Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому з урахуванням позовної заяви зі зменшеними позовними вимогами від 22.01.2020 року просить стягнути [PERSON] на свою користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини [PERSON] в розмірі 1391,46грн. В обґрунтування позову посилається на те, що відповідно до судового наказу, виданого Комінтернівським районним судом м. Харкова 12.12.2017 року по справі № 641/8438/17, стягнуто з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі ј частини доходу платника аліментів щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 11.12.2017 року та до досягнення дитиною повноліття. Однак відповідач свого обов`язку зі плати аліментів належним чином не виконує, в зв`язку з цим у нього склалась заборгованість зі сплати аліментів. Зокрема, за лютий 2019 року заборгованість становить 861грн, за квітень 2019 року - 72,25грн., за травень 2019 року - 1013,50грн. В зв`язку з наявністю заборгованості зі сплати аліментів нею за період з 01.02.2019 року по 31.05.2019 року нараховано пеню у розмірі 1% за кожен день прострочення, що за вказаний період складає 1391,46грн. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 25.10.2019 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 30.01.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу по судового розгляду по суті. У судовому засіданні [PERSON] позовну заяву зі зменшеними позовними вимогами підтримала, просить її задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти позову заперечує, вказує на відсутність заборгованості зі сплати аліментів. Також зазначає, що проживає з дитиною в одному житловому приміщенні, а тому надає дитині утримання. Аліменти за лютий 2019 року сплачено ним у лютому 2019 року, а тому борг за лютий 2019 року відсутній. Аліменти за квітень 2019 року сплачені ним згідно квитанції від 24.04.2019 року у сумі 865грн. Аліменти за травень 2019 року у сумі 1050грн. сплачено згідно квитанції 05.06.2019 року. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. Відповідно до судового наказу, виданого Комінтернівським районним судом м. Харкова 12.12.2017 року по справі № 641/8438/17, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі ј частини доходу платника аліментів щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 11.12.2017 року та до досягнення дитиною повноліття. Вказаний судовий наказ перебуває на примусовому виконанні у Міжрайонному відділі державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у м. Харкові Східного регіонального управління Міністерства юстиції України (м. Харків). Відповідно до розрахунку заборгованості, складеного головним державним виконавцем Волковою К. 20.01.2020 року, за лютий 2019 року підлягає стягненню 861грн. аліментів (сплачено у лютому 2019 року 3277,53грн.), за квітень 2019 року підлягає сплаті 937,25грн. (до 15.04.2019 року нараховано 430,50грн., з 15.04.2019 року нараховано 506,75грн.), сплачено у квітні 2019 року 865грн., за травень 2019 року підлягає стягненню 1013,50грн. аліментів (сплачено у травні 0грн.). Допитана у судовому засіданні у якості свідка головний державний виконавець Волкова К. В. пояснила, що у неї на примусовому виконанні знаходиться судовий наказ Комінтернівського районного суду м. Харкова 12.12.2017 року по справі № 641/8438/17. Нею періодично складається розрахунок заборгованості зі сплати аліментів. Оскільки відповідач довідку про доходи не надавав, аліменти обраховувались з розміру середньої заробітної плати по регіону. Відповідач 15.01.2020 року надав державному виконавцю довідку про доходи, а тому за період, вказаний у довідці, державним виконавцем було здійснено перерахунок заборгованості, і 20.01.2020 року сторонам видано розрахунок заборгованості станом на 31.12.2019 року. Головний державний виконавець Волкова К.В. також пояснила, що у лютому 2019 року заборгованість зі сплати аліментів відсутня, оскільки нараховані 861грн. аліментів сплачені відповідачем у лютому 2019 року. У квітні 2019 року нарахування аліментів здійснювалось у два періоди, оскільки 15 квітня 2019 року дитині виповнилось 6 років, а тому змінився розмір прожиткового мінімуму на дитину, і, відповідно, мінімальний розмір аліментів. Загалом за квітень 2019 року нараховано 937,25грн., сплачено у квітні 2019 року 865грн. За травень 2019 року аліменти сплачені тільки у червні 2019 року. Матеріали справи містять копії квитанції АТ КБ «П риватБанк» від 18.02.2019 року про сплату [PERSON] аліментів на загальну суму 3277,53грн. (три квитанції по 1092,51грн.), від 24.04.2019 року про сплату [PERSON] аліментів за квітень 2019 року на суму 865грн., від 05.06.2019 року про сплату [PERSON] боргу по аліментам за травень 2019 року у сумі 1050грн. Таким чином, між сторонами склались правовідносини щодо відповідальності за несплату (несвоєчасну сплату) аліментів, що регулюються нормами Сімейного кодексу України (далі - СК України). Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: ?p=(A1?1%?Q1)+(A2?1%?Q2)+……….(An?1%?Qn), де: ?p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Вказаний правовий висновок наведено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року по справі № 572/1762/15-ц. Відповідно до ч. 3 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Розрахунок заборгованості зі сплати аліментів [PERSON] відповідно до виконавчого листа № 641/8438/17 за період з 11.12.2017 року по 31.12.2019 року, складений головним державним виконавцем Волковою К. 20.01.2020 року, сторони не оспорили, а тому суд приймає до уваги заборгованість зі сплати аліментів, наведену державним виконавцем у вказаному розрахунку. Зокрема, з розрахунку та пояснень державного виконавця судом встановлено, що заборгованість зі сплати аліментів за лютий 2019 року відсутня, оскільки до сплати нараховано 861грн. аліментів, а згідно розрахунку сплачено [PERSON] у лютому 2019 року 3277,53грн. Посилання позивача на те, що у квитанціях за лютий 2019 року не вказано призначення платежу, а тому сума коштів у розмірі 3277,53грн. має бути зарахована на погашення боргу за минулий період, не може бути прийнята судом до уваги, оскільки згідно пояснень свідка [PERSON] сплачені відповідачем у лютому 3277,53грн. зараховані нею в рахунок сплати аліментів за лютий 2019 року у сумі 861грн., а решта - на погашення загальної заборгованості за минулий період. З огляду на викладене, підстави для нарахування та стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів за лютий 2019 року відсутні. Відповідно до правової позиції, наведеної у постанові Великої Палати ВС у справі № 333/6020/16-ц від 03.04.2019 року, розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Таким чином, період для нарахування пені обраховується з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати. З розрахунку пені, наведеного позивачем у позовній заяві зі зменшеними позовними вимогами, вбачається, що до періоду нарахування пені за конкретний місяць позивачем включено дні місяця, в якому мали сплачуватись аліменти, що не можна визнати обґрунтованим. З огляду на викладене, нарахування пені за несплату аліментів за квітень 2019 року за період з 01.04.2019 року по 30.04.2019 року , за травень 2019 року за період з 01.05.2019 року по 31.05.2019 року є безпідставним. При цьому, суд приймає до уваги, що за квітень 2019 року заборгованість зі сплати аліментів складала 72,25грн., станом на 31.05.2019 року вона погашена не була, і за період з 01.05.2019 року по 31.05.2019 року (31день) неустойка складає 72,25грн.*31*1%=22,40грн. При цьому, факт проживання відповідача з дитиною в одному житловому приміщенні не є підставою для звільнення його від сплати аліментів, а тому відповідні пояснення відповідача судом до уваги не приймаються. Приймаючи до уваги викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. При цьому, суд враховує, що відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 36 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 « Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір, (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом України «Про судовий збір»). Судом задоволено 1,6% від загальної суми позовних вимог (22,40грн. *100/1391,46грн.), а тому судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог складає 12,37грн. (768,40грн.*1,6/100). Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за подання цього позову, судовий збір у сумі 12,37грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial