Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона перебуває в шлюбі з відповідачем з 07.11.2010 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 1579. Від подружнього життя у сторін народилась дитина: [PERSON], [INFO]. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що подружні відносини між ними не склалися, на побутовими рівні між ними виникають конфлікти, внаслідок яких втрачено почуття кохання та поваги. Відповідач не приймає участі у матеріальному забезпеченні дитини. Просить суд шлюб розірвати та стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини в розмірі 900 гривень щомісячно, до повноліття дитини. Судові витрати позивач просить залишити за нею. Сторони подали до суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності за наявними матеріалами справи, відповідач зазначив, що позов визнає. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. З свідоцтва про шлюб від 07.11.2010 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 1579, вбачається, що сторони перебувають в шлюбі з 07.11.2010 року (а.с. 4). Згідно копії свідоцтва про народження від 05.05.2011 року - від даного шлюбу у сторін є дитина [PERSON], [INFO] (а.с. 5). В судовому засіданні встановлено, що сторони разом не проживають, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, шлюб існує формально. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а тому шлюб слід розірвати. Судові витрати в частині сплаченого судового збору у справі за клопотанням позивача залишити за нею. При визначенні коштів, які підлягають стягненню з кожної з сторін при реєстрації розірвання шлюбу, суд виходить з матеріального становища кожного з подружжя. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається з свідоцтва про народження дитини, [PERSON], [INFO], - відповідач являється батьком останньої (а.с. 5). В судовому засіданні встановлено, що відповідач офіційно ніде не працює. Дитина проживає разом з позивачем і знаходиться на її утриманні, відповідач участі у вихованні дитини не приймає. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України, аліменти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище сторін та неповнолітньої дитини, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищезазначені обставини, та той факт, що відповідач позов визнає в повному об'ємі, суд вважає, що [PERSON] спроможний сплачувати аліменти на утримання своєї неповнолітньої дитини в розмірі 900 гривень від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved