Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить визнати останнього особою, яка втратила право на користування житловим приміщенням, що належить позивачу на праві приватної власності. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що вона є власницею житлового будинку за адресою: вул.Робітнича, 1, с.Велика Доч, Борзнянський район, Чернігівська область. В даному будинку зареєстрований її колишній чоловік [PERSON] Після розірвання шлюбу у 2006 році вона залишилась у своєму будинку, а колишній чоловік залишив цей будинок і проживає з іншою жінкою. У зв`язку з потребою врегулювання витрат на утримання будинку необхідно зняти з реєстраційного обліку колишнього чоловіка. Однак, останній на її прохання знятись з реєстрації належно не реагує, від спілкування ухиляється тривалий час, чим порушує її законні права на володіння та розпорядження належним їй будинком. Оскільки [PERSON] в будинку не проживає, належних йому особистих речей в будинку не зберігає, на прохання знятись з реєстрації належно не реагує, вона просить суд винести рішення про визнання його особою, яка втратила право на користування житлом із зняттям з реєстрації. В судовому засіданні позивач позов підтримала. Відповідач, з огляду на положення ст.128 ч.8 ЦПК України, вважається повідомленим належним чином про час і місце розгляду справи, оскільки відповідач розписався за отриману судову повістку. Згідно з вимогами ст.280 ЦПК України у випадку неявки в судове засідання відповідача за згодою позивача можливий заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши наявні у справі документи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач є власницею житлового будинку за адресою: вул.Робітнича, 1, с.Велика Доч, Борзнянський район, Чернігівська область. В даному будинку зареєстрований її колишній чоловік [PERSON] Після розірвання шлюбу у 2006 році вона залишилась у своєму будинку, а колишній чоловік, [PERSON], залишив цей будинок і проживає з іншою жінкою. У зв`язку з потребою врегулювання витрат на утримання будинку необхідно зняти з реєстраційного обліку колишнього чоловіка. Однак, останній на її прохання знятись з реєстрації не реагує, від спілкування ухиляється тривалий час, чим порушує її законні права на володіння та розпорядження належним їй будинком. Оскільки [PERSON] в будинку не проживає, належних йому особистих речей в будинку не зберігає, на прохання знятись з реєстрації належно не реагує, вона просить суд винести рішення про визнання його особою, яка втратила право на користування житлом із зняттям з реєстрації. Зазначені факти підтверджуються наданими позивачем правовстановлюючими документами на житловий будинок за адресою: вул.Робітнича, 1, с.Велика Доч, Борзнянський район, Чернігівська область. Статею 41 Конституції, ст.316-321 ЦК України закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи безперешкодно користуватися своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 ЦК України передбачено, що саме власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ніхто не може бути протиправно позбавлений або обмежений в здійсненні права власності, як це зазначено у ст. 321 ч.2 ЦК України. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Водночас, згідно з ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 7 ч.1 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення_права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням). Відповідно до ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України особа втрачає право на користування житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими та правомірними. \~

Outcome: approved