Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до Лисичанського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок спричинення шкоди здоровю, завдано внаслідок злочину. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 25 липня 2014 р. приблизно о 22 годині [PERSON] знаходячись у стані алкогольного спяніння біля будинку № 21 по кв. Ленінського комсомолу в м. Лисичанську Луганської області, в ході раптового виникнення неприязнених відносин, з дуже великою силою наніс їй удари в обличчя, чим завдав тілесні пошкодження у виді перелому кісток носа із зміщенням, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які потягли короткострокову втрату здоровя, що викликали гематоми біля обох очей. Також, в результаті нанесених тілесних ушкоджень позивач потребує стоматологічного лікування і проходить в теперішній час лікування у стоматолога. За даним фактом було відкрито кримінальне провадження, за результатом розгляду якого [PERSON] вироком Лисичанського міського суду Луганської області від 03 листопада 2014р. було визнано винним у скоєні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, і призначено покарання у виді штрафу в сумі 850 грн. Рішенням Лисичанського міського суду від 05.12.2014р. у.н. № 415/4144/14-ц, н.п. № 2/415/1713/14 стягнуто з відповідача на користь позивача відшкодування заподіяної матеріальної шкоди в сумі 1100,00 грн. та відшкодування заподіяної моральної шкоди в сумі 1000 грн. Однак, після винесення зазначеного рішення Лисичанським міським судом лікування позивача продовжилось, тому вважає, що має право на відшкодування заподіяних витрат. Після винесення рішення судом нею було потрачено на лікування і медикаменти 1932, 15 грн. На підставі викладеного просила суд стягнути з [PERSON] на її користь матеріальну шкоду завданою внаслідок спричинення шкоди здоровю, завданої внаслідок злочину, що виразилось в купівлі медикаментів за період з 01.1.2015р. по 23.06.2015р. в розмірі 1932,15 грн. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про причину неявки суду не повідомила, про день, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] надав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, просив суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. В судовому засіданні спеціаліст [PERSON] пояснила, що ліки, які призначені лікарем і які придбала позивач, згідно з квитанціями, є аналогами тих ліків, які були призначені лікарем. Також додала, що аналогу флавамеду від кашлю вартістю 144,25 грн., який зазначений в квитанції про придбання ліків, не має в переліку ліків, призначених позивачу лікарем у відділенні ЦМЛ ім. Тітова. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач та представник позивача не заперечували проти розгляду справи за відсутності відповідача. У звязку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Шкода, завдана потерпілому внаслідок кримінального правопорушення, компенсується йому за рахунок Державного бюджету України у випадках та порядку, передбачених законом. Відповідно до ст. 1169 ЦК України шкода, завдана особою при здійсненні нею права на самозахист від протиправних посягань, у тому числі у стані необхідної оборони, якщо при цьому не були перевищені її межі, не відшкодовується. Якщо у разі здійснення особою права на самозахист вона завдала шкоди іншій особі, ця шкода має бути відшкодована особою, яка її завдала. Якщо такої шкоди завдано способами самозахисту, які не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства, вона відшкодовується особою, яка вчинила протиправну дію. Відповідно до ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. У разі каліцтва або іншого ушкодження здоров'я фізичної особи, яка в момент завдання шкоди не працювала, розмір відшкодування визначається виходячи з розміру мінімальної заробітної плати. Шкода, завдана фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, відшкодовується без урахування пенсії, призначеної у зв'язку з втратою здоров'я, або пенсії, яку вона одержувала до цього, а також інших доходів. Договором або законом може бути збільшений обсяг і розмір відшкодування шкоди, завданої потерпілому каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовом про відшкодування шкоди» №6 від 27.03.1992 р., розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою безпосередні причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. В судовому засіданні встановлено, що згідно з вироком Лисичанського міського суду Луганської області від 03.11.2014 року у кримінальному провадженні № 1-кп/415/398/14, [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, і призначено йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 грн.. Згідно з постановою про відкриття виконавчого провадження від 26.01.2015р. ВП №46206685 за виконавчим листом № 2/415/1713/14, виданим 23.01.2015р. Лисичанським міським судом Луганської області відкрито виконавче провадження про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON]В матеріальну та моральну шкоду в сумі 2253,98 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, обовязків для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Отже, вироком суду встановлено, що внаслідок злочинних дій відповідача позивачу заподіяно шкоду здоровю і ця обставина є обовязковою для суду при розгляді цієї справи. Встановленим судом обставинам, відповідають цивільні правовідносини, повязані із відшкодуванням шкоди, завданої внаслідок неправомірних дій, які регулюються\~ЦК України. Відповідно до\~ст. 22 ЦК України\~особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно з відповіддю на запит № 2046 від 16.08.2016 р., наданою Комунальною установою «Територіальне медичне обєднання м. Лисичанськ» [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою м. Лисичанськ, кв. Ленінського комсомолу, 21/31, 27.07.2014р. у 10.10 годині зверталася за медичною допомогою у відділення екстреної невідкладеної медичної допомоги де був здійснений медичний огляд, зроблена рентгенографія та встановлений діагноз: Закритий перелом кісток носу, ушиби, підшкіряні гематоми мяких тканин лиця, параорбітальні гематоми з обох сторін. Рекомендовано: тимчасово непрацездатна. Явка в поліклініку для подальшого лікування. З 29.07.2014р. по 02.08.2014 р. (лікарняний лист №312091) знаходилась на амбулаторному лікування у лікаря хірурга амбулаторії № 1 ЦПМСД № 2 з діагнозом: закритий перелом кісток носу, ушиби, підшкіряні гематоми мяких тканин лиця, параорбітальні гематоми з обох сторін. Призначено лікування: ліотон-гель, аспірин кардіо 100 мг № 330, УВЧ на ділянку обличчя № 7. З 03.08.2014р. по 13.08.2014 р. (лікарняний лист № 261116) перебувала на стаціонарному лікуванні в ЛОР-відділенні ЦМЛ ім. Титова м. Лисичанськ з діагнозом: закритий перелом кісток носу зі зміщенням. Отримувала лікування: Репозиція кісток носу - операція. Медикаментозне лікування: Цефтриаксон 1.0 №10; Таблетки L-цет №10; Аскоцин №10; Складні пазальні краплі (діоксидин 1% 10.0 №1; дексаметазон 1,0 №1); Шприц 5,0 №20; Шприц 10.0 №1; Водні /інєкції №20; Лідокаїн 2.0 №20. 14.08.2014 р. оглянута лікарем терапевтом дільничним, діагноз: закритий перлом кісток носу. Підшкіряні гематоми обличчя. Параорбітальна гематома. Гіпертонічна хвороба П (ГЛЖ). Стабільна стенокардія П ФК. Дифузний кардіосклероз СН 1. Призначено лікування: етап Н 0.01 №20, етап 0.01 №20, гліцин 0,1 №100, Кавінтон №60. Як вбачається з позовної заяви, скоєним правопорушенням Позивачці завдано тілесних ушкоджень, що заподіяли короткочасний розлад здоровя. Відповідно до\~ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до\~ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до принципу диспозитивності суд розглядає справу на підставі доказів, поданими сторонами. Відповідно до\~ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих доказів. Згідно з товарним чеком № 28709 від 16.03.2015р., ПП «Дяченко і Ко» Аптека № 2 продано медикаментів на суму 926,60 грн. та згідно з товарним чеком № 56972 від 23.06.2015р., ПП «Дяченко і Ко» Аптека № 2 продано медикаментів на суму 1005,55 грн., на загальну суму 1932,15 грн., але з урахуванням того, що аналогу флавамеду від кашлю вартістю 144,25 грн., який зазначений в квитанції про придбання ліків, не має в переліку ліків, призначених позивачу лікарем у відділенні ЦМЛ ім. Тітова, тому суд приходить до висновку, що понесені позивачем витрати в сумі 1693,50 грн. підлягають відшкодуванню з авиключенням 144,25 грн.. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, а також смертю фізичної особи. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Приймаючи до уваги вимоги ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 483,10 грн., решта суми віднести за рахунок держави.

Outcome: partial