Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просила стягнути з останнього 40574 грн. вартості спаленого автомобіля, 850 грн. за проведену експертизу, а всього 41424 грн., та всі судові витрати по справі. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що відповідач як фізична особа займається діагностикою та ремонтом автомобілів. В перших числах жовтня 2017 року позивач попросила відповідача діагностувати її автомобіль ВАЗ-2102, номерний знак [NUMBER] , та провести відповідний ремонт ходової частини двигуна автомобіля. Відповідач погодився та сторони, зі слів позивача, уклали усний договір підряду. Згідно з домовленістю відповідач зобов`язувався провести діагностику автомобіля та відремонтувати його ходову частину, а позивач зобов`язана була сплатити відповідачу вартість робіт і матеріалів після проведеного ремонту. Як зазначила позивач, відповідач поставив її автомобіль в моторний бокс приміщення, яке він орендує у [ADDRESS] і запевнив, що за 4-5 днів відремонтує автомобіль. В позовній заяві вказано, що 08 жовтня 2017 року [PERSON] дізналась, що під час проведення відповідачем робіт її автомобіль згорів і ремонту не підлягає. Позивач, з її слів, запропонувала відповідачу сплатити їй завдані збитки в розмірі 40000 грн., однак відповідач категорично відмовився. Отже, на думку позивача, з вини відповідача їй завдано матеріальні збитки, які підлягають стягненню на її користь. Вказала, що із акту про пожежу від 08 жовтня 2017 року вбачається, що причиною пожежі стала необережність при виконанні ремонтних робіт. Із звіту про оцінку майна від 12 квітня 2018 року видно, що вартість спаленого автомобіля становить 40574 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] підтримали заявлені вимоги з викладених у позові підстав. Представник позивача пояснив, що факт укладення договору підряду підтверджується прийняттям відповідачем автомобіля, а щодо конкретних робіт домовленості не було, оскільки спочатку необхідно було провести діагностику. Позивач пояснила, що відповідача їй порадили як хорошого спеціаліста з ремонту автомобілів, тому вона до нього звернулась. Свій автомобіль залишила на подвір`ї у відповідача, а згодом він зателефонував та повідомив, що автомобіль згорів, обіцяв відкупити такий же автомобіль, але цього не зробив. Відповідач та його представник [PERSON] в суді проти позову заперечили, вважають його безпідставним та необґрунтованим. Відповідач пояснив, що дійсно обіцяв [PERSON] подивитись автомобіль, домовленостей щодо конкретних робіт не було, причиною пожежі було коротке замикання, зварювальних робіт він не здійснював. Зазначив, що не є приватним підприємцем, кошти від позивача не отримував, товарний чек чи інші документи з приводу ремонту автомобіля не складались. Представник відповідача додав, що позивач керувала автомобілем на підставі доручення та не є власником автомобіля, а тому їй не могла бути заподіяна шкода та позивач не мала права на звернення до суду. Крім цього, зазначив, що відсутні докази вини відповідача у згоранні автомобіля. Допитаний у якості свідка [PERSON] в суді показав, що його дружина- позивач у справі звернулась до відповідача з приводу ремонту автомобіля. Через деякий час зателефонував [PERSON] та повідомив, що під час зварювальних робіт автомобіль загорівся, обіцяв відшкодувати заподіяну шкоду, однак цього не зробив. Допитаний у якості свідка [PERSON] в суді показав, що йому відомо, що [PERSON] ніяких робіт з ремонту автомобіля [PERSON] не здійснював. Допитаний у якості свідка [PERSON] в суді пояснив, що до нього звернулась позивач щодо ремонту автомобіля і він порадив [PERSON] Пізніше дізнався, що автомобіль згорів і, зі слів позивача, відповідач обіцяв відшкодувати заподіяну шкоду. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши докази у справі, суд знаходить позов таким, що задоволенню не підлягає з наступних підстав. Відповідно до ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Для виконання окремих видів робіт, встановлених законом, підрядник (субпідрядник) зобов`язаний одержати спеціальний дозвіл. До окремих видів договорів підряду, встановлених параграфами 2-4 цієї глави, положення цього параграфа застосовуються, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про ці види договорів. Згідно із ст. 865 ЦК України, за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір побутового підряду є публічним договором. До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. В силу ст. 866 ЦК України, договір побутового підряду вважається укладеним у належній формі, якщо підрядник видав замовникові квитанцію або інший документ, що підтверджує укладення договору. Відсутність у замовника цього документа не позбавляє його права залучати свідків для підтвердження факту укладення договору або його умов. Відповідно до ч. 1 ст. 872 ЦК України, якщо підрядником були допущені істотні відступи від умов договору побутового підряду або інші істотні недоліки в роботі, виконаній із матеріалу замовника, він має право вимагати за своїм вибором: 1) виготовлення іншої речі з однорідного матеріалу такої самої якості; 2) розірвання договору та відшкодування збитків. Частиною 1 ст. 623 ЦК України передбачено, що боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Судом встановлено, що [PERSON] є володільцем автомобіля ВАЗ-2102, номерний знак [NUMBER] , на підставі довіреності, наданої власником автомобіля- [PERSON] 13 квітня 2007 року (серія [NUMBER]). Згідно із звітом про оцінку майна, виконаним ФОП [PERSON] 12 квітня 2018 року, вартість автомобіля ВАЗ-2102, номерний знак [NUMBER] , становить 40574 грн. Відповідно до акту про пожежу від 08 жовтня 2017 року, складеного за зверненням [PERSON] , внаслідок пожежі знищено автомобіль ВАЗ-2102, номерний знак [NUMBER] , ймовірна причина пожежі - коротке замкнення електромереж. Отже, [PERSON] , яка на законних підставах володіла зазначеним автомобілем, заподіяно шкоду внаслідок його знищення і позивач має право на її відшкодування. Однак, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з того, що позивачем не доведено, що між сторонами був укладений договір підряду з приводу ремонту автомобіля, а також відсутні і докази наявності вини відповідача у знищенні автомобіля внаслідок пожежі. Сторони визнали факт, що позивач залишила автомобіль у відповідача і пожежа, в результаті якої автомобіль був знищений, відбулась під час його перебування у [PERSON] , однак в судовому засіданні не доведено факт укладення договору підряду належними та допустимими доказами. Так, ні з показань свідків, ні з матеріалів справи не вбачаються відомості про істотні умови договору, щодо яких сторони досягли згоди (які роботи підлягали до виконання, строк їх виконання, вартість робіт та матеріалів тощо). Відтак, за відсутності підтвердження досягнення згоди сторін щодо істотних умов договору підряду суд вважає не доведеним факт укладення такого договору. Щодо відшкодування заподіяної шкоди у разі наявності вини відповідача у її заподіянні, то наявність такої вини в судовому засіданні не встановлено, а тому і з цієї підстави позов не може бути задоволений. Так, згідно з актом про пожежу ймовірною причиною пожежі є коротке замкнення електромереж. Інших належних та допустимих доказів на підтвердження причин знищення автомобіля та наявності причинного зв`язку з винною поведінкою відповідача позивачем не надано та клопотань про їх витребування (зокрема, призначення експертизи) заявлено не було. Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Зважаючи на викладені вище обставини у їх сукупності, суд вважає, що позивачем не доведено обгрунтованість позовних вимог, а тому в задоволенні позову [PERSON] слід відмовити.

Outcome: dismissed