Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-16 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулась в суд з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] , в якому просила розірвати укладений між ними шлюб, що зареєстрований 12 листопада 2016 року Долинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківської області, актовий запис № 242, неповнолітніх синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , залишити на проживанні з нею, її прізвище після розірвання шлюбу не змінювати. Свої вимоги мотивувала тим, що одруження з відповідачем виявилося невдалим, оскільки у них виявилися різні погляди на сімейне життя та сімейні відносини. Між ними відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного. Постійні суперечки призвели до того, що вони стали чужими людьми, тому подружні відносини між ними припинились ще в квітня 2021 року. Вважає, що їхня сім`я остаточно розпалася, подальше спільне проживання з відповідачем є неможливим, в зв`язку з чим звернулася в суд з даним позовом. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити. Додатково пояснила, що їхня з відповідачем сім`я остаточно розпалася і зберегти її неможливо. З квітня місяця вони проживають окремо, сімейних відносин не підтримують, між собою не спілкуються, відповідач не цікавиться ні сім`єю, ні дітьми, а наданий судом строк для примирення результату не приніс. Відповідач відзиву на позов не подавав, в судове засідання не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки, незважаючи на те, що про дату, час та місце розгляду справи був належно повідомлений у встановленому законом порядку, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. За таких обставин суд 14.12.2021 року постановив ухвалу про заочний розгляд даної справи у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази, суд вважає, що заявлений позов належить до задоволення, виходячи з наступного. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ст.ст. 110, 112 вищевказаного кодексу, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається зі свідоцтва про шлюбу серії [NUMBER] від 12.11.2016 року (а.с.3), сторони по справі 12 листопада 2016 року зареєстрували шлюб у Долинському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківської області, про що складено актовий запис № 242. Про те, що від цього шлюбу в них народилось двоє синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , свідчать їх свідоцтва про їх народження серії [NUMBER] від 24.07.2017 року та серії [NUMBER] від 12.11.2019 року, видані виконавчим комітетом Солуківської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області та Долинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківської області (а.с. 5,6). Судом встановлено, що в сторін по справі виявилися різні погляди на сімейне життя та сімейні відносини, що стало причиною розпаду їх сім`ї. Як ствердила позивачка, через відсутність взаєморозуміння та поваги один до одного вони з відповідачем стали чужими людьми, а їх сім`я остаточно розпалася - з квітня 2021 року вони проживають окремо, сімейних відносин не підтримують, між собою не спілкуються, спільного господарства не ведуть. Наданий судом строк для примирення результату не приніс. За таких обставин суд вважає, що укладений між сторонами по справі шлюб існує формально, фактично їхня сім`я розпалася і подальше збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам сторін, а тому заявлений позов слід задоволити, укладений між [PERSON] та [PERSON] шлюб розірвати, неповнолітніх синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , залишити на проживанні з матір`ю позивачкою по справі, прізвище якої після розірвання шлюбу не змінювати. На підставі викладеного, ст.ст. 24,105,110,112-114 Сімейного кодексу України,

Outcome: dismissed