Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-10 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що вона та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу сторони мають дві неповнолітні дитини - сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Відповідач є військовослужбовцем військової частини [NUMBER] , розташованої в м. Володимир-Волинську, а тому офіційно працевлаштований та має значний постійний дохід. Однак, з березня місяця 2020 року відповідач покинув сім`ю, сторони перестали проживати спільно. Розмір доходу відповідача, з врахуванням заробітної плати, доплат як військовослужбовцю, учаснику ООС, особі яка перебуває у зоні ООС, ветерану війни - учаснику бойових дій, є значний. Станом на даний час, відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає та фактично повністю усунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по їх утриманню. Натомість позивач самостійно вимушена була нести витрати утримання на лікування неповнолітніх дітей. Стан здоров`я відповідача задовільний. Обставини, які потребують додаткових витрат та мають істотне значення для встановлення розміру та стягнення з нього аліментів на утримання дітей, відсутні. Обґрунтовуючи вказаними обставинами свої позовні вимоги, позивач просила стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей - сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі Ѕ всіх видів доходів відповідача, але не менше мінімального рекомендованого розміру аліментів на одну дитину, щомісячно до досягнення старшою дитиною повноліття. Крім цього, позивач просить стягнути з відповідача на її користь судові витрати на правову допомогу в розмірі 950,00 грн. Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 13.10.2020 року відкрито провадження в цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідачем у встановлений судом строк подано відзив на пред`явлений позов, з якого вбачається, що відповідач позовні вимоги визнає частково. Зокрема відповідач зазначає, що він та позивач на даний час перебувають у офіційному шлюбі. Стабільно, після отримання заробітної плати відправляв дружині гроші на її потреби та потреби дітей, однак в подальшому, у зв`язку з необхідністю оренди житла та у зв`язку із погіршенням стану здоров`я, відповідач відправляв менше коштів. Перебуваючи на службі, здоров`я відповідача значно погіршилось, та як наслідок - йому рекомендовано в плановому порядку стати на облік у військовому шпиталі для дообстеження. Відповідач вказує, що він жодним чином не відмовляється сплачували аліменти на своїх синів, однак не погоджуюсь із їх розміром. Враховуючи викладені обставини, відповідач просив позов задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини усіх видів доходів, але неменше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, з`ясувавши обставини справи та дослідивши наявні серед матеріалів справи докази, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як встановлено з копії свідоцтва про шлюб, сторони перебувають у шлюбі з 08.08.2009 року, який зареєстровано Поворською сільською радою Ковельського району Волинської області, актовий запис № 5. Від шлюбу сторони мають дві неповнолітні дитини - сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про їх народження. Неповнолітні діти проживають з позивачем та перебувають на її утриманні, що визнав відповідач у відзиві на позовну заяву. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері (батька). Відповідно до\~ст. 180 СК України,\~обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. За домовленістю між батьками дитини, той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні, а у разі недосягнення такої згоди\~кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду. Як вказує позивач, відповідач працює та отримує стабільний дохід, що визнав відповідач у відзиві на позовну заяву. \~ \~ \~ \~Таким чином вбачаються підстави для стягнення аліментів з відповідача у частці від його заробітку. Положеннями ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. При цьому, за змістом ст. 141 СК України, батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини. Згідно ч.\~2\~ст.\~182\~СК України,\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Аналізуючи зазначені норми закону, суд звертає увагу на те, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров`я та розвитку дитини, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, забезпечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує мінімальні потреби дитини. Відповідач має вік 32 роки, не подав докази існування інших обставин, що мають істотне значення при визначенні розміру аліментів, що дозволяє зробити висновок про його спроможність сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Визначений розмір аліментів в розмірі 1/3 частини усіх доходів щомісячно, на переконання суду, буде об`єктивним та справедливим з врахуванням наведених вище обставин. Позивач не довела, що відповідач має змогу сплачувати аліменти у більшому розмірі, тоді як заперечення останнього знайшли своє підтвердження. За таких обставин, з відповідача слід стягувати на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини усіх доходів щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви - з 12.10.2020 року і до досягнення дітьми повноліття. Рішення в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць (виходячи з розміру мінімальної заробітної плати) слід звернути до негайного виконання відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно договору про надання правничої допомоги, [PERSON] та адвокат Шинкар Ольга Володимирівна уклали даний договір з метою складання заяв правового характеру та надання правової допомоги. Відповідно до Акта виконаних робіт та розрахунку вартості виконаних робіт правничої допомоги від 09.10.2020 року встановлено, що вартість підготовки позовної заяви про стягнення аліментів, підготовка та подання адвокатського запиту становить 950,00 грн. Згідно квитанцій до прибуткового касового ордера № 10/20 від 10.09.2020 року та № 09/10 від 09.10.2020 року [PERSON] оплатила послуги адвоката в розмірі 950,00 грн. за підготовку позовної заяви про стягнення аліментів та подання адвокатського запиту. Таким чином, з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати по сплаті витрат на правову допомогу в розмірі 950,00 грн. Крім цього, з відповідача слід стягнути судовий збір по справі у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial