Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до Кредитної спілки «Злагода» про захист прав споживача фінансових послуг та повернення коштів з депозитного вкладу. Позов мотивовано тим, що 21.03.2012 року між позивачкою та Кредитною спілкою «Злагода» був укладений договір № 4829д у відповідності з яким позивачка внесла вклад члена кредитної спілки на депозитний рахунок спілки кошти в сумі 5500 грн. на строк до 21.03.2015 року з виплатою 26% річних. 16.03.2015 року [PERSON] письмово попередила відповідача про необхідність 22.03.2015 року підготувати та видати суму вкладу з нарахованими відсотками, в зв'язку з закінченням строку вкладу. Крім того, з вересня 2014 року відповідач всупереч умов договору та узгодженого графіку нарахування та виплати відсотків перестав їх нараховувати та виплачувати. 27.04.2015 року [PERSON] подала суду заяву про збільшення позовних вимог, просила суд стягнути з Кредитної спілки «Злагода» вклад та проценти по вкладу у сумі 6413,59 грн. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON], кожен окремо, уточнені позовні вимоги підтримав за обставин викладених в позові, просили суд позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, зазначив, що 26.01.2014 року на позачергових загальних зборах членів КС «Злагода» з метою запобігання панічних настроїв серед вкладників, підтримки фінансової стабільності та ліквідності резервів спілки через складну економіко - політичну ситуацію в державі було ухвалено рішення про впровадження стабілізаційного плану для виходу спілки із ситуації, що склалася. Даним планом серед інших заходів передбачається: призупинення до 01.05.2015 року повернення внесків (вкладів)на депозитні рахунки, як тих, строк дії яких закінчився, так і тих, по яких написано заяви про повернення достроково. В подальшому представник відповідача в судове засідання не з»явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином під розписку. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача, на підставі наявних у справі документів. Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за заявою осіб, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тобто кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Між сторонами виникли правовідносини в сфері договірних зобов'язань, а саме з договору про депозитний вклад, що регулюються відповідними нормами Цивільного Кодексу України. При розгляді справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 21.03.2012 року між позивачкою та Кредитною спілкою «Злагода» був укладений договір № 4829д у відповідності з яким позивачка внесла вклад члена кредитної спілки на депозитний рахунок спілки кошти в сумі 5500 грн. на строк до 21.03.2015 року з виплатою 26% річних (а.с.5). 16.03.2015 року [PERSON] письмово попередила відповідача про необхідність 22.03.2015 року підготувати та видати суму вкладу з нарахованими відсотками, в зв'язку з закінченням строку вкладу (а.с.7). 22.12.2014 року до Вінницького відділення банку, де укладався договір банківського вкладу [PERSON] була подана заява з вимогою про видачу готівкою усієї суми вкладу з нарахованими відсотками у день їх зарахування на поточний рахунок (а.с.3). Відсотки по договору № 4829д нараховувались відповідно до графіка розрахунків (а.с. 19-21). Згідно до виписок з особового рахунку 004588 [PERSON] проводились виплати нарахованих відсотків у відповідних сумах, різниця складає 913, 59 грн. (а.с.26,27). Судом встановлено, що позивач виконав умови договору банківського вкладу та вніс на депозитний рахунок спілки кошти, після закінчення строку вкладу, а саме 27.04.2015 року позивач звернулась до спілки з вимогою виплатити кошти та відсотки за договором про вклад. На день розгляду справи, відповідач не виконав вимоги позивача щодо повернення депозитних коштів та нарахованих відсотків за депозитом. У зв'язку з порушенням відповідачем зобов'язань за договором, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем за договором № 4829д складає 6413,59 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. У відповідності до ст. 23 Закону України «Про кредитні спілки» вклади (внески)членів кредитної спілки на депозитні рахунки належать членам кредитної спілки на правах приватної власності. Кожен член кредитної спілки має право отримати належні йому вказані кошти в порядку і в термін, які встановлені у відповідності з ч. 7 ст. 10 даного Закону. Повернення вкладів проводиться за взаємною згодою сторін або не пізніше строку, передбаченого відповідним договором, статутом кредитної спілки. Враховуючи викладене вище, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах Закону, а тому підлягають задоволенню, а саме з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в загальному розмірі. На підставі ст.ст. 525, 526, 610, 612, 1058, 1060, 1061 ЦК України та

Outcome: approved