Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаним вище позовом в обґрунтування якого зазначила, що 22.01.2008 уклала з відповідачем (далі Банк) кредитний договір № К/005/2009 (далі Кредитний договір) за яким отримала кошти в сумі 36000 доларів США на придбання квартири зі сплатою 15% річних строком до 21.01.2018. В забезпечення виконання зобовязань за Кредитним договором між сторонами укладено Договір іпотеки, за яким предметом іпотеки виступає квартира [ADDRESS]. 10.11.2008 між позивачем та Банком укладено Додаткову угоду № 1 до Кредитного договору за якою процентна ставка збільшена до 19% річних. Додаткова угода підписана в наслідок того, що Банк в противному випадку став би вимагати негайного повернення кредиту. Вказані договори укладені з порушенням вимог Закону України «Про захист прав споживачів» та Постанови НБУ № 168 від 10.07.2007 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту», а саме без проведення відповідної переддоговірної роботи з позивачем: Банк не надав позивачеві повну інформацію про кредитні умови, про порядок нарахування та розмір відсотків, орієнтовну сукупну вартість кредиту, не сповістив про переваги та недоліки пропонованих схем кредитування і не попередив про валютні ризики, не встановив графік платежів, тим самим навмисно ввів позивача в оману. Через зазначене позивач просить визнати Кредитний договір, Додаткову угоду до нього та Договір іпотеки недійсними. До суду представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутністю, на задоволенні позову наполіг в повному обсязі та просив ухвалити заочне рішення в разі неявки відповідача. Відповідач до суду не зявився, про дату й час слухання справи сповіщався належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутності, про визнання позову чи заперечення на нього не надав що, враховуючи заяву представника позивача, дає змогу розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних доказів. Суд, дослідивши надані докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини: 22.01.2008 між сторонами укладено кредитний договір № К/005/2009 за яким позивач отримав 36000 доларів США на придбання квартири під 15% річних строком до 21.01.2018 (а.с. 6, 7). В забезпечення виконання зобовязань за Кредитним договором між сторонами 30.01.2008 укладено Іпотечний договір, за яким позивач передала в іпотеку Банку квартиру [ADDRESS] (а.с. 16, 17). Крім того, 10.11.2008 між позивачем та Банком укладено Додатковий договір № 1 до Кредитного договору за яким, крім іншого, збільшено процентну ставку з 20.11.2008 до 19% річних (п. 1.3), визначено орієнтовну сукупну вартість кредиту (п.п. 1.5., 1.6., Додаток № 1 до Кредитного договору), приведено графік платежів за Кредитним договором (п.п. 1.7., 3.1., Додаток № 1 до Кредитного договору), передбачені умови передачі заставленого майна в іпотеку (розділ 2). Розділ 9 Додаткового договору закріплює положення, якими передбачено, що укладаючи договір позичальник усвідомлює та підтверджує, що його умови для нього зрозумілі, відповідають його інтересам, є розумними та справедливими; до підписання договору позичальник ознайомився з усіма умовами, на яких здійснюється кредитування, загальною сукупною вартістю всіх витрат, повязаних з отриманням кредиту та свідомо обрав умови кредитування, викладені в договорі; до підписання договору позичальник ознайомився з усіма тарифами Банку, був ознайомлений та надав згоду, що несе всі валютні ризики під час виконання зобовязань; укладаючи договір позичальник підтвердив, що не знаходиться під впливом обману, насильства, погрози, зловмисної угоди або збігу важких для нього обставин. З погляду на вищевикладене суд приходить до висновку, що обставини, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, є надуманими та не відповідають дійсності, тоді як згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Посилання позивача на те, що Банк змусив його укласти Додатковий договір № 1, погрожуючи, в разі відмови від цього, стягнути залишок отриманих за Кредитним договором коштів (а.с. 18), суд оцінює критично, так як такі умови передбачені Кредитним договором (п. 2.8.1.). Крім того, в разі незгоди з умовами, запропонованими Банком, позивач мав можливість вирішити виниклі спірні питання в судовому порядку (п. 4.4. Кредитного договору, п.п. 6.1.2.2., 9.6. Додаткового договору № 1). З погляду на вищевикладене суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Outcome: dismissed