Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], в якому просила визнати вiдповiдачiв такими, що втратили право користування жилим примiщенням за адресою: м. Харкiв, [ADDRESS] i зняти їх з реєстрацiйного облiку за вказаною адресою. В обгрунтування вказаних вимог позивачка зазначила, що вона є власницею квартири №19 за адресою м. Харкiв, вул. Дерев'янко, 11, на підставі договору дарування від 05.03.2004 р. В цiй квартирi зареєстрованi її син [PERSON] i його неповнолiтня дочка [PERSON], якi, однак, впродовж довгого часу в указанiй квартирi не проживають, комунальнi послуги не сплачують, в утриманнi квартири участi не беруть. Весть перiод проживання, вказує позивачка, вiдповiдачi систематично руйнували i псували квартиру. В березнi 2013 р. [PERSON] її побив, про що позивачкою було подано заяву в мiлiцiю, змiнив замки на вхiднiй дверi, перешкоджаючи використанню позивачкою належної їй квартири. [PERSON] вказує, що в червнi 2014 р. [PERSON] виїхав в м. Балаклава Республiки Крим, про що сам повiдомив позивачку; адресу не залишив. 29.08.2014 р. через соцiальну мережу «Вконтакте» повiдомив, що у них все добре, вiн працює i залишається в Криму на постiйне проживання, дитина ходитиме в школу також в Криму. 09.10.2014 р. [PERSON], дружина [PERSON], вивезла всi їх речi до себе, за адресою: Салтiвське шосе, 108, кв. 28. Пiсля цього позивачка не отримувала жодних вiдомостей вiд вiдповiдачiв. [PERSON] зазначає, що вона є хворою людиною, перенесла операцiю, їй важко пiдтримувати квартиру в належному станi, клопотати за господарством, вона потребує сторонньої допомоги. Однак для здiйснення певних правочинiв щодо квартири для забезпечення власних потреб необхiдна згода осiб, якi проживають в квартирi. Вiдповiдачi з нею не проживають i не допомагають вести господарство, але їх прописка не дозволяє позивачцi розпоряджатись квартирою за власним розсудом i значно обмежують її законнi права. Позивачка [PERSON] в судовому засiданнi позовнi вимоги пiдтримала, просив їх задовольнити в повному обсязi. Відповідачi [PERSON], [PERSON] в судове засiдання не з'явились, причину неявки суду не повiдомили. Для їх повідомлення про час i мiсце слухання справи, в газетi «Голос Украины» вiд 21.11.2015 р. №219 (6223) було розмiщено оголошення, яким [PERSON], [PERSON] викликано в судове засiдання в якостi вiдповiдачiв по вказанiй справi. Заслухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог, і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Вiдповiдно до витягу про реєстрацiю права власностi на нерухоме майно №18530218 вiд 16.04.2008 р., виданого КП «Харкiвське мiське бюро технічної інвентаризації», [PERSON] є власницею квартири за адресою: м. Харкiв, [ADDRESS], на пiдставi договору дарування р.№1062 вiд 05.03.2004 р., посвiдченого приватним нотарiусом ХМНО [PERSON] Вiдповiдно до технiчного паспорту на квартиру №19 в житловому будинку №11 по вул. Дерев'янко м. Харкова, виданого Харкiвським мiським бюро технічної інвентаризації, iнвентаризацiйна справа №54778, реєстровий №П-1-15639, зазначена квартира належить [PERSON] Розмiр частки власностi 1. Вiдповiдно до довiдки з мiсця проживання про склад сiм'ї i прописку №206 вiд 14.04.2015 р., виданої кооперативним об'єднанням «Єднiсть», [PERSON], [PERSON] зареєстрованi за адресою: м. Харкiв, [ADDRESS]. Згiдно з вiдповiддю адресно-довiдкового пiдроздiлу ГУДМС, УДМС України в Харкiвськiй областi, [PERSON] зареєстрований за адресою: м. Харкiв, [ADDRESS] з 10.03.2004 р. Вiдповiдно до акту вiд 19.05.2015 р., складеного [PERSON], [PERSON], якi є сусiдами позивачки, [PERSON], [PERSON] з серпня 2014 р. i по час складання акту за мiсцем своєї прописки: [ADDRESS], не проживають. У дворi будинку, бiля квартири №19 i взагалi [PERSON], [PERSON] [PERSON], [PERSON] не бачили з серпня 2014 р., тобто впродовж 10 мiсяцiв. З висновку вiд 13.05.2015 р., затвердженого начальником Дзержинського РВ ХМУ ГУМВС України в Харкiвськiй областi, складеного за зверненням [PERSON] щодо встановлення мiсцезнаходження [PERSON], вбачається, що згiдно даних АДБ [PERSON], [INFO], прописаний за адресою: м. Харкiв, [ADDRESS]; встановити фактичне його мiсцезнаходження не виявилось можливим. За запитом до IПС «Аркан» встановлено, що [PERSON] 06.06.2014 р. виїхав з території України через ПП «Мелiтополь» i на територiю України не повертався. З матерiалiв справи вбачається, що вiдповiдачi за адресою: м. Харкiв, [ADDRESS], тривалий час не мешкають, зараз проживають за межами України. В судовому засiданнi в якостi свiдкiв були допитанi [PERSON] Вiра Iванiвна, [PERSON] Григорiй Андрiйович, якi є сусiдами позивачки. [PERSON] пояснив суду, що бачив, як [PERSON], дружина [PERSON], забирає речi з квартири позивачки i їде з ними; вiдповiдачiв в квартирi позивачки давно немає, зi слiв [PERSON] знає, що вони постiйно проживають в Криму. [PERSON] пояснила суду, що живее в одному пiд'їздi з позивачкою, вони давно знають одна одну, їх дiти росли разом. Зазначила, що [PERSON], [PERSON] давно не бачила, зi слiв позивачки знає, що вони поїхали на постiйне мiсце проживання до Криму. Вiдповiдно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Вiдповiдно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Вiдповiдно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Вiдповiдно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Вiдповiдно до ст. 379 ЦК України, житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верхового суду України від 03.04.1987 року №2 «Про практику застосування судами житлового законодавства», за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї житлове приміщення зберігається протягом шести місяців. Якщо людина відсутня в житловому приміщенні понад шість місяців без поважних причин, вона вважається такою, що втратила право на житлове приміщення. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верхового суду України від 12.04.1985 року №2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України», наявність чи відсутність прописки сама по собі не може біти підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача приміщення. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або право користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Відповідно до ст. 9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше, як з підстав і в порядку, передбачених законом. Виходячи з викладеного, суд вважає доведеним, що [PERSON], [PERSON] не проживають в квартирi за адресою: м. Харкiв, [ADDRESS] понад встановлений законом шестимiсячний строк. Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] i визнання [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою №19 в будинку №11 по вул. Дерев'янка в м. Харковi i знаття їх з реєстрації за вказаною адресою. На підставі викладеного,

Outcome: approved