Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, стверджуючи, що їй згідно свідоцтва про право власності № 41 від 02 липня 2008 року належить будинок, який розташований в с. Камянка, вул. Центральна, 66, Біляївського району Одеської області. В будинку прописана відповідачка по справі, яка з 2006 року і по теперішній час не проживає в даному будинку, без поважних причин та вибула на інше місце проживання. Особистих речей в даному будинку не має, але досі залишається бути прописаною. Факт не проживання відповідачки підтверджуються актами про не проживання та відповідними довідками. Позивач у судове засідання не зявилась, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, на позові наполягала, не заперечувала проти винесення заочного рішення по справі. (а.с. 17). Відповідач, яка належним чином була повідомлена про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилась, з невідомих суду причин, та від неї не надійшло повідомлення про причини неявки. (а.с. 16,19) Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з неявкою відповідача без поважних причин, враховуючи згоду позивача на ухвалення заочного рішення, судом ухвалено рішення про заочний розгляд справи. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок № 41 від 02 липня 2008 року, належить житловий будинок, що розташований за адресою: с. Камянка, вул. Центральна (колишня Леніна), 66, Біляївського району Одеської області. (а.с. 3). Також вказане підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 19516379 від 14 липня 2008 року. (а.с. 4). Згідно акту обстеження житлового будинку від вересня 2016 року, встановлено, що [PERSON], [INFO], дійсно зареєстрована з 12 травня 1995 року по даний час в житловому будинку, який належить [PERSON] за адресою вул. Центральна, 66 (колишня Леніна) в селі Камянка, але за даною адресою не проживає понад 10 років. На території сільської ради громадянка [PERSON] не проживає і не працює, місце проживання її невідоме. (а.с. 8). Згідно акту обстеження житлового будинку від лютого 2016 року, встановлено, що [PERSON], [INFO], дійсно зареєстрована з 12 травня 1995 року по даний час в житловому будинку, який належить [PERSON] за адресою вул. Центральна, 66 (колишня Леніна) в селі Камянка, але за даною адресою не проживає понад 10 років. На території сільської ради громадянка [PERSON] не проживає і не працює, місце проживання її невідоме. (а.с. 7). Згідно довідки Камянської сільської ради Біляївського району Одеської області № 733 від 12 вересня 2016 року, встановлено, що [PERSON], [INFO], дійсно зареєстрована з 12 травня 1995 року по даний час в житловому будинку, який належить [PERSON] за адресою вул. Центральна, 66 (колишня Леніна) в селі Камянка, але за даною адресою не проживає понад 10 років. На території сільської ради громадянка [PERSON] не проживає і не працює, місце проживання її невідоме. (а.с. 9). Таким чином суд прийшов до висновку, про те, що відповідач не будучи власником житлового приміщення, не уклавши договір найму житлового приміщення, залишається зареєстрованим за попереднім місцем свого проживання без законних підстав. Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира. (ст. ст. 379, 382 ЦК України). Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 71 Житлового Кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Не проживання зазначеної особи без поважних причин понад встановлені строки є підставою для визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Відповідно до ст.41 Конституції України, ст.319 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved