Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позовної заяви до суду. В обгрунтування заявлених вимог позивачем заявлено, що сторони по справі перебували з 27 серпня 1998 року у шлюбі, який був зареєстрований Великовербченською сільською радою Сарненського району (актовий запис №13), в якому народилось троє дітей, в тому числі, син [PERSON] , [INFO] , який на даний час є неповнолітнім. Позивачем порушенно питання розірвання шлюбу, за взаємною згодою сторін по справі - діти залишились проживати із матір`ю та перебувають на її утриманні. Відповідач самоусунувся від матеріального забезпечення неповнолітньої дитини, коштів на утримання сина не надає, що стало підставою для звернення із вказаним позовом до суду. Позивач зазначає, що вона щомісяця несе витрати, пов`язані із харчуванням та навчанням дитини, придбанням необхідного одягу, через що визначила суму аліментів, які мають бути стягнуті з відповідача у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. щомісяця. Позивач [PERSON] в судове засідання подала письмову заяву, якою заявлені вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в жодне судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, повідомлявся про час слухання справи належним чином, не повідомив суд про причини неприбуття, відзив на позовну заяву не подав. Позивач не заперечує щодо заочного вирішення справи, а тому суд на підставі ст.280 ЦПК України ухвалює заочне рішення. Позивачем заявлено клопотання про розгляд справи у її відсутності, яке судом задоволено. Інших клопотань сторонами заявлено не було. Дослідивши надані суду докази, суд дійшов висновку щодо правомірності вимог позивача, які повністю доводяться доказами, наявними в матеріалах справи. Правовідносини між сторонами по справі виникли з приводу утримання неповнолітньої дитини. Вказані правовідносини регулюються нормами СК України. Згідно із ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Із копії свідоцтва про народження дитини, [PERSON] , [INFO] (серії [NUMBER] від 06 жовтня 2008 року), встановлено, що його батьками є сторони по справі : [PERSON] та [PERSON] . На момент звернення позивача із даним позовом до суду дитина сторін по справі є неповнолітньою. Із позовної заяви встановлено, що неповнолітня дитина проживає із матір`ю та перебуває на її утриманні. Вказані обставини відповідачем не заперечуються, оскільки відзиву з цього приводу та відповідних доказів стороною суду не надано. Крім цього, відповідачем не спростовано тих обставин, що добровільно ним не неповнолітня дитина не забезпечується. Таким чином, відповідачем порушені права неповнолітньої дитини на її утримання до досягнення повноліття, оскільки законодавством (ст.180 СК України) на обох батьків покладається обов`язок по утримання неповнолітньої дитини. Відповідачем, відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України, якою встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень - не надано доказів на спростування заявлених позивачем вимог. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України - при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. В ході судового розгляду даного позову не встановлено наявності у відповідача інших утриманців або наявності інших обставин, що перешкоджають стягненню з останнього аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Заперечень у виді відзиву на позовну заяву щодо позовних вимог [PERSON] та доказів надання в добровільному порядку коштів на утримання дитини, відповідачем суду подано не було, а тому, з огляду на наведене, суд вважає вимоги позивача про стягнення аліментів з [PERSON] правомірними. Суд вважає за доцільне визначити стягувані з відповідача аліменти відповідно до ст.184 СК України у твердій грошовій сумі, оскільки саме про такий порядок просить у позовній заяві позивач, відповідачем проти цього заперечень не надано. При визначенні розміру аліментів, який має бути стягнуто з відповідача, судом враховується, що згідно із ч.2 ст.182 СК України - розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач просить визначити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини - у сумі 3 000 грн. щомісяця. В судовому засіданні судом не встановлено обставин, за яких відповідач неспроможній сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини, однак, враховуючи задекларований законодавством обов`язок обох батьків утримувати дитину, наявність у відповідача інших утриманців (позивачем одночасно подано позов про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої дитини, на час навчання) - розмір аліментів має бути зменшено, через що позов [PERSON] підлягає до задоволення частково. На підставі наведеного, ст.ст. 180, 182, 184 СК України,

Outcome: partial