Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаною заявою та просить\~ видати стосовно [PERSON] обмежувальний припис на строк до шести місців, яким заборонити йому наближатися на відстань ближче ніж 100 метрів до місця проживання заявниці- будинку [ADDRESS] , заборонити йому вести листування, телефонні переговори з заявницею або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Заяву мотивує тим, що з 2013 року по 2018 рік вона перебувала у шлюбних відносинах з [PERSON] , [INFO] у них народилась донька [PERSON] . Під час спільного життя вони мешкали у його квартирі за адресою: [ADDRESS] . У 2018 році вони прийняли рішення про припинення шлюбних відноси і вона разом з донькою переїхала до квартири її бабусі, за адресою: [ADDRESS] , де вони і мешкають на даний час. На час розлучення між ними було досягнуто попередньої домовленості щодо виховання доньки та спілкування між ними як батьками та колишнім подружжям, однак [PERSON] не дотримувався узгоджених умов та ігнорував інтереси дитини та її інтереси, у зв`язку з чим почали виникати конфлікти та суперечки. Протягом 2019 року з боку [PERSON] вона отримувала усні погрози як по телефону так і особисто. Погрози також надходили і в смс-повідомленнях, зокрема письмові погрози надходили і після того, як нею було подано позовну заяву про стягнення аліментів на дитину. 22 квітня 2020 року ввечері [PERSON] приїхав до будинку її бабусі, де мешкає вона з дитиною та як тільки вона вийшла до нього, він наніс удар в обличчя, після чого схопив за шию та почав душити. Свої дії припинив тільки тоді, коли втрутився сусід з вимогою припинити побиття дівчини. За даним факом 15 травня 2020 року до ЄРДР були внесені відомості про скоєння відносно неї кримінального правопорушення передбаченого ст.125 ч.1 КК України. Із заявою про переслідування її [PERSON] вона також зверталась до Сумського ВП ГУНП в Сумській області 07 травня 2020 року. Після цього погрози з боку [PERSON] не припинились . Свої дзвінки та повідомлення [PERSON] пояснював тим, що хоче поспілкуватись з донькою, однак вважає, що це був тільки привід тероризувати її, оскільки вихованням доньки він не цікавиться, допомоги на її утримання останнім часом не надавав. Вважає, що вона є особою, яка зазнала домашнього насильства і наявність протоколу про адміністративне правопорушення складеного за ч.1 ст.173-2 КУпАП від 22 квітня 2020 року та винесення термінового заборонного припису та ймовірність настання відповідальності за вчинені правопорушення, не впливають належним чином на заінтересовану особу та не сприяють припиненню проявів домашнього насильства різних форм щодо неї. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 06 липня 2020 року відкрито провадження по справі, призначено судовий розгляд справи на 08 липня 2020 року о16 год 00 хв. 08 липня 2020 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 13 липня 2020 року о 16 год. 30 хв. в зв`язку з відсутністю відомостей щодо належного сповіщення заінтересованої особи про дату та час судового засідання. 13 липня 2020 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 16 липня 2020 року о 10 год. 00 хв. за клопотанням представника заінтересованої особи. В судовому засіданні заявниця та її представник підтримали заяву. Представник заінтересованої особи заперечив проти задоволення заяви, посилаючись на недоведеність обставин систематичності погроз та на те, що вказаний припис порушать права заінтересованої особи як батька по відношенню до спільної з заявницею дитини.. Заінтересована особа в судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, надав письмову заяву про проведення розгляду справи за його відсутності, заперечує проти задоволення заяви. Вислухавши думку осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.\~ Під час судового розгляду встановлено, що з 2013 року по 2018 рік [PERSON] перебувала у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] [INFO] у них народилась донька [PERSON] . У 2018 році вони прийняли рішення про припинення шлюбних відноси і заявниця разом з донькою переїхала до квартири її бабусі, за адресою: [ADDRESS] , де вони і мешкають на даний час. 22 квітня 2020 року відносно [PERSON] винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника [PERSON] серії [NUMBER] строком на 6 діб з 22 год.45 хв. 22.04.2020 року до 22 год.45 хв. 27.04.2020 року у зв`язку з тим, що 22.04.2020 року близько 21 год.45 хв. Перебуваючи за адресою: [ADDRESS] вчинив домашнє насильство відносно [PERSON] (а.с. 12). 15 червня 2020 року [PERSON] повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України в умисновму заподіянні легких тілесних ушкоджень [PERSON] (а.с. 32-35). Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини, є\~Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства. Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 частини першої\~статті 1 Закону України\~«Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Економічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру. Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Відповідно до пункту 2 частини першої\~статті 24 Закону України\~«Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. За пунктом 7 частини першої\~статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Згідно з частиною третьою\~статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. У пункті 9 частини першої\~статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Згідно з пунктом 3 частини першої\~статті 350-4 ЦПК України\~у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). Відповідно до частини першої\~статті 350-6 ЦПК України\~розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. У відповідності до ст.\~24\~Закону України\~«Про запобігання\~та протидію\~домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників. Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. З огляду на встановлені судом обставини щодо наявності психологічного та фізичного насильства, що чинить [PERSON] по відношенню до [PERSON] , суд вважає, що заявник, як жертва домашнього психологічного і фізичного насильства, потребує захисту у порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», а тому приходить до висновку про обґрунтованість заяви про видачу обмежувального припису\~щодо [PERSON] . Суд вважає непереконливими доводи заінтересованої особи в заперечення проти задоволення заяви про порушення його права на спілкування з дитиною, оскільки суду не надано доказів на підтвердження обставин встановленого порядку та способу участі [PERSON] у вихованні дитини, а також обставин перешкоджання у здійсненні такого права. Відповідно до ч. 3 ст.\~350-5\~ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться за рахунок держави. Згідно ч. 4ст. 350-6 ЦПК Українирішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання. На підставі викладеного,

Outcome: approved