Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до Дзержинського міського суду Донецької області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що знаходиться у шлюбі з відповідачем, що зареєстрований 25.06.2016 року Дзержинським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №66. Від зазначеного шлюбу спільних дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося. У подружжя різний погляд на сімейне життя та обовязки, через що в сім'ї відбуваються постійні сварки, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Можливості зберегти сім'ю немає. Подружні відносини між сторонами фактично припинились з серпня 2016 року, з цього часу спільне господарство не ведеться, спір про поділ спільного майна у подружжя відсутній. З огляду на наведені обставини, позивач просить суд розірвати шлюб та повернути їй дівоче прізвище - «Бондаренко». Позивач у судове засідання не зявилась, надавши суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, заявлені позовні вимоги підтримує, наполягає на їх задоволенні. Відповідач у судове засідання також не зявився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку щодо наявності правових підстав для задоволення заявлених вимог, з огляду на викладене нижче. Згідно зі ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного Кодексу України (далі за текстом СК України), позов про розірвання шлюбу може бути поданим одним з подружжя. Згідно із ч.2 ст.112 СК України,суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Відповідно до роз'яснень, наданих у постанові Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії І-НО №445908 від 25.06.2016 року, зареєстроване Дзержинським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №66. 07.07.2017 року відповідач надав суду письмову заяву, в якій зазначив, що він заперечує проти задоволення позову, просить надати строк для примирення, оскільки вважає за можливе зберегти сім'ю. Ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 07.07.2017 року зазначене клопотання відповідача задоволене, сторонам у справі надано строк для примирення в межах двох місяців, а саме до 07.09.2017 року включно, у звязку з чим провадження у справі зупинено. 07.09.2017 року, за спливом наданого сторонам для примирення двомісячного строку, ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області провадження у справі було відновлено, справу призначено до судового розгляду на 12.10.2017 року. Як вже зазначалось вище, сторони у судове засідання 12.10.2017 року не зявились, надавши суду письмові заяви про вирішення спору за без їх участі та відсутність заперечень щодо задоволення позовних вимог. Отже, зважаючи на наведені вище обставини, враховуючи небажання подружжя зберегти шлюб, відсутність спільних неповнолітніх дітей та спору про поділ спільного майна, суд приходить до висновку, що примирення сторін неможливе, подальше збереження шлюбу інтересам подружжя не відповідатиме. Згідно зі ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Наведене свідчить про право позивача після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище «Бондаренко».

Outcome: approved