Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до Вишгородського районного суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, вказавши, що з 11 грудня 2015 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Однак, сімейне життя у них з відповідачем не склалося і з грудня 2018 року вони проживають окремо. Дитина проживає з нею і повністю перебуває на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги, не бере участі у їх вихованні та утриманні, чим ставить її в скрутне становище. Відповідач є дієздатним, на утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків не має. Так як, відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, звернулася до суду та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви та до її повноліття. Допустити негайне виконання рішення суду. Позивач у судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягала. Відповідач у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 11 грудня 2015 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вишгородського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 451 (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, згідно якого батьками дитини зазначено [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярній, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Відповідач подав до суду заяву у якій, зазначив, що не заперечує проти позовних вимог. У звязку із тим, що відповідач є дієздатним, на утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків не має, добровільно матеріальну допомогу не надає, надав суду заяву у якій погодився з розміром аліментів, суд вважає, що з нього можуть бути стягнути аліменти на користь позивача на утримання доньки у розмірі ј частини з усіх видів заробітку, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви та до досягнення дитиною повноліття. Також з відповідача, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, на користь держави підлягають стягненню судові витрати у розмірі 704, 80 гривень. Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved