Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої в результаті залиття квартири. Позивачка зазначала, що вона проживає у [ADDRESS]. Відповідачка проживає на один поверх вище в даному будинку в квартирі №57. 22 вересня 2013 року, сталося залиття квартири позивачки в результаті чого: 1. Залито та пошкоджено шпалери у великій кімнаті, від стелі до підлоги. Приблизна вартість шпалер та роботи щодо їх поновлення становить -6 000 грн; 2. Залито та пошкоджено лінолеум в коридорі. Приблизна вартість лінолеуму та роботи щодо його поновлення становить-1 000 грн; 3. Залито та пошкоджено шпалери у іншій кімнаті, від стелі до підлоги. Приблизна вартість шпалер та роботи щодо їх поновлення становить -2 000 грн; 4. Залито та пошкоджено пластик у ванній кімнаті та на кухні. Приблизна вартість пластику та роботи щодо їх поновлення становить 500 грн; 5. Залито та пошкоджено килим, придбаний за 2 000 грн. в 2012 році. Внаслідок залиття він став непридатним для використання; 6. Залито та пошкоджено електричні розетки та вимикачі, внаслідок чого квартира залишилась знеструмленою. Приблизна вартість відновлювальних робіт щодо їх поновлення становить-500 грн. 7. Залито та пошкоджено паркет. Приблизна вартість паркету та роботи щодо його поновлювальних робіт становить-1 000 грн. 23 вересня 2013 року комісією КП «Жилкомсервіс» з метою виявлення причин і розміру заподіяної шкоди було проведено обстеження квартири. Винним в заподіянні збитків вказано відповідачку [PERSON] (а.с. 4) Причиною залиття згідно акту обстеження №267 стало: течія гнучкого шлангу на змивний бачок в санітарному вузлі у квартирі № 57. Крім того, їй було завдано моральну шкоду, яка полягає в душевних та фізичних стражданнях, яких вона зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою відповідача та у зв'язку із значним пошкодженням майна. Квартира втратила естетичний вигляд. Добровільно вирішити спір відповідачка відмовилась. Просила стягнути з відповідачки на її користь матеріальну шкоду в сумі 10 000 грн., моральну шкоду в сумі 1 000 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 100 грн. Відповідач проти позову заперечує, мотивуючи відсутністю причинного зв'язку між протиправною поведінкою та шкодою, що є обов'язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода повинна бути об'єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди. Крім того, просила звернути увагу на наступні обставини: -чи відповідають пошкодження квартири [ADDRESS], що вказані в позовній заяві, тим, які наявні в дійсності в цій квартирі на час подання позовної заяви? -чи можливо встановити час спричинення пошкоджень квартири [ADDRESS] які вказані в позовній заяві? -чи виникли пошкодження квартири [ADDRESS], які вказані в позовній заяві, внаслідок виключно короткострокового залиття цієї квартири яке відбулося 22 вересня 2013 року або пошкодження квартири, які вказані в позовній заяві? -чи є послідовно-причинний зв'язок між пошкодженнями квартири [ADDRESS] які зазначені в позовній заяві, з протіканням даху у будинку [ADDRESS] з 2009 року по жовтень 2013 року?. Протокольною ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 22.01.2015 року, відповідно до ст.ст. 35, 36 ЦПК України, до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача залучено КП «Жилкомсервіс». В судове засідання позивач з'явилась, заявила клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи. В подальшому в судові засідання не з'являлась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, направила на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача позовні вимоги не визнав, з підстав зазначених у письмових запереченнях Третя особа - представник КП «Жилкомсервіс» в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Оскільки позивач та третя особа про день, час та місце розгляду справи, в порядку ст.ст. 74, 76 ЦПК України, повідомлені належним чином, зважаючи на заяву позивача про розгляд справи за її відсутності, суд визнав можливим провести розгляд справи у їх відсутність. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності і взаємному зв'язку, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного: Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] В квартирі №57. поверхом вище проживає відповідачка [PERSON] З матеріалів справи, а саме акту про залиття квартири № 267 від 23 вересня 2013 року, складеного комісією КП «Жилкомсервіс», вбачається, що затоплення виникло внаслідок течії гнучкого шлангу на змивний бачок у санітарному вузлі кв.57 (а.с. 4). Суд дослідив вказаний акт та його висновок, як один із основних доказів щодо встановлення вини відповідачки [PERSON] і звертає увагу на ту обставину, що відповідно до листа Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 29.12.2009 року N 12/20-11-1975 «Щодо ремонту квартири після залиття» зазначено, що присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов'язковою. Акт обов'язково має бути підписаний всіма членами комісії. Відмова від підпису складеного акту присутніми особами від потерпілої та з боку винної сторони не впливає на його чинність (у такому випадку в акті має бути зазначено, що згадані особи (прізвище, ім'я, по батькові) підписувати складений акт відмовились з таких-то причин. В акті повинні бути відображені: дата складання акту (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім'я, по-батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; прізвище, ім'я, по-батькові власника (наймача, орендаря) квартири, з вини якого сталося залиття; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. У разі, якщо присутні не усі члени комісії, або якщо винуватець події відмовляється підписувати акт, необхідно запросити свідків з числа сусідів. Вони також можуть засвідчити факт затоплення та скласти опис пошкоджень та зіпсованого майна. За даними акту про залиття квартири вбачається, що він був складений та підписаний лише членами комісії, майстрами та інженером КП «Жилкомсервіс» [PERSON], [PERSON], [PERSON], тобто з порушенням вимог встановлених для складання вказаних актів, оскільки в ньому не зазначено, чи були присутні під час огляду місця залиття власники квартир № 53 та № 57. Відсутність в акті підпису відповідачки [PERSON] та не зазначення причини відсутності даного підпису, не дає можливість суду вважати даний доказ як обгрунтований. Іншого належно оформленого акту сторонами до суду не надано. Крім того, чинним законодавством передбачено, що вразі, якщо акт затоплення належно оформлений, необхідно з'ясувати суму завданої шкоди. Треба звернутися до оцінювача, що має кваліфіковане свідоцтво і саме його висновок є належним та об'єктивним підтвердженням події та збитків, яких вона спричинила. Окрім нього, варто задіяти спеціалістів вузького профілю: менеджерів з продажу будматеріалів, працівників будівничих бригад та інших експертів. Вартість втраченого чи пошкодженого майна може бути встановлена за допомогою чеків, квитанцій, прайсів. Якщо ремонт відбувався за договором підряду - сам договір, кошторис та акти прийому-передачі також можуть встановити вартість завданої шкоди точніше. В матеріалах справи мається лише приблизна вартість пошкодженого майна та робіт щодо його поновлення, і зі слів позивачки. Кошторис на відновлювальні роботи відсутній. Інших документів, які підтверджували б вартість завданих збитків, позивачкою до суду не надано. Крім того, для встановлення завданих збитків повинна бути проведена експертиза для оцінювання нанесеної залиттям квартири шкоди. Призначена судом 14.05.2014 року судово будівельно-технічна експертиза за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної залиттям квартири проведена не була, у зв'язку з несплатою коштів на її проведення. Висновки експертизи в матеріалах справи відсутні. Відсутність висновків експерта на поставлені питання позбавляє можливості повно і всебічно з'ясувати і заперечення відповідачки стосовно її вини у заподіянні шкоди. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.09.2014 року провадження у цивільній справі було відновлено. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму ВСУ № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що її дії були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Із письмових пояснень відповідачки вбачається, що ніякого залиття квартири №53 з квартири №57 з причини вказаної у позовній заяві не відбувалося. Квартира №53 неодноразово піддавалася залиттю з інших причин: протікання покрівлі над всіма під'їздами будинку [ADDRESS], чому свідчать долучені фотокартки. Житловий будинок №7 належить територіальній громаді м. Харкова та знаходиться у веденні дільниці №3 КП «Жилкомсервіс» м. Харкова. Комісія, яка проводила обстеження квартири №53 до квартири відповідачки 23 вересня 2013 року не заходила, обстежень її санітарних приладів не робила, ніяких пояснень від неї не отримувала, до участі у роботі комісії не запрошувала. Зазначені обставини ніким не спростовані. Комісія не зазначила, від якого саме залиття відбулося пошкодження лінолеуму у коридорі позивачки та паркету у її кімнаті, зіславшись лише на пояснення останньої. Відсутність в матеріалах справи доказів того, що перевірялися всі можливі варіанти на які посилається відповідачка не дають можливості впевнено стверджувати, що саме вона являється винною особою у заподіянні шкоди. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Стаття 22 ЦК визначає, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому у даному випадку відповідно до ч.1 даної статті збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Однією з необхідних умов цивільно-правової відповідальності є наявність безпосереднього причинного зв'язку між протиправною поведінкою правопорушника і збитками потерпілої сторони, як вже зазначалося вище. Для притягнення особи до цивільно-правової відповідальності потрібен повний склад правопорушення, що складається з чотирьох елементів (протиправність, шкода, причинний зв'язок, вина). За відсутності хоч би одного з цих елементів (крім випадків безвинної відповідальності) цивільна відповідальність не настає. Виходячи із матеріалів справи та вимог позивачки, суд вважає, що позивачкою не доведено факт наявності причинно-наслідкового зв'язку між діями відповідачки та виникненням у неї збитків. Згідно вимог ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені ст. 1167 ЦК України і полягають у її відшкодування особою, яка її завдала, за наявності її вини. П. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначає, що розмір відшкодування моральної немайнової шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Позивачкою не надано суду доказів, які б підтверджували її моральні переживання, а також будь-яких доказів щодо порушення нормальних життєвих стосунків, пов'язаних саме з залиттям квартири та не надала вона й жодного доказу на підтвердження причинного зв'язку між погіршенням стану свого здоров'я та протиправними діями відповідачки, тому стягнення з відповідачки моральної шкоди не може бути визнаним правильним і також оцінюється судом критично. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Виходячи з положень ч. 4 ст. 60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд вважає, що позивачкою не наведено обґрунтованих та належних доказів в підтвердження своїх позовних вимог, а докази, які маються в матеріалах справи були предметом дослідження і дають підстави спростувати вимоги позовної заяви. За таких обставин, суд у задоволенні позовних вимог [PERSON] в частині стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої в результаті залиття квартири відмовляє. Згідно положень п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України до судових витрат належать, зокрема, й витрати на правову допомогу. Оскільки, в задоволенні позовних вимог [PERSON] суд відмовляє, тому не підлягають до задоволення і вимоги про відшкодування витрат за надання правової допомоги, так як, відшкодування таких витрат передбачене чинним законодавством лише в разі задоволення позовних вимог в повному обсязі чи частково. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed