Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання спільним сумісним майном подружжя, визнання права власності на ? частину будинку. В обґрунтування позову посилається на те, що вона перебувала в шлюбі з [PERSON] з 1997 року. Рішенням Старобільського районного суду від 17 грудня 2010 року шлюб розірваний. Від шлюбу є спільні діти [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO]. В період шлюбу з відповідачем на спільні кошти придбали житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями, спорудами, що знаходиться за адресою Луганська область, Старобільський район, с. Половинкино, вул. Степна, 2. На земельній ділянці розташовано будинок з побудовою саман обкладений цеглою А1, літня кухня шлакоблок б, сараї шлакоблочні в, г,е, погріб шлаколитий п/г, огорожа дерево 1, колодязь азбоцементна труба 4, загальною площею 53,3 кв.м., жилою площею 26,5 кв.м. Згідно довідки № 579 від 16.06.2016 року виданої виконкомом Половинкинської сільської ради склад її сімї складає: донька [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], зареєстрований, але фактично не проживає з 01 вересня 2010 року, колишній чоловік [PERSON], [INFO], зареєстрований, але фактично не проживає з 01 вересня 2010 року. Відповідно до ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Тому, просить суд визнати спільним сумісним майном подружжя домоволодіння за адресою Луганськ область, Старобільський район, с. Половинкине, вул. Степна, 2. Визнати за нею право власності на ? частину домоволодіння. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судові засідання не зявлявся, про час, дату та місце судових засідань повідомлявся належним чином, про свідчать його розписка на судове засідання 15.09.2016 року, поштові повідомлення про дати судових засідань. Заяви про розгляд справи його відсутності, про відкладення розгляду справи чи неможливості розгляду справи у його відсутності до суду не надано. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні 17.10.2016 року висловила свою думку щодо позову, який вона не визнала. В подальшому в судові засідання представник відповідача не зявилась, про час, місце та дату судових засідань повідомлялась належним чином, що підтверджується її розпискою на судове засідання 24.10.2016 року, SMS-повідомленням та телефонограмою на її мобільний зв'язок. Вислухавши пояснення сторін, свідків, вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона проживає в с. Половинкине і по її вулиці молоді люди з двома неповнолітніми дітьми придбали будинок. Через де який час вони стали проживати, а десь шість років тому, приблизно на прикінці літа 2010 року відповідач виїхав з будинку. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він жив по сусідству з [PERSON], які заселилися та жили спочатку гарно. Потім відносини в них погіршилися, він став бити жінку, влазив у борги. Десь приблизно шість років назад чоловік виїхав з будинку, при цьому майно вивіз. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 27 вересня 1997 року, який був зареєстрований виконкомом Бутівської сільської ради Старобільського району Луганської області за актовим записом 21. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Старобільського районного суду Луганської області від 17.12.2010 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, після розірвання шлюбу позивачка залишилась на прізвищі [PERSON]. Згідно копії договору купівлі-продажу будинку від 12.12.2003 року, [PERSON] придбав у [PERSON] будинок за адресою Луганська область, Старобільський район, с. Половинкине, вул. Степна, 2. Згідно копій витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно та технічного паспорту на будинок, спірний будинок записаний на [PERSON] Згідно копії довідки № 579 від 16.06.2016 року виданої виконкомом Половинкинської сільської ради склад сімї [PERSON] складає: донька [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], зареєстрований, але фактично не проживає з 01 вересня 2010 року, колишній чоловік [PERSON], [INFO], зареєстрований, але фактично не проживає з 01 вересня 2010 року. Відповідно до ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини і чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним контрактом. Згідно із ч.1 ст. 71 СК України майно, що є обєктом права спільної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд, встановивши, що придбання спірного будинку відбулось на праві спільної сумісної власності сторін із визначенням рівності їхніх часток у цьому майні, вирішуючи спір, дійшов висновку, що спірний будинок є спільним майном подружжя, в якому також має бути визнане за кожною зі сторін право власності на зазначене майно в рівних частках. Як зазначено у п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. За правилами ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Враховуючи вищенаведене, проаналізувавши в сукупності надані докази, а також беручи до уваги те, що згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом і доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд прийшов до висновку про задоволення позову. Заперечення проти позову представника відповідача [PERSON] суд не приймає, оскільки вони не ґрунтуються на законі. Сторони та інші особи, які брали участь у справі, мали рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved