Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 21.06.2012 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, в якому мають сина [PERSON], [INFO], який проживає із нею та знаходиться на її утримання. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, будучи працездатним та не маючи інших утриманців. Оскільки відповідач працює по найму, має мінливий дохід, просила стягнути аліменти у твердій грошовій сумі по 700 гривень щомісячно до повноліття дитини. Позивач подала письмову заяву про підтримання позову та розгляд справи у її відсутності. Відповідач подав письмову заяву про часткове визнання позову, погоджуючись сплачувати аліменти на утримання сина по 500 гривень щомісячно. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що відповідач сторони з 21.06.2012 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, в якому мають сина [PERSON], [INFO], який проживає із позивачкою та знаходиться на її утримання. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.182 Сімейного кодексу України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не можу бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Як передбачено ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до вимог ст. 184 Сімейного кодексу України суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У роз'ясненнях, викладених у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді прав щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» та ст.182 СК України зазначено, що при вирішенні питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають значення. Оскільки судом не встановлено, що відповідач працює та має сталий заробіток (дохід), а також, що він є непрацездатним, з урахуванням потреб та інтересів дітей, а також з урахуванням максимально можливого по відношенню до мінімальної заробітної плати, розмір аліментів, який може бути стягнутий, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, розміру мінімальної заробітної плати, слід визначити у твердій грошовій сумі по 600 гривень щомісячно. Враховуючи наведене, ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial