Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування заявлених вимог [PERSON] зазначила, що є власником квартири № 14, що розташована у будинку № 10 по пр. Космонавтів в м. Сєвєродонецьк Луганської області, згідно з договором купівлі-продажу від 17.05.2018. Колишніми власниками квартири є [PERSON], [PERSON], [PERSON] та відповідач [PERSON]. Однак, [PERSON], незважаючи на відчуження належного їй на праві власності житлового приміщення, станом на момент подання позовної заяви залишається зареєстрованою в квартирі, хоча право користування квартирою втратила, а будь-яких угод щодо подальшого користування [PERSON] з відповідачем не укладала. При цьому, згідно з умовами договору [PERSON] зобовязувалась знятись з реєстраційного обліку в квартирі до 20.05.2018. У звязку з чим [PERSON] просить усунути перешкоду у користуванні власністю шляхом визнання [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою № 14, що розташована за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, пр. Космонавтів, 10. Позивач [PERSON]\~у судове засідання не зявилась, у своїй позовній заяві просила розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась, подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги [PERSON] визнає у повному обсязі. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи судом встановлено, що позивач [PERSON] 17 травня 2018 року придбала у [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] квартиру № 14, яка розташована у будинку № 10 по пр. Космонавтів в м. Сєвєродонецьк Луганської області. Вказані обставини підтверджуються копією договору купівлі-продажу від 17.05.2018, серії ННВ 763299, посвідченого державним нотаріусом Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори [PERSON], а також витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 124878328 від 22.05.2018. Таким чином, на момент звернення до суду з позовом [PERSON] є власником квартири № 14, яка розташована у будинку № 10 по пр. Космонавтів в м. Сєвєродонецьк Луганської області. Як видно з копії домової книги на квартиру № 14, розташовану у будинку № 10 по пр. Космонавтів в м. Сєвєродонецьк Луганської області, а також довідки № 26025 про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб станом на 23.05.2018, виданої 23.05.2018 Відділом адміністративних послуг Центру надання адміністративних послуг Сєвєродонецької міської ради, у вищевказаній в квартирі зареєстрована [PERSON], [INFO]. Позивач, звертаючись до суду, посилається на те, що відповідач [PERSON] є колишнім власником квартири № 14, що розташована у будинку № 10 по пр. Космонавтів в м. Сєвєродонецьк Луганської області, та втратила право користування зазначеною квартирою, оскільки згідно з договором купівлі-продажу від 17.05.2018 продала її, а отже право користування квартирою у [PERSON] втрачено через те, що є похідним від права власності, яке припинено. Безпідставне перебування відповідача на реєстраційному обліку в квартирі, на думку позивача, свідчить про перешкоди у користуванні власністю та є підставою для визнання відповідача такою, що втратила право користування квартирою. Відповідач [PERSON], згідно з поданою на адресу суду заявою, позовні вимоги та викладені в позові обставини визнала. При цьому, факт перебування на реєстраційному обліку у квартирі № 14, що розташована у будинку № 10 по пр. Космонавтів в м. Сєвєродонецьк Луганської області, підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, а факт відсутності будь-яких умов щодо подальшого права користування спірною квартирою наведеним вище договором купівлі-продажу від 17.05.2018, за умовами якого відповідач зобовязувалась знятись з реєстраційного обліку в квартирі до 22.05.2018, що відповідачем зроблено не було. Стаття 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.1950 року, підписана від імені України 9 листопада 1995 року та ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до\~ст.\~7\~Закону України\~«Про свободу\~пересування та\~вільний вибір\~місця проживання\~в Україні»\~зняття з\~реєстрації місця\~проживання особи\~здійснюється на\~підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, а також інших документів, які свідчать про припинення підстав на право користування житловим приміщенням. Суд вважає, що втрата права користування житловим приміщенням є наслідком припинення права власності на житлове приміщення у колишнього власника житла, так як право користування припиняється разом з припиненням права власності. За таких обставин суд вважає, що досліджені судом докази, з урахуванням наданої відповідачем заяви, свідчать про наявність обґрунтованих підстав для задоволення позову [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою № 14, що розташована за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, пр. Космонавтів, будинок № 10. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією про сплату судового збору № 11 від 23.05.2018 у сумі 704, 80 грн., який відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Разом з цим, суд враховує, що позивач, звертаючись до суду з позовом, просила не стягувати судовий збір з відповідача, а тому вважає за можливе не стягувати судові витрати з відповідача та залишити їх за рахунок позивача.

Outcome: approved