Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, вказуючи, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя мають малолітню дочку [PERSON], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Рішенням Корецького районного суду Рівненської області від 09 квітня 2014 року із [PERSON] на її користь стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі 350 (триста пятдесят) грн. 00 коп. щомісячно\~до досягнення\~нею повноліття. Вказує, що визначений розмір аліментів на даний час є недостатнім для забезпечення дитини належного фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. А тому просить суд, збільшити розмір аліментів з 350 (триста пятдесят) грн. 00 коп. до 1\~700 (одна тисяча сімсот) грн. 00 коп., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів, для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задоволити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та додатково пояснив, що не має можливості сплачувати аліменти в розмірі 1700,00 грн., оскільки офіційно ніде не працює, а лише постійно займається веденням особистого сільського господарства. Заслухавши думку позивача та відповідача, дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення її по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії І-ГЮ №148626. Після припинення шлюбних відносин дитина сторін проживає з позивачем - [PERSON]. Стаття 180 СК України передбачає, що батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Рішенням Корецького районного суду Рівненської області від 09 квітня 2014 року відповідача [PERSON] зобовязано щомісячно сплачувати на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання дитини, в розмірі 350 (триста пятдесят) грн. 00 коп. на дитину щомісячно. У відповідності до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»,\~на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. А отже і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, згідно із ч.3 ст.181 СК України. Законом України № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності 8 липня 2017 року внесено зміни до ч.2 ст.182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, з 08.07.2017 року збільшився мінімальний розмір аліментів та зникло обмеження за яким мінімальний розмір аліментів не розповсюджувався на аліменти, які стягувались у твердій грошовій сумі. Із вказаної дати мінімальний розмір аліментів на одну дитину становить 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, незалежно від того як стягуються аліменти: в частці від заробітку чи у твердій грошовій сумі. Враховуючи те, що відповідач сплачує аліменти на утримання дочки [PERSON] у розмірі\~350 грн., суд приходить до висновку про те, що позивач отримує аліменти в розмірі меншому, ніж встановлено чинним законодавством. Відтак, стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дочки у меншому за мінімальний розмір, встановлений ст.182 СК України, призводить до порушення прав дитини на належне матеріальне забезпечення Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.\~\~\~ При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення, відповідно до ст. 182 СК України. Враховуючи те, що батьки мають рівні обовязки щодо утримання дітей, матеріальне становище позивача та відповідача, а також те, що аліменти визначені рішенням суду у розмірі 350 грн. на дитину, вочевидь не забезпечують мінімальний прожитковий мінімум, який має отримувати дитина сторін, суд вважає, що розмір аліментів, який підлягає стягненню із відповідача на утримання дитини, необхідно збільшити з 350 (триста пятдесят) грн. 00 коп. до 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дочкою повноліття. Суд, не погоджується із запропонованим позивачем розміром аліментів, оскільки такий розмір ставить платника аліментів у скрутне для нього становище. Позивач не довела, що відповідач спроможний сплачувати аліменти в розмірі 1\~700 грн. На думку суду, такий розмір аліментів є належним захистом прав дітей. В матеріалах справі відсутні докази про те, що відповідач не має можливості сплачувати аліменти у розмірі визначеному судом. На підставі ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір. За таких обставин позов підлягає до часткового задоволення.

Outcome: approved