Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на своє утримання, в якій вказала, що з 20.06.2015 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Спільно подружжя не мешкає. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає з нею. Відповідач матеріальну допомогу на її утримання та утримання дитини не надає. Просить суд стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини його доходів на своє утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 30.03.2018 року вищевказана справа призначена в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надала до суду заяву, в якій просить слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, проти винесення рішення в заочному проваджені не заперечувала. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, будучи належним чином повідомленим про день слухання справи. Згідно ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження. Суд, вивчивши матеріали справи, законодавство, що регулює спірні правовідносини, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Вирішуючи позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що згідно зі ст. 75 Сімейного кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Згідно зі ст. 84 ч.2 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частина 4 статті 84 Сімейного кодексу України передбачає право на утримання дружини, з якою проживає дитина, незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Частиною 6 статті 84 Сімейного кодексу України передбачено право на утримання дружини, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Згідно свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 14 липня 2015 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Донецькій області актова запис № 84, [PERSON] та [PERSON] 20 червня 2015 р. зареєстрували шлюб. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] (а.с.6) Згідно свідоцтва про народження [NUMBER] від 06 березня 2018 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Донецькій області, [PERSON] народилась [INFO] року, її батьком зареєстрований [PERSON]. (а.с. 7) Судом встановлено, що відповідач перебуває у зареєстрованому шлюбі з позивачем, з якою мешкає неповнолітня дитина, позивач здійснювала догляд за дитиною віком до трьох років, ніде не працює, інших доходів крім допомоги на дитину не отримує, відповідач фізично здоровий і може сплачувати аліменти на утримання дружини. За таких обставин суд дійшов висновку, що вищевикладене є підставою для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дружини. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд виходить з наступного. Враховуючи майновий стан відповідача, те, що він є працездатною особою, має на утриманні неповнолітню дитину, суд дійшов висновку, що слід стягнути з відповідача аліменти на утримання дружини у частковому співвідношенні до його заробітку у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки при подачі позову до суду позивач звільнена від сплати судового збору, рішення прийнято на її користь, тому судові витрати слід стягнути з відповідача в дохід держави. На підставі ст.ст. 75, 80,84 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved