Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-01 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовною заявою до [PERSON] сільської ради Глибоцького району Чернівецької області про визнання права власності на нерухоме майно. 12 січня 2012 року померла її мати [PERSON]. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина за законом, спадкоємцями за яким спадкоємцями в першу чергу був її чоловік [PERSON], тобто батько заявниці та вона. Вона своєчасно прийняла спадщину після смерті матері, а батько відмовився від прийняття спадщини після смерті дружини, про що подав заяву до приватного нотаріуса. 14 листопада 2014 року в с. Старий Вовчинець Глибоцького району Чернівецької області помер її батько [PERSON], який все своє майно заповів їй. До складу спадщини входить житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, який розташований по вул. Лесі Українки, 10 с. Старий Вовчинець Глибоцького району Чернівецької області. Вона своєчасно прийняла спадщину, однак у видачі свідоцтва про право на нерухоме майно було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно. На підставі наведеного позивач звернулась до суду про визнання права власності на спадкове нерухоме майно. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, однак подала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд позов задовольнити, а справу розглянути у її відсутності. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Глибоцького району Чернівецької області в судове засідання не зявився, проте сільська рада направила до суду заяву, якою позовні вимоги визнає та просить суд розглянути справу у відсутності їх представника. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 15 жовтня 1967 року [PERSON] та [PERSON] у Вовчинецькій сільській раді Глибоцького району Чернівецької області зареєстрували шлюб, прізвище дружини після укладення шлюбу [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії VIII-УР № 386936. З свідоцтва про народження серії І-АГ № 354975, [PERSON] народилася [INFO], та її батьками значаться [PERSON] та [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть серії І-МИ № 100714, [PERSON] померла 12.01.2012 року в с. Старий Вовчинець Глибоцького району Чернівецької області. 13 жовтня 2003 року шлюб зареєстрований між [PERSON] та [PERSON], 13 березня 1998 року, у відділі реєстрації актів громадського стану Глибоцького РУЮ Чернівецької області, актовий запис № 31 - розірвано, прізвище дружини після розірвання шлюбу [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-МИ № 047960. Згідно заповіту № 94 від 31 жовтня 2014 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, [PERSON] все своє майно, що належало йому на день смерті заповів [PERSON]. Як вбачається з свідоцтва про смерть серії І-МИ №138551, [PERSON] помер 14.11.2014 року в м. Чернівці Шевченківського району Чернівецької області. Рішенням Глибоцького районного суду від 22 вересня 2016 року встановлено факт постійного проживання [PERSON], [INFO] разом із [PERSON], який помер 14 листопада 2014 року в Шевченківському районі м. Чернівці Чернівецької області, на день смерті останнього. До складу спадкового майна входить, нерухоме майно, що розташоване за адресою вул. Лесі Українки, 10 с. Старий Вовчинець Глибоцького району Чернівецької області до складу якого входить: житловий будинок літ. «А», загальною площею 59,7 кв.м. в тому числі житлової площі 39,9 кв.м., сарай літ. «Б», літня кухня літ. «В», убиральня літ. «Г», сарай літ. «Д», сарай літ. «Е», сарай літ. «Є», сарай літ. «Ж», сарай літ. «З», сарай літ. «И», навіс літ. «І», колодязь №1, ворота №2,огорожа №3, огорожа №4, ворота №5, вимощення № І. Висновком експертного будівельно-технічного дослідження №865 від 18.11.2016 року встановлено, що житловий будинок літ. «А» з господарськими спорудами та будівлями, які розташовані в домоволодінні за адресою вул. Лесі Українки, 10 с. Старий Вовчинець Глибоцького району Чернівецької області побудований з дотриманням державних будівельних, протипожежних та санітарних норм і подальша його експлуатація за призначенням можлива. З довідки №1612 від 18.10.2016 року, виданою виконкомом [PERSON] сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, вбачається, що житловий будинок, який розташований в с. Старий Вовчинець по вул. Лесі Українки, № 10 Глибоцького району Чернівецької області та збудований у 1976 році згідно запису в по господарській книзі № 2 «Старий Вовчинець», сторінка 41, номер обєкта по господарського обліку № 0057-1 належав [PERSON]. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Вказані вимоги закону [PERSON], виконала так, як у передбачений законом строк подала заяву до приватного нотаріуса Глибоцького нотаріального округу [PERSON] про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON], в зв'язку із чим приватним нотаріусом було зареєстровано спадкову справу №136/2016 щодо майна померлого [PERSON], однак постановою приватного нотаріуса №789/02-31 від 17.11.2016 року, позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зокрема видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказане нерухоме майно так, як ним не були надані правовстановлюючі документи, що посвідчує право власності померлого на вищевказане спадкове нерухоме майно. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] має законні права на спадкове майно після смерті [PERSON], однак у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів позивач не має можливості оформити право власності. Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. При таких обставинах, суд дійшов висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню. На підставі викладеного, ст. ст. 319, 328, 392, 1216-1223, 1233-1235, 1268 ЦК України,

Outcome: approved