Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про визнання незаконним рішення загальних зборів кооперативу про надання [PERSON] квартири [ADDRESS], визнання недійсним ордер на вселення в квартиру, визнання незаконним ста скасування свідоцтва про право власності на квартиру, зареєстрованого за [PERSON], усунення перешкод в користуванні власністю шляхом виселення [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] разом з залежними від них особами. Свої вимоги мотивувала тим, що за нею судом визнано право власності на житло, яке виникло після виплати паю за квартиру в 2002 році, але відповідачі в незаконний спосіб заволоділи її майном. [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про усунення перешкод в користуванні квартирою [ADDRESS] шляхом вселення. Свої вимоги мотивувала тим, що за нею судом визнано право безстрокового користування житлом, але відповідач перешкоджає їй у вселенні. [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про визнання права користування квартирою [ADDRESS] та усунення перешкод в користуванні цим житлом шляхом вселення. Свої вимоги мотивував тим, що за ним судом визнано право власності на спірне житло, але відповідач в особі голови кооперативу перешкоджає йому у вселенні та не визнає його право користування квартирою, посилаючись на те, що кооператив незаконно своїм рішенням передав житло [PERSON], а той одержав ордер та зареєструвався за цією адресою. Цивільні справи були об'єднані в одне провадження. В судове засіданні позивачі не прибули, про час та місце слухання справи повідомлялась належним чином. Представник позивача, позивач подали заяви до суду, в яких наполягали на задоволенні позовів з підстав, викладених в заявах, та просили розглянути справу у відсутність сторони позивачів. Представник відповідача Севастопольської міської державної адміністрації в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, надала до суду листа, в якому просили розглянути справу в їх відсутність, питання про задоволення вимог залишили на розсуд суду. Представник відповідача Фонд комунального майна Севастопольської міської Ради в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, надала до суду листа, в якому просили розглянути справу в їх відсутність та вирішення справи покладали на розсуд суду. Представник відповідача Об’єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЖБК-109» в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, причин неявки суду не повідомив. Відповідачі [PERSON] [INFO], [PERSON], [INFO], в судове засідання не з'явились, про час та місце слухання справи повідомлялись належним чином через свого представника, причин неявки суду не повідомили. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить: позов [PERSON] про визнання права користування житлом та вселення обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню; позов [PERSON] про вселення обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню; позов [PERSON] про визнання незаконним рішення загальних зборів кооперативу про надання [PERSON] квартири [ADDRESS], визнання недійсним ордер на вселення в квартиру, визнання незаконним ста скасування свідоцтва про право власності на квартиру, зареєстрованого за [PERSON], усунення перешкод в користуванні власністю шляхом виселення [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], таким, що підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав: Рішенням Гагарінського районного суду м. Севастополя від 02.12.2002 року по цивільній справі №2-101/2002 за позовом [PERSON] до ЖБК-109 про спонукання до виконання зобов'язань, скасуванню рішення загальних зборів про виключення з членів кооперативу було встановлено, що [PERSON] в повному об'ємі сплатила пай за квартиру. Рішення набрало чинності. Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про власність», який діяв на момент виникнення спірних правовідношень, член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Рішенням Гагарінського районного суду м. Севастополя від 30.03.2011 року по цивільній справі №2-2/1011 був задоволений позов [PERSON] до ЖБК-109 про визнання права безстрокового користування квартирою [ADDRESS]. Рішення набрало чинності. 15.08.2012 року рішенням Гагарінського районного суду м. Севастополя по цивільній справі №2/2702/1504/12 був задоволений позов [PERSON], [PERSON] до Об’єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЖБК-109» по визнання права власності за кожним по ? частці квартири [ADDRESS]. Підставою для прийняття рішення послужило те, що в 2002 році встановлено рішенням суду виплату паю за квартиру позивачами - подружжям [PERSON]. Рішення набрало чинності. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обстави Таким чином, встановлено, що з моменту виплати паю, тобто з 2002 року у [PERSON] і [PERSON] виникло право загальної часткової власності на квартиру [ADDRESS]. Згідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Виходячи з положень ст. 150 ЖК Української РСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. В зв'язку з тим, що відповідачами не визнається та заперечується право користування та право власності [PERSON] та [PERSON] квартирою [ADDRESS], то ці права підлягають судовому захисту. Власники повинні бути вселені в квартиру, яка їм належить на праві загальної часткової власності. Матеріали справи містять протокол загальних зборів членів ЖБК-109 від 25.12.2005 року, згідно якого [PERSON] було виділено квартиру [ADDRESS]. На підставі рішення загальних зборів кооперативу [PERSON] був Севастопольською міською державною адміністрацією виданий ордер на спірне житлове приміщення №6 серії 1. [PERSON] через свого представника стверджував, що на підставі ордеру він вселився разом зі своїм сином [PERSON], [INFO], та проживає там. Згідно вимог ч.1 ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. В відповідності до ч. 1 ст. 59 ЖК Української РСР ордер на жиле приміщення може бути визнано недійсним у судовому порядку у випадках подання громадянами не відповідаючих дійсності відомостей про потребу в поліпшенні житлових умов, порушення прав інших громадян або організацій на зазначене в ордері жиле приміщення, неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про надання жилого приміщення, а також в інших випадках порушення порядку і умов надання жилих приміщень. Загальними зборами членів ЖБК-109 було порушене право власності [PERSON] та [PERSON] ЖБК-109 розпорядився майном, яке йому не належить, чим порушив права власників. Севастопольською міською державною адміністрацією був виданий ордер на житлове приміщення, яке належить власникам, чим були порушені конституційні права [PERSON] та [PERSON] на житло. За таких обставин, рішення загальних зборів кооперативу та ордер на житлове приміщення повинні бути визнані незаконними та скасовані. В зв'язку з тим, що [PERSON], [INFO], вселився на підставі незаконних актів, то він разом зі своїм сином [PERSON], [INFO], а також залежні від них особи, право яких є похідним, повинні бути виселенні, так як вони перешкоджають власникам в здійснення ними права власності. Що стосується позовних вимог [PERSON] про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності [PERSON] на спірне житло, то в цій частині необхідно відмовити в задоволенні вимоги. Так в відповідності до вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України на сторони покладаються вимоги щодо надання доказів по справі. Позивачем не було надано доказів, що оскаржуване свідоцтво було видане. На запити суду Фонд комунального майна Севастопольської міської Ради, Комунального підприємства «БТІ і ДРОНМ» Севастопольської міської Ради відповіли, що таке свідоцтво не видавалось та не реєструвалось. Тому відсутні підстави для задоволення цієї вимоги.

Outcome: partial