Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сімєю, визнання права спільної сумісної власності та визнання права власності на 1/2 частину нерухомого майна, мотивуючи вимоги тим, що позивачка разом з [PERSON] вели спільне домашнє господарство, мали єдиний сімейний бюджет, організовували спільні заходи, працювали разом, допомагали та підтримували один одного в усіх життєвих ситуаціях. У звязку з тим , що [PERSON] та [PERSON] спільно проживали однією сімєю, як чоловік і жінка то у них неодноразово виникало питання , щодо придбання окремої квартири , де б вони могли спільно проживати разом. На протязі 2000 - 2004р.р. позивачка та [PERSON]спільно збирали кошти на купівлю окремої квартири для спільного проживання , ці кошти були зароблені спільно, оскільки вони разом проживали так і отримані позивачкою від своєї матері для купівлі квартири , яка на той час не один рік знаходилася за кордоном , а саме в США і мала можливість допомогти знаючи про те , що позивачка хоче разом з [PERSON] придбати спільну квартиру. В літку 2004р. зібравши необхідну суму, позивачка та [PERSON] вирішили придбати спільну квартиру. В цей же час , квартиру по вул. Сахарова, 30 №141 , яка була приватизована на [PERSON] ,його сина [PERSON], дочку [PERSON] та колишню дружину [PERSON] ними , як співвласниками було вирішено продати , що і було зроблено 30.09.2004р. В цей же день [PERSON] та [PERSON] була придбана однокімнатна квартира [ADDRESS]. , яка за спільною домовленістю була зареєстрована на [PERSON], і в якій спільно проживали разом до його смерті 08.09.2014р. З наведених підстав [PERSON] просила встановити факт проживання однією сімєю з [PERSON], визнати право спільної сумісної власності та визнання права власності на 1/2 частину нерухомого майна квартиру [ADDRESS]. [PERSON], [PERSON] у свою чергу звернулись до суду із зустрічним позовом до [PERSON] про про визнання права власності у порядку спадкування за законом, виселення та зобовязання вчинити дії, мотивуючи вимоги тим, що їх батько [PERSON] проживав [INFO] у квартирі №141 в м. Івано-Франківську до 30 вересня 2004 року, тобто до моменту її продажу, разом з сімєю в складі 4-х чоловік, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло і будинковою книгою. 15 липня 2004 року [PERSON] та [PERSON] довіреністю, уповноважили [PERSON] продати належні їм частки квартири [ADDRESS]. 30 вересня 2004 року [PERSON], [PERSON] та представник [PERSON] продали вищезазначену квартиру [PERSON] за ціною 13 211 грн. Таким чином, частка кожного співвласника становила 3 302 грн. (13211:4 = 3302 ). В цей же ж день за виручені кошти батько [PERSON] придбав однокімнатну квартиру [ADDRESS] за ціною 2 657 грн. Договір купівлі-продажу даної квартири посвідчено тим же нотаріусом [PERSON] вересня 2014 року [PERSON] помер. В порядку ч. 1 ст. 1268 ЦК України, [PERSON] та [PERSON], подано заяви про прийняття спадщини, як спадкоємцями першої черги. На підставі заяви 1-ою Державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу. Крім того, за адресою: м. Івано- Франківськ, вул. Вовчинецька 206/212 , був зареєстрований тільки [PERSON]. Таким чином, відповідачка [PERSON] самовільно займає вищезгадану квартиру та утримує в себе документи, що посвідчують право власності спадкодавця на квартиру . З наведених підстав просили задовольнити зустрічний позов у повному обсязі. Ухвалою суду від 16.04.2015 року наведені позовні заяви були обєднані в одне провадження. Ухвалою суду від 09.06.2015 року було залучено в якості співвідповідача за первісним позовом. [PERSON] У судовому засіданні позивач-відповідач та її представники вимоги первісного позову підтримали, просили задовольнити його у повному обсязі. У задоволенні зустрічного позову просили відмоити, як у безпідставному. Відповідачі-позивачі та їх представник вимоги зустрічного позову підтримали, просили задовольнити його у повному обсязі. Первісний позов [PERSON] вважають безпідставним та таким, що не підлягає до задоволення, відповідно просили у задоволенні первісного позову відмовити. У судовому засіданні громадяни [PERSON], [PERSON] засвідили суду, що на їх думку [PERSON] та покійний [PERSON] проживали спільно, проводили разом час, вели спільне господарство. У судовому засідані громадяни [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON][PERSON], [PERSON] засвідчили суду, що покійний [PERSON] не проживав з [PERSON] сімєю без реєстрації шлюбу. Під час продажу квартири по вул. Ак.Сахарова та придбання спірного житла позивач-відповідач була відсутня у нотаріуса, коштів на придбання картири № 212 по вул.Вовчинецька, 206 не давала та від покійного не чули, що [PERSON] приймала участь у придбанні житла. Заслухавши сторін та їх представників, свідків, дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності та встановивши таким чином усі фактичні обставини справи, суд зазначає про наступне. За змістом ст.ст. 10, 11, 27-31, 57-60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ст. ст. 15, 328 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Диспозицією ст. 368 ЦК України ( у ред. 2004 р.) встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. За змістом ст. ст. 74 СК України ( у ред.2004 р.), якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. Як установлено судом, рішенням Івано-Франківського міського суду від 25.04.2002 року було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] На підставі рішення Івано-Франківського міського суду від 29 червня 2004 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] постійно проживав [INFO] у квартирі №141 в м. Івано-Франківську до 30 вересня 2004 року, тобто до моменту її продажу, разом з сімєю в складі 4-х чоловік, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло і будинковою книгою. 15 липня 2004 року [PERSON] та [PERSON] довіреністю, уповноважили [PERSON] продати належні їм частки квартири [ADDRESS]. 30 вересня 2004 року [PERSON], [PERSON] та представник [PERSON] продали вищезазначену квартиру [PERSON] за ціною 13 211 грн. Таким чином, частка кожного співвласника становила 3 302 грн. (13211:4 = 3302 ). В цей же ж день за виручені кошти батько [PERSON] придбав однокімнатну квартиру [ADDRESS] за ціною 2 657 грн. Договір купівлі-продажу даної квартири посвідчено тим же нотаріусом [PERSON] Повідомлені суду під час провадження у справі [PERSON] обставини, що вона проживала разом з [PERSON] з 2000 року разом по вул. Тарнавського, 38/2, Сахарова , 30/141, ведення спільного господарства, отримання коштів позивачкою коштів з США для придбання спірного життя, суд не приймає до уваги оскільки вони спростовуються свідченнями громадян [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON], [PERSON], [PERSON], копіями договорів купівлі-продажу нерухомого майна, копіями будинкових книг про реєстрацію осіб. Критично суд оцінює і свідчення громадян [PERSON], [PERSON] Окрім цього, позивачка не надала суду жодних письмових правочинів укладених нею з померлим щодо намірів чи придбання у спільну власність нерухомого майна Таким чином під час провадження у справі позивач-відповідач не надала суду належних і допустимих доказів, факту постійного проживання однією сімєю з померлим [PERSON], що наділяло б її майновими правами, а також її майнової участі у набутті будь-якого нерухомого майна. Відповідно суд приходить до переконання про безпідставність позовних вимог [PERSON] про встановлення факту проживання однією сімєю, визнання права спільної сумісної власності та визнання права власності на 1/2 частину нерухомого майна 08 вересня 2014 року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина на нерухоме майно - квартиру по вулиці Вовчинецькій 206/212 в м. Івано-Франківську. За заявою відповідачів-позивачів Першою Івано-Франківською державною нотаріальною конторою відкрита спадкова справа після смерті [PERSON] Однак, на момент розгляду справи свідоцтва про право на спадщину за померлим [PERSON] нотаріусом не видавалось. Згідно до ст. ст. 1216 - 1218, 1261 ЦПК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як зазначалось, відповідачі-позивачі у передбачений законом строк звернулись до нотаріальної контори як спадкоємці першої черги за законом, оскільки заповіт [PERSON] не складав, однак спір про майнові права на спадкове майно квартиру [ADDRESS] перешкоджає реалізації їх законних прав як спадкоємців. Відповідно до змісту ст. 116 ЖК України, осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. Згідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Як вбачається з будинкової книги, за адресою: м. Івано- Франківськ, вул. Вовчинецька 206/212, був зареєстрований тільки [PERSON] З огляду на вещенаведене, на думку суду, відповідачка [PERSON] самовільно займає вищезгадану квартиру та утримує в себе документи, що посвідчують право власності спадкодавця на квартиру. Таким чином, суд приходить до переконання про підставність позовних вимог за зустрічним позовом та задовольняє позовні вимоги [PERSON], [PERSON] у повному обсязі.

Outcome: approved