Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання їх такими, що втратили право користування житловим будинком, розташованим за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позову зазначається, що [PERSON] на підставі договору дарування належить житловий будинок з господарчими та побутовими спорудами [ADDRESS]. За зазначеною адресою зареєстровані її сини - відповідачі по справі, які фактично в будинку не проживають з березня 2017 р., їх особисте майно в будинку відсутнє. Забравши на початку березня 2017 р. свої особисті речі сини поїхали на заробітки чи то до Росії, чи до Західної Європи і до цього часу їй нічого невідомо про місце їх перебування. Зв'язку з ними вона не має, відомості про них у соціальних мережах відсутні. Представник позивача в судовому засіданні на позовних вимогах наполягав. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про день та час розгляду справи сповіщені належним чином. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, причину неявки суду не повідомили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи представника позивача, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Так, судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору дарування від 28.07.1993 р. належить житловий будинок з господарчими та побутовими спорудами [ADDRESS] (а.с.6-7). [PERSON] та [PERSON] є синами позивачки, у зв'язку з чим були зареєстровані в будинку на правах членів сім'ї (а.с.8-11). З березня 2017 року відповідачі не проживають за місцем реєстрації (а.с.13). Свідки [PERSON] та [PERSON], які є сусідами позивачки підтвердили, що відповідачі є синами позивачки, однак останні півтора роки за місцем реєстрації не проживають, їх особистих речей в будинку немає. Відповідно до ст. 405 Цивільного кодексу України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. ст. 321 та 391 ЦК України). Як встановлено матеріалами справи, позивачка є власницею домоволодіння, розташованого в [ADDRESS] Відповідачі зареєстровані на правах членів сім'ї. З березня 2017 року відповідачі не проживають за місцем своєї реєстрації. Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. З урахуванням зазначених вище норм законодавства та встановлених обставин справи, позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved