Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до Оленівської сільської ради Вінницького району Вінницької області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що позивачка народилась 07 жовтня 1946р., а/з № 45 від 10.11.1946 р. Оленівської сільської ради Вінницького району Вінницької області, де в графі «мати» записана [PERSON]. 05.04.2006 р. померла її мати [PERSON], а/з № 11 від 07.04.2006р. виконкому Оленівської сільської ради Вінницького району Вінницької області. Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2.2143 га на території Оленівської сільської ради, що належить померлій на підставі державного акту серії ВН №046621, кадастровий № 0520684600:01:001:0036. Вартість зазначеної земельної ділянки відповідно до Витягу про нормативну грошову оцінку управління держземагенства від 21.05.2015р. складає 74560 грн. При звернені до нотаріальної контори позивачу було розяснено, що вона не може оформити спадщину, оскільки не можливо підтвердити факт, що [PERSON] є її матірю, про що повідомлено листом в.о. завідуючої Вінницькою районної державною нотаріальною конторою від 21.10.2015р. за №2799/02-17. Дійсно, в свідоцтві про народження позивачки [PERSON], а/з № 45 від 10.11.1946р. Оленівської сільської ради Вінницького району Вінницької області зазначено, що її матірю є [PERSON], а свідоцтві про смерть а/з № 11 від 07.04.2006 р. виконкому Оленівської сільської ради Вінницького району Вінницької області ради імя моєї матері записано [PERSON] відповідно до даних її паспорту громадянина України. Таким чином, підтвердити факт, що [PERSON] є матірю позивачки має в судовому порядку. Як вбачається з погосподарських книг сільської ради з 1964 року до часу своєї смерті, головою двору була спадкодавиця [PERSON], в погосподарських книгах імя матері позивачки було записано, як: «Фаня», «Фаніна», «Фотина», Фантина», під таким імям її знали родичі та односельці, в офіційних документах, що посвідчують особу її імя записано - [PERSON]. Документом, який міг би підтвердити факт, що померла [PERSON] є матірю [PERSON], є свідоцтво про її народження де міг би бути запис, що її імя не [PERSON], як записано в свідоцтві про народження, а [PERSON]. Але в Державному архіві Вінницької області було проведено перевірку відомостей про реєстрацію народження померлої в метричних книгах про народження по Свято-Покровській церкві с. Оленівка Брацлавського повіту Подільської губернії (нині Вінницького району Вінницької області) про що повідомлено позивачку листом директора архіву 07.08.2015 р. №07-253/7, виявлено, що в архіві таких відомостей на зберіганні немає, у звязку з чим немає можливості видати довідку про народження [PERSON] (дошлюбне прізвище Рябоконь) [PERSON], 1916р.н. В довідці виконавчого комітету Оленівської сільської ради Вінницького району, Вінницької області від 26.10.2015р. зазначено, що склад сімї [PERSON], на день її смерті (05.04.2006р.) дочка [PERSON], 1946р.н. Єдиною спадкоємицею за законом на майно, що залишилось після смерті [PERSON], являється позивачка, як єдина її дочка та бажаюча прийняти спадщину. З огляду на вищевикладене позивач звернулась з даним позовом до суду, яким просить визнати право власності наземельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2.2143 га на території Оленівської сільської ради Вінницького району Вінницької області, що належить померлій на підставі державного акту серії ВН №046621, кадастровий № 0520684600:01:001:0036. В судове засідання сторони не зявились, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі. Представник позивача [PERSON] адвокат [PERSON] позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Представник відповідача, в особі Оленівської сільського голови [PERSON] - не заперечує щодо задоволення даних позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. 05.04.2006 р. померла спадкодавиця мати [PERSON] в с. Оленівка Вінницького району Вінницької області, актовий запис № 11 від 07.04.2006 р., що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть серії І-АМ № 024895 від 07.04.2006 року виданого виконкомом Оленівської сільської ради Вінницького району Вінницької області (а.с.6). Як вбачається зі свідоцтва про народження [PERSON], в графі «мати» записано [PERSON], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження серії І-ЯК № 1023793 від 18.03.1968 року (а.с.7). Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,2143 га на території Оленівської сільської ради Вінницького району та області, що належить померлій на підставі державного акту серії ВН №046621, кадастровий номер № 0520684600:01:001:0036 (а.с.13). Вартість зазначеної земельної ділянки відповідно до Витягу про нормативну грошову оцінку управління держземагенства від 08.06.2015 р. складає 74560,00 грн. (а.с.14). При звернені до нотаріальної контори позивачу було розяснено, що вона не може оформити спадщину, оскільки не можливо підтвердити факт, що [PERSON] є її матірю, про що повідомлено листом в.о. завідуючої Вінницькою районної державною нотаріальною конторою від 21.10.2015р. за №2799/02-17 (а.с.39). Згідно довідки № 462 від 26.10.2015 року, виданої виконавчим комітетом Оленівської сільської ради Вінницького району Вінницької області зазначено, що склад сімї [PERSON], на день її смерті (05.04.2006р.) дочка [PERSON], 1946р.н. (а.с.15). Відповідно до листа директора архіву від 07.08.2015 р. №07-253/7, виявлено, що в архіві відомостей про народження померлої в метричних книгах про народження по Свято-Покровській церкві с. Оленівка Брацлавського повіту Подільської губернії (нині Вінницького району Вінницької області) на зберіганні немає, у звязку з чим немає можливості видати довідку про народження [PERSON] (дошлюбне прізвище Рябоконь) [PERSON], 1916р.н. (а.с.38). Як вбачається з погосподарських книг сільської ради з 1964 року до часу своєї смерті, головою двору була спадкодавиця [PERSON], в погосподарських книгах імя матері позивачки було записано, як: «Фаня», «Фаніна», «Фотина», Фантина», під таким імям її знали родичі та односельці, в офіційних документах, що посвідчують особу її імя записано [PERSON] (а.с.16-37). Інших спадкоємців не має. Заповіт не вчинявся. Згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України, Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Оскільки, при розгляді даної цивільної справи знайшов своє підтвердження факт того, що в свідоцтві про народження [PERSON], в державному акті, що підтверджує право власності померлої [PERSON] на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,2143 га на території Оленівської сільської ради Вінницького району та області, що належить померлій на підставі державного акту серії ВН №046621, кадастровий номер № 0520684600:01:001:0036, ксерокопію свідоцтва про смерть, що [PERSON] та [PERSON] є однією і тією ж особою та матірю [PERSON], а встановлення його має юридичне значення для позивача [PERSON], то з метою забезпечення реалізації її прав, які підлягають судовому захисту, суд вважає за необхідне встановити факт родинних відносин, про який просить позивач. Позивач по справі є спадкоємицею першої черги за законом після смерті [PERSON] Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від спадкодавця до спадкоємців, до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті. За ст. ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном; За ст. 328 ЦК України, відповідно до якої право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. За\~ст. 1225 ЦК України\~\~право власності\~\~на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах , із збереженням її цільового призначення. За 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку , встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Розглядаючи дану цивільну справу, визначаючись щодо заявлених вимог, суд виходив з того, що відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За даних обставин суд приходить до висновку, що права позивача на спадщину є доведеним, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення. Вищевикладене дає суду законні підстави для задоволення позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved