Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи його тим, що вона з 25.09.2011 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі. Ще до реєстрації шлюбу за час спільного проживання в них [INFO] народилась дочка [PERSON], а [INFO] народився син [PERSON], які проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей в добровільному порядку не надає, а позивач не має можливості самостійно утримувати їх, тому вона змушена була звернутися до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання дітей в примусовому порядку. Також позивач в позові зазначила, що відповідно до стану здоров'я та матеріального становища відповідач взмозі утримувати дітей та сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. В судове засідання сторони не з'явились, попередньо через канцелярію суду подали письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність, при цьому позивач позов підтримує та просить його задовольнити, а відповідач позов визнає. Згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Врахувавши думки та позиції сторін, викладені у поданих до суду письмових заявах, дослідивши письмові докази по справі в їх сукупності та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частиною 1 статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25 вересня 2011 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 25.09.2011 року (а.с. 3). Ще до реєстрації шлюбу за час спільного проживання в сторін [INFO] народилась дочка [PERSON], а [INFO] народився син [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER], виданого повторно 01.07.2013 року, та серії [NUMBER], виданого повторно 25.05.2013 року (а.с. 4, 5). Відповідно до довідки № 1856, виданої виконавчим комітетом Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області, діти сторін проживають з матір'ю [PERSON] та батьком [PERSON] (а.с. 6). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною 2 статті 182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Визначаючи розмір аліментів, суд відповідно до ст. 182 СК України враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, які здорові, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, який здоровий, працездатний, інших неповнолітніх дітей, окрім зазначених, та інших утриманців на утриманні не має, що ним не заперечується відповідно до поданої письмової заяви про визнання позову, та приходить до висновку, що розумним і справедливим буде розмір аліментів на утримання двох дітей, визначений позивачем та визнаний відповідачем, в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до досягнення старшою дитиною повноліття. Згідно з ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення на користь держави - судові витрати, які складаються із суми судового збору, від сплати яких звільнено позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved