Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-31 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , посилаючись на те, що відповідач є батьком дитини, однак з нею не спілкується, життям її не цікавиться, участі у її вихованні та утриманні не приймає, тобто самоухилився від виконання батьківських обов`язків. До суду надійшла заява позивача [PERSON] про підтримання заявлених позовних вимог в повному обсязі та слухання справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце судового засідання у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подавав. Представник третьої особи - Служба у справах дітей Харківської районної державної адміністрації Чопорова В.В. надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача відносно його неповнолітньої доньки. Суд, вивчивши матеріали справи, давши добутому правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони у справі, [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 16 квітня 2002 року, який було розірвано, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського районного управління юстиції в Харківській області було зроблено відповідний запис за № 84 від 20.02.2007. Мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] (актовий запис про народження № 21 від 16.05.2003, свідоцтво про народження серії [NUMBER] ). Після розірвання шлюбу дитина залишилась мешкати разом із матір`ю, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . На підставі виконавчого листа № 2-2865, виданого 15.12.2003 Харківським районним судом Харківської області, з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання доньки в розмірі ј частини всіх видів заробітку щомісячно, станом на 01.08.2020 загальна заборгованість по аліментам складає 185323,00 грн. Службою у справах дітей Харківської районної державної адміністрації складено висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] . Статтею 164 Сімейного кодексу України визначені підстави для позбавлення батьківських прав. Так, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти (п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»). Відповідно до положень ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно положень ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги [PERSON] щодо позбавлення відповідача батьківських прав підлягають задоволенню. Питання щодо розподілу судових витрат вирішується відповідно до положень ст.ст. 141, 142 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved