Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 23.06.1986 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. 05.01.1991 року ними спільно був придбаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул.Леніна (теперішня Незалежності), 135, в м.Кіцмань Чернівецької області. 27.05.2004 року на ім`я [PERSON] було видано державний акт серії ЧВ № 068846 на право власності на земельну ділянку площею 0,1000га для будівництва та обслуговування житлового будинку. 23.11.2012 року на ім`я [PERSON] було видано державний акт серії ЯМ № 639231 на право власності на земельну ділянку площею 0,0463га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою пров.Пушкіна, 4, м.Кіцмань. Приблизно 20 років тому вона виїхала на заробітки за кордон, звідки передавала кошти, за які, крім благоустрою та ремонту господарства по вул.Незалежності, 135, в м.Кіцмань, впродовж 2013-2016 років було збудовано житловий будинок літ.А-І,Мс, загальною площею 224,80кв.м., житловою площею 87,60кв.м.; огорожу №1, яму вигрібну, що розташовані по пров.Пушкіна, 4, в м.Кіцмань Чернівецької області, загальною вартістю 570 000грн., що стверджується Звітом про незалежну оцінку, який додається. Відповідач весь цей час офіційно не працював та жодної участі в будівництві зазначеного будинку не брав. Оскільки земельна ділянка площею 0,0463га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по пров.Пушкіна, 4, в м.Кіцмань була передана у власність [PERSON] та видано на його ім'я Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 639231 від 23.11.2012р., то і новозбудований будинок був зареєстрований на ім'я [PERSON], що стверджується довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, копія якої додається. Однак, фактично зазначений будинок було збудовано виключно за її особисті кошти, а тому він являється її особистою власністю. Вона запропонувала відповідачу оформити в нотаріальній конторі відповідний договір, за яким набула б у власність зазначений будинок, однак він відмовляється, що змушує її звертатись із даним позовом до суду з підстав, передбачених ст.57 СК України. Стосовно земельної ділянки площею 0,0463га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по пров.Пушкіна, 4, в м.Кіцмань, яка була передана у власність [PERSON] та видано на його ім'я Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 639231 від 23.11.2012р., то вважає, що в разі набуття нею права власності на житловий будинок до неї переходить право власності на земельну ділянку відповідно до ст.377 ЦК України та ст.120 ЗК України. Вартість земельної ділянки становить 49 388 грн., що стверджується Звітом про незалежну оцінку вартості земельної ділянки, копія якого додається. Крім того, зазначена земельна ділянка набута у власність в 2012 році, коли діяли зміни в ст.61 СК України, що передбачали, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя є земельна ділянка, набута внаслідок безоплатної передачі її одному з подружжя з земель державної або комунальної власності, втому числі приватизації. Зважаючи на те, що відповідач в добровільному порядку через органи нотаріату не бажає вирішити майнові питання, вимушена звертатись із даним позовом до суду. Просила визнати її особистою приватною власністю житловий будинок літ.А-І,Мс, загальною площею 224,80кв.м., житловою площею 87,60кв.м.; огорожу №1, яму вигрібну, що розташовані по пров.Пушкіна, 4, в м.Кіцмань Чернівецької області, визнавши за нею право власності на дане нерухоме майно; визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,0463га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 7322510100:01:004:1015, розташовану по пров.Пушкіна, 4, в м.Кіцмань Чернівецької області. Позивач [PERSON] подала письмову заяву про підтримання позову та розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] подав письмову заяву про визнання позову та про обізнаність із наслідками визнання. Вирішуючи подані сторонами заяви, суд приходить до наступного висновку. Відповідно\~до ч.3,\~4\~ст.200\~ЦПК \~України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому\~статтею 206 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всіх або частини позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно ч.4\~ст.206\~ЦПК \~України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у звзку з визнанням заявлених в цій частині вимог відповідачем, за наявності законних на те підстав, оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного, ст.ст. 57, 60, 61, 69, 70, 71 Сімейного кодексу України, ст.377 ЦК України, ст.120 ЗК України,

Outcome: approved