Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до Берегівського районного суду з позовом до [PERSON] державної нотаріальної контори про визнання незаконною постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Позов мотивований тим, що позивачка звернулася до державного нотаріуса [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON] з заявою від 28 грудня 2015 р. про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку житлового будинку за адресою: м. Берегове, Закарпатської області, вулиця Шевченка, 93. Дана 1/2 частка житлового будинку належала її матері, [PERSON], [INFO], яка померла 09 листопада 2014 року, на підставі Свідоцтва про право на спадщину, що видане [PERSON] державною нотаріальною конторою 19 листопада 1983 року за № 5706. 26 січня 2015 року позивачка звернулася із завою про прийняття спадщини до [PERSON] нотарільною контори, на підставі якої було заведено спадкову справу № 09/2015. Вона є єдиним спадкоємцем згідно ст. 1261 Цивільного кодексу України після смерті матері. Державний нотаріус [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON] постановою від 28 грудня 2015р. (далі-постанова) відмовила їй у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом з причин, які позивачка вважає необґрунтованими та безпідставними. А саме, державний нотаріус у своїй Постанові посилається на п. 5.1 ч. 5 гл. 10 розд. II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, згідно умов якого, при оформленні спадщини нотаріус перевіряє наявність посвідченого заповіту від імені спадкодавця, перевірити його реєстрацію у Спадковому реєстрі та чинність на момент смерті заповідача. У випадку, коли згідно даних Спадкового реєстру, прізвище, імя, по батькові заповідача співпадають із даними іншого заповідача і відсутні інші ідентифікуючі дані (наприклад, дата та місце народження), то нотаріус зобовязаний витребувати від субєкта посвідчення такого заповіту іншу додаткову інформацію про заповідача з метою його ідентифікації. Згідно даних Спадкового реєстру 31 січня 1978 за реєстровим № 2-172 було посвідчено заповіт від імені Сухорукокої [PERSON] маріупольською державною нотаріальною конторою, де дата та місце народження заповідача не зазначене, місце зберігання заповіту - Донецький обласний державний нотаріальний архів, що знаходиться в місті Красноармійськ, мікрорайон Горняк, буд. 1, Донецька область. У звязку з тим, що згідно листа Донецького обласного державного нотаріального архіву від 30.11.2015 року за № 491/01-12, всі документи прийняті на зберігання в Донецький обласний нотаріальний архів, залишилися в архісховищах нотаріального архіву в м. Донецьк, доступ до яких відсутній, у звязку з проведенням антитерористичної операції, надати вказану інформацію не має можливості. Позивачка [PERSON] у судове засідання не зявилася, однак подала до суду заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності. Представник відповідача [PERSON] державної нотаріальної контори у судове засідання не зявився, однак направили до суду листа, в якій просили справу розглянути без їх участі. Дослідивши письмові докази по справі, оцінивши всі обставини, що мають значення для правильного її вирішення, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до п. 2.1. розділу II Положення про Спадковий реєстр, затвердженого Наказом Мінюсту 07.07.2011 № 1810/5, Реєстратором до Спадкового реєстру вносяться відомості про заповіти та спадкові договори щодо: 2.1.1. Заповідача/заповідачів, відчужувача/відчужувачів: прізвища та імена, по батькові (за наявності) заповідача (заповідачів) та особи, яка склала заповіт від імені заповідача (заповідачів) в іноземній державі (за наявності); прізвище(а) та ім'я (імена), по батькові (за наявності) відчужувача (відчужувачів); реєстраційний номер облікової картки платника податків згідно з Державним реєстром фізичних осіб - платників податків або причина його відсутності; місце проживання або місцеперебування; дата та місце (якщо воно невідоме - назва країни) народження. Згідно Свідоцтва про смерть прізвище, імя та по батькові матері позивачки - [PERSON], а нотаріус у своїй Постанові посилається на заповіт, складений від імені «Сухорукова Анна Михайловна». На вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус, зобовязаний викласти причини відмови в письмовій формі і розяснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову. Відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства, особа, яка вважає неправильною відмову у вчиненні нотаріальної дії, має право звернутися до суду з відповідним позовом. Статтею 50 Закону України Про нотаріат передбачено, нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржується до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Згідно ст. 69 Закону України «Про нотаріат», нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом перевіряє факт смерті спадкодавця, наявність заповіту, час і місце відкриття спадщини, склад спадкового майна. Нотаріус також перевіряє коло осіб, які мають право на обов'язкову частку в спадщині. Підстави відмови нотаріуса або посадової особи у вчиненні нотаріальних дій визначаються ст. 49 Закону України Про нотаріат (в редакції Закону N 614-VI від 01.10.2008). Відповідно до положень ст. 49 Закону України Про нотаріат нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: вчинення такої дії суперечить законодавству України; не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії; є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії або ця особа діє під впливом насильства; з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому порядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних повноважень; правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у їх статуті чи положенні, або виходить за межі їх діяльності; особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення; особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі, пов'язані з її вчиненням; в інших випадках, передбачених Законом України Про нотаріат. Перелік підстав до відмови нотаріуса або посадової особи у вчиненні нотаріальної дії є вичерпним і встановлюється Законом України Про нотаріат. Таким чином, відмова державного нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій з підстав «надання субєктом посвідчення додаткової інформації про заповідача з метою його ідентифікації» є безпідставною (незаконною). На підставі наведеного,

Outcome: approved