Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до Лисичанського міського суду із позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, третя особа - Служба у справах дітей Лисичанської міської ради. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що починаючи з квітня 2000 року вона мешкала разом із відповідачем без реєстрації шлюбу. Вони були пов'язані спільним побутом та вели спільне господарство. [INFO] у них народилась спільна донька [PERSON]. У 2004 році спільне сумісне життя не склалось з відповідачем та відповідач припинив із нею будь-які стосунки, перестав приймати участь у вихованні дитини, в тому числі надавати матеріальну допомогу на її утримання. На сьогодні донька зареєстрована та мешкає зі нею за адресою: [ADDRESS]. З моменту припинення стосунків з відповідачем і по теперішній час, вже майже 13 років, батько доньки, [PERSON], [PERSON] не бачив доньку жодного разу. Жодної матеріальної допомоги на утримання дитини не надавав і не надає, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не спілкується з дитиною взагалі, тобто не дбає про її нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, так як це встановлено ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства». Донька не отримує від батька жодного подарунку на день народження, жодної іграшки. У зв'язку з вищенаведеним вона звернулася з даною позовною заявою до суду, у якій просила суд позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав у відношенні його доньки [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала та просила х задовольнити у повному обсязі. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтвердив обставини, викладені в позовній заяві, підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити х у повному обсязі, а саме: позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав у відношенні його доньки [PERSON], [INFO]. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення справи від нього не находило. В судовому засіданні представник третьої особи Кокорєва Ю.С. просила суд позовгі вимоги задовольнити та позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав у відношенні його доньки [PERSON], [INFO]. Також підтримала висновок Органу опіки та піклування Лисичанської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні його неповнолітньої дитини. Суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. Вислухавши представника позивача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Спір між позивачем та відповідачем виник з приводу того, що позивач [PERSON] вважає відповідача [PERSON] таким, що не виконує належним чином свої батьківські права, зокрема, він не бере участі у вихованні дитини, не спілкується з нею і взагалі втратив до дитини інтерес. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. У зв'язку з цим необхідно звернутися до правових позицій Європейського суду з прав людини, а саме в розумінні пункту 1 ст. 8 Конвенції, яка гарантує кожній особі, окрім інших прав, право на повагу до її сімейного життя. Суд нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олссон проти Швеції» (Olsson v. Sweden) від 27.11.1992 р., статус рішення - остаточне), і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров'ю чи розвитку дитини (рішення у справі «Йогансен проти Норвегії» (Johansen. v. Norway) від 07.08.1996 р., статус рішення - остаточне). Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов'язанні виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п.п. 15, 16. Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступ до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. З матеріалів справи встановлено, що згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого 14.04.2003 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Луганської області, [INFO] [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис № 223. Батьком дитини записаний [PERSON], матір'ю дитини записана [PERSON]. Згідно з довідкою Відділу реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції Луганської області № 816102-361 від 08.10.2008 р. зареєстровано народження [PERSON] [INFO] у місті Лисичанську, актовий запис № 223. Батько: [PERSON], мати: [PERSON]. Відповідно до актового запису про визнання батьківства за № 19 від 14.04.2003 р. по Лисичанському відділу реєстрації актів цивільного стану здійснено виправлення прізвища дитини з «[PERSON]» на «[PERSON]». Згідно з довідкою № 952/10-13 від 22.02.2017 року, виданою Відділом адміністративних послу Лисичанської міської ради, наданої [PERSON], за адресою: [ADDRESS], зареєстровані та мешкають [PERSON], - донька, [PERSON] -наймач, [PERSON] - онук, [PERSON] - онука. Згідно з довідкою наданою КП «ЛЖЕК №1» № 60 від 20.02.2017р., [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS], вона та її донька [PERSON], [INFO], проживають за вищевказаною адресою. Батько дитини [PERSON] із сім'єю не проживає з 2004 року, спільне господарство не веде і участі у вихованні дитини не приймає. Згідно з довідкою № 31 від 21.02.2017 року, наданою Лисичанською багатопрофільною гімназією [PERSON], матері учениці 8-Б класу Лисичанської багатопрофільної гімназії [PERSON], її батько - [PERSON] не приділяв і не приділяє уваги вихованню доньки, батьківські збори не відвідує, навчанням доньки не цікавиться. Згідно з висновком органу опіки та піклування Лисичанської міської ради про позбавлення батьківських прав № 1725/01-16 від 25.04.2017 року, Орган опіки та піклування, враховуючи інтереси малолітньої дитини, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], по відношенню до [PERSON], [INFO]. За таких обставин, враховуючи, що [PERSON] повністю ухилився від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню своєї дитини, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, доводи, викладені позивачем на підтвердження своїх вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Позовні вимоги щодо позбавлення відповідача батьківських прав не суперечать закону та відповідають інтересам дитини.

Outcome: approved