overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. В судове засідання позивачка не зявилась, але надала заяву згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила справу слухати в її відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, але надав заяву згідно якої позовні вимоги визнає, просив справу слухати в його відсутність. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 19 грудня 1998 року позивачка [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 19.12.1998 року. За час сумісного проживання сторони збудували дачний будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS], загальною площею - 644,5 кв.м., що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, видане виконавчим комітетом Затоківської селищної ради 29.09.2009 року. Вказане нерухоме майно є спільною сумісною власністю сторін, але право власності було зареєстровано за відповідачем [PERSON]. Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині а чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Згідно ст.69 СК України дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частка майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Суд приходить до висновку, що вимоги позивачки обґрунтовані і доказані, відповідач визнає позовні вимоги, а позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, в якому зазначила, що вона перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 31.08.1990 року. Рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона №2-2027/11 від 11.08.2011 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано, рішення набрало законної сили. В період шлюбу вони придбали квартиру [ADDRESS], право власності на яку було оформлено на ім'я відповідача. У зв'язку з цим, позивач просить суд визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, та просив їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував. Представник третьої особи в судовому засіданні заявлені позовні вимоги також визнав, проти задоволення не заперечувала. Вислухавши представника позивача, відповідача, представника третьої особи, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно ч.1 ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Матеріалами справи встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі згідно свідоцтва про укладення шлюбу з 31.08.1990 року. Рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона №2-2027/11 від 11.08.2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. За час шлюбу вони придбали квартиру [ADDRESS], згідно договору купівлі-продажу від 10.04.1997 року, укладеного між ПСК ПМК-18 та [PERSON], посвідченого нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за №2079. Таким чином, в силу ст.60 СК України, вказана квартира є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON]. На підставі ст. 70 СК України суд вважає за необхідне розподілити майно, набуте за час шлюбу подружжям [PERSON] та [PERSON], визнавши за [PERSON] право власності на 1/2 частину вказаної квартири. Згідно зі ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з [PERSON] підлягає стягненню сплачена сума судового збору на користь [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов`язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну і резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя і визнання права власності на ? частину майна та просить суд: - поділити між [PERSON] та [PERSON] житловий будинок по вул.. Степова, 7 в селі Випасне Білгород-Дністровського району Одеської області у рівних по ? кожному частках; - визнати за [PERSON] право власності на ? частку житлового будинку № 7 по вул.. Степова в селі Випасне Білгород-Дністровського району, що в цілому складається з: житлового будинку літ. «А» загальною площею 118,8 кв.м., житловою площею 36,5 кв.м., гаражу літ. «Б», бані літ. «Ж», літньої кухні літ. «З», вбиральні літ. «І», сараю літ. «К», споруд № 4-7; - поділити між [PERSON] та [PERSON] у рівних частках по ? кожному, земельну ділянку площею 0,2237 га надану для будівництва та обслуговування житлового будинку № 7 по вул.. Степова в с. Випасне; - визнати за [PERSON] право власності на ? частку автомобіля CHEVROLET LACETTI, 2008 року випуску, сірого кольору, номер двигуна М9R780С000666, № куз. KLINF196E8K959591, д/н BH 4639 CА, стягнувши з відповідача [PERSON] грошову компенсацію вартості спільного майна; - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати по оплаті судового збору та послуг адвоката. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що 03.04.1982 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб. У період шлюбу вони отримали земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, разом збудували на ній будинок № 7 по вул.. Степова в селі Випасне та 25.01.2006 року отримали Свідоцтво про право власності на нерухоме майно. Згодом, сторони добудували до будинку нові споруди, після чого [PERSON] вимагав у [PERSON] розірвання шлюбу, який було розірвано 09.07.2010 року, а 29 листопада 2011 року [PERSON] отримав нове Свідоцтво про право власності на нерухоме майно житловий будинок № 7 по вул.. Степова в с. Випасне. Також, у період шлюбу, а саме 31.07.2008 року сторонами було придбано автомобіль CHEVROLET LACETTI, 2008 року випуску, сірого кольору, номер двигуна М9R780С000666, № куз. KLINF196E8K959591, д/н BH 4639 СА. Добровільно поділити спільно нажите майно [PERSON] відмовився, тому [PERSON],

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, мотивуючи його тим, що вони з відповідачем перебували у шлюбі з 04.06.2005 р. по 03.12.2014 р. В період було придбано автомобіль PEUGEOT 306, 2000 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], номер кузова [NUMBER], який зареєстрований за [PERSON] Просить поділити спільне майно, а саме стягнути з відповідача на її користь 1/2 частку вартості автомобіля в розмірі 29985,25 грн., а право власності на автомобіль визнати за відповідачем. (а.с. 2-3, 68-69) В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав, просить його задоволити. Відповідач [PERSON] позов визнав. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 04.06.2005 р. по 03.12.2009 р. (а.с. 5, 6) Під час шлюбу сторін придбано автомобіль PEUGEOT 306, 2000 року випуску, білий, р/н AX8122ВI, номер кузова [NUMBER], який зареєстрований за [PERSON], що вбачається з біржового договору (угоди) від 13.05.2008 р. (а.с. 4, 7) Згідно висновку експерта Вінницького відділення КНДІСЕ №1730/15-21 від 15.10.2015 р. ринкова вартість автомобіля PEUGEOT 306, р/н 8122ВI, 2000 року випуску, з урахуванням технічного стану та пробігу, станом на час дослідження 59970,05 грн. (а.с. 45-51) Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності (ст. 60 ч. 1 СК України). Згідно ст. 69 ч. 1 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ст. 70 ч. 1 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. На підставі викладеного суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. За згодою сторін з відповідача на користь позивача слід стягнути 1/2 частку судових витрат, а саме 312,50 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного сумісного майна подружжя, у зв`язку із розірванням шлюбу. Заявлені вимоги обгрунтовані тим, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 05 травня 2012 року, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, виданим Відділом ДРАЦС у Київському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 369. В період перебування у шлюбі, за спільні сумісні кошти подружжя, було придбано квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 62,2 кв.м., земельну ділянку, загальною площею 858 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер:50:27:0030254:417, будівельні матеріали, що у своєї сукупності складають об`єкт незавершеного будівництва - житловий будинок, за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 50:27:0030254:417 приблизною площею 132 кв.м., майнові права на об`єкт будівництва - однокімнатну квартиру, будівельний номер [ADDRESS] . Вважає таким, що відповідає засадам справедливості та розумності - не розповсюджувати режим спільного майна на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] та на майнові права на об`єкт будівництва - однокімнатну квартиру, будівельний номер [ADDRESS] . Вважає за доцільне визначити наступний варіант поділу спільного майна подружжя, згідно якого, за позивачем визнається право власності на квартиру [ADDRESS] ; майнові права на об`єкт будівництва - однокімнатну квартиру, будівельний номер [ADDRESS] , за відповідачем зберігається право на звернення до компетентного суду Російської федерації для вирішення питання щодо набуття права власності на земельну ділянку, загальною площею 858 кв.м., що розташована за адресою: м. Москва, д.Троица. кадастровий номер:50:27:0030254:417 та на незавершений будівництвом будинок, що знаходиться на вищезазначеній земельній ділянці. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 19 жовтня 2020 року провадження по справі відкрито. 12 березня 2021 року від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву. Відповідно до вказаного відзиву відповідач заперечує проти нерозповсюдження на спірну квартиру і спірні майнові права режиму спільної сумісної власності, оскільки обставини на які посилається позивач не відповідають дійсності. 15 березня 2021 року на адресу суду від відповідача на адресу суду надійшла зустрічна позовна заява. [PERSON] заперечує проти позовних вимог [PERSON] щодо визнання за нею права власності на майнові права на об`єкт будівництва - квартиру, будівельний номер 3-6-10 у будинку за адресою: [ADDRESS] і просить у порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за ним право власності на 1/2 частину Спірних майнових прав. У зустрічній позовній заяві вказує, що спірні майнові права було придбано у період шлюбу сторін на ім`я [PERSON] . Зазначені обставини викладені у первісному позові, відповідні докази наявні у матеріалах справи. Проте [PERSON] не мала особистих коштів для їх придбання. Для цього було використано кошти [PERSON] та його батьків, отримані від продажу належних їм об`єктів нерухомості за обставин, викладених у відзиві на первісний позов, докази яких наявні у матеріалах справи. Однак,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільної сумісної власності подружжя, посилаючись на те, що під час перебування у шлюбі з відповідачем, ними придбано квартиру [ADDRESS] , право власності на яку зареєстровано за відповідачем на підставі договору купівлі-продажу від 23 травня 2007 року. Оскільки згоди щодо поділу набутого подружжям за час шлюбу майна не досягнуто, позивач звернулась до суду. Позивач в судове засідання не з`явилась, її представник подала заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, справу - розглянути за відсутності сторони позивача. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнав, справу просив розглянути без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. В судовому засіданні встановлено, що 19 червня 1993 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану району Хорурдаін, м.Єреван, актовий запис №592. Станом на день розгляду цієї справи, в провадженні Малиновського районного суду міста Одеси перебуває цивільна справа №521/12987/20 про розірвання шлюбу між сторонами. На підставі договору купівлі-продажу квартири від 23 травня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сорокою Л.З. за реєстровим номером №14674103, за [PERSON] зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 36,9 кв.м. Відповідно до ч.1 ст.60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч.2 ст.60 Сімейного кодексу України, встановлена презумпція, що кожна річ, набута за час шлюбу, окрім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст.63 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ст.70 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та визнати за [PERSON] право власності на Ѕ частини квартири [ADDRESS] , загальною площею 36,9 кв.м.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], вказуючи, що відповідач, будучи батьком дитини, ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню дитини - не спілкується з донькою, не цікавиться її долею, не надає грошової допомоги на утримання, незважаючи на рішення суду про стягнення аліментів, ухиляється від сплати аліментів, має заборгованість по сплаті аліментів. У судове засідання сторони не з'явились, про день слухання справи повідомлялись належним чином. Від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник третьої особи служби у справах дітей адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради Соколова С.О. надала висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON] Відповідач у судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлявся належним чином, заперечень проти позову не надав. Справа розглядалась судом у відсутність відповідача у заочному порядку відповідно до вимог ст.ст. 224-226 ЦПК України. Суд, оглянувши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити. Згідно свідоцтва про народження, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] /а.с. 6/. [PERSON] та [PERSON] знаходились у зареєстрованому шлюбі, шлюб розірвали 07.08.2014р. /а.с. 8/. Із [PERSON] на користь [PERSON] стягнені аліменти на утримання дитини рішенням Центрального районного суду м.Миколаєва від 25.03.2014р. /а.с. 9/, згідно розрахунку заборгованості за аліментами, станом на 01.02.2015р. заборгованість за аліментами становить 2095,73 грн. /а.с. 10/. Як слідує із пояснень позивачки,викладених у позові, відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню дитини - не спілкується з донькою, не цікавиться її долею, не надає грошової допомоги на утримання, незважаючи на рішення суду про стягнення аліментів, ухиляється від сплати аліментів, має заборгованість по сплаті аліментів. Згідно висновку, орган опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради вважає доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його дитини [PERSON], [INFO]. Оцінюючи представлені докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне позов задовольнити, оскільки в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню і утриманню дитини, що згідно п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення його батьківських прав. З урахуванням обставин справи, позбавлення відповідача батьківських прав відповідатиме інтересам дитини. На підставі ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, сторони мають сина [PERSON], [INFO] [PERSON] не спілкується з дитиною, не надає матеріальної допомоги на її утримання та навчання. Дитина проживає з позивачем, весь тягар по догляду, матеріальному забезпеченні та вихованню лежить на позивачеві [PERSON] Батько дитини ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків, не піклується про фізичний, психічний, моральний та духовний розвиток дитини, не цікавиться навчанням та захопленнями, що негативно впливає на її розвиток. У звязку з вищевикладеним, позивач просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини - [PERSON], [INFO] Позивач - [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Представник третьої особи -[PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи через ЗМІ. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши позивача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що сторони мають сина [PERSON], [INFO] [PERSON] не спілкується з дитиною, не надає матеріальної допомоги на її утримання та навчання. Дитина проживає з позивачем, весь тягар по догляду, матеріальному забезпеченні та вихованню лежить на позивачеві [PERSON] Батько дитини ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків, не піклується про фізичний, психічний, моральний та духовний розвиток дитини, не цікавиться навчанням та захопленнями, що негативно впливає на її розвиток. Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що відповідач не виконує встановлені Сімейним кодексом України обовязки по догляду за неповнолітньою дитиною, не утримує її, не піклується про її духовний та моральний розвиток. Згідно зі ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання обовязків по вихованню дитини. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. Згідно ст. ст. 155, 164, 165, 166 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON]. про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 24.04.2015 року [PERSON] звернулась до суду з даною заявою, посилаючись на те, що вона має неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], батьком яких є [PERSON], [INFO] Заявник мешкала з [PERSON], однією сім'єю з 1991 року по 2012 рік. У січні 2012 році [PERSON] пішов з дому і з того часу його місце знаходження невідоме. З 2012 року по сьогоднішній день відповідач не приймає ніякої участі у вихованні та утриманні дітей. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Представник Служби у справах дітей Новоайдарської РВЦА Кригіна Т.М у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Прокурор Скрябіна С.М. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON]. у судове засідання не з'явився, про причину неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.. Вислухавши висновок прокурора, заслухавши позивача, представника позивача, представника третьої особи дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що батько [PERSON]. не виконує своїх батьківських обов`язків, не піклується про фізичний, психічний, моральний та духовний розвиток дітей, не цікавиться навчанням та захопленнями дітей, що негативно впливає на їх розвиток, не спілкується з дітьми, не надає матеріальної допомоги на їх утримання та навчання. Діти проживають з позивачем, весь тягар по догляду, матеріальному забезпеченню та вихованню дитини лежить на позивачці [PERSON] Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що відповідач не виконує передбачені Сімейним кодексом України обов`язки по догляду за неповнолітніми дітьми, не утримує їх, не забезпечує предметами, необхідними для нормального життя, не піклується про їх духовний та моральний розвиток. Згідно зі ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання обов`язків по вихованню дитини. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. Згідно ст. ст. 155, 164, 165, 166 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved