Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 12.08.2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 1888. В період шлюбу в них 30.09.2011 року народився син [PERSON]. В позовній заяві позивач зазначає, що подружнє життя у них не склалось через різні погляди на життя, шлюб та сімю. На даний час вони з чоловіком проживають в одному домі, проте з лютого 2015 року спільного господарства не ведуть, в звязку з чим позивач дійшла висновку, що подальше проживання та збереження шлюбу є неможливим, тому звернулась з даним позовом до суду. В судовому засіданні 28.09.2015 року позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги, вважала, що сімя розпалася, так як з лютого 2015 року вони припинили шлюбні відносини, більше двох років проживають одними сварками, а відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, суду пояснив, що не бажає розривати шлюб з позивачем, бажає зберегти сімю, оскільки в них є малолітня дитина і розірвання шлюбу буде негативно на неї впливати. В звязку з зазначеним, 28.09.2015 року судом винесено ухвалу про надання сторонам по справі строку для примирення тривалістю 2 (два) місяці. В судове засідання 18.12.2015 року сторони не зявились, попередньо через канцелярію суду подали письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності, при цьому позивач в заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує, після розірвання шлюбу просить відновити їй дошлюбне прізвище «Матяш», судові витрати просить залишити за нею, а відповідач позов визнає. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Врахувавши думку та позицію сторін, дослідивши письмові докази в справі, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що шлюб між сторонами укладено 12.08.2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 1888, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-АМ № 164380 (а.с. 6). В шлюбі в сторін 30.09.2011 року народився син [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-АМ № 205497 (а.с. 7). Причинами розпаду сімї, згідно позовної заяви, є різні погляди на життя, шлюб та сімю. В судовому засіданні позивач пояснила, що сімя розпалася, так як з лютого 2015 року вони припинили шлюбні відносини, більше двох років проживають одними сварками. Стаття 4 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки укласти шлюбні відносини та створити сімю. Згідно ст. 110 СК України подружжя має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу в разі незгоди подальшого збереження шлюбних відносин. Зясувавши фактичні взаємини подружжя й дійсні причини позову, суд вважає, що спільне подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Враховуючи обставини по даній справі відсутність взаєморозуміння між подружжям та фактичне припинення подружніх стосунків протягом тривалого часу, спільне проживання сторін у шлюбі буде негативно впливати на виховання та розвиток їхнього неповнолітнього сина. Крім того, за наданий судом строк для примирення тривалістю 2 (два) місяці сторони не примирились. Зазначене дає суду законні підстави для задоволення позову. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач бажає після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище «Матяш», що відповідає вимогам Закону. Судові витрати, повязані зі сплатою судового збору, суд вважає залишити за позивачем, відповідно до поданої письмової заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved