Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до Ленінського районного суду м. Харкова з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що 26.12.2003 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м. Харкова, актовий запис № 605, серія свідоцтва про шлюб 1-ВЛ № 190457. Під час шлюбу народилась діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, взаємоповаги, стали частими сварки. На теперішній час проживають окремо, спільне господарство не ведеться, фактичні шлюбні відносини припинені. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу неможливе, бо суперечить інтересам сторін, у зв?язку з чим просить розірвати шлюб з відповідачем. У судове засідання позивач не з?явилась, надала заяву в якій просила розглядати справу без її участі. Позовні вимоги підтримала, просила розірвати шлюб. Відповідач в судове засідання не з?явився, але звернувся до суду із заявою в якій зазначив, що позовні вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує, просить суд розглянути справу за його відсутності. У зв?язку із клопотаннями сторін про розгляд справи за їх відсутності, суд вважає можливим розглянути цивільну справу у відсутність учасників провадження, по наявним у справі доказам, відповідно до вимог ст. 211 ЦПК України. Враховуючи, що розгляд справи відбувся у відсутність позивача та відповідача, відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч.4ст. 206 ЦПК Україниу випадку визнання позову відповідачем за наявності законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи і докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.\~110\~Сімейного кодексу\~України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ст.\~112\~Сімейного кодексу\~України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно дост.114\~Сімейного Кодексу\~України шлюб вважається припиненим з моменту набрання рішення про його розірвання, чинності. Відповідно дост.115 Сімейного кодексу України, розірвання шлюбу здійснене за рішенням суду, має бути зареєстровано в державному органі реєстрації актів цивільного стану. Судом встановлено, що [PERSON] (дошлюбне прізвище - Кутвицька) та [PERSON], уклали шлюб, який було зареєстровано 26.12.2003 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м. Харкова, актовий запис № 605, серія свідоцтва про шлюб 1-ВЛ № 190457. Під час шлюбу у сторін народились діти - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з матірю. Приймаючи до уваги фактичні взаємини між подружжям, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя сторін, такі як не ведення спільного господарювання, небажання позивача надалі підтримувати сімейні відносини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, внаслідок чого позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Неповнолітні діти після розірвання шлюбу залишиться проживати з матірю. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційне розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved