Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] треті особи: Комунальне підприємство «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду «Центр обслуговування споживачів № 2», [PERSON] - про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Позивачі при зверненні до суду мотивувала свої вимоги тим, що спірне жиле приміщення - квартира [ADDRESS] є двокімнатною квартирою, загальною площею 55,5 кв.м, житловою площею 28,8 кв.м . Вказана квартира належить на праві приватної часткової власності [PERSON] та [PERSON] (1/2 частина квартири). За адресою місцезнаходження спірного жилого приміщення зареєстровані відповідачі у справі. Позивач зазначає, що відповідач [PERSON], був за усною домовленістю із власниками спірної квартири зареєстрований у спірному житловому приміщенні у 2012 році, та відповідач [PERSON] був за усною домовленістю із власниками спірної квартири зареєстрований у спірному житловому приміщенні у 2013 році однак у ній, фактично ніколи не проживали, оскільки у відповідачів фактично і не було такого наміру, оскільки останнім необхідна була лише формальна реєстрація у м. Києві, з метою працевлаштування. В зв'язку із зазначеним позивач посилаючись на те, що відповідачі не проживають в спірній квартирі більш ніж шість місяців просила суд визнати відповідачів такою, що втратили право користування жилим приміщення, а саме квартирою [ADDRESS] Позивач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, а також у відсутність позивача в якій також зазначено, що представник позивача позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідачі: [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, своїх представників до суду не направили, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суду не повідомили, жодних заяв чи клопотань до суду не подавали. Треті особи: Комунальне підприємство «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду «Центр обслуговування споживачів № 2» в судове засідання свого представника не направили, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Третя особа: [PERSON] в судове засідання не з'явилась, свого представника до суду не направила, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що спірне жиле приміщення: квартира [ADDRESS] є двокімнатною квартирою, загальною площею 55,5 кв.м, житловою площею 28,8 кв.м . Вбачається, що вказана квартира належить на праві приватної часткової власності [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про право власності (а.с. 12). Встановлено, що за адресою місцезнаходження спірного жилого приміщення зареєстровані відповідачі: [PERSON] та [PERSON], що підтверджується довідкою Форми № 3 від 22. 07. 2014 року № 1956 (а.с. 11). Позивач при зверненні до суду стверджувала, що відповідач [PERSON], був за усною домовленістю із власниками спірної квартири зареєстрований у спірному житловому приміщенні у 2012 році, та відповідач [PERSON] був за усною домовленістю із власниками спірної квартири зареєстрований у спірному житловому приміщенні у 2013 році однак у ній, фактично ніколи не проживали, оскільки у відповідачів фактично і не було такого наміру, оскільки останнім необхідна була лише формальна реєстрація у м. Києві, з метою працевлаштування. Вбачається, що відповідачі квартирою [ADDRESS] не цікавляться, особистих речей в квартирі не мають, житлово-комунальні послуги не сплачують, в спірному приміщенні не проживають, в зв'язку з чим позивач просила про задоволення позову, на що слід зазначити наступне. Згідно ст. 150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням в внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Згідно зі ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадяни України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Згідно п. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою). Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] не проживають у житловому приміщенні, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] понад шість місяців, вказаною квартирою не цікавляться, особистих речей останні в квартирі не мають. Також судом встановлено, що в зв'язку з формальною реєстрацією відповідачів у спірній квартирі, позивач вимушена нести додаткові матеріальні витрати, щодо сплату комунальних послуг. Відповідно до вимог ст. ст. 27-30 ЦПК України, засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивачем були доведені ті обставини, на які вона посилалась, як на підставу своїх позовних вимог, а саме те, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] не проживають за місцем своєї реєстрації понад 6 місяців, в зв'язку з чим суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та вважає за можливе позов задовольнити. З урахуванням задоволення позову, у відповідності до вимог ст.. 88 ЦПК України, суд вважає за доцільне стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача витрати по оплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved