Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до Рівненського міського суду із позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Відділ опіки та піклування служби у справах дітей Рівненського міськвиконкому про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог вказує, що [INFO] її донька [PERSON] народила дочку [PERSON]. Батьком дитини є [PERSON]. Вказує, що після пологового будинку донька з дитиною проживали у неї, оскільки [PERSON] дитину з пологового будинку не забирав і не цікавився нею, а лише через шість місяців вони стали проживати спільно у квартирі на Проспекті Миру у м. Рівному, а пізніше деякий час винаймали житло. Улітку 2017 року переїхали проживати у дачний масив в с.Новоукраїнка Рівненського району. Як виявилося пізніше, проживаючи у дачному масиві [PERSON] вживав наркотичні засоби, а у вересні 2017р., як її стало відомо, організував там виготовлення наркотичних речовин. Вказує, що [PERSON] раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності та був засуджений за придбання та зберігання наркотичних та психотропних речовин. 15.09.2017 року під час спільного проживання його, її доньки та внучки [PERSON] у дачному масиві в с.Новоукраїнка працівниками поліції було оглянуто [PERSON] з метою виявлення стану наркотичного та алкогольного сп'яніння в КЗ «Рівненський обласний центр психічного здоров»я населення Рівненської обласної ради» та виявлено наркотичне сп'яніння. Вважає, що перебуваючи під впливом таких речовин, батько не може здійснювати належний догляд за малолітньою дитиною, яка проживала з ним. Вказує, що її донька з 20.10.2017 року по теперішній час знаходиться на лікуванні та проходить курс психосоціальної реабілітації в реабілітаційному центрі. Саме піддавшись впливу [PERSON], вона приєдналася до вживання заборонених речовин, але вчасно отямилася та вирішила повернутися до нормального життя. Внучка [PERSON] зараз проживає у її сім»ї, вона піклується про неї, забезпечує усім необхідним. Вказує, що батько дівчинкою не цікавиться, жодного разу з вересня 2017 року її не відвідував, не спілкувався, матеріальної допомоги не надавав. Він повністю самоусунувся від її виховання та підтримки. [PERSON] вживає наркотичні речовини та перебуває на обліку у нарколога. Вважає, що дитина не може проживати з батьком, який є залежним від наркотичних речовин, оскільки в стані наркотичного сп'яніння він позбавлений можливості виконувати свої батьківські обов'язки. У зв'язку з цим вони звернулись до суду для захисту порушених прав дитини. В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали та просила суд їх задовільнити з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, дату і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомив. З клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався. В судовому засіданні представник третьої особи Подкаура О.М. підтримала висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] З огляду на викладене, суд ухвалив про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних доказів, згідно положень ч. 2 ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] донька позивачки [PERSON] народила дочку [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], та згідно якого батьком дитини є [PERSON]. З 20.10.2017р [PERSON] знаходиться на лікуванні та проходить курс психосоціальної реабілітації в реабілітаційному центрі «Перспектива». На час розгляду справи місце її перебування не відоме. Згідно з висновком органу опіки та піклування, Рівненський міськвиконком, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно доньки [PERSON], [INFO]. Допитана в судовому засіданні в якості свідок позивач [PERSON] дала суду показання, що відповідач не займається виховання дитини, вживає наркотичні речовини, має судимість. Відповідно до частин першої, другої, третьої та п'ятої статті 150 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Згідно пункту 2 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до роз'яснень, які містяться в пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбаченихстаттею 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до статті 3 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної ради Української РСР від 27 лютого 1991 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Як з'ясовано у судовому засіданні відповідач свідомо ухиляється від виконання батьківських обов'язків відносно доньки, не проявляє батьківської турботи та любові, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не забезпечує доньку необхідним харчуванням, медичним доглядом та лікуванням, не спілкується з дочкою та не проявляє інтересу до неї. На підставі наведеного, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд покладає судові витрати по сплаті судового збору на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved