Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , укладений 16 грудня 2011 року. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що 16 грудня 2011 року між нею та відповідачем укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . На протязі останніх чотирьох років сімейне життя між ними поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Позивачка стверджує, що з позивачем має протилежні погляди на шлюб та сім`ю, проживають окремо з червня 2019 року та примирення між ними неможливе. У судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала, пояснила, що з відповідачем майже не спілкуються, спільна дитина проживає разом з нею. Відповідач зазначив, що розірвати шлюб згоден, підтвердив, що останні два роки з дружиною не спілкуються. \~ \~ \~ \~ Суд, заслухавши пояснення позивачки та відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що 16 грудня 2011 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , укладено шлюб, який зареєстровано Сокологірненською сільською радою Генічеського району Херсонської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 3. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] (свідоцтво про шлюб від 16 грудня 2011 року серії [NUMBER] ). За час шлюбу у сторін народилась дитина [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження від 03 квітня 2012 року серії [NUMBER] ). На сьогоднішній день сторони проживають окремо, шлюбні відносини між ними фактично припинені. Примирення між сторонами неможливе. Конституцією України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї (ст. 51). Статтею 24 СК України передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частин третьої та четвертої ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. За приписами частини 2 статті 36 та статті 51 СК України шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією і законами України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до положень статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи ті обставини, що сторони на даний час проживають окремо, фактично шлюбні відносини між ними припинено, вимоги позивачки щодо розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Outcome: approved