Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення права користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок №6 по провул. Широкому, в смт. Малокатеринівка, Запорізького району, Запорізької області на підставі Свідоцтва про право власності на будівлю № 9, виданого 04.10.1990 року Малокатеринівською селищною радою Запорізького району Запорізької області. В належному позивачці будинку зареєстрований також відповідач [PERSON], [INFO], який за місцем реєстрації не проживає з 2013 року після розлучення з дочкою по теперішній час. У звязку з реєстрацією відповідача в належному позивачці будинку, остання, як малозабезпечена пенсіонерка, позбавлена права на оформлення та отримання державної субсидії, що суттєво порушує її право власності нерухомості. Оплату комунальних послуг відповідач не здійснює, його фактичне місце проживання позивачці не відоме. Всі зазначені обставини і змусили позивачку звернутися до суду з позовом, в якому вона просить суд позбавити [PERSON] права користування житловим будинком № 6 по провул. Широкому в смт. Малокатеринівка, Запорізького району, Запорізької області. В судове засідання позивачка не з'явилась, однак надала до суду заяву в якій позов підтримала повністю, наполягала на його задоволенні та просила розглянути справу без її участі без фіксування судового процесу. Відповідач [PERSON] в судові засідання не зявлявся, був повідомлений належним чином про місце та час розгляду справи, заперечень на позов суду не надав. Відповідно до ст. 224 ЦПК України разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому суд вважає за необхідне розглядати справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно з частиною 4 ст. 169 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. У відповідності зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Судом встановлено, та підтверджується матеріалами справи, а саме документами, наданими позивачем, копії яких знаходяться в матеріалах справи, а їх оригінали були досліджені судом в судовому засіданні. Належність [PERSON] житлового будинку №6 по провул. Широкому в смт. Малокатеринівка, Запорізького району, Запорізької області підтверджується Свідоцтвом про право власності на будівлю № 9, виданого 04.10.1990 року Малокатеринівською селищною радою Запорізького району Запорізької області та технічним паспортом на житловий будинок. Згідно довідки № 430 від 24.03.2016 року виданої виконавчим комітетом Малокатеринівської селищної ради Запорізького району Запорізької області, встановлено, що [PERSON], [INFO] проживає за адресою [INFO] та має склад сім'ї: чоловік [PERSON], [INFO], донька [PERSON] [INFO], онука [PERSON] [INFO], онука [PERSON] [INFO]; [PERSON] [INFO] Факт не проживання відповідача [PERSON] підтверджується складеним Актом обстеження проживання громадянина від 24.03.2016 року, згідно якого встановлено, що відповідач за адресою реєстрації не проживає більше двох років. Згідно свідоцтва про народження серія ІІ-ЖС № 370049 [PERSON] є донькою позивачки [PERSON]. У відповідності до свідоцтва про шлюб серія 1-ЖС № 084856 [PERSON] уклала шлюб 19.08.2009 року з [PERSON], присвоєно прізвище чоловіку [PERSON]. Відповідно до рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 11.10.2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, після реєстрації розірвання шлюбу присвоєно прізвища: чоловікові [PERSON], жінці [PERSON]. Всі викладені обставини підтверджуються матеріалами справи, ніким не заперечувалися. Суд не піддає сумніву достовірність документів, наданих позивачкою як докази. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні. Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно зі ст. 391 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею своїх дій, які можуть порушити його право, а бо з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Реєстрація за своїм змістом згідно зі ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначається як внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації; тобто реєстрація є офіційним фіксуванням місця проживання певної особи, яка має право користування або право власності на зазначене житло. За змістом ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, на підставі запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Зазначені правові норми встановлюють певний порядок скасування реєстрації місця проживання фізичної особи, який пов'язано насамперед з втратою або позбавленням права користування або права власності на житлове приміщення. За змістом ст. 405 ЦК України лише члени сім?ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом у відповідності до вимог закону. При цьому приміщення, яке вони мають право займати, визначається самим власником. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім?ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім?ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла. При цьому, відповідно до положень ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. З урахуванням вищевикладеного,

Outcome: approved