Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із заявою про визнання її сестри [PERSON], [INFO], недієздатною, посилаючись на те, що остання є інвалідом ІІ групи з дитинства по психічному захворюванні безстроково, що підтверджується актом огляду довідкою до акта огляду МСЕК №131041. На даний час [PERSON] не розуміє значення своїх дій, погано розмовляє, її стан здоровя значно погіршився, у звязку з чим остання потребує постійної допомоги, не може представляти свої інтереси в будь-яких органах та обставинах життя, здійснювати свої права. За станом здоровя [PERSON] може виконувати обовязки опікуна та надавати [PERSON] допомогу, а також представляти її інтереси. З цих підстав, [PERSON] змушена звернутись до суду. Заявник в судовому засідання свої вимоги підтримала повністю з підстав, викладених у заяві, та просила їх задовольнити. Представник органу опіки та піклування не заперечувала проти задоволення вимог заявника. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та наявні в ній письмові докази, суд приходить до наступного. Частиною 1 ст. 30 ЦК України визначено, що цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов'язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно з ч. 3 ст. 296 ЦПК України, заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сімї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], є рідною сестрою [PERSON], [INFO]. Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON], [INFO], від 11.08.1971 року серії І-ЖС №250965, актовий запис №1729 (а.с. 17), свідоцтвом про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] від 09.10.1993 року серії ІІІ-ЖС №269130, актовий запис №582 (а.с.16), свідоцтвом про народження [PERSON], [INFO], від 05.09.1975 року серії І-ЖС №433425, актовий запис №2016 (а.с. 15). Відповідно до довідки МСЕК від 13.10.2009 року серії АД № 131041, на підставі акту огляду у МСЕК № 1262, [PERSON] було встановлено другу групу інвалідності безстроково (а.с.8). Згідно з ч. 1 ст. 298 ЦПК України, суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоровя фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Ухвалою від 20.12.2017 року судом призначено судово-психіатричну експертизу для вирішення питань: чи хворіє на сьогоднішній день [PERSON] на психічну хворобу? чи розуміє [PERSON] значення своїх дій та чи може ними керувати? (а.с.35). Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта КУ «Запорізька клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради від 18.01.2018 року № 25, [PERSON], [INFO], виявляє ознаки психічного розладу у вигляді легкої розумової відсталості (в ступені вираженої дебільності-згідно МКХ-9) з емоційно-вольовими порушеннями. У силу чого вона не може розуміти значення своїх дій та керувати ними (а.с. 40-44). Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про визнання громадян обмежено дієздатними чи недієздатними» визначено, що за загальним правилом громадянин вважається недієздатним з часу набрання законної сили рішенням суду про визнання його недієздатним. Крім того, частиною 6 ст. 300 ЦПК України визначено, що строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. З огляду на викладене, враховуючи те, що [PERSON] є інвалідом ІІ групи по психічному захворюванню, згідно з висновком судово-психіатричного експерта КУ «Запорізька клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради від 18.01.2018 року № 25, остання не може розуміти значення своїх дій та керувати ним, суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] в частині визнання фізичної особи недієздатною підлягають задоволенню. Також, [PERSON] просить суд призначити її опікуном над [PERSON], оскільки остання не має інших родичів, не може самостійно вчиняти правочини, набувати для себе цивільних прав та самостійно їх здійснювати, створювати для себе цивільних обовязків, виконувати їх та нести відповідальність, потребує стороннього догляду та опіки. Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦК України, опіка встановлюється над фізичними особами, які визнані недієздатними. Частиною 1 ст. 60 ЦК України визначено, що \~суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до змісту подання від 15.12.2017 року №3-1119, враховуючи те, що заяв від інших осіб, які б бажали отримати згоду на призначення їх опікунами над [PERSON], [INFO], до органу опіки та піклування не надходило, районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району як органу опіки та піклування надає згоду на призначення [PERSON], [INFO], опікуном над сестрою [PERSON], [INFO] (а.с.27). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] в частини призначення її опікуном над [PERSON] підлягають задоволенню. При вирішенні питання про судові витрати суд керується ч. 2 ст. 299 ЦПК України, відповідно до якої судові витрати, повязані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави.

Outcome: approved