overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до Лисичанського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, в розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходів щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до повноліття дітей, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку посилаючись на те, що з 21.08.1999 року позивач перебувала у шлюбі з [PERSON], який рішенням Лисичанського міського суду від 06.02.2013 року було розірвано. Від спільного подружнього життя сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] - [INFO], [PERSON] - [INFO], батьком яких в свідоцтвах про народження вказано відповідача. Діти перебувають на утриманні позивача, відповідач матеріальної допомоги на їх утримання не надає, інших стягнень за виконавчими документами з нього не провадиться. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила справу розглядати у її відсутність про що надала суду письмову заяву. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, позовні вимоги визнав в повному обсязі, просив справу розглядати за його відсутності, про що надав суду письмову заяву. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за слідкуючими обставинами: Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Лисичанського міського суду від 06.02.2013 р. було розірвано (а.с.3) Від спільного подружнього життя сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON] - [INFO], [PERSON] - [INFO], батьком яких в свідоцтвах про народження вказано відповідача (а.с.4,5). З довідки, наданої головою домового комітету, вбачається, що на утриманні позивача знаходяться двоє її неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON], батько дітей з родиною не проживає (а.с. 2). Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, тому визнання позову відповідачем слід прийняти. Приймаючи до уваги вимоги ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 551 гривень 20 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до Лисичанського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, в розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходів щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до повноліття дітей, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку посилаючись на те, що з 22.07.2000 року позивач перебуває у шлюбі з [PERSON]. Від спільного подружнього життя сторони мають двох неповнолітніх дітей: син [PERSON] - [INFO], син [PERSON] - [INFO], батьком яких в свідоцтвах про народження вказано відповідача. Діти перебувають на утриманні позивача, відповідач матеріальної допомоги на їх утримання не надає, інших стягнень за виконавчими документами з нього не провадиться. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином на сайті http://lsm.lg.court.gov.ua/sud 415/, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила справу розглядати у її відсутність про що надала суду письмову зяву. Відповідач [PERSON]. в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином на сайті http://lsm.lg.court.gov.ua/sud 415/, позовні вимоги визнав в повному обсязі, просив справу розглядати за його відсутності, про що надав суду письмову заяву. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за слідкуючими обставинами: Судом встановлено, 22.07.2000 року між позивачем та відповідачем укладено шлюб (а.с.5) Батьком [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] - є відповідач, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5,6). З довідки наданої головою домового комітету, вбачається, що позивачка зареєстрована за адресою: [ADDRESS], також за вказаною адресою зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 7). Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, тому визнання позову відповідачем слід прийняти. Приймаючи до уваги вимоги ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 551 гривень 20 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до Лисичанського міського суду з позовною заявою до Лисичанської територіальної громади в особі Лисичанської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, третя особа Лисичанська державна нотаріальна контора. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що в червні 2014 року померла [PERSON], яка доводилася [PERSON] рідною матір'ю. Спадкодавець постійно до дня своєї смерті проживала за адресою: [INFO]. 16 вересня 2014 року позивач звернулися до Лисичанської державної нотаріальної контори Луганської області з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Лисичанською державною нотаріальною конторою Луганської області по даному факту розпочата спадкова справа № 161/2014. 21 квітня 2015 року позивач звернулася до Лисичанської державної нотаріальної контори Луганської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. 21 квітня 2015 року при вивченні документів нотаріус Лисичанської державної нотаріальної контори Луганської області [PERSON], зазначив, що у нього виникла необхідність в отримані інформації з Луганського обласного нотаріального архіву про наявність заведеної спадкової справи після померлого 24 грудня 1995 року [PERSON], але [PERSON] І зв'язку з тим, що м. Луганськ є зоною АТО, тому не має можливості отримати необхідну дія оформлення спадщини інформацію. У зв'язку з цим державний нотаріус 21 квітня 2015 року виніс постанову про відмову вчинення нотаріальної дії, якою відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, посилаючись на неможливість отримати необхідну для оформлення спадщини інформацію,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до Лисичанського міського суду із заявою про встановлення факту смерті, заінтересована особа - відділ державної реєстрації актів цивільного Сєверодонецького міського управління юстиції у Луганській області посилаючись на те що [INFO] року, у м. Брянка Луганської області, помер батько заявника [PERSON] [INFO]. Після смерті батька заявник отримала лікарське свідоцтво про смерть На сьогодні м. Брянка є тимчасово окупованою територією. Заявник звернувся до відділу державної реєстрації актів цивільного Сєверодонецького міського управління юстиції у Луганській області з метою отримати свідоцтво про смерть, але отримав відмову, оскільки документи видані на тимчасово непідконтрольній території, не мають юридичної сили на території України. У судове засідання заявник не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належними чином, в наданій суду заяві просив розглянути справу без його участі, заяву підтримав. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Як встановлено у судовому засіданні, згідно з свідоцтвом про народження [PERSON] народилась [INFO] року, батьком вказано - [PERSON] мати - [PERSON]. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу, [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON]) уклали шлюб 14.10.1978 року. Згідно лікарського свідоцтва про смерть, [PERSON], [INFO], помер [INFO] року в м. Брянка Луганської області, причина смерті: хронічно-судинна недостатність, дифузний кардіосклероз, ішемічна хвороба серця. Заявник звернувся до відділу державної реєстрації актів цивільного Сєверодонецького міського управління юстиції у Луганській області, з метою реєстрації смерті [PERSON], проте отримав відмову у реєстрації смерті оскільки для підтвердження факту пред'явлено документ, форма якого не відповідає формі, що визначена законодавством України. Згідно з положенням п.2 ч.1 ст.17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі - рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Якщо документи про смерть особи відсутні, то державна реєстрація її смерті проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті. Відповідно до п. 8 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи у певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Таким чином, суд доходить висновку, що є передбачені законом підстави для задоволення заяви, надані докази достатніми та переконливими. У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до Лисичанського міського суду із заявою про встановлення факту смерті, заінтересована особа - відділ державної реєстрації актів цивільного Сєверодонецького міського управління юстиції у Луганській області посилаючись на те що [INFO] року, у смт Бугаївка Перевальського району Луганської області, помер батько заявника [PERSON] [INFO].. Після смерті батька заявник отримала Лікарське свідоцтво про смерть На сьогодні м. Алчевськ є тимчасово окупованою територією. Заявник звернувся до відділу державної реєстрації актів цивільного Сєверодонецького міського управління юстиції у Луганській області з метою отримати свідоцтво про смерть, але отримав відмову, оскільки документи видані на тимчасово непідконтрольній території, не мають юридичної сили на території України. У судове засідання заявник не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належними чином, в наданій суду заяві просив розглянути справу без його участі, заяву підтримав. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Як встановлено у судовому згідно з свідоцтвом про народження [PERSON] народилась [INFO] року, батьком вказано - [PERSON] мати - [PERSON]. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON]) уклали шлюб 21.09.1985 року. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 29 вересня 1999 року, після розірвання шлюбу їй присвоєне прізвище - [PERSON]. Згідно з свідоцтвом про шлюб [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON]) зареєстрували шлюб 14 липня 2012 року. Згідно лікарського свідоцтва про смерть [PERSON] [INFO] помер [INFO] року в смт Бугаївка Перевальського району Луганської області, причина смерті генералізований атеросклероз. Заявник звернувся до відділу державної реєстрації актів цивільного Сєверодонецького міського управління юстиції у Луганській області, з метою реєстрації смерті [PERSON], проте отримав відмову у реєстрації смерті оскільки для підтвердження факту пред'явлено документ, форма якого не відповідає формі, що визначена законодавством України. Згідно з положенням п.2 ч.1 ст.17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі - рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Якщо документи про смерть особи відсутні, то державна реєстрація її смерті проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті. Відповідно до п. 8 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи у певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Таким чином, суд доходить висновку, що є передбачені законом підстави для задоволення заяви, надані докази достатніми та переконливими. У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до Лисичанського міського суду із заявою про встановлення факту смерті, заінтересована особа Ленінський відділ державної реєстрації актів цивільного Луганського міського управління юстиції у Луганській області посилаючись на те що 09 серпня 2016 року, у м. Брянка Луганської області, помер чоловік заявника [PERSON] [INFO]. Після смерті чоловіка заявник отримала лікарське свідоцтво про смерть та довідку про причину смерті. На сьогодні м. Брянка є тимчасово окупованою територією. Заявник звернувся до Ленінського відділу державної реєстрації актів цивільного Луганського міського управління юстиції у Луганській області з метою отримати свідоцтво про смерть, але отримав відмову, оскільки документи видані на тимчасово непідконтрольній території, не мають юридичної сили на території України. У судове засідання заявник не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належними чином, в наданій суду заяві просив розглянути справу без його участі, заяву підтримав. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Як встановлено у судовому засіданні, згідно свідоцтва про укладення шлюбу, [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище - Ісаюк) уклали шлюб 20.8.1983 року. Згідно з довідкою про причину смерті, [PERSON], [INFO], помер 09 серпня 2016 року в м. Брянка Луганської області, причина смерті: ракова інтоксикація. Рак шлунку. Заявник звернувся до Ленінського відділу державної реєстрації актів цивільного Луганського міського управління юстиції у Луганській області, з метою реєстрації смерті [PERSON], проте отримав відмову у реєстрації смерті оскільки для підтвердження факту пред'явлено документ, форма якого не відповідає формі, що визначена законодавством України. Згідно з положенням п.2 ч.1 ст.17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Якщо документи про смерть особи відсутні, то державна реєстрація її смерті проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті. Відповідно до п. 8 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи у певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Таким чином, суд доходить висновку, що є передбачені законом підстави для задоволення заяви, надані докази достатніми та переконливими. У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до Лисичанського міського суду із заявою про встановлення факту смерті, заінтересована особа Стаханівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Луганській області посилаючись на те що 26 червня 2016 року померла мати заявника [PERSON] [INFO]. На час смерті померла була зареєстрована та мешкала у м. Алчевську. На сьогодні м. Алчевськ є тимчасово окупованою територією. Заявник звернувся до Стаханівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Луганській області з метою отримати свідоцтво про смерть, але отримав відмову, оскільки документи видані на тимчасово непідконтрольній території, не мають юридичної сили на території України. У судове засідання заявник не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належними чином, в наданій суду заяві просив розглянути справу без його участі, заяву підтримав. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Як встановлено у судовому згідно з свідоцтвом про народження [PERSON] народилась 13 червня 1960 року, батьком вказано [PERSON] мати [PERSON] . Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 30 серпня 1983 року, після розірвання шлюбу присвоєні прізвища [PERSON], [PERSON]. Згідно лікарського свідоцтва про смерть [PERSON] [INFO] померла 26 червня 2016 року в м. Алчевськ, причина смерті серцева недостатність ІІ Б, дифузний кардіосклероз. Заявник звернувся до Стаханівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Луганській області, з метою реєстрації смерті [PERSON], проте отримав відмову у реєстрації смерті оскільки для підтвердження факту пред'явлено документ, форма якого не відповідає формі, що визначена законодавством України. Згідно з положенням п.2 ч.1 ст.17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Якщо документи про смерть особи відсутні, то державна реєстрація її смерті проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті. Відповідно до п. 8 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи у певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Таким чином, суд доходить висновку, що є передбачені законом підстави для задоволення заяви, надані докази достатніми та переконливими. У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до Лисичанського міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] , про розірвання шлюбу, в якій зазначила, що вона з відповідачем у справі перебуває у шлюбі, зареєстрованому 21 травня 1994 року Лисичанським відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської області, актовий запис № 277. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Подружні стосунки з відповідачем були припинені, з вересня 2017 року, через різні погляди на життя та різні життєві цілі. На примирення не згодна та переконана, що подальше подружнє життя та збереження шлюбу неможливе. Спору про поділ майна, що є спільною власністю подружжя, не має. Неповнолітня дитина залишається жити з позивачем. Просила розірвати шлюб, зареєстрований 21 травня 1994 року Лисичанським відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської області, актовий запис № 277 між позивачем та [PERSON] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, до його початку надала суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила справу розглядати за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про укладення шлюб серії [NUMBER] , виданим 21 травня 1994 року Лисичанським відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської області, [PERSON] та [PERSON] , 21 травня 1994 року, уклали шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 277. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] . Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , повторно виданого 30 жовтня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції, [PERSON] , народилась [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис № 124. Батьком записаний [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] . Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем Приймаючи до уваги відсутність згоди позивача на примирення, а також визнання позову відповідачем, що не суперечить законодавству і не порушує права та інтереси інших осіб, суд вважає, що причини, що спонукають його наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення. За таких обставин суд вважає, що наявні підстави для задоволення позову про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до Лисичанського міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій зазначила, що вона з відповідачем у справі перебуває у шлюбі, зареєстрованому 26 серпня 1989 року Привільським б/ЗАГС міста Лисичанськ, Ворошиловградської області, актовий запис № 71. Від спільного подружнього життя сторони неповнолітніх дітей не мають. Подружні стосунки з відповідачем були припинені, з вересня 1995 року, через зловживання відповідачем алкогольними напоями. Спору про поділ майна, що є спільною власністю подружжя, не має. Просила розірвати шлюб, зареєстрований 26 серпня 1989 року, Привільським б/ЗАГС міста Лисичанськ, Ворошиловградської області, актовий запис № 71 між позивачем та [PERSON] . Позивач [PERSON] до суду не з`явилась, про день, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, надала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, справу просила розглядати за її відсутності. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, про причину неявки суд не повідомив. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про укладення шлюб, серії [NUMBER] , виданим 26 серпня 1989 року Привільським б/ЗАГС міста Лисичанськ, Ворошиловградської області, [PERSON] та [PERSON] , 26 серпня 1989 року зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 71. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] . З позовної заяви вбачається, що фактичні взаємовідносини подружжя припинені, сторони мешкають окремо, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, сторони не бажають примиритися. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає, що причини, що спонукають його наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення. За таких обставин суд вважає, що наявні підстави для задоволення позову про розірвання шлюбу.

Outcome: approved