overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просила розірвати укладений між сторонами шлюб від 22\~лютого 2005 року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що\~22 лютого 2005 року між сторонами по справі було укладено шлюб, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Генічеського районного управління юстиції в Херсонській області зроблено актовий запис №\~16. Від спільного проживання у шлюбі мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Оскільки, спільне проживання не склалося через несумісність характерів, постійні сварки, з 29 червня 2016 року сторони разом не проживають, просить шлюб розірвати. У судове засідання позивач не зявилась, направила письмову заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та після розірвання шлюбу повернути їй дівоче прізвище «Вільгаук». Відповідач у судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Заслухавши думку відповідача, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 22 лютого 2005 року, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Генічеського районного управління юстиції в Херсонській області зроблено актовий запис №\~16 та видано свідоцтво про одруження серії І-КГ № 074308. У звязку з одруженням [PERSON] змінила прізвище на «Заїченко». Від шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалось, з 29 червня 2016 року сімейні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, інтересу до подальшого спільного проживання та збереження сім'ї не проявили. Строк для примирення нічого не змінить. За умовами ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на добровільній згоді чоловіка та жінки. Примушування до шлюбу не допускається. У відповідності із\~ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше сімейне життя подружжя неможливе, сім'я розпалась остаточно, збереження сім'ї сторін суперечить їх інтересам, а також моральним засадам суспільства, у звязку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просила розірвати укладений між сторонами шлюб від 24\~квітня 1999\~року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що\~24 квітня 1999 року між сторонами по справі було укладено шлюб, про що Партизанською селищною радою Генічеського району Херсонської області зроблено актовий запис № 6. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Оскільки, спільне проживання не склалося через несумісність характерів, спільне господарство не ведуть, просить шлюб розірвати. У судовому засіданні позивач підтримала вимоги, викладені у позовній заяві та пояснила, що з відповідачем разом не проживають вже два роки, примирення між ними не можливе, просить шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Рємига». Відповідач у судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 24 квітня 1999 року, про що Партизанською селищною радою Генічеського району Херсонської області зроблено актовий запис № 6 та видано свідоцтво про шлюб серії І-КГ № 276324. У звязку з одруженням [PERSON] змінила прізвище на «Рємигу». Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалось, протягом двох років вони разом не проживають, сімейні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, інтересу до подальшого спільного проживання та збереження сім'ї не проявили. Строк для примирення нічого не змінить. За умовами ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на добровільній згоді чоловіка та жінки. Примушування до шлюбу не допускається. У відповідності із\~ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше сімейне життя подружжя неможливе, сім'я розпалась остаточно, збереження сім'ї сторін суперечить їх інтересам, а також моральним засадам суспільства, у звязку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просила розірвати укладений між сторонами шлюб від 25\~грудня 2009 року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що\~25 грудня 2009 року між сторонами по справі було укладено шлюб, про що Новоолексіївською селищною радою Генічеського району Херсонської області зроблено актовий запис №\~53. Від спільного проживання у шлюбі мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Оскільки, спільне проживання не склалося через відсутність взаєморозуміння між сторонами, різні погляди на життя, виховання дітей та ведення спільного господарства, сторони разом не проживають з листопада 2016 року, спільне господарство не ведуть, просить шлюб розірвати. У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач у судове засіданні не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причини неявки та свою правову позицію стосовно заявленого позову не повідомив. Тому, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до\~статті 224 ЦПК України. Заслухавши думку позивача, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 25 грудня 2009 року, про що Новоолексіївською селищною радою Генічеського району Херсонської області зроблено актовий запис №\~53 та видано свідоцтво про шлюб серії І-КГ № 050820. У звязку з одруженням [PERSON] змінила прізвище на «Ісмаілову». Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалось, майже рік спільно не проживають, сімейні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, інтересу до подальшого спільного проживання та збереження сім'ї не проявили. Строк для примирення нічого не змінить. За умовами ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на добровільній згоді чоловіка та жінки. Примушування до шлюбу не допускається. У відповідності із\~ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше сімейне життя подружжя неможливе, сім'я розпалась остаточно, збереження сім'ї сторін суперечить їх інтересам, а також моральним засадам суспільства, у звязку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просила розірвати укладений між сторонами шлюб від 26\~серпня 2006 року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що\~26 серпня 2006 року між сторонами по справі було укладено шлюб, про що Новоолексіївською селищною радою Генічеського району Херсонської області зроблено актовий запис №\~21. Від спільного проживання у шлюбі мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Оскільки, спільне проживання не склалося через відсутність взаєморозуміння між сторонами, постійні сварки, сторони разом не проживають з листопада 2016 року, спільне господарство не ведуть, просить шлюб розірвати. У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причини неявки та свою правову позицію стосовно заявленого позову не повідомив. Тому, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до\~статті 224 ЦПК України. Заслухавши думку позивача, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 26 серпня 2006 року, про що Новоолексіївською селищною радою Генічеського району Херсонської області зроблено актовий запис №\~21 та видано свідоцтво про шлюб серії І-КГ № 010356. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалось, з листопада 2016 року спільно не проживають, сімейні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, інтересу до подальшого спільного проживання та збереження сім'ї не проявили. Строк для примирення нічого не змінить. За умовами ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на добровільній згоді чоловіка та жінки. Примушування до шлюбу не допускається. У відповідності із\~ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше сімейне життя подружжя неможливе, сім'я розпалась остаточно, збереження сім'ї сторін суперечить їх інтересам, а також моральним засадам суспільства, у звязку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просила розірвати укладений між сторонами шлюб від 29 жовтня 2005 року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що\~29 жовтня 2005 року між сторонами по справі було укладено шлюб, про що Стрілківською сільською радою Генічеського району Херсонської області зроблено актовий запис №\~6. Від спільного проживання у шлюбі мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Оскільки, спільне проживання не склалося через несумісність характерів, постійні сварки, тривалий час сторони разом не проживають, просить шлюб розірвати. У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Заслухавши думку позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 29 жовтня 2005 року, про що Стрілківською сільською радою Генічеського району Херсонської області зроблено актовий запис №\~6 та видано свідоцтво про шлюб серії І-КГ № 005313. У звязку з одруженням [PERSON] змінила прізвище на «Галич». Від шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалось, тривалий час сімейні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, інтересу до подальшого спільного проживання та збереження сім'ї не проявили. Строк для примирення нічого не змінить. За умовами ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на добровільній згоді чоловіка та жінки. Примушування до шлюбу не допускається. У відповідності із\~ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше сімейне життя подружжя неможливе, сім'я розпалась остаточно, збереження сім'ї сторін суперечить їх інтересам, а також моральним засадам суспільства, у звязку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], щомісяця у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову і до повноліття дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що сторони мають спільну дочку [PERSON], яка проживає з позивачкою. Дитина потребує матеріальної допомоги. Відповідач проживає окремо, в добровільному порядку матеріальну допомогу не надає. Позивач в судове засідання не зявилася. Подала письмову заяву, в якій просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, а справу слухати без її участі. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився. Про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Заперечень проти позову не подав. Статтею 224 ЦПК України передбачено, що \~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі\~доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серія 1-КЕ №074585, видане 03.05.2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Крюківського районного управління юстиції м. Кременчука Полтавської області. Тому, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини. Відповідно до ст.182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню на утримання дитини, то суд враховує вимоги ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України, і приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дочки в частковому відношенні до його заробітку, а саме щомісяця в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позову і до повноліття дитини. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини всіх видів доходу щомісяця. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що від спільного проживання з відповідачем мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та перебуває на її повному утриманні. Відповідач [PERSON] не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча має постійну роботу та дохід. В судове засідання [PERSON] не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час слухання повідомлявся, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали у справі, приходить до наступного. Згідно із ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, /копія а.с.2/. Відповідно до довідки Виконавчого комітету Богодухівської міської ради №1577 від 28.05.2015 року, [PERSON] проживає разом з матірю [PERSON] /а.с. 6/. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до довідки КЗОЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги Богодухівського району» [PERSON] здоров на диспансерному обліку не перебуває /а.с.7/. Даних про те, що у відповідача на утриманні перебувають інші особи суду не надано, тому вирішуючи питання про розмір аліментів, суд виходячи з рівного обовязку батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей, вважає можливим задовольнити позов частково, стягнувши з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу). Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини всіх видів доходу щомісяця. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що від спільного проживання з відповідачем мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та перебуває на її повному утриманні. Відповідач [PERSON] не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча має постійну роботу та дохід. В судове засідання [PERSON] не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] також в судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, зазначив, що частково визнає позовні вимоги, просив стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини всіх видів доходу. Суд, дослідивши письмові матеріали у справі, приходить до наступного. Згідно із ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON],[INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, копія якого знаходиться в матеріалах справи /а.с.2/. Відповідно до довідки Івано-Шийчинської сільської ради №130 від 07.04.2015 року, [PERSON] проживає разом з матірю [PERSON] /а.с. 3/. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач офіційно працює начальником майстерні в Національній академії НГ України, отримує заробітну плату, тобто має постійний щомісячний дохід /а.с.24/, на хронічні захворювання не страждає, має на утримані ще одну дитину [PERSON], [INFO] /а.с.18/. Відповідно до медичної довідки [PERSON] перебуває на диспансерному обліку, знаходиться під наглядом дитячого невропатолога та ортопеда. /а.с.4/. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує зазначені вище обставини, той факт, що відповідач визнав позовні вимоги частково, та виходячи з рівного обовязку батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей, вважає можливим задовольнити позовні вимоги частково та стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітнього сини [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини всіх видів доходу щомісяця. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що від спільного проживання з відповідачем мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та перебуває на її повному утриманні. Відповідач [PERSON] не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча має постійну роботу та дохід. В судове засідання [PERSON] не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] також в судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав частково в розмірі ? частини, оскільки відповідно до рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 16 вересня 2016 року сплачує аліменти на утримання дружини [PERSON] Суд, дослідивши письмові матеріали у справі, приходить до наступного. Згідно із ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, копія якого знаходиться в матеріалах справи /а.с.5/. Відповідно до довідки Павлівської сільської ради № 475 від 05.09.2016 року, [PERSON] проживає разом з матірю позивачкою по справі [PERSON] /а.с. 6/. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач офіційно працює мерчендайзером в ТОВ «ГРАНД ДИСТРИБ'ЮШН СХІД», отримує заробітну плату, тобто має постійний щомісячний дохід. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути аліменти у частці від доходу відповідача. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує, що малолітній [PERSON] перебуває на диспансерному обліку, той факт, що рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 16 вересня 2016 року з [PERSON] стягнуті аліменти на утримання дружини [PERSON] у розмірі 1/6 частини та вважає можливим задовольнити позовні вимоги частково та стягнути з відповідача аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: partial