overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на своє утримання у розмірі 400 грн. щомісячно, до досягнення їх спільною дитиною [PERSON] трьохрічного віку, мотивуючи тим, що з 03.12.2009р. перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, [INFO]. у них народилась донька [PERSON], а [INFO] - донька [PERSON], які від народження і по даний час проживають з нею та перебувають на її утриманні та вихованні. Відповідач з жовтня 2013р. проживає окремо, жодної допомоги на її утримання не надає, чим ставить у скрутне матеріальне становище, вона не працює, доглядає за дітьми, крім соціальної допомоги на дітей, додаткових доходів немає. Відповідач є особою працездатною, здоровий, тому має змогу і зобов'язаний її утримувати до досягнення донькою [PERSON] трирічного віку, а саме сплачувати на її утримання щомісячно аліменти у розмірі 400 грн. В суді [PERSON] вимоги підтримала з підстав викладених у заяві, просить позов задоволити. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи (а.с. 18, 20), причини неявки суду не повідомив, а тому, згідно з ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу у його відсутності в заочному порядку, на підставі наявних доказів проти чого не заперечила позивачка. Заслухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 84 ч.2, 4 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Із долучених до справи копій свідоцтв про шлюб, про народження дитини (а.с. 3, 4, 5) убачається, що сторони у шлюбі з 03.12.2009р., мають двох дітей [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO]. З пояснень [PERSON] в суді, долучених до матеріалів справи довідки Великолюбінської селищної ради Городоцького району Львівської області №1396 від 18.09.2014р. (а.с. 7), копій диплому спеціаліста серія [NUMBER] від 30.06.2013р. (а.с. 8), довідок Великолюбінської селищної ради Городоцького району Львівської області №1397 від 18.09.2014р. (а.с. 19), Управління соціального захисту населення Городоцької районної державної адміністрації Львівської області №1585 від 19.09.2014р. (а.с. 6, 6 зворот) убачається, що позивачка не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною [PERSON], [INFO]. до досягнення нею 3-х річного віку, що разом з дітьми [PERSON] і [PERSON] проживає в [ADDRESS], діти перебувають на її утриманні. На підставі наведеного, врахувавши, розмір прожиткового мінімуму на одну особу, те, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б стверджували, що відповідач матеріальної допомоги надавати не може, суд вважає, що позов слід задовольнити. З огляду на вимоги ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача в користь держави - 243 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

[PERSON] звернулась в суді із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 03.06.2007 року Колківською селищною радою Маневицького району, актовий запис № 10. Позивач у судове засідання не з'явилася, подала суду заяву, якою просила розгляд справи провести за її відсутності по наявних у ній матеріалах, позов підтримала в повному обсязі, не заперечила проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, заперечень чи пояснень по суті заявлених вимог не подав. Відповідно до ч. 1 ст. 124 ЦПК України суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи. Суд дослідивши та оцінивши подані докази прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з врахуванням наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі із 03.06.2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 03.06.2007 року (а.с. 4). У шлюбі в подружжя народився син - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10.12.2007 року (а.с. 5). Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження - є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. В судовому засіданні встановлено, що сторони проживають окремо один від одного, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, не займаються спільним вихованням дитини, яка проживає разом із позивачем, а тому їх шлюб існує формально, між сторонами припинили існувати почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки. При таких обставинах, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам неповнолітньої дитини, а тому шлюб слід розірвати. На підставі вищевикладеного та ст.ст. 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

[PERSON] звернулась в суді із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 14.11.2009 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 1648. Позивач у судове засідання не з'явилася, подала суду заяву, якою просила розгляд справи провести за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, подав суду, заяву, якою просив розгляд справи провести за його відсутності, позовні вимоги визнав повністю, проти задоволення позову не заперечив. Суд дослідивши та оцінивши подані докази прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з врахуванням наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі із 14.11.2009 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 14.11.2009 року (а.с. 3). У шлюбі в подружжя народився син - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06.05.2010 року (а.с. 4). Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження - є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. В судовому засіданні встановлено, що сторони проживають окремо один від одного, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, не займаються спільним вихованням дитини, яка проживає разом із позивачем, а тому їх шлюб існує формально, між сторонами припинили існувати почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки. При таких обставинах, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам неповнолітньої дитини, а тому шлюб слід розірвати. На підставі вищевикладеного та ст.ст. 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 18.05.2012 року. Від спільного подружнього життя народився син [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що дитина знаходиться на її утриманні, допомоги на їх утримання відповідач не надає і в добровільному порядку надавати відмовляється. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити, не заперечує проти постановлення заочного рішення. Показала, що відповідач працездатний, на інших осіб аліменти не сплачує, має можливість їх сплачувати. Представник позивачки позов підтримав, просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча своєчасно двічі був повідомлений про час і місце розгляду справи, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення, причини неявки суд не повідомив, а тому суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів відповідно до ст. 224 ЦПК України, постановляючи заочне рішення. За таких обставин суд розглядає справу у відсутності відповідача з постановленням заочного рішення. Допитавши позивачку, її представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про підставність позову. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Матеріалами справи стверджено, що [PERSON], [INFO], знаходиться на утриманні позивачки, батьком якого є відповідач. Відповідно до ст. 181 ч. 3 СК України, кошти на утримання дитини за рішенням суду присуджується у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При цьому, відповідно до ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки сина, та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З матеріалів справи встановлено, що матеріальне становище відповідача задовільне, він має можливість сплачувати аліменти. Враховуючи також вік неповнолітньої дитини, їх стан здоров'я, матеріальне становище та обставини викладені вище, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дитини на користь позивачки у розмірі, зазначеному в позовній заяві. Судові витрати в справі, пов'язані зі сплатою судового збору, оскільки позивачка звільнена від їх сплати, на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-29 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд позовом до [PERSON], третя особа: орган опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради про позбавлення батьківських прав. В заяві вказувалося, що вона перебувала в шлюбі з 09.02.2012 року по 27.11 2015 року з відповідачем. Від даного шлюбу у них [INFO] народився син [PERSON], який на даний час перебуває на утриманні позивачки. Відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Він безвідповідально ставиться до своїх батьківських обов'язків, не займаються вихованням та матеріальним забезпеченням свого сина. На підставі неналежного виконання відповідачем своїх батьківських обов'язків та згідно висновку органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради від 23.03.2017 року № 8 зазначено : «Вважати за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON], відносно сина, [PERSON], [INFO]». В судовому засіданні позивачка позов підтримала, просила суд позбавити [PERSON] батьківських прав щодо її малолітнього сина [PERSON]. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча належно був повідомлений судом про дату та час розгляду справи, що підтверджується рекомендованим поштовим відправленням № 8042301157200, не попередив суд про причину неявки. Представник органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради в судове засідання не з»явився, до початку судового засідання представив заяву в якій просив справу слухати у відсутності представника та просили позов задоволити. Суд, заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю з наступних підстав. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, чого не виконує [PERSON] Згідно ч.1 п. 2 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що [PERSON], ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, не займається вихованням та матеріальним забезпеченням свого сина. Висновком комісії органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради від 23.03.2017 року № 8 визнано за доцільне позбавити [PERSON] його батьківських прав. Отже є всі підстави для позбавлення відповідача [PERSON] його батьківських прав.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-06 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд с заявою про встановлення факту, що має юридичне значення в якій просять суд встановити факт смерті її батька [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що він помер 06 листопада 2016 року на тимчасово окупованій території України в Луганській області. Звернувшись до відділу держаної реєстрації актів цивільного стану для видачі свідоцтва про смерть, заявник отримав відмову, оскільки державна реєстрація смерті проведена на окупованій території. Оскільки заявник не має можливості зареєструвати смерть батька на території України, він вимушений звернутись з заявою до суду. Заявник в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Заінтересована особа - Одеський міський відділ держаної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській Області в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Суд,\~дослідивши матеріали\~справи,\~вважає,\~що заява про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України обґрунтована та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 06 листопада 2016 року в місті Лутугине Луганської області помер [PERSON], [INFO]. Відділ держаної реєстрації актів цивільного стану відмовив заявнику у видачі свідоцтва про смерть, оскільки державна реєстрація смерті проведена на тимчасово окупованій території. Відповідно до\~ст. 317 ЦПК України\~заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-06 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд с заявою про встановлення факту, що має юридичне значення в якій просять суд встановити факт смерті її батька [PERSON] , [INFO] , посилаючись на те, що він помер [INFO] на тимчасово окупованій території України в Донецькій області. Звернувшись до відділу державної реєстрації актів цивільного стану для видачі свідоцтва про смерть, заявник отримала відмову, оскільки державна реєстрація смерті проведена на окупованій території. Оскільки заявник не має можливості зареєструвати смерть батька на території України, вона вимушена звернутись з заявою до суду. Заявник в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, подала до суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримала, справу просить розглянути без її участі. Представник заінтересованої особи - Кальміуський районний у місті Маріуполі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного Міжрегіонального Управління юстиції в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України обґрунтована та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] в місті Макіївка Донецької області помер [PERSON] , [INFO] . Смерть настала внаслідок механічної асфіксії. Відділ державної реєстрації актів цивільного стану відмовив заявнику у видачі свідоцтва про смерть, оскільки державна реєстрація смерті проведена на тимчасово окупованій території. Відповідно до\~ст. 317 ЦПК України\~заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. На підставі\~викладеного та\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-24 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд с заявою про встановлення факту, що має юридичне значення в якій просять суд встановити факт смерті її батька - [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що він помер [INFO] року на тимчасово окупованій території України в Луганській області. Звернувшись до відділу державної реєстрації актів цивільного стану для видачі свідоцтва про смерть, заявник отримав відмову, оскільки державна реєстрація смерті проведена на окупованій території. Оскільки заявник не має можливості зареєструвати смерть батька на території України, він вимушений звернутись з заявою до суду. Заявник в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Заінтересована особа - Одеський міський відділ держаної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській Області в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України обґрунтована та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] року в місті Луганськ помер [PERSON], [INFO]. Смерть настала внаслідок хронічної серцевої недостатності. Відділ державної реєстрації актів цивільного стану відмовив заявнику у видачі свідоцтва про смерть, оскільки державна реєстрація смерті проведена на тимчасово окупованій території. Відповідно до ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-18 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд с заявою про встановлення факту, що має юридичне значення в якій просять суд встановити факт смерті її матері - [PERSON] , [INFO] , посилаючись на те, що вона померла [INFO] на тимчасово окупованій території України в Донецькій області, місто Горлівка. Звернувшись до відділу державної реєстрації актів цивільного стану для видачі свідоцтва про смерть, заявник отримала відмову, оскільки державна реєстрація смерті проведена на окупованій території. Оскільки заявник не має можливості зареєструвати смерть чоловіка на території України, вона вимушена звернутись з заявою до суду. Заявник в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Заінтересована особа - Одеський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України обґрунтована та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] в місті Горлівка Донецької області померла [PERSON] , [INFO] . Смерть настала внаслідок гострої серцевої недостатності. Відділ державної реєстрації актів цивільного стану відмовив заявнику у видачі свідоцтва про смерть, оскільки державна реєстрація смерті проведена на тимчасово окупованій території. Відповідно до ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд с заявою про встановлення факту, що має юридичне значення в якій просять суд встановити факт смерті її матері - [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що вона померла [INFO] на тимчасово окупованій території України в Луганській області. Звернувшись до відділу держаної реєстрації актів цивільного стану для видачі свідоцтва про смерть, заявник отримав відмову, оскільки державна реєстрація смерті проведена на окупованій території. Оскільки заявник не має можливості зареєструвати смерть батька на території України, він вимушений звернутись з заявою до суду. Представник заявника в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги просить суд їх задовольнити. Заінтересована особа - Одеський міський відділ держаної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській Області надала суду заяву про розгляд справи без участі її представника, не заперечує проти задоволення заявлених вимог. Суд, вислухавши представника заявника, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України обґрунтована та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] в місті Свердловськ Луганської області померла [PERSON], [INFO]. Смерть настала внаслідок інфаркту головного мозку в басейні лівої середньомозкової артерії при гіпертонічній хворобі. Відділ держаної реєстрації актів цивільного стану відмовив заявнику у видачі свідоцтва про смерть, оскільки державна реєстрація смерті проведена на тимчасово окупованій території. Відповідно до ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-23 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд с заявою про встановлення факту, що має юридичне значення в якій просять суд встановити факт смерті її мати [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що вона померла 28 березня 2018 року на тимчасово окупованій території України в Донецькій області. Звернувшись до відділу держаної реєстрації актів цивільного стану для видачі свідоцтва про смерть, заявник отримав відмову, оскільки державна реєстрація смерті проведена на окупованій території. Оскільки заявник не має можливості зареєструвати смерть матері на території України, вона вимушена звернутись з заявою до суду. Сторони в судове засідання не зявились, та відповідно до ч. 2\~ст. 317 ЦПК України, справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Суд,\~дослідивши матеріали\~справи,\~вважає,\~що заява про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України обґрунтована та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 28 березня 2018 року в місті Єнакієво Донецької області померла [PERSON], [INFO]. Відділ держаної реєстрації актів цивільного стану відмовив заявнику у видачі свідоцтва про смерть, оскільки державна реєстрація смерті проведена на тимчасово окупованій території. Відповідно до\~ст. 317 ЦПК України\~заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. На підставі викладеного та

Outcome: approved