспорт на житловий будинок не складався. 14.05.1996 р. помер [PERSON] Після його смерті спадкоємицею 1 черги є [PERSON], як дружина спадкодавця, яка прийняла спадщину у порядку, визначеному п.1 ч.1 ст.549 ЦК України (в ред..1963 р.), фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном, так як постійно проживала і з 21.02.1973 р. була зареєстрована в спадковому будинку. 11.09.1998 р. [PERSON] склала заповіт, яким належну частину житлового будинку № 55 по вул..Липовецькій в м.Запоріжжя заповіла [PERSON] 25.05.1999 р. [PERSON] померла. 16.08.2008 померла [PERSON] За життя [PERSON] не зверталась до нотаріальної контори з приводу оформлення ? частки спадкового майна в порядку спадкування за заповітом, але у відповідності до ст.549 ЦК України (в ред..1963 р.) прийняла спадок фактично, оскільки постійно проживала та була зареєстрована в спадковому будинку, від своїх спадкових прав за заповітом не відмовлялась. Після смерті [PERSON], позивач та відповідачі по справі, а також [PERSON], який помер 14.05.2012 р., є спадкоємцями першої черги. Вони не звертались до нотаріальної контори з приводу оформлення спадку, що залишився після смерті [PERSON], адже всі проживали та були зареєстровані у спадковому будинку. В 2013 р. П»ятою Запорізькою державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа, але постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.07.2014 р. їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Посилаючись на ст.ст.529, 549 ЦК України (в ред..1963 р.), ст.1217, 1218, 1261, 1268, 1270 ЦК України, за позовом [PERSON] просить встановити факт родинних відносин та визнати, що [PERSON], який помер 14.05.1996 р., є її дідусем, а [PERSON], яка померла 25.05.1999 р., є її бабусею; визнати за нею право власності на житловий будинок, господарські та службові споруди: житловий будинок літ.А, вбиральню літ.Е, паркани № 1,7, водопровід № 3 та 5, ворота № 4, хвіртку № 8, зливну яму № 9, замощення І, розташовані на земельній ділянці площею 555 кв.м. за адресою: м.Запоріжжя, вул..Липовецька, б.55 в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла 11.08.2008 р. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала. [PERSON] в судове засідання не з»явився, в процесі розгляду справи пояснював, що не заперечує проти задоволення позовних вимог. [PERSON] та його представник в судовому засіданні просили відмовити з задоволенні позову з підстав, викладених в письмових судових дебатах (а.с.141-142). Представник третьої особи П»ятої Запорізької державної нотаріальної контори до суду не з»явився, подана заява про розгляд справи без їх участі. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, відповідача [PERSON] та його представника, приймаючи до уваги позицію відповідачів [PERSON], [PERSON] та представника третьої особи, суд вважає, що заявлений позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Позивач, згідно позову, ставить питання про визнання за нею права власності у порядку спадкування після смерті [PERSON], якій ? частина житлового будинку належала на підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] та на ? частку, яку заповіла [PERSON] [PERSON] Судом встановлено, що на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку від 10.05.1960 р. № 227 виконком міської Ради депутатів трудящих надав [PERSON] було надано земельну ділянку площею 555 кв.м., розташовану за адресою: [ADDRESS] місце 33 в м.Запоріжжя (а.с.7-8). [PERSON] Ліве, кв.278, місце 33 було присвоєно адресу: м.Запоріжжя, вул..Липовецька, буд.55. ? частина житлового будинку № 55 по вул..Липовецькій в м.Запоріжжя була подарована [PERSON] [PERSON] та 13.07.1985 р. успадкована [PERSON], про що надано копію свідоцтва про право на спадщину (а.с.16). [PERSON] зареєструвала право власності на вказану частину будинку в ТОВ ЗМБТІ, про що свідчить копія технічного паспорту на спірний будинок та довідка ТОВ ЗМБТІ (а.с.60зв. 63, 85). 12.07.1996 р. [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на «Островська» (а.с.55 зв.). 16.08.2008 р. [PERSON] померла (а.с.50 зв.). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді ? частини житлового будинку № 55 по вул..Липовецькій в м.Запоріжжя, яка належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 13.07.1985 р. державним нотаріусом Тахта-Базарської державної нотаріальної контори Марийської області. Спадкоємцями першої черги (ст.1261 ЦК України) після смерті [PERSON] є позивач, відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON], який помер 14.05.2012 р., як діти та чоловік померлої. Вказані спадкоємці прийняли спадщину, оскільки проживали разом зі спадкодавцем [PERSON] на час її смерті. Постановою державного нотаріуса П»ятої Запорізької державної нотаріальної контори від 16.07.2014 р. [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої 16.08.2008 р. [PERSON], що складається з житлового будинку № 55 по вул..Липовецькій в м.Запоріжжя (а.с.69). Як вбачається з даної постанови, підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії є відсутність документів, що підтверджують родинні відносини між спадкодавцями щодо частки, яку успадкувала за заповітом [PERSON] після смерті [PERSON] З матеріалів спадкової справи вбачається, що у позивача наявні всі документи, необхідні для оформлення спадщини у вигляді ? частки будинку, яка належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину. В п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз»яснено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину у судовому порядку не підлягають. З постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії не вбачається, що нотаріусом відмовлено у видачі позивачу свідоцтва після смерті [PERSON], право власності на яку спадкодавцем зареєстровано у встановленому порядку, а тому позивач та інші спадкоємці взмозі отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріальній конторі, що є підставою для відмови у позові. Заявляючи вимоги про визнання права власності на ? частину будинку, яка успадкована, на думку позивача, [PERSON] після смерті [PERSON], позивач зазначає, що будівництво спірного житлового будинку здійснювалось під час перебування у шлюбі [PERSON] з [PERSON], та згідно ст.22 КпШС України вищезазначений будинок належав [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності в рівних частках. Згідно позову, 14.05.1996 р. помер [PERSON] Після його смерті спадкоємицею 1 черги є [PERSON], як дружина спадкодавця, яка прийняла спадщину у порядку, визначеному п.1 ч.1 ст.549 ЦК України (в ред..1963 р.), фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном, так як постійно проживала і з 21.02.1973 р. була зареєстрована в спадковому будинку. За ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналогічним чином питання обов'язків доказування і подання доказів регулює ст. 60 ЦПК, за якою кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В матеріалах справи відсутні будь-які докази перебування [PERSON] у шлюбі з [PERSON], і, навпаки, наявна довідка (а.с.66) про те, що в Жовтневому відділі ДРАЦС по актовим записам про шлюб на [PERSON] та [PERSON], зареєстрованими не значиться. Оскільки в процесі розгляду справи належних і допустимих доказів того, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі позивачем не надано, у суду відсутні підстави вважати, що [PERSON] набула право власності на ? частину будинку № 55 по вул..Липовецькій в м.Запоріжжя, як на спільне сумісне майно подружжя (ст.22 КпШС), чи успадкувала її після смерті [PERSON], як спадкоємець першої черги. Враховуючи наведене судом не встановлено, що [PERSON] за життя набула права власності на ? частку житлового будинку № 55 по вул..Липовецькій в м.Запоріжжя, а відповідно [PERSON] набула право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], а тому позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок № 55 по вул..Липовецькій в м.Запоріжжя у порядку спадкування після смерті [PERSON] задоволеню не підлягають. На підставі ст..88 ЦПК України, суд не стягує з відповідачів судові витрати.

Outcome: dismissed