Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON], [INFO]. Позивач у судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач у судове засідання не з'явилась, але надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти позовних вимог не заперечувала. Представник третьої особи у судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, надала висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON]. Відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Відповідач [PERSON], [INFO], має неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ВЛ №189925, актовий запис №03(а.с.8). Рішенням виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області від 30.07.2009 року №452 «Про надання [PERSON], [INFO], статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, та влаштування його до іншого державного закладу» (а.с.7) [PERSON] було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування та влаштовано до дитячого закладу Міністерства освіти та науки відповідно віку і стану здоровя загальноосвітньої школи інтернату. Батько [PERSON] помер 25 жовтня 2003 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ВЛ №414570 від 30 жовтня 2003 року (а.с.44), мати перебувала в місцях позбавлення волі з 27.10.2003 року до 27.10.2014 року, що підтверджується відповіддю Качанівської виправної колонії №54 на запит №441 від 03.06.2010 року, довідкою про звільнення серії ДНП №22922(а.с.43). У звязку з вищевикладеним, рішенням виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області від 14.10.2009 року №638 «Про передачу до прийомної сімї [PERSON] та [PERSON] на виховання та спільне проживання дитини [PERSON], [INFO]»(а.с.6) передано з 16.10.2009 року на виховання та спільне проживання дитину позбавлену батьківського піклування - [PERSON], [INFO], до сім'ї [PERSON], де він і мешкає до теперішнього часу. Згідно з розрахунком заборгованості із сплати аліментів станом на 31.07.2017 року, [PERSON] має заборгованість у розмірі 35\~739, 90 грн.(а.с.10-11). 27.10.2014 року [PERSON], відбувши покарання, повернулася до м.Лозова, наміри забирати сина у неї відсутні, що підтверджено заявою відповідача від 10.10.2017 року(а.с.47). [PERSON] проти позбавлення матері батьківських прав не заперечує, проживати з нею не бажає, що підтверджується його заявою від 10.10.2017 року (а.с.48 ). Позивач зазначила в своєму позові, що вони і надалі бажають виховувати [PERSON]В.(а.с.4). Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов Служби у справах дітей Лозівської міської ради від 21.04.2017 року, діти в прийомній сімї забезпечені всім необхідним(а.с.9). Згідно висновку виконавчого комітету Лозівської міської ради, як органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до [PERSON], [INFO], мати [PERSON] в вихованні майже участі не приймає, навідує та цікавиться ним рідко, матеріально через відсутність коштів не підтримує, належні умови для виховання створити не може та сам син не бажає жити з матірю, тому виконавчий комітет Лозівської міської ради Харківської області вважає доцільним позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно неповнолітнього сина [PERSON](а.с.38). Стаття 150 Сімейного кодексу України\~передбачає, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно\~ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~ Виходячи з вищевикладеного, діючи в інтересах дитини, з урахуванням наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved