Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання. Вимоги позовної заяви мотивовані тим, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . На підставі виконавчого листа від 13.10.2010 № 2-2987/2010 виданого Дніпровським районним судом міста Києва про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] в розмірі ј частини всіх доходів на утримання сина [PERSON] [INFO] але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 14.06.2010 і до повноліття, стягнуто аліменти. [INFO] [PERSON] досяг повноліття. Після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження у [PERSON] утворилась заборгованість зі сплати аліментів з 14.06.2010 по 22.11.2019 в розмірі 54145,91 грн. Повнолітній [PERSON] є студентом ІІ курсу Інституту управління і права Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого, денної форми навчання, навчається за рахунок фізичних та юридичних осіб та отримує стипендію, що підтверджується копією довідки від 23.02.2021 № 21.970 виданої Національним юридичним університетом імені Ярослава Мудрого. У зв`язку із тим, що син є повнолітнім, але продовжує навчання в учбовому закладі, а відповідач не надає матеріальної допомоги в добровільному порядку, позивач просить суд стягнути аліменти на повнолітню дитину, що навчається в розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до закінчення навчання, але не більше ніж, до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років. Ухвалою від 19.04.2021 відкрито провадження у справі, призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін. Разом з цим учасникам справи було направлено ухвалу суду про відкриття провадження у справі, а відповідачу направлено додатково копію позовної заяви з додатками та встановлено для учасників строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень. Згідно вимог ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Отже з огляду на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини 5 статті 279 ЦПК України. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 3 ЦПК України). За положенням ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Як вбачається із матеріалів справи, [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . На даний час [PERSON] є студентом ІІ курсу Інституту управління і права Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого, денної форми навчання, навчається за рахунок фізичних та юридичних осіб та отримує стипендію, термін навчання з 01.09.2019 по 30.06.2023, що підтверджується копією довідки від 23.02.2021 № 21.970 виданої Національним юридичним університетом імені Ярослава Мудрого. Відповідач не приймає участь у матеріальному утриманні повнолітнього сина, який продовжує навчання, що й стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом. На підставі ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Встановленим в суді фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України. Відповідно до частини 1 ст. 141 СК України, мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до частини 1 статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до частини 3 статті 199 СК право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. Відповідно до ст. 200 СК України суд, визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно із ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі. Отже за змістом вищенаведених положень закону обов`язковими умовами стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, є потреба повнолітньої дитини у матеріальній допомозі і спроможність батьків надавати утримання з урахуванням їх матеріального, сімейного становища, стану здоров`я тощо. У правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у власній Постанові від 24.02.2016 року по цивільній справі №6-1296цс15, роз`яснено, що на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 Сімейного кодексу України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 Сімейного кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. При визначенні розміру аліментів на утримання повнолітньої дитини, суд враховує, що позивач проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні, навчається у навчальному закладі на денній формі навчання, що позбавляє повнолітню дитину можливості працювати та утримувати себе самостійно. Відповідачем не надано доказів, що він є непрацездатним, про наявність медичних протипоказань встановлених йому щодо працевлаштування та заняття певними видами діяльності, про наявність інших утриманців, відтак він спроможний сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Жодних заперечень проти позову та доказів неспроможності надавати утримання повнолітньому сину відповідач не надав, а тому суд вважає цілком обґрунтованою вимогу про стягнення аліментів в розмірі 3000,00 грн. З урахуванням положень статей 191, 199 Сімейного кодексу України суд присуджує аліменти від дня пред`явлення позову і до припинення сином сторін навчання, але не більше, ніж до досягнення ним 23 років. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, а позивачі за подання позовів про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача судовий збір в дохід держави в розмірі 908,00 грн. У відповідності до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved