Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова із позовом до [PERSON] , [PERSON] в якому просить визначити порядок користування земельною ділянкою, на якій розташований житловий будинок під номером [ADDRESS] , а саме виділивши [PERSON] в користування 500/700 частини земельної ділянки, на якій розташована її частина житлового будинку. В обґрунтування позову зазначає, що вона на праві спільної часткової власності є власником будинку, що розташований за адресою [ADDRESS] . Розмір її частки становить 500/700. Відповідно до договору купівлі-продажу, укладеного між нею та [PERSON] в 1988 року вона придбала в останнього 353/700 частини будинку. Відповідно до договору дарування частини домоволодіння від 22.09.2000 року [PERSON] подарувала позивачу 147/700 будинку. Окрім неї, власником будинку є [PERSON] , котра проживає там разом з чоловіком [PERSON] . На прибудинковій території розташовані й інші господарські споруди. Оскільки вказаний житловий будинок належить на праві спільної часткової власності позивачу та відповідачам, то внаслідок цього земельна ділянка для обслуговування вказаного житлового будинку, також перебуває у їх спільному користуванні без виділення часток. Зазначила, що так як вона займається оформленням відповідної технічної документації на будинок та прибудинкову територію, необхідно встановити та розподілити межі земельної ділянки, на котрій розташований будинок та інші господарські споруди. Позивач та відповідачі дійсно користуються закріпленою за будинком землею, проте кожен веде окреме господарство. Будь яких домовленостей щодо меж земельної ділянки досягти не вдається. Часто виникають непорозуміння щодо порядку користування земельною ділянкою, призначеною для обслуговування житлового будинку. Враховуючи те, що частка позивача та відповідача в житловому будинку складають 500/700 та 200/700 відповідно, тому вважає що частки земельної ділянки необхідно виділити у користування пропорційно часткам сторін. Самостійно підписати акт погодження меж земельної ділянки з відповідачами не вбачається можливим, у зв?язку з чим позивач вимушений звернутися до суду. Від відповідача надійшла до суду заява, в якій зазначила, що у власності позивача перебуває частина спільної будівлі, яка належить їм обом на праві приватної власності, що розташована за адресою [ADDRESS] та [ADDRESS] , але фактично це одне подвір`я. На прибудинковій території розташовані й інші господарські споруди, які знаходяться у користуванні позивача та відповідача. Оскільки зазначений вище будинок на праві спільної часткової власності належить позивачу та відповідачу, то внаслідок цього земельна ділянка для обслуговування вказаного житлового будинку також перебуває у їх спільному користуванні без виділення часток. Станом на теперішній час вона та позивач займаються оформленням відповідної технічної документації на будинок та прибудинкову територію, у зв`язку з чим вважає за необхідне встановити та розподілити межі земельної ділянки, на котрій розташований будинок та інші господарські споруди. Враховуючи те, що частка позивача та відповідачів в житловому будинку складають 500/700 та 200/700 відповідно, тому позивачу та відповідачам необхідно виділити в користування частки земельної ділянки пропорційні часткам цих осіб у житловому будинку. На підставі викладеного просить суд визначити порядок користування земельною ділянкою, на якій розташований житловий будинок під номером [ADDRESS] , а саме виділивши в натурі з урахуванням надвірних споруд та з урахуванням часток права власності. Ухвалою від 04.09.2018 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Ухвалою від 16.10.2018 року відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) осіб. Ухвалою суду від 26.07.2019 року за клопотанням позивача по справі призначена судова земельно-технічна та будівельно-технічна експертизи, проведення яких доручено експертам ХНДІСЕ ім. засл. Академіка Бокаріуса. На час проведення експертизи провадження у справі зупинено. 18.12.2019 року на адресу суду надійшла вказана цивільна справа з повідомленням про неможливість проведення експертизи, у зв?язку з чим провадження у справі поновлено та призначено її розгляд в судове засідання. Ухвалою суду від 02.03.2020 року за клопотанням позивача призначена судова земельно-технічна та будівельно-технічна експертизи, проведення яких доручено експертам ХНДІСЕ ім. засл. Академіка Бокаріуса. На час проведення експертизи провадження у справі зупинено. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених у позові, просила задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач [PERSON] не заперечувала щодо встановлення порядку користування земельною ділянкою відповідно до судової земельно-технічної експертизи. Надала до суду копію свідоцтва про смерть [PERSON] , на підставі чого в протокольній формі останнього виключено зі складу відповідачів. Суд, вислухавши вступне слово позивача та відповідача, з`ясувавши обставини справи, безпосередньо дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши їх кожний окремо та у сукупності й взаємозв`язку, дійшов наступного висновку. У відповідності до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Відповідно до ч.2 ст. 120 ЗК України якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Відповідно до ч. 4 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Судом встановлено, що згідно технічного паспорту на будинок за адресою [ADDRESS] власниками домоволодіння є [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається із свідоцтва про одруження серія [NUMBER] позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Згідно договору купівлі-продажу від 29.07.1988 року, посвідченого Державним нотаріусом Шостої Харківської державної нотаріальної контори Масалітіною І.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 5-2061 позивач є власником 353/700 частин домоволодіння по [ADDRESS] . 22.09.2000 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір дарування частини домоволодіння, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Тороповою Н.А. та зареєстрований в реєстрі за № 772, згідно якого позивач є власником 147/700 частин домоволодіння по [ADDRESS] . Як зазначено в позові та не заперечується сторонами співвласником будинку за вказаною адресою є також [PERSON] , котра проживала там разом зі своїм чоловіком [PERSON] . Згідно з наданої копії свідоцтва про смерть [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] . Відповідно до Висновку експерта № 6905 від 21.08.2020 надано два варіанти порядку користування земельною ділянкою домоволодіння за адресою [ADDRESS] ), між співвласниками [PERSON] і [PERSON] з урахуванням можливості виділення в натурі, з урахуванням надвірних споруд, та з урахуванням часток права власності, а саме: Варіант № 1: пропонується порядок користування земельною ділянкою відповідно до фактичного, який склався між співвласниками. Фактична межа між земельними ділянками, якими користуються співвласники проходить по вимощенню навколо стіни житлового будинку, що належить гр. [PERSON] на відстані 0,59 м від стіни, а далі по прямій лінії вздовж огорожі (на відстані ширини відмостки). Такий варіант користування земельною ділянкою між співвласниками вже має визначені в натурі (на місцевості) межі. Звернуто увагу, що фактичний порядок користування розділяє земельну ділянку домоволодіння [ADDRESS] , на частини, які не відповідають розміру (ідеальним часткам) часток співвласника. Пропонується в користування співвласника [PERSON] виділити земельну ділянку площею 0,0785га, в користування співвласника [PERSON] виділити земельну ділянку площею 0,0215га. Межа між земельним ділянками, що пропонується виділити у користування співвласників проходить таким чином: т. А знаходить на відстані 0,63м від огорожі; відрізок АБ проходить по прямій лінії розміром 6,62м.(від огорожі 0,63м) вздовж існуючої огорожі; т. Б знаходиться на відстані 0,63м від огорожі; відрізок БВ проходить по прямій лінії розміром 5,11 м вздовж стіни по відмостці; відрізок ВГ проходить по прямій лінії розміром 4,61м (по вимощенню) вздовж стіни до кута нежитлової будівлі (на топографічному плані позначеної «КН»); відрізок ГД проходить по стіні нежитлової будівлі ( на топографічному плані позначеної «КН») розміром 12,75м до кута. Варіант № 2: пропонується порядок користування земельною ділянкою, згідно часток співвласників, з урахуванням існуючої забудови. Пропонується в користування співвласника [PERSON] виділити земельну ділянку площею 0,0714га. Співвласнику [PERSON] виділити земельну ділянку площею 0,0286га. Межа між земельними ділянкам, що пропонується виділити у користування співвласників проходить таким чином: т. А знаходиться з тильної сторони домоволодіння в куті існуючої огорожі; відрізок АБ проходить по огорожі, по прямій лінії розміром 2,34м; відрізок БВ проходить від кута огорожі, по прямій лінії розміром 11,42м; т. В знаходиться в 0,21м від кута нежитлової будівлі (на топографічному плані позначеної «КН») та 0,98м від кута капітальної будівлі (на топографічному плані позначеної «2КЖ»); відрізок ВГ проходить по прямій лінії розміром 9,91 до кута нежитлової будівлі (на топографічному плані позначеної «КН»); відрізок ГД проходить по прямій лінії розміром 12,75м по стіні нежитлової будівлі (на топографічному плані позначеної «КН»); т. Д - кут нежитлової будівлі. Позивач підтримує запропонований експертом Варіант № 1 порядку користування земельною ділянкою. Відповідач з запропонованим Варіантом № 1 визначення порядку користування земельною ділянкою згоден. Зазначений варіант користування земельною ділянкою відповідає інтересам сторін, оскільки забезпечує безперешкодне користування належними їм на праві власності об`єктами нерухомого майна. Згідно ст. 89 ЗК України співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Відповідно до ч.3 ст.358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Таким чином, у відповідності до вищенаведених положень закону та враховуючи висновки експерта та позиції сторін суд задовольняє позовні вимоги про надання позивачу у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає її частці у праві спільної часткової власності 500/700, враховуючи, що за запропонованим варіантом №1 не потребується проведення додаткових переобладнань, не порушуються ні санітарні ні будівельні норми та стандарти, ні права інших співвласників. Відповідно до правової позиції ВСУ по справі № 6-841 цс16 від 15.05.2017 р. згідно до частини першої статті 318 ЦК України кожен власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Однак право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Відповідно, право користування земельною ділянкою визначається відповідно до часток кожного з власників нерухомого майна, яке знаходиться на цій земельній ділянці, якщо інше не було встановлено домовленістю між ними. Однак, у будь-якому випадку наявне в однієї особи право не може порушувати права іншої особи, що передбачено ч.5 ст.319 ЦК України. Відповідно до відомостей, які в технічному паспорті домоволодіння складеному 25.06.1988 року земельна ділянка площею 673 кв. м. за адресою [ADDRESS] , була надана Рішенням виконавчого комітету Дзержинського району № 22832 від 26.07.1955 року. Відповідно до п.3 Рішення Харківської міської ради № 758 від 22.07.1998 року співвласниками домоволодіння за адресою [ADDRESS] (5/163) надано додаткову земельну ділянку у «спільне постійне користування» для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Згідно матеріалів топографо-геодезичної зйомки площа земельної ділянки складає 0,1457 га. Розглянувши варіанти, які визначені експертом, враховуючи думку сторін, суд вважає, що саме 1 варіант є таким, що не порушує будь-чиїх прав, відповідає інтересам співвласників. Відповідно до 1 варіанту судової земельно-технічної експертизи №6905 від 21.08.2020 року Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз імені заслуженого професора М.С. Бокаріуса пропонується в користування співвласника [PERSON] виділити земельну ділянку площею 0,0785га, в користування співвласника [PERSON] виділити земельну ділянку площею 0,0215га. Межа між земельним ділянками, що пропонується виділити у користування співвласників проходить таким чином: т. А знаходить на відстані 0,63м від огорожі; відрізок АБ проходить по прямій лінії розміром 6,62м.(від огорожі 0,63м) вздовж існуючої огорожі; т. Б знаходиться на відстані 0,63м від огорожі; відрізок БВ проходить по прямій лінії розміром 5,11 м вздовж стіни по відмостці; відрізок ВГ проходить по прямій лінії розміром 4,61м (по вимощенню) вздовж стіни до кута нежитлової будівлі (на топографічному плані позначеної «КН»); відрізок ГД проходить по стіні нежитлової будівлі ( на топографічному плані позначеної «КН») розміром 12,75м до кута. Тому суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовної вимоги про визначення порядку користування земельною ділянкою. Таким чином позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у вигляді сплаченого позивачем судового збору під час звернення з позовною заявою до суду, суд виходить з положень п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України та, у зв`язку з тим, що позов задоволено, покладає його сплату на відповідача. Крім того позивачем понесені судові витрати за проведення судової земельно-технічної експертизи у сумі 7850 гривень. Дані витрати документально підтверджені, а тому підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved