Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із вказаною заявою, яку обґрунтовує тим, що її син - [PERSON] , [INFO] , є інвалідом ІІ групи з дитинства. Згідно довідки № 4874/2-432 від 09.08.2021 року [PERSON] перебуває на стаціонарному лікуванні в ІІІ відділенні КП «Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька» Волинської обласної ради з 03.08.2021 року. В ході вказаного лікування вирішується питання про продовження інвалідності останнього. Крім того, [PERSON] з 2007 року перебуває на диспансерному обліку у Волинській обласній психіатричній лікарні №1 м. Луцька. З індивідуальної програми реабілітації інваліда № 405 від 23.03.2015 року вбачається, що діагнозом сина заявниці є параноїдна шизофренія, параноїдний синдром безперервного типу прогредієнтного перебігу з емоційно-вольовим дефектом. Він двічі був госпіталізований до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставі рішень суду. [PERSON] потребує постійного піклування зі сторони іншої особи, неспроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. Покликаючись на викладені обставини, [PERSON] просить суд визнати [PERSON] , [INFO] , недієздатним, встановити над ним опіку та призначити її опікуном. Ухвалою суду від 17 серпня 2021 року справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження. Ухвалою суду від 08 вересня 2021 року у даній справі було призначено судово-психіатричну експертизу на час проведення якої провадження в справі зупинено. Ухвалою суду від 13 жовтня 2021 року провадження у справі було поновлено. В судовому засіданні заявник підтримала заяву у повному обсязі, просила її задовольнити. Особа щодо якої ставиться питання про визнання недієздатним - [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що хворим себе не вважає. Зазначив, що характер в нього несформований, все за нього вирішує мама, яку він боїться. Просить у задоволенні заяви відмовити. Представник заінтересованої особи Поліщук В.С. проти даної заяви не заперечувала. Заслухавши пояснення заявника та представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є інвалідом ІІ групи з дитинства, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серії 12 ААА № 760705 (строком до 01.04.2021 року) (а.с.13). Згідно довідки № 4874/2-432 від 09.08.2021 року [PERSON] перебуває на стаціонарному лікуванні в ІІІ відділенні КП «Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька» Волинської обласної ради з 03.08.2021 року (а.с.17). В ході вказаного лікування вирішується питання про продовження інвалідності особи. Крім того, [PERSON] з 2007 року перебуває на диспансерному обліку у Волинській обласній психіатричній лікарні №1 м. Луцька. З індивідуальної програми реабілітації інваліда № 405 від 23.03.2015 року вбачається, що діагнозом сина заявниці є параноїдна шизофренія, параноїдний синдром безперервного типу прогредієнтного перебігу з емоційно-вольовим дефектом (а.с.14-16). [PERSON] двічі був госпіталізований до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставі рішень суду від 13 березня 2018 року та 08 травня 2019 року (а.с.9-12). У відповідності до ч. 1 ст. 298 ЦПК України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Відповідно до Висновку судово-психіатричного експерта № 1275 від 11 жовтня 2021 року з КП «Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька» Волинської обласної ради, [PERSON] , [INFO] , виявляє ознаки хронічного стійкого психічного розладу у вигляді параноїдної шизофренії безперервним перебігом, вираженим параноїдним та емоційно-вольовим дефектом. Наявний психіатричний розлад позбавляє особу здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За станом психічного розладу [PERSON] потребує постійного стороннього догляду (а.с.34-35). Із ч. 1 ст. 39 ЦК України вбачається, що фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] є підставною та обґрунтованою у частині визнання [PERSON] недієздатним. Що стосується вимог про призначення опікуна, судом встановлено наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України, ч. 1 ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування чи опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. У відповідності до ч.1 ст.55 Цивільного Кодексу України, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Відповідно до п.п.2, 3, 4 ст. 63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Управлінням охорони здоров`я Луцької міської ради надано подання про встановлення опіки над [PERSON] та призначення його опікуном [PERSON] . Враховуючи те, що ніяких протипоказань [PERSON] для встановлення опікунства над [PERSON] не має, остання є його матір`ю, суд вважає за можливе задовольнити вимоги заявника щодо призначення її опікуном. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. На підставі наведеного, ст.ст. 36, 37, 55, 59, 60 ЦК України та

Outcome: approved