Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до [PERSON] з зазначеним позовом, в якому просила стягнути з останнього на її користь аліменти на утримання дитини: [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що вони перебували у шлюбі, зареєстрованому 31.10.1992 р. ВРАЦС Ріпкинського РУЮ (актовий запис № 73), який був розірваний, на підставі рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 1 грудня 2011 р., від якого мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Відповідач в порушення ст. 180 СК України дітей не утримує, чим порушує їх право на належне утримання батьком. Позивачка в судове засідання не явилась, в поданій суду заяві просила розглядати справу у її відсутність, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, а позивачка в поданій заяві не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд знаходить, що є всі умови проведення заочного розгляду справи у відсутності відповідача. Дослідивши наявні матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON]: - перебували у шлюбі, зареєстрованому 31.10.1992 р. ВРАЦС Ріпкинського РУЮ (актовий запис № 73), який був розірваний, на підставі рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 01 грудня 2011 р. (справа № 2518/2-461/11); - від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO].; - [PERSON] проживає з матірю [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Згідно частини другої статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття, а згідно ч. 1 статті 27 Конвенції про права дитини , прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 р. (набрала чинності для України 27 вересня 1991 р.), та ст.. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Вказане свідчить про обовязок [PERSON] сплачувати аліменти на утримання своєї доньки. Згідно зі статтею 182 Сімейного кодексу України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Зважаючи на дані про матеріальний стан позивачки, яка не працює, враховуючи відсутність доказів про матеріальне становище відповідача, приймаючи до уваги вік дитини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а з відповідача підлягають стягненню аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини: доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви, тобто з 17 листопада 2015 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 18 березня 2017 року. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави 487 грн. 20 коп. судового збору, у звязку зі звільненням позивачки від такої оплати при зверненні до суду. Відповідно до ст. 367 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved