Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про виділ частки із майна, що є спільною частковою власністю. В обґрунтування своїх вимог позивачка вказала, що вони з відповідачем є співвласниками житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] у таких частках: [PERSON] належить 12/25 частки будинковолодіння, а [PERSON] - 13/24 частин. За будинковолодінням для обслуговування закріплена земельна ділянка площею 870 кв.м. Посилаючись на те, що вона має намір провести реальний розподіл будинковолодіння та земельної ділянки, а відповідач в добровільному порядку відмовляється його провести, позивачка просила задовольнити її позов та провести поділ будинковолодіння по фактичному використанні та згідно технічного паспорту, а також встановити порядок коритування земельною ділянкою. Ухвалою суду від 17 серпня 2018 року провадження у справі відкрито та призначено розгляд справи за правилами загального провадження. Ухвалою суду від 29 жовтня 2018 року призначено будівельно-технічну та земельно-технічну експертизи, на час проведення експертизи зупинено провадження у справі. На вирішення експертів поставлено такі питання: - при проведенні судової будівельно-технічної експертизи: 1) чи є технічна можливість відповідно до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва виділити в натурі із спільної часткової власності 12/25 частини житлового будинку з надвірними будівлями як окреме домоволодіння (квартиру № 2) за адресою: [ADDRESS] , відповідно до ідеальних часток (12/25 та 13/25) кожного із його співвласників? 2) чи становитимуть 12/25 частину житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] , наступні приміщення житлового будинку, якими фактично користується Позивач як співвласник: 2-1 тамбур, пл. 3.0; 2-2 коридор, пл. 2,9; 2-3 житлова кімната, пл. 18,4; 2-4 житлова кімната, пл. 10,4; 2-5 кухня, пл. 6,2, а також приміщення надвірних будівель: Б літня кухня, пл. 24,6 кв. м.; В сарай, пл. 10 кв. м.; Г сарай, пл. 2,8 кв. м.; Д деревяна вбиральня, пл. 2 кв. м.? 3) які варіанти виділення в натурі 12/25 частини житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] можливо визначити відповідно до ідеальних часток співвласників (12/25 і 13/25), вимог нормативно-правових актів, а також із урахуванням фактичного порядку користування ним (житловим будинком з надвірними будівлями), прав на земельну ділянку за цією адресою? 4) який розмір компенсації для співвласників житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] , у разі відхилення від ідеальних часток (12/25 і 13/25) у праві власності за кожним із запропонованих варіантів виділення? 5) які конкретні роботи потрібно провести із переобладнання будинку та які необхідні на це матеріальні витрати по кожному з представлених варіантів виділення в натурі 12/25 частини житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] (кошторис на роботи, вартість матеріалів, витрати на оплату робочої сили тощо)? 6) яка дійсна (ринкова) вартість 12/25 частки частини житлового будинку з надвірними будівлями Позивача за адресою: [ADDRESS] ? - при проведенні земельно-технічної експертизи: 1) який фактичний розмір присадибної земельної ділянки, виділеної для обслуговування житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ? 2) чи відповідає фактичний порядок користування Позивачем присадибною земельною ділянкою по [ADDRESS] правовстановлюючим документам на дану присадибну земельну ділянку та вимогам нормативно-правових актів з питань землеустрою та землекористування? 3) чи є технічна можливість відповідно до вимог нормативно-правових актів виділити в користування Позивачу присадибну земельну ділянку площею 417,6 кв. м. із загальної земельної ділянки площею 870 кв.м., яка є пропорційною належній Позивачу 12/25 частини в житловому будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ? 4) які можливі варіанти виділу в користування Позивачу присадибної земельної ділянки площею 417,6 кв.м. із загальної ділянки площею 870 кв.м., яка є пропорційною належній Позивачу 12/25 частини в житловому будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ? Ухвалою суду від 13 березня 2019 року поновлено провадження у справі. Ухвалою суду від 06 листопада 2019 року, занесеною до протоколу судового засідання, залучено до участі у справі третю особу - орган опіки та піклування Тернопільської міської ради в особі Управління соціальної політики Тернопільської міської ради. Згідно листів Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Центр психічного здоровя і моніторингу наркотиків та алкоголю Міністерства охорони здоров`я України», [PERSON] перебуває у Дніпровській філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Центр психічного здоровя і моніторингу наркотиків та алкоголю Міністерства охорони здоров`я України» у зв`язку із застосуванням до нього запобіжного заходу з 24.09.2019 року. За час перебування у закладі питання щодо визнання недієздатним [PERSON] у порядку встановленому законом не розглядалось. [PERSON] ознайомлений із позовною заявою, розуміє суть справи та бажає приймати участь у режимі відеоконференції. Згідно письмових пояснень [PERSON] від 25 вересня 2020 року останній отримав копію позову та додатків до нього, пам`ятку про права та обов`язки. Щодо задоволення позову заперечив. У судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали та просили задовольнити. Позивач просила виділити їй частину прміщень будинковолодіння згідно додатку №4 до Висновку експерта від 04.03.2019 р. за № 1116/18-22, якими вона фактично користується та встановити порядок користування земельною ділянкою згідно варіанту 2 (додаток 4) до висновку земельно-технічної експертизи, який також відповідає їх фактичному користуванню. Відповідач та його представник не заперечили щодо задоволення позовних вимог згідно варіантів зазначених позивачем. Орган опіки та піклування Тернопільської міської ради в особі Управління соціальної політики Тернопільської міської ради в судове засідання не з`явився, попередньо подав заяву про слухання справи за відсутності їх представника. Судом встановлено, що [PERSON] (до одруження [PERSON] ) 12.07.2010 р. набула в порядку спадкування право власноcті на 12/25 частин домоволодіння по [ADDRESS] після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , що стверджується Свідоцтвом про право власності на спадщину за заповітом, посвідченим приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу 12.07.2010 р., витягом про реєстрацію права власності від 04.08.2010 року, Свідоцтвом про одруження серія [NUMBER] , виданим 18.11.2010 року відділом державної реєстрації цивільного стану Тернопільського управління юстиції. [PERSON] , яка померла [INFO] , була власницею 12/25 частини будинковолодіння на підставі Свідоцтва про право власності, виданого Першою тернопільською державною нотаріальною конторою 29.01.1983 р. та Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Першою тернопільською державною нотаріальною конторою 29.01.83 р. Власницею іншої частини - 13/25 будинковолодіння по [ADDRESS] була до дня своєї смерті - [INFO] , [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого 27.03.1974 р. Першою тернопільською державною нотаріальною конторою, що стверджується Відомостями з Реєстру права власності на нерухоме майно за №131493030 від 19.07.2018. [PERSON] померла [INFO] , що стверджується Свідоцтвом про смерть від 12.07.2012 р. серії [NUMBER] . На день своєї смерті [INFO] [PERSON] проживала разом із своїм сином [PERSON] по [ADDRESS] , що стверджується довідкою ДП «Комунальник-1» від 26.12.2017 р. за №1118, Свідоцтвом про смерть [PERSON] , виданим 12.07.2012 р. серія [NUMBER] відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції та визнається сторонами спору. Згідно довідки Першої тернопільської державної нотаріальної контори від 19.10.2018 р. за № 3657/01-16, спадкова справа після смерті [INFO] [PERSON] не заводилась. Згідно плану земельної ділянки, зазначеному у технічному паспорті, виготовленому 10.08.2010 р., даних Генерального плану забудови від 03.01.1989 р., площа земельної ділянки закріплена за будинковолодінням зазначена - 0,1300 га. Згідно результатів обмірів площа земельної ділянки, яку сторони використовують на даний час становить 0,1353 га, що стверджується висновком експертизи від 27.02.2019 р. за № 1117/18-22. Рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 09.04.1964 р. за № 230, за попереднім власником спірного будинковолодіння [PERSON] закріплено земельну ділянку площею 600 кв.м по [ADDRESS] для індивідуального будівництва. Відповідно до архівного витягу з протоколу №1 засідання виконкому Тернопільської міської ради депутатів трудящих від 14 січня 1971 року встановлено, що вул. ім. Л. Українки перейменували у вулицю Подільську . Згідно листа виконавчого комітету Тернопільської міської ради дозволено використовувати під город 270 кв.м. по вул.Подільська . Таким чином, за будинком по [ADDRESS] у встановленому законом порядку було закріплено 870 кв.м (600+270 кв.м) для двох співвласників: [PERSON] та [PERSON] . Згідно рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 18.11.1994 р. за №160, [PERSON] , яка була на той час власницею 12/25 частини будинковолодіння з 1983 р. в постійне користування надано земельну ділянку площею 200 кв.м за адресою - [ADDRESS] для присадибного користування. Рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 21.06.1995 р. за № 530, [PERSON] в постійне користування надано земельну ділянку площею 230 кв.м для обслуговування житлового будинку і господарських споруд за адресою [ADDRESS] . Згідно Довідки Головного управління ДФС у Тернопільській області від 02.2018 р. за № 406/6/19-00/13-05/3312., [PERSON] здійснює сплату земельного податку за користування земельною ділянкою пл. 0,08га у [ADDRESS] . Згідно копії генерального плану з будівлями по [ADDRESS] від 03.01.1989 р.зі змінами від 14.02.1996 р., даних технічного паспорту на садибний житловий будинок [ADDRESS] від 10.08.2010 р., площа земельної ділянки становила 1300 кв.м. По справі проведена земельно-технічна експертиза. Згідно Висновку експерта за результатами проведеної земельно-технічної експертизи від 27.02.2019 р. за № 1117/18-22 встановлено, що на день дослідження фактична площа земельної ділянки по [ADDRESS] становить 1353 га., ринкова вартість земельної ділянки - 750290 грн. На земельній ділянці розташований один житловий будинок, обладнаний двома входами, літня кухня, господарські будівлі, погріб, огороджа. Згідно Висновку експерта за результатами проведеної земельно-технічної експертизи від 27.02.2019 р. за № 1117/18-22, у відсотковому відношенні площа земельних ділянок від загальної 870 кв.м. ( закріплених за будинком у встановленому порядку) становитиме: 452 кв. -для [PERSON] та 418 кв.м для [PERSON] . Згідно Висновку експерта за результатами проведеної земельно-технічної експертизи від 27.02.2019 р. за № 1117/18-22, загальна площа земельної ділянки [PERSON] становитиме 418 кв.м. +430 кв.м.=848 кв.м. Згідно вищезазначеного Висновку експерта існує технічна можливість відповідно до вимог нормативно-правових актів виділити в користування позивачу присадибну земельну ділянку із загальної площі земельної ділянки, яка є пропорційною, належній позивачу згідно частки 12/25 частини житлового будинку з надвірними будівлями. Експертизою встановлено 2 варіанти порядку користування земельною ділянкою по [ADDRESS] . Згідно Варіанту №1 (додаток №3) висновку експерта, позивачу виділяється у користування земельна ділянка площею 873 кв.м., а відповідачу земельна ділянка пл. 480 кв.м. Згідно Варіанту №2 (додаток №4) висновку експерта, позивачу виділяється у користування земельна ділянка площею 874 кв.м., а відповідачу земельна ділянка пл. 479 кв.м. По справі проведена судова будівельно-технічна експертиза. Згідно Висновку експерта від 04.03.2019 р. за № 1116/18-22, ринкова вартість будинковолодіння за адресою [ADDRESS] становить 904 030, 0 грн., дійсна вартість 12/25 частини будинковлодіння становить 433 934,0 грн (904030* 12/25); в одиницях площі - 47,66 кв.м.; дійсна вартість 13/25 частин будинковолодіння становить 470 096 грн., в одиницях площі - 51,64 кв.м. Згідно Висновку експерта від 04.03.2019 р. за № 1116/18-22, поділ відповідно до часток можливий. Житловий будинок збудовий двома ізольованими входами до двох ізольованих частин будинку. Варіант виділу (розподілу) житлового будинку не передбачає проведення будівельних робіт. Згідно варіанту виділу частки із житлового будинку з надвірними будівлями будинковолодіння, визначеному висновком експерта від 04.03.2019 р. за № 1116/18-22, наведеному у додатку №4 до висновку, першому із співвласників будинковолодіння, якому належить 12/25 частин виділяються наступні приміщення : 2-1 тамбур площею 3,0 кв.м, вартістю 17628 грн.,2-2 коридор площею 2,9 кв.м, вартістю 19 802 грн., 2-3 кімната площею 18,4 кв.м. вартістю 642 грн., 2-4 кімната 10,4 кв.м, вартістю 71016 грн., 2-5 кухня площею 6,2 вартістю 42337 грн., а всього по житловому будинку частина площею 40,9 кв.м., вартістю 276422 грн.; з господарських будівель: Б- літня кухня вартістю 72865 грн., б -тамбур літньої кухні, вартістю 18985 грн.,пд.- підвал вартістю 28025 грн., В- сарай вартістю 7503 грн., Г -сарай вартістю 994 грн., Д- вбиральня вартістю 4339 грн., №1 -огорожа - 7507 грн., а всього на суму 140 218 грн. Отже, власнику 12/25 виділяється частина площею 40,9 кв.м., вартістю 416640 грн., що становить 41/100 площі і на 17 294 грн. менша за належну частку. (12/25 відповідає 47,66 квм., вартістю 433934 грн.). Іншому співвласнику будинковолодіння, якому належить 13/25 залишається у будинку: 1-1 прихожа, площею 4,2 вартіст. 27244 грн., 1-2 кімната 9,8 кв.м - 63572 грн, 1-3 ванна - 2,8 кв.м, - 17208 грн., 1-4 кладова -4,1 в.м - 25197 грн.,1-5 коридор - 2,9 квм - 18778 грн, 1-6 кухня - 5,8 кв.м. - 37624 грн., 1-7 кімната 10,3 квм.- 66781 грн., 1-8 кімната, площею 18,5 кв.м - 119974 грн., а всього по будинку 58,4 кв.м, вартістю 376378 грн., з господарських будівель: пг.- погріб, вартістю 26759 грн., К- сарай - 15730 грн.,Е- вбиральня - 4430 грн., З- септик - 55960 грн., №1 огорожа 8133 грн., всього на суму- 111012 грн. Отже, другому співвласнику - площа 58,4 кв.м., вартість 487 390 грн., що становить 59/100 частки, що більше за належну частку на 17 294 грн. (13/25 відповідає площі 51,64 кв.м, вартості 470096 грн.) Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, оцінивши зібрані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у ст. 317 ЦК України. Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом. Поняття спільної часткової власності викладено в ч. 1 ст. 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі. Відповідно до вимог ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. На відміну від виділу, за якого право власності припиняється лише для того співвласника, частка якого виділяється із спільної власності у разі поділу (ст. 367 ЦК України) спільна часткова власність припиняється для всіх її учасників. У ч. 2 ст. 364 ЦК України передбачено, що виділ в натурі частини неподільної речі є юридично неможливим. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення (ч. 2 ст. 183 ЦК України). Річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення, є подільною (ч. 1 ст. 183). Виходячи з аналізу змісту норм ст. ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Відтак, визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Під неспівмірною шкодою господарського призначення слід розуміти суттєве погіршення технічного стану жилого будинку, перетворення в результаті переобладнання жилих приміщень у нежитлові, надання в рахунок частки приміщень, які не можуть бути використані як житлові через невеликий розмір площі або через неможливість їх використання (відсутність денного світла тощо). У тих випадках, коли в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина жилого будинку, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на будинок. Відповідні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду України від 03 квітня 2013 року у справі № 6-12цс13. Відповідно до роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» у редакції від 25.05.1998, при вирішенні справ про виділ у натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам слід мати на увазі, що це можливо, якщо кожній зі сторін може бути виділена відокремлена частина будинку із самостійним виходом (квартира). Тобто, виділ може мати місце за наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. З урахуванням вказаного, встановивши, що позивач бажає виділу у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності та врахувавши наявність технічної можливості такого виділу, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] і виділення їй частини будинковолодіння згідно варіанту, запропонованого судовою будівельно-технічною експертизою від 04.03.2019 р. за № 1116/18-22 . Обираючи такий варіант експертизи суд враховує, що кожній зі сторін може бути виділена відокремлена частина будинку із самостійним виходом, тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України, між сторонами тривалий час склався та існує саме такий порядок використання майна, а також суд враховує те, що перевищення частки є незначним, позивачка погоджується на виділення їй частини майна, яка є меншою за належну їй частку, позивачка відмовляється від грошової компенсації. Згідно з вимогами ст.120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Відповідно до частин першої, другої статті 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Разом з тим, відповідно до частини першої статті 319 ЦК України кожен власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Однак, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Зазначені положення щодо користування власністю цілком повинні застосовуватись до майнових прав на майно (зокрема до права користування земельною ділянкою). Відтак, право користування земельною ділянкою визначається відповідно до часток кожного з власників нерухомого майна, яке знаходиться на цій земельній ділянці, якщо інше не було встановлено домовленістю між ними. Однак у будь -кому випадку наявне в однієї особи право не може порушувати права іншої особи (частина п`ята статті 319 ЦК України). Судом встановлено, що попередні співвласники будинку по [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] стали співвласниками будинку в частках відповідно по 12/25 та 13/25: [PERSON] у 1983 році на підставі Свідоцтва про право власності, виданого Першою тернопільською державною нотаріальною конторою 29.01.1983 р. та Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Першою тернопільською державною нотаріальною конторою 29.01.83 р., а [PERSON] у 1974 році на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого 27.03.1974р. Першою тернопільською державною нотаріальною конторою. За будинком, попереднім власником якого був [PERSON] у встановленому порядку згідно вимог ЗК 1970 року, який діяв на той час, була закріплена земельна ділянка площею 870 кв.м., що стверджується рішеннями виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 09.04.1954 р. за № 230 та листом виконавчого комітету Тернопільської міської ради, згідно якого дозволено використовувати під город 270 кв.м. по [ADDRESS] . Відповідно до вимог ст. 90 ЗК УРСР, ст. 30 ЗК України 1990 року при переході права власності на житловий будинок до нового власника переходило право постійного користування в повному обсязі земельною ділянкою, на якій такий будинок був розташований. Частиною другою статі 90 Земельного кодексу Української РСР 1970 року встановлено, що при переході будівлі у власність кількох осіб земельна ділянка переходить в користування всіх співвласників будівлі За приписами статті 91 Земельного кодексу Української РСР 1970 року особи, яким належить будинок на праві спільної власності, користуються земельною ділянкою спільно. Порядок користування нею визначається співвласниками будинку залежно від розміру часток в спільній власності на будинок. Отже,

Outcome: approved