Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-04 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] , третя особа без самостійних вимог на стороні позивача Великобийганська сільська рада, про усунення перешкод у праві користування майном, шляхом демонтування бетонної огорожі, як розміщена на земельній ділянці позивачки за адресою [ADDRESS] , кадастровий номер 2120482000:10:002:0223, та ліквідування трьох дерев (горіха, груши, берези), які знаходяться на земельній ділянці відповідачки за адресою [ADDRESS] , на відстані 1,5 м від зовнішніх стін будівель та споруд. Крім того, позивачка просить стягнути з відповідача понесені нею судові витрати, а саме: 3000 гривень за отримання правничої допомоги та 840,80 гривень за сплату судового збору. Позов мотивований тим, що 30 вересня 2003 року відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом позивач успадкувала майно - житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS] . 29 квітня 2020 року позивачка зареєструвала право власності на земельну ділянку площею 0,24 га, кадастровий номер 2120482000:10:002:0223 за адресою: [ADDRESS] . Як зазначає позивачка у своєму позові, в сусідньому будинку за адресою: [ADDRESS] , проживає [PERSON] , який самовільно зайняв частину її земельної ділянки та незаконно, всупереч будівельним нормам, побудував на ній бетонну огорожу. Дана огорожа добудована до фасадної сторони її будинку, в якій замуровано частину газової труби, що унеможливлює до неї доступ, порушуючи правила безпеки. У позові, також, вказано, що на земельній ділянці [PERSON] в супереч нормам ДБН 2-12:212 на відстані 1,5 м від будинку позивачки ростуть багаторічні насадження, а саме горіх, береза та груша, гілки яких налягають на дах її, позивача, будинку. Оскільки від вітру гілки вказаних дерев ламаються і пошкоджують покрівлю, а коріння дерев пошкодили конструкцію фундаменту позивачка постійно витрачає на ремонт даху кошти. При цьому, відповідач [PERSON] не дозволяє позивачу [PERSON] ліквідувати вищевказані дерева та не запускає на своє подвір`я. Тому, 24.02.2020 року позивач звернулася із письмовою скаргою до голови Великобийганської сільської ради щодо дій [PERSON] .. Позивачка пояснює, що 27.02.2020 року було складено акт обстеження комісією Великобийганської сільської ради, згідно якого встановлено порушення [PERSON] меж суміжних земельних ділянок, тому комісією було рекомендовано відповідачу зрізати багаторічні дерева та демонтувати огорожу. Крім того, як зазначає позивач, 13.07.2020 року [PERSON] притягувався до адміністративної відповідальності, а саме згідно рішення адміністративної комісії від 13.07.2020 року № 2, порушив вимоги ст. 186 КУпАП, тобто самовільно в супереч встановленому законом порядку побудував огорожу, замурувавши в ній частину газової труби, що належить сім`ї [PERSON] . На даний час [PERSON] не усунув перешкоду у користуванні майном позивачки, у зв`язку з чим остання звернулась до суду. Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області 23.09.2020 року провадження у зазначеній справі було відкрито та призначено справу до підготовчого засідання (а.с. 53-54). 26 жовтня 2020 року до Берегівського районного суду Закарпатської області надійшов відзив відповідача, згідно якого останній просить відмовити у задоволенні позову повністю та стягнути з позивача понесені ним судові витрати (а.с.73-80). 30 жовтня 2020 року до Берегівського районного суду Закарпатської області надійшла відповідь на відзив (а.с. 84-86). 16 листопада 2020 року до суду надійшло заперечення відповідача [PERSON] на відповідь на відзив (а.с. 98-101). 23 грудня 2020 року ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області закрито підготовче засідання і справу призначено до розгляду по суті (а.с. 117-119). Позивач [PERSON] та її представник адвокат Сливка О.М. в судове засідання не з`явились, позивач подала заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити (а.с. 125). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Представник відповідача адвокат Пуканич Е.В. в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову повністю з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву. Крім цього, у дебатах зазначив, що позивач звернулась до суду із позовними вимогами не до всіх належних відповідачів, оскільки із долученої до відзиву копії Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 29.12.2004 року вбачається, що домоволодіння, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] на підставі договору дарування, зареєстрованого за № 1-4649 від 20.08.2004 року по 1/2 частці. Представник третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача Великобийганської сільської ради в судове засідання не з`явився, при цьому, подав заяву про розгляд справи без його участі та просить задовольнити позовні вимоги (а.с. 112). Заслухавши представника відповідача та дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Вказаною нормою матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Відтак суд повинен установити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого - вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Згідно з вимогами до форми та змісту позовної заяви вона повинна, зокрема, містити ім`я (найменування) відповідача, а також зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; (пункти 1 і 4 частини другої статті 175 ЦПК України). Позивачем і відповідачем можуть бути, зокрема, фізичні і юридичні особи, а також держава (частина друга статті 48 ЦПК України). У частині першій статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частинами 1-3 статті 51 ЦПК України, визначено, що суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Із долученої до відзиву копії Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 29.12.2004 року вбачається, що домоволодіння, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] на підставі договору дарування, зареєстрованого за № 1-4649 від 20.08.2004 року по 1/2 частці (а.с. 78). Вказаний відзив разом із додатками були також надіслані позивачу, про що свідчить квитанція про оплату послуг поштового зв`язку за відправлення іншим учасникам справи копії відзиву на позовну заяву та доданих до них документів (а.с. 71). При цьому, позивачем не було заявлено клопотання про залучення до справи співвідповідача [PERSON] , яка є власником 1/2 частки домоволодіння, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) зроблено висновок, що «пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження». Тобто, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову. Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов аналогічного висновку у своїй постанові від 30 січня 2020 року у справі № 761/30025/16-ц провадження № 61-43404св18. Отже, враховуючи, що позивачем не було заявлено клопотання про залучення до справи співвідповідача [PERSON] , а також з метою недопущення порушення прав та законних інтересів останньої, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed