Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 09 жовтня 2015 року Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1437. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначила, що вона знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 09 жовтня 2015 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність спільних інтересів, взаєморозуміння, сторони мають різні погляди на життя, втрачено почуття любові та поваги один до одного. Разом з тим, зазначає, що шлюб існує формально, подальше сумісне життя і збереження шлюбу неможливе, на примирення з відповідачем не згодна. \~ \~ \~ \~У судове засідання [PERSON] не з`явилась, повідомлялась про дату та час слухання справи своєчасно та належним чином. В матеріалах справи міститься заява, в якій вона зазначає, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить проводити розгляд справи за її відсутності. Також позивач у заяві просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, надав через канцелярію суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає у повному обсязі та просить справу розглядати без його участі. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного. Згідно ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 09 жовтня 2015 року Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1437 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 09 жовтня 2015 року). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] (повторне свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 18 березня 2016 року). Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, а саме, що сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбні відносини, вважає необхідним шлюб розірвати, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що у зв`язку з реєстрацією шлюбу позивачем змінено прізвище та після розірвання шлюбу остання виявила бажання надалі іменуватися ним, вимога [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved