Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, відповідно до якої просить суд ухвалити рішення, яким усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження майном шляхом визнання [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначено, що позивач є власником квартири [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] перебувала в шлюбі з її сином [PERSON] . Від шлюбних відносин вони мають двох дітей: [PERSON] і [PERSON] . Позивач дозволила родині Плахотних проживати в належній їй квартирі за вказаною адресою. В липні 2011 року [PERSON] та малолітні [PERSON] і [PERSON] , були зареєстровані в належній їй квартирі. Поступово відносини між її сином та невісткою погіршились. Шлюб між ними було розірвано. В серпні 2018 року [PERSON] разом з дітьми добровільно, з особистих міркувань залишила належну їй квартиру. Її особисті речі та речі дітей в квартирі відсутні, комунальні послуги, які нараховуються на відповідача та дітей, вона не сплачує. Факт не проживання [PERSON] та [PERSON] в належній їй квартирі підтверджується актом від 01.03.2021 за підписом свідків та Голови ОСББ № 35. Відповідач [PERSON] створила сім`ю з [PERSON] , від якого [INFO] народила дитину - [PERSON] . Відповідно до довідки від 12.03.2021 за підписом начальника служби у справах дітей Крюківської районної адміністрації Н.Тупало, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] проживають в орендованій квартирі [ADDRESS] . Таким чином, відповідачка понад два роки не проживає в квартирі [ADDRESS] . Оскільки за час не проживання відповідача в квартирі та невиконання своїх обов`язків по утриманню квартири, накопичились значні борги за комунальні послуги. В зв`язку з такими обставинами, вона неодноразово зверталась до відповідачки з проханням знятись з реєстрації за вказаною адресою добровільно, але на її прохання вона ніяким чином не реагує. 05.03.2021 вона Укрпоштою направила на адресу проживання відповідачки листа з пропозицією в 15-денний термін знятись з реєстрації. Вказана кореспонденція повернута в зв`язку зі спливом терміну зберігання. Враховуючи вкладне, позивач змушена була звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26.05.2021 провадження у справі було відкрито та призначено підготовче судове засідання. 18.06.2021 ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області відкладено підготовче судове засідання з метою належного повідомлення учасників справи. 15.07.2021 ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області відкладено підготовче судове засідання з метою належного повідомлення відповідача. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26.05.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник позивача адвокат Дворник О.В. в судове засідання не з`явився, завчасно подав до суду заяву, в якій просить суд справу розглядати без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлялась шляхом направлення повісток на адресу реєстрації, фактичного місця проживання та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, про причини неявки суд не повідомила. Відзиву на\~позов,\~заяву та\~будь-яких\~клопотань до\~суду від\~відповідача не\~надходило,\~у зв`язку\~з чим\~суд,\~відповідно до\~положень ч.\~8\~ст.\~178\~ЦПК України\~вирішує справу\~за наявними\~матеріалами. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене, а також те, що одночасно існують умови, які передбачені ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за необхідне провести заочний розгляд даної справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у відсутність учасників справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та дійшов до таких висновків. Як вбачається з матеріалів справи та зокрема підтверджується витягом про державну реєстрацію прав №15998114, сформованого 18.04.2011, договору купівлі продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Веселовським А.Г. 11.04.2011, зареєстрованого в реєстрі за №3385, позивачу [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS] . Згідно адресної картки особи, наданої Крюківською районною адміністрацією Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області 15.09.2021 за вих.№10563/01-27, за вказаною адресою зареєстровано вісім осіб: позивач [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , малолітні [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та з 30.07.2011 зареєстрована відповідач [PERSON] . Актом про не проживання особи за місцем реєстрації від 01.03.2021, складеного головою ОСББ №35 Білокобильским А.В., встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає в квартирі [ADDRESS] з серпня 2018 року. Як вбачається з листа, наданого Служби у справах дітей Крюківської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області 12.03.2021 за вих.№04-284, спеціалістами служби у справах дітей 11.03.2021 було відвідано родину [PERSON] , в якій виховуються малолітні [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Родина проживає за адресою: [ADDRESS] . Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 41 Конституції України, статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до закону № 175/97-ЕР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною 1 ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 156 ЖК України передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України. Відповідно до ч. 4 ст. 156 ЖК України до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. За змістом зазначених норм правом користування житлом, яке знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Згідно ч. 2 ст. 167 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Враховуючи викладене, а також те, що як встановлено судом, відповідач [PERSON] не є власником (співвласником) спірної квартири, не є членом сім`ї власника квартири, у вказаній квартирі не проживає більше 2 років, доказів, щоб свідчили про наявність у відповідача права користування спірною квартирою суду не надано та судом не встановлено обставин, за яких за нею зберігається вказане житлове приміщення, то суд дійшов висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими і підлягають задоволенню. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов підлягає задоволенню, то з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 908 грн 00 коп., сплачений при поданні позову.

Outcome: approved