Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до Новоайдарського районного суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності на майно. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що вона є громадянкою Російської Федерації та перебуває у шлюбі з громадянином України [PERSON] . З 2013 року [PERSON] проживає у [ADDRESS] , має посвідку на постійне проживання в Україні, яка видана 12.09.2013 року. За вказаною адресою позивач проживає разом з малолітньою дочкою - [PERSON] , [INFO] . У серпні 2019 року позивач домовилася з громадянином України [PERSON] про те, що вона купить у нього житловий будинок з земельною ділянкою, на якій він розташований, які знаходяться в [ADDRESS] . Сторони домовилися, що [PERSON] сплатить [PERSON] грошові кошти у сумі, еквівалентній 20 000 доларів США, а він укладе з нею договори купівлі-продажу вказаного будинку та земельної ділянки. Перемови між ними велися в телефонному режимі, так як [PERSON] перебуває в місті Луганськ. [PERSON] не користувався цим будинком з 2014 року, він не був у ньому прописаний. Будинок, який позивач вирішила купити у [PERSON] , раніше належав сім`ї її чоловіка - [PERSON] , тому вони разом з чоловіком вирішили таким чином повернути домоволодіння його батьків та жити у вказаному будинку. [PERSON] та [PERSON] дійшли згоди щодо укладення договору купівлі-продажу, та щодо істотних умов цього договору. [PERSON] повідомив, що особисто не бажає приїжджати до м. Щастя для оформлення договору, тому надасть позивачу довіреність, щоб всі необхідні дії вона змогла вчинити без його безпосередньої участі, але спочатку [PERSON] повинна віддати йому всю грошову суму, про яку вони домовилися, на що [PERSON] надала згоду. Так як чоловік позивача - [PERSON] був раніше особисто знайомий з [PERSON] , позивач була впевнена в тому, що досягнуті між нами домовленості він виконає. 01.08.2019 року [PERSON] передала [PERSON] всю обумовлену ними суму грошових коштів (20 000 доларів США в гривневому еквіваленті - 480 000 грн), а він передав їй розписку про отримання цих коштів, в якій було вказано, що він зобов`язується укласти і нотаріально оформити договір купівлі-продажу будинку та земельних ділянок в строк до 31.12.2019 року та передати їй правовстановлюючі документи на вищевказане майно. Разом з розпискою [PERSON] передав [PERSON] ключі від будинку, тому з літа 2019 року вони з чоловіком розпочали проводити в цьому будинку ремонтні роботи, щоб згодом жити у ньому. Приблизно у середині серпня 2019 року [PERSON] передав [PERSON] копії таких документів: домової книги будинку, Договору купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0432 га ( [ADDRESS] ) від 23.04.2007 року; Договору купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0882 га ( [ADDRESS] ) від 23.04.2007 року; фотокопії рішення Жовтневого районного суду м. Луганська у справі № 2-5175\\2010 від 13.07.2010 року та ухвали від 20.09.2010 року у справі № 6-188/2010 про визнання за [PERSON] права власності на житловий будинок [ADDRESS] , фотокопії договору купівлі-продажу житлового будинку від 23.04.2007 року. [PERSON] звернулася до нотаріуса за консультацією щодо того, чи достатньо наявних документів для посвідчення договору купівлі-продажу будинку та земельних ділянок. Нотаріус вказала на необхідність отримання витягів з Державного земельного кадастру (щодо кадастрових номерів земельних ділянок та їх розмірів), перевірки інформації шодо нерухомого майна за даними державних реєстрів, та надання оригіналів всіх правовстановлюючих документів. [PERSON] отримала у державних земельних реєстраторів Витяги з Державного земельного кадастру щодо земельних ділянок, розташованих за адресою [ADDRESS] , які належать на праві власності [PERSON] , а саме таких земельних ділянок у Державному земельному кадастрі дві, і їх кадастрові номера співпадають з тими, які вказані [PERSON] у виданій ним розписці - земельна ділянка № 4410161400:01:015:0329 розміром 0.1314 га, та земельна ділянка № 4410161400:01:015:0336 розміром 0.0820 га. На замовлення [PERSON] було виготовлено технічний паспорт будинку [ADDRESS] , який виготовлено 28.01.2020 року Новоайдарським РКПТІ. Також РКПТІ надало довідку щодо того, що інвентаризаційна справа цього будинку в Новоайдарському РКПТІ раніше не заводилася, так як інвентаризаційні справи об`єктів нерухомого майна міста Щастя до Новоайдарською РКПТІ не передавались. З всіма наявними документами [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Новоайдарського районного нотаріального округ Сологубової Т.І. з метою оформити договір купівлі-продажу будинку та земельних ділянок. Однак нотаріус надала їй письмове роз`яснення з цього приводу, в якому повідомила, що для нотаріального оформлення договорів купівлі - продажу вона має надати наступні документи: Державний акт на право власності на земельну ділянку ЯЕ № 860543, виданий 17.12.2007 року на ім`я [PERSON] , яким посвідчено його право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами 4410161400:01:015:0329 та 4410161400:01:015:0336, відповідно до відомостей Державного земельного кадастру; рішення Жовтневого районного суду міста Луганська від 13.07.2010 року у справі № 2-5175/2010 та ухвалу Жовтневого районного суду міста Луганська від 20.09.2010 року у справі №6-188/2010, на підставі яких право власності на будинок зареєстровано за [PERSON] у Реєстрі прав власності на нерухоме майно. Позивач звернулася до [PERSON] з вимогою надати їй вказані документи, але на це відповідач [PERSON] заявив, що рішення суду він здав у 2010 ропі до БТІ міста Луганська при реєстрації права власності на будинок, а Державний акт на землю загубив. При вимозі позивача повернути їй передані кошти, [PERSON] повідомив, що робити цього не буде, так як все, що він мав виконати за договором, він виконав. В подальшому він перестав виходити з позивачем на зв`язок. Через вищевикладені обставини позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом про визнання договору купівлі - продажу житлового будинку та земельних ділянок дійсним та визнання за нею права власності на це майно. Представник позивача - адвокат Лободюк Н.І. (а.с.64), яка діє в інтересах [PERSON] на підставі ордеру на надання правової допомоги серії ЛГ №005766 (а.с.63), та позивач - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, не заперечували проти вирішення справи при її заочному розгляді. Відповідач - [PERSON] відзиву на позовну заяву не надав, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча був належним чином сповіщений про дату, час та місце судового засідання, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши учасників справи та свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] є громадянкою Російської Федерації (а.с.6) та перебуває у шлюбі з громадянином України [PERSON] (а.с.48). З 2013 року [PERSON] проживає у [ADDRESS] , має посвідку на постійне проживання в Україні, яка видана 12.09.2013 року, що підтверджується копією посвідки на постійне проживання (а.с.7). За вказаною адресою позивач проживає разом з малолітньою дочкою - [PERSON] , [INFO] (а.с.49). У серпні 2019 року позивач домовилася з громадянином України [PERSON] про те, що вона купить у нього житловий будинок з земельною ділянкою, на якій він розташований, які знаходяться в [ADDRESS] . Сторони домовилися, що [PERSON] сплатить [PERSON] грошові кошти у сумі, еквівалентній 20 000 доларів США, а він укладе з нею договори купівлі-продажу вказаного будинку та земельної ділянки. Перемови між ними велися в телефонному режимі, так як [PERSON] перебуває в місті Луганськ. [PERSON] не користувався цим будинком з 2014 року, він не був у ньому прописаний. Будинок, який позивач вирішила купити у [PERSON] , раніше належав сім`ї її чоловіка - [PERSON] , тому вони разом з чоловіком вирішили таким чином повернути домоволодіння його батьків та жити у вказаному будинку. [PERSON] та [PERSON] дійшли згоди щодо укладення договору купівлі-продажу, та щодо істотних умов цього договору. [PERSON] повідомив, що особисто не бажає приїжджати до м. Щастя для оформлення договору, тому надасть позивачу довіреність (а.с.66, 67), щоб всі необхідні дії вона змогла вчинити без його безпосередньої участі, але спочатку [PERSON] повинна віддати йому всю грошову суму, про яку вони домовилися, на що [PERSON] надала згоду. Так як чоловік позивача - [PERSON] був раніше особисто знайомий з [PERSON] , позивач була впевнена в тому, що досягнуті між нами домовленості він виконає. 01.08.2019 року [PERSON] передала [PERSON] всю обумовлену ними суму грошових коштів (20 000 доларів США в гривневому еквіваленті - 480 000 грн), а він передав їй розписку про отримання цих коштів, в якій було вказано, що він зобов`язується укласти і нотаріально оформити договір купівлі-продажу будинку та земельних ділянок в строк до 31.12.2019 року та передати їй правовстановлюючі документи на вищевказане майно, що підтверджується відповідною розпискою, оригінал якої було досліджено в судовому засіданні та копія якої міститься в матеріалах справи (а.с.9). Разом з розпискою [PERSON] передав [PERSON] ключі від будинку, тому з літа 2019 року вони з чоловіком розпочали проводити в цьому будинку ремонтні роботи, щоб згодом жити у ньому. Приблизно у середині серпня 2019 року [PERSON] передав [PERSON] копії таких документів: домової книги будинку (а.с.13-18), Договору купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0432 га ( [ADDRESS] ) від 23.04.2007 року (а.с.22-23); Договору купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0882 га ( [ADDRESS] ) від 23.04.2007 року (а.с.19-20); фотокопії рішення Жовтневого районного суду м. Луганська у справі № 2-5175\\2010 від 13.07.2010 року (а.с.25-26) та ухвали від 20.09.2010 року у справі № 6-188/2010 (а.с.27) про визнання за [PERSON] права власності на житловий будинок [ADDRESS] , фотокопії договору купівлі-продажу житлового будинку від 23.04.2007 року (а.с.28-29). [PERSON] звернулася до нотаріуса за консультацією щодо того, чи достатньо наявних документів для посвідчення договору купівлі-продажу будинку та земельних ділянок. Нотаріус вказала на необхідність отримання витягів з Державного земельного кадастру (щодо кадастрових номерів земельних ділянок та їх розмірів), перевірки інформації шодо нерухомого майна за даними державних реєстрів, та надання оригіналів всіх правовстановлюючих документів. [PERSON] отримала у державних земельних реєстраторів Витяги з Державного земельного кадастру щодо земельних ділянок, розташованих за адресою [ADDRESS] , які належать на праві власності [PERSON] , а саме таких земельних ділянок у Державному земельному кадастрі дві, і їх кадастрові номера співпадають з тими, які вказані [PERSON] у виданій ним розписці - земельна ділянка №4410161400:01:015:0329 розміром 0.1314 га (а.с.32-34), та земельна ділянка №4410161400:01:015:0336 розміром 0.0820 га (а.с.35-37). На замовлення [PERSON] було виготовлено технічний паспорт будинку [ADDRESS] , який виготовлено 28.01.2020 року Новоайдарським РКПТІ (а.с.38-42). Також РКПТІ надало довідку щодо того, що інвентаризаційна справа цього будинку в Новоайдарському РКПТІ раніше не заводилася, так як інвентаризаційні справи об`єктів нерухомого майна міста Щастя до Новоайдарською РКПТІ не передавались (а.с.43). З всіма наявними документами [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Новоайдарського районного нотаріального округ Сологубової Т.І. з метою оформити договір купівлі-продажу будинку та земельних ділянок. Однак нотаріус надала їй письмове роз`яснення з цього приводу, в якому повідомила, що для нотаріального оформлення договорів купівлі - продажу вона має надати наступні документи: Державний акт на право власності на земельну ділянку ЯЕ № 860543, виданий 17.12.2007 року на ім`я [PERSON] , яким посвідчено його право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами 4410161400:01:015:0329 та 4410161400:01:015:0336, відповідно до відомостей Державного земельного кадастру; рішення Жовтневого районного суду міста Луганська від 13.07.2010 року у справі № 2-5175/2010 та ухвалу Жовтневого районного суду міста Луганська від 20.09.2010 року у справі №6-188/2010, на підставі яких право власності на будинок зареєстровано за [PERSON] у Реєстрі прав власності на нерухоме майно (а.с.47). Позивач звернулася до [PERSON] з вимогою надати їй вказані документи, але на це відповідач [PERSON] заявив, що рішення суду він здав у 2010 ропі до БТІ міста Луганська при реєстрації права власності на будинок, а Державний акт на землю загубив. При вимозі позивача повернути їй передані кошти, [PERSON] повідомив, що робити цього не буде, так як все, що він мав виконати за договором, він виконав. В подальшому він перестав виходити з позивачем на зв`язок. Належність [PERSON] будинку [ADDRESS] підтверджується: 1) інформаційною довідкою № 194045734 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, відповідно до якої у Реєстрі прав власності на нерухоме майно є реєстраційний запис про будинок за адресою [ADDRESS] , дата внесення запису - 12.10.2010 року, власник - [PERSON] , підстава виникнення права власності - рішення суду, справа № 2-5175/2010, 13.07.2010, Жовтневий районний суд міста Луганська; ухвала суду, справа № 6-188/2010, 20.09.2010, Жовтневий районний суд міста Луганська (а.с.44); 2) Витягом з Державного земельного кадастру № НВ-4404110062020 від 22.01.2010 року про земельну ділянку з кадастровим номером 4410161400:01:015:0329, згідно якого вказана земельна ділянка площею 0,1314 га, розташована в [ADDRESS] , надана для ведення особистого селянського господарства, власник - [PERSON] (а.с.32-34); 3) Витягом з Державного земельного кадастру № НВ-4404110102020 від 22.01.2010 року про земельну ділянку з кадастровим номером 4410161400:01:015:0336, згідно якого вказана земельна ділянка площею 0,0820 га, розташована в [ADDRESS] , надана для ведення будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) , власник - [PERSON] (а.с.35-37); 4) Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 204817216 від 19.03.2020 року, згідно якого земельна ділянка площею 0,082 га кадастровий номер 4410161400:01:015:00336 зареєстрована на праві власності за [PERSON] (а.с.45); 5) Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 204815322 від 19.03.2020 року, згідно якого земельна ділянка площею 0,1314 га з кадастровим номером 4410161400:01:015:0329 зареєстрована на праві власності за [PERSON] (а.с.46). Крім вищевказаних матеріалів, викладені обставини також підтверджуються копіями наступних документів: договору купівлі-продажу земельної ділянки від 23.04.2007 року за реєстром № 407 (а.с.22-23); договору купівлі-продажу земельної ділянки від 23.04.2007 року за реєстром № 409 (а.с. 19-20); договору купівлі-продажу житлового будинку від 23.04.2007 року за реєстром № 405 (а.с.28-29); рішення Жовтневого районного суду міста Луганська від 13.07.2010 року (а.с.25-26) та ухвали вказаного суду від 20.09.2010 року (а.с.27). Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] , будучи попередженою про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, засвідчила суду, що вона проживає за адресою: [ADDRESS] . Вказала, що знає, що у спірному будинку проживав чоловік [PERSON] , а коли його батьки померли вони будинок продали. Почали будівельні роботи, нового господаря вона не бачила. Коли почалась війна, там проживали робітники. В серпні 2019 року [PERSON] та [PERSON] купили вказаний будинок, дізналася від [PERSON] , що він радів, що повернув батьківській будинок. Наразі вони там проживають, йдуть ремонтні роботи, постійно їх там бачить. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] , будучи попередженою про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, засвідчила суду, що вона проживає за адресою: [ADDRESS] . Вказала, що все життя проживала за вказаною адресою, є сусідкою позивача, знає її років 7, а її чоловіка - все життя. Коли помер його батько, [PERSON] продав будинок [PERSON] , він там проживав, робив ремонт. Однак у 2014 році [PERSON] виїхав, вони його не бачили. Потім там жили якісь люди, все пропивали звідти, газ та світло їм відрізали. [PERSON] та [PERSON] купили вказаний будинок, робили ремонт. Вони купили цей будинок у 2019 році, проживають там з того часу, змінили опалення. Відповідно до ч. 1 ст. 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Нормами ч. 1 ст. 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності із ч. 3 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. У відповідності до ч. 1 ст. 656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Згідно вимог ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Згідно з Постановою Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК). Статтею 16 ЦК України передбачено такий спосіб захисту права особи, як «визнання права». З огляду на вищевикладене, проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності, враховуючи те, що вимоги позивача є виправданими, направлені на захист її майнових прав, беручи до уваги те, що відповідач не подав відзиву, а також не надав жодного доказу на спростування викладених обставин, оскільки можливість вирішення вказаного питання в позасудовому порядку на даний час відсутня, суд приходить до висновку щодо можливості задоволення позовних вимог в повному обсязі. На підставі ст.ст. 16, 202, 203, 204, 205, 218, 220, 316, 328, 334, 392, 655, 656, 657, ЦК України,

Outcome: approved