Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з первісною позовною заявою, в якій просить визнати нерухоме майно набуте в період зареєстрованого шлюбу між нею та спадкодавцем [PERSON], що знаходиться за адресою: Одеська область, Біляївський район, с/рада Дачненська, 449 км автошляху Київ-Одеса спільною сумісною власністю подружжя; визнати за нею право приватної власності на 1/2 частину нежитлових будівель та земельної ділянки, що розташовані за вказаною адресою, а іншу частину даних нежитлових будівель та земельної ділянки визнати майном, що належало спадкодавцю [PERSON] на час відкриття спадщини. В свою чергу, відповідачі за первісним позовом [PERSON], яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього [PERSON], а також [PERSON] звернулись до суду з зустрічним позовом, в якому просять встановити, що нерухоме майно, а саме нежитлові будівлі та земельна ділянка, площею 0,5096 га, що знаходяться за адресою: Одеська область, Біляївський район, Дачненська сільська рада, 449 км автошляху Київ-Одеса, які набуті в період зареєстрованого шлюбу між [PERSON] та спадкодавцем [PERSON], належали [PERSON] на праві особистої приватної власності. Ухвалою суду від 26.02.2016 року за клопотанням позивачки провадження у справі за первісним позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання нерухомого майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права приватної власності на 1/2 частину нежитлових будівель та земельної ділянки закрито. У заявку з чим суд розглядає зустрічний позов. Позивачі свої вимоги мотивують тим, що 23 березня 2015 року помер спадкодавець [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина на нерухоме майно за адресою: Одеська область, Біляївський район, Дачненська сільська рада, 449 км автошляху Київ-Одеса. Спадкова справа була заведена до реєстру спадкових справ приватним нотаріусом Біляївського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON] Спадкоємцями [PERSON] стали його діти [PERSON], [PERSON], [PERSON] та дружина [PERSON] Однак приватним нотаріусом встановлено, що зазначене вище нерухоме майно було придбано в період зареєстрованого шлюбу між колишньою дружиною спадкодавця [PERSON] та спадкодавцем [PERSON], у звязку з чим повідомила їм, що питання про вирішення права спільної власності необхідно вирішувати в судовому порядку. При цьому позивачі вважають, що спірне нерухоме майно не є спільною сумісною власністю спадкодавця та відповідачки з огляду на те, що воно набуте спадкодавцем за час їхнього окремого проживання у звязку з фактичним припиненням шлюбних відносин. У звязку з викладеним вони звернулись з даним позовом до суду. Представник позивачів [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в зустрічній позовній заяві. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, але надала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча повідомлявся про день слухання справи належним чином. Третя особа приватний нотаріус Біляївського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON] в судове засідання не зявилась, але направила до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі. Згідно з положеннями ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Частиною 1 ст. 61 ЦПК України встановлено, що обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Суд приймає до уваги той факт, що відповідачка, погодившись з позовом, визнала обставини, якими позивачі обґрунтовують свої вимоги, та приймає їх, що не буде суперечити положенням ч. 4 ст. 174 ЦПК України. Як розяснено в п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Outcome: approved