Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-28 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який вони зареєстрували 06.12.2004 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Ульяновського районного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 61. Позивач у позовній заяві зазначила, що вона з відповідачем 06.12.2004 року зареєстрували шлюб, про що відділом ДРАЦС Ульяновського районного управління юстиції у Кіровоградській області зроблено відповідний актовий запис № 61 та видано свідоцтво про шлюб. Від шлюбу сторони дітей не мають. Подружні відносини між позивачем та відповідачем припинені. Проживають окремо один від одного. Основна причини розладу сім'ї це різниця характерів, відсутністю між подружжям взаємопорозуміння та довіри. Позивач не має наміру зберегти шлюб та вважає, що причини, які спонукають її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя її та відповідача як подружжя та збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем який вони зареєстрували 06.12.2004 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Ульяновського районного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 61. Ухвалою судді від 07 серпня 2017 року відкрито провадження у зазначеній справі. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, про дату, час та місце судового розгляду справи остання повідомлялась належним чином, надала до суду письмову заяву від 15.08.2017 року з проханням розглянути справу без її участі, наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем та вказує, що примирення між ними неможливе ( а.с. 27-29 ). Згідно положень ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду справи останній повідомлявся належним чином, 29.08.2017 року надав до суду письмову заяву з проханням розглянути справу про розірвання шлюбу у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення, на розірвання шлюбу згоден. Також у поданій заяві відповідач просив змінити його прізвище на дошлюбне «[PERSON]» ( а.с. 30-31 ). Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. Відповідно до вимог частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до положень частини 2 статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, з'ясувавши позицію позивача та відповідача по суті заявлених позовних вимог, перевіривши матеріали справи та дослідивши в судовому засіданні докази, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З дослідженого в судовому засіданні повторного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Уляновського районного управління юстиції у Кіровоградській області 14.11.2012 року, встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 06 грудня 2004 року, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Уляновського районного управління юстиції у Кіровоградській області зроблено відповідний актовий запис за № 61. Прізвище подружжя після реєстрації шлюбу : [PERSON], [PERSON] ( а.с. 4 ). Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 55 СК України передбачає, що дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. При цьому стаття 56 СК України визначає, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 112 СК України при вирішенні питання про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги відсутність у сторін спільних дітей. Відповідно до частини 2 статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що причиною розірвання шлюбу позивач у позовній заяві зазначає те, що у неї з відповідачем відсутнє взаєморозуміння та повага, у сторін різні характери та вони проживають окремо. У зв'язку з цим, сторони припинили між собою шлюбні стосунки і вирішили розірвати шлюб, примирення між сторонами неможливе. З огляду на викладене, а також враховуючи фактичні взаємини подружжя, наведені позивачем причини розірвання шлюбу, згоду відповідача на розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, в зв'язку з чим шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved