Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просила визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги мотивовані тим, що наймачем квартири [ADDRESS] був померлий [PERSON]. Позивач, як його дружина та відповідач (син) в даній квартирі зареєстровані зі згоди наймача. Відповідач з початку 2013 року, виїхав зі спірної квартири та більше в ній не зявлявся, а його перебування на реєстраційному обліку спричиняє позивачеві додаткові витрати на утримання житла. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду не відомі про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений. Враховуючи, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу без участі відповідача на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що наймачем квартири [ADDRESS] був [PERSON], який помер 21.03.1999 року (свідоцтво про смерть [PERSON] 1-КГ № 019840, актовий запис № 1147). Позивач є дружиною померлого, а відповідач їх сином, в даній квартирі зареєстровані зі згоди наймача. [PERSON] з початку 2013 року виїхав з квартири, місцезнаходженні його на час розгляду справи не відоме, особистих речей в квартирі не має, в утриманні та оплаті послуг участі не приймає. Згідно акту від 15.12.2105 року КП «Таврійський» відповідач в квартирі [ADDRESS] не проживає. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] підтвердила той факт, що відповідач з 2013 року у вказаній квартирі не проживає, в утриманні квартири участі не приймає. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Згідно вимог ст. 64 ЖК України члени сімї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обовязки, що випливають з договору найму житлового приміщення. Повнолітні члени сімї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобовязаннями, що випливають із зазначеного договору. Відповідно до положення ст. 65 ЖК України, наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сімї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселились в жиле приміщення відповідно до цієї статті як члени сімї наймача, набувають рівного з іншими членами сімї права користування приміщенням, якщо при їх вселенні між цими особами, наймодавцем, наймачем та членами його сімї, які проживають разом з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Таким чином, належними та допустимими доказами було доведено те, що відповідач не проживає у спірній квартирі з 2013 року, сторони з того часу не спілкуються, а відтак [PERSON] втратив право користування зазначеною квартирою. Враховуючи викладене, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved