Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої дитини - дочки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісяця, починаючи з дати подання позовної заяви і до досягнення останньою двадцяти трьох років. В обгрунтування заявлених вимог позивачем заявлено, що сторони по справі перебували з 27 серпня 1998 року у шлюбі, який був зареєстрований Великовербченською сільською радою Сарненського району, в якому народилось троє дітей, в тому числі, дочка [PERSON] , [INFO] , яка на даний час є повнолітньою. На даний час порушенно птання розірвання шлюбу, за взаємною згодою сторін по справі - діти залишились проживати із матір`ю та перебувають на її утриманні. Дочка сторін по справі - [PERSON] , є студентом 2-го курсу факультету фізичної культури, спорту та здоров`я денної форми навчання Східноєвропейського національного університету імені Лесі Українки. Термін навчання з 01 вересня 2019 року по 30 червня 2023 року. З огляду на наведене, повнолітня дитина потребує матеріальної допомоги - в зв`язку із навчанням. Однак, відповідач жодної допомоги в утриманні дитини не надає, що стало підставою для звернення із вказаним позовом до суду. Позивач зазначає, що батько дитини є працездатним, через що має матеріальну можливість надавати матеріальну допомогу повнолітній дитині на час навчання. Позивач [PERSON] в судове засідання подала письмову заяву, якою заявлені вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в жодне судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, повідомлявся про час слухання справи належним чином, не повідомив суд про причини неприбуття, відзив на позовну заяву не подав. Позивач не заперечує щодо заочного вирішення справи, а тому суд на підставі ст.280 ЦПК України ухвалює заочне рішення. Позивачем заявлено клопотання про розгляд справи у її відсутності, яке судом задоволено. Інших клопотань сторонами заявлено не було. Правовідносини між сторонами по справі виникли з приводу утримання повнолітньої дитини на час навчання, що врегульовано нормами СК України. Згідно із ст.199 СК України - якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] (серії [NUMBER] від 06 грудня 2017 року) - її батьками є сторони по справі : [PERSON] та [PERSON] . Отже, дитина сторін по справі на момент звернення позивача із позовом досягла повноліття, однак, не досягла 23 років. В даному випадку позивач звернулась із вимогами про стягнення аліментів на повнолітню дитину - на час її навчання. Правомірність вимог позивача повністю доводиться доказами, наявними в матеріалах справи, а саме : довідкою №10/2591 від 15 жовтня 2020 року, яка доводить факт навчання повнолітньої дитини сторін по справі, [PERSON] , у «Східноєвропейському національному університеті імені Лесі Українки», форма навчання - денна, термін навчання з 1 вересня 2019 року по 30 червня 2023 року, копія якої досліджена судом під час судового провадження. Відповідно до вказаної вище довідки - [PERSON] навчається за рахунок коштів фізичних, юридичних осіб, а тому несе витрати по оплаті за навчання, через що дійсно потребує матеріальної допомоги на час навчання. Враховуючи наведене, позивачем доведено належними та допустимими доказами факт навчання повнолітньої дитини сторін по справі, а також необхідність її матеріального забезпечення. Із змісту ст.199 СК України вбачається, що батьки зобов`язані утримувати повнолітніх дітей у зв`язку із їх навчанням виключно за умови, якщо вони можуть надавати матеріальну допомогу. Вказані обставини мають бути доведені стороною, відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України, якою визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем не надано відповідного відзиву на позовну заяву, а також доказів на спростування обставин, вказаних позивачем або доказів неспроможності надання відповідачем матеріальної допомоги повнолітній дитині, через що вимоги [PERSON] є обґрунтованими. Однак, статтею 180 СК України визначено, що обов`язок утримання дитини покладається на обох батьків. Частиною 2 статті 182 СК України встановлено, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. В позовній заяві позивач вказувала на можливість сплати відповідачем аліментів у сумі 3000 грн. щомісяця, однак, доказів цього суду не надала. Таким чином, враховуючи наведене вище, з огляду на встановлений законодавством прожитковий мінімум для особи відповідного віку, а також враховуючи, що позивач одночасно звернулась із іншим позовом до відповідача про стягнення аліментів на іншу дитину, яка є неповнолітньою - вимоги [PERSON] підлягають до часткового задоволення. На підставі наведеного, ст.ст. 199, 200 СК України,

Outcome: partial