Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій вказувала, що з відповідачем перебувала у зареєстровану шлюбі. 16.07.2014 року за рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області їх шлюб розірвано. Від цього шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] Сторони після розірвання шлюбу проживають окремо. Дитина знаходиться на вихованні та утриманні позивачки, її доходів недостатньо для забезпечення належного рівня дитини, а тому вона потребує матеріальної допомоги. У звязку з цим просила стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини заробітної плати (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до її повноліття, оскільки відповідач добровільно кошти на утримання дитини не надає, хоча працює і спроможний сплачувати аліменти. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлений позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлений позов визнав в повному обсязі, не заперечував проти його задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд позов задовольняє, виходячи з наступного: В судовому засіданні встановлено, що сторони проживали у зареєстрованому шлюбі. 16.07.2014 року рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області шлюб між сторонами розірвано (а.с.8). Від шлюбу мають дитину сина [PERSON], [INFO] (а.с.2). Після розірвання шлюбу сторони проживають окремо, дитина знаходиться на вихованні та утриманні позивачки, її доходів недостатньо для забезпечення належного рівня дитини, а тому вона потребує матеріальної допомоги. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоч працездатний, працює, має стабільний заробіток, а тому спроможний надавати матеріальну допомогу. Інших дітей відповідач не має і будь-яких стягнень за виконавчими документами з нього не проводиться. Вказані обставини сторонами не оспорюються, ними визнаються. Крім того, що зазначені обставини сторонами визнаються, вони підтверджуються матеріалами справи. В звязку з цим, судом у відповідності із ст. 61 ЦПК України, визнані вказані обставини такими, що не підлягають доказуванню. В ч. 2 ст. 181 СК України, зазначається, що за рішенням суду кошти на утримання дітей можуть бути присуджені у частці від доходу батька(матері). Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності із ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З огляду на викладене, враховуючи те, що [PERSON] власних доходів не має, має задовільний стан здоровя, а також те, що відповідач працездатний, працює, отримує щомісячний дохід, та може надавати матеріальну допомогу, суд стягує з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дитини. Крім того, у відповідності із ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір в сумі 487,20 грн. в дохід держави. На підставі наведеного,

Outcome: approved