Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,а саме будинком № 3 по вул.. Гагаріна в с. Смяч, Сновського району Чернігівської області,\~який на\~праві власності\~належить позивачу.\~Вказує,\~що відповідачка\~в добровільному\~порядку не\~бажає зніматися\~з реєстрації,\~однак не\~проживає за\~спірною адресою\~з травня\~2010\~року.\~Посилаючись на положення ст.. 405 ЦК України просить позов задовольнити. Позивачка у підготовчому судовому засіданні відсутня, до суду наддала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідачка у підготовчому судовому засіданні відсутня. В матеріалах справи є нотаріально посвідчена заява останньої відповідно до якої відповідачка не заперечує проти задоволення позову, позов визнає. Частиною 3 статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] на праві особистої приватної власності належить будинок №3 по вул. Гагаріна в с. Смяч, Сновського району Чернігівської області (а.с.7). \~ \~ \~ \~Відповідно до довідки в.о. старости с. Смяч, Сновської міської ради Сновського району Чернігівської області від 28.12.2018 року №706 відповідачка [PERSON] в будинку №3 по вул. Гагаріна в с. Смяч, Сновського району Чернігівської області не проживає з травня 2010 року (а.с.9), однак зареєстрована за спірною адресою (а.с.8). \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Статтею 391 ЦК України передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 відповідно до Закону України від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право у особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти дії щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Як вбачається з позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Таким чином, визнання відповідачкою предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб і є всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в наслідок чого визнання відповідачкою позову слід прийняти і задовольнити позов, визнавши відповідачку такою, що втратила право на користування спірним будинком. Частиною першою статті 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті\~суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що відповідачка до початку розгляду справи по суті визнала позов у повному обсязі, тому 50% судового збору слід повернути позивачці з державного бюджету, а решту 50% стягнути з відповідачки на користь позивачки.

Outcome: approved