Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до Лисичанського міського суду із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що в є власником квартири [ADDRESS] згідно договору купівлі-продажу від 28.09.2000р. В належній їй квартирі зареєстрований її син [PERSON], [INFO], але ж з 2014 року не мешкає в квартирі, оскільки забрав всі свої речі, переїхав до Кемеровської області РФ. Вона сплачує за комунальні послуги за відповідача, не має можливості розпоряджатися своїм майном, а також оформити субсидію. Син не заперечує проти зняття його з реєстрації з належної їй квартири, але не має можливості приїхати в м. Лисичанськ. Вона не перешкоджає відповідачу проживати в квартирі, але син добровільно виїхав і не мешкає в квартирі без поважних причин. Тому просила суд визнати [PERSON], [INFO] таким, що втратив право користування жилим приміщенням, що знаходиться за адресою [ADDRESS]. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала суду письмову заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, позов підтримала, просила задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON]Ю в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву, в якій просив позов розглядати без його участі, позов визнає. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. У звязку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.1950 року, підписана від імені України 9 листопада 1995 року та ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх субєктів права власності. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З матеріалів справи вбачається, що згідно із договором купівлі-продажу квартири від 28.09.2000р. посвідченого приватним нотаріусом Лисичанського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстром №4755 [PERSON] продав, а [PERSON] купила двохкімнатну квартиру №2 в буд. 3, яка знаходиться в м. Лисичанську, вул. Миру. Реєстраційний напис на документі про право особистої власності зроблений Лисичанським бюро технічної інвентаризації за [PERSON] №521 від 05.10.2000р.. Згідно з свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ЕД №268523 від 06.08.1994 року виданим Лисичанським відділом ЗАГС Луганської області [PERSON] та [PERSON] 06 серпня 1994 року уклали шлюб, про що зроблено актовий запис №490. Прізвище дружини після укладення шлюбу [PERSON]. Згідно із довідкою № 261 від 17.05.2016 року, виданої КП ЛЖЕК №1 про те, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані та мешкають: [PERSON] - власник, [PERSON] чоловік, [PERSON] син. В період з грудня 2014 року по теперішній час [PERSON] проживає за адресою: Росія, Кемеровська область. Посвідчується підписами сусідів. Згідно із довідкою №3115/10-02 від 19.05.2016 року виданою Відділом адміністративних послуг Лисичанської міської ради за адресою [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] власник, [PERSON] чоловік, [PERSON] син. Судом встановлено, що існування реєстрації відповідачки у будинку позивача обмежує його права, так як він змушений сплачувати комунальні послуги за зареєстровану відповідачку, яка у комунальних витратах участі не приймає. Судом також встановлено, що відповідач не проживає у вказаному будинку з 2001 року. За таких обставин суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, доводи, викладені позивачем на підтвердження своїх вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, відповідачка дійсно не проживає у будинку за адресою: [ADDRESS] з грудня 2014 року, тобто понад 1 рік, і судом встановлено, що відповідач мешкає за іншою адресою, у звязку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved