Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі, який зареєстрований 16.05.1994 року Нововолинським відділом РАГСу Волинської області, актовий запис №121. На даний час вона вагітна і вагітність проходить з ускладненням. Відповідач ухиляється від матеріальної підтримки. В зв'язку з чим, просила суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі 10000 грн. щомісячно. В судовому засіданні представник позивача подав заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до яких позивач просить стягувати з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 5000 грн. щомісячно та на утримання позивача в розмірі 10000 грн. щомісячно. Відповідач та його представник позов визнали частково з підстав, викладених у письмових запереченнях, не заперечував щодо стягнення аліментів на утримання дитини, однак в меншому розмірі, проте заперечив щодо стягнення аліментів на утримання дружини, так як не працює і позбавлений такої можливості. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши представлені письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 16.05.1994 року Нововолинським відділом РАГСу Волинської області, актовий запис №121 (а.с. 2). Із свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.11.2014 року вбачається, що відповідач по справі є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO] (а.с. ). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. П. 1 ч. 1 ст. 182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів та стягувача, наявність інших обставин. Зважаючи, що відповідач свій обов'язок по утриманню дитини належним чином не виконує, неповнолітній син проживає з матір'ю та перебуває на її утриманні, то суд приходить до висновку, що на користь позивача слід стягувати аліменти в розмірі по 1000 грн. Водночас, суд у відповідності до ст. 184 СК України, враховує матеріальне становище позивача та відповідача, який є працездатним, наявність інших утриманців та стан здоров'я дітей. При цьому, суд зважає на наявність на утриманні у відповідача другої дитини, яка навчається, проте дана обставина і відсутність доходів не звільняє останнього від обов'язку по утриманню малолітньої дитини. Отже, дослідивши та оцінивши представлені докази в сукупності, суд вважає, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу неповнолітній дитині у визначеному судом розмірі і до досягнення дитиною повноліття. Щодо вимоги позивача про стягнення аліментів на її утримання, то в цій частині позову слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. При цьому ч. 4 ст. 84 Сімейного Кодексу України передбачено, що право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, враховуючи визначений судом розмір аліментів, які слід стягувати на утримання неповнолітньої дитини, а також ту обставину, що представником позивача не представлено доказів та не доведено можливості надання допомоги відповідачем, то суд вважає, що в цій частині позову слід відмовити за недоведеністю. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі - 243,60 грн.

Outcome: partial