Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні власником права користування та розпорядження майном. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 04 серпня 2006 року нею було придбано квартиру [ADDRESS]. Позивачкою в ній було зареєстровано сина та його колишню дружину - відповідача по справі [PERSON] Але спільне життя в них не склалося, вони перестали спільно проживати, внаслідок чого вона покинула цю квартиру, а згодом їх шлюб було розірвано. Фактичне місце знаходження відповідача невідомо, остання з вересня 2007 року в квартирі не проживає, про що засвідчили сусіди в наданому до суду акті ПП «Комунальщик-2». Вважає, що відповідач своєю бездіяльністю порушує її законні права та інтереси, передбачені ст.41 Конституції України, згідно якої - кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Просить суд усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження належним їй нерухомим майном - квартирою №21 в будинку №12-а по вулиці Горького, м.Першотравенська, Дніпропетровської області, шляхом позбавлення [PERSON], [INFO], права користування зазначеним житловим приміщенням. В судове засідання позивач не зявився, в позові просив розглядати справу за його відсутності, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Згідно ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки є законними, обґрунтованими та підтверджуються доказами. Дійсно, позивач є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі - продажу квартири від 04 серпня 2006 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №11555736 від 16 серпня 2006 року. Відповідно до акту №242 від 09 серпня 2017 року виданого ПП «Комунальщик - 2», підтверджується факт того, що [PERSON], [INFO], прописана, але не проживає [INFO], з 2007 року і по теперішній час. Відповідно до ст. 48\~Закону України «Про власність»\~власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права. Відповідно до частини 2 статті 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи, що відповідач не проживає у спірному житловому приміщенні без поважних причин понад строки, визначені ст. 405 ЦК України, суд вважає можливим визнати його таким, що втратив право користування цим житловим приміщенням. Відповідно до\~ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~одною з підстав для зняття з реєстрації місця проживання є остаточне рішення суду про позбавлення особи права користування житловим приміщенням. Враховуючи всі обставини справи, суд вважає за необхідне визнати [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved