Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до Мар`їнського районного суду Донецької області з позовною заявою про визнання особи померлою та визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги мотивовані тим, що рішенням Мар`їнського районного суду Донецької області від 20.12.2002 року [PERSON] визнано безвісно відсутнім. Позивач вказує, що будь-яка інформація про місце перебування [PERSON] з моменту визнання його безвісно відсутнім не з`являлась, у зв`язку з чим просить визнати його померлим. Оголошення особи померлою необхідно заявнику для оформлення права на спадщину, яка складається з земельної частки (паю) розміром 3,34 умовних кадастрових гектара, розташованої на території Єлизаветівської сільської ради Мар`їнського району Донецької області, на землях колишнього КСП «Жовтень». У судове засідання позивач та відповідач не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Позивачка [PERSON] , подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач, [PERSON] , подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Рішенням Мар`їнського районного суду Донецької області від 20.12.2002 року по справі № 2-1495-2002, [PERSON] , [INFO] , визнано безвісно відсутнім. Позивач вказує, що по теперішній час відомості про [PERSON] відсутні, його місцезнаходження не відоме. Згідно ст. 46 Цивільного кодексу України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Відповідно до ч. 1 ст. 47 ЦК України, правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. В п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року зазначено, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, зазначених у ст. 46 ЦК України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав без вісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Згідно ст. 305 ЦПК України, заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. Відповідно до ст. 306 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. За наведених обставин вимоги про визнання особи померлою є обґрунтованими, а тому підлягають до задоволення. Відповідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або проголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день проголошення її померлою. Відповідно до інформаційного листа Міжрайонного управління у Мар`їнському районі та м. Вугледарі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області № 0-5-0.211-112/114-20 від 15.05.2020 року, [PERSON] , згідно книги реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ДН № 0061364, зареєстрований 10.12.1996 року за № 6772 по колишньому КСП «Жовтень» на території Єлизаветівської сільської ради. Згідно протоколу зборів власників земельних часток (паїв) та схеми розподілу земель колективної власності колишнього КСП «Жовтень», погоджену рішенням Єлизаветівської сільської ради від 22.08.2001 року за № ІІІ/17-106 за громадянином [PERSON] закріплено земельну ділянку № [NUMBER] . Станом на 01.01.2020 року розмір земельної частки (паю) на колишньому КСП «Жовтень» складає 3,34 умовних кадастрових гектара. Як вбачається з зазначеного листа у Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) серії ДН № 0061364 допущено помилку у написані прізвища власника, а саме замість вірного « [PERSON] » зазначено « [PERSON] ». Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно п. 12 Постанови пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вбачається, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документах особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними в свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документв в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені по батькові зазначені і ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому. Після оголошення [PERSON] померлим відкривається спадщина на земельну частку (пай) на колишньому КСП «Жовтень» розміром 3,34 умовних кадастрових гектара. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту має місце спадкування за законом. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкодавці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями першої черги є [PERSON] - донька спадкодавця та [PERSON] - дружина спадкодавця. Так, відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] , [PERSON] народилась [INFO] . Батьками вказано: [PERSON] , [PERSON] . Так, відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 06.06.1987 року. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ч. 1 ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Позивач до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не звертався. У зв`язку з викладеним суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача. На підставі викладеного і

Outcome: approved