Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON], третя особа - [PERSON], про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування заявлених вимог [PERSON] зазначила, що є наймачем квартири [ADDRESS], яка є державною, тобто не приватизованою. На даний час у квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. [PERSON] з 2014 року не мешкає за вказаною адресою, виїхав до Російської Федерації і повертатись не збирається. У звязку з чим позивач просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою № 18, що розташована за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Донецька, 58. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилась, до суду надіслала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги [PERSON] визнає у повному обсязі. Третя особа [PERSON] у судове засідання не зявився, до суду подав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи судом встановлено, що квартира за адресою: [ADDRESS], станом на 07.06.2018 не приватизована, що підтверджується листом Управління житлово-комунального господарства Сєвєродонецької міської ради № 26 від 12.06.2018. Згідно з довідкою про реєстрацію місця проживання особи № 26723 від 05.06.2018, виданою Центром надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку Сєвєродонецької міської ради, [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [INFO]. Квартиронаймачем є [PERSON]. Як вбачається з копій актів про встановлення факту проживання/не проживання/ від 17.11.2016 та № 358 від 01.03.2018, затверджених директором КП «Єдиний розрахунковий центр м. Сєвєродонецька», в квартирі за адресою: [ADDRESS], проживає [PERSON], окрім неї з 2014 в квартирі ніхто не проживає. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до\~ст.\~7\~Закону України\~«Про свободу\~пересування та\~вільний вибір\~місця проживання\~в Україні»\~зняття з\~реєстрації місця\~проживання особи\~здійснюється на\~підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, а також інших документів, які свідчать про припинення підстав на право користування житловим приміщенням. За таких обставин суд вважає, що досліджені судом докази, з урахуванням наданої відповідачем заяви про визнання позову, а також враховуючи, що відповідач [PERSON] за місцем реєстрації не проживає з 2014 року без поважних причин, тобто більше шести місяців, свідчать про наявність обґрунтованих підстав для задоволення позову [PERSON] шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою № 18, що розташована за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Донецька, будинок № 58. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією про сплату судового збору № 34 від 14.06.2018 у сумі 704, 80 грн., який відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved