Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

[PERSON]звернулась в суд із позовом до виконавчого комітету Кузнецовської (Вараської) міської ради Рівненської області про визнання незаконними рішення, дій виконавчого комітету Кузнецовської (Вараської) міської ради Рівненської області. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що рішенням виконавчого комітету Кузнецовської (Вараської) міської ради Рівненської області від 12.09.2012 року №160 «Про негайне відібрання у матері [PERSON] малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та їх тимчасового влаштування до притулку для дітей служби у справах дітей Рівненської обласної державної адміністрації», у неї відібрано її малолітніх дітей: [PERSON] [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], і влаштовано їх до Притулку для дітей служби у справах дітей Рівненської обласної державної адміністрації. Вважає, що виконавчий комітет Кузнецовської (Вараської) міської ради вийшов за межі своїх повноважень, відібрання дітей відбулося із порушенням Конституції України та норм Сімейного законодавства України, тому просить визнати вказане рішення та дії відповідача незаконними. 31 березня 2016 року судом, із занесенням до журналу судового засідання, ухвалено про задоволення клопотання позивачки [PERSON] щодо залучення Кузнецовської (Вараської) міської ради Рівненської області до справи в якості співвідповідача і залучено до участі у справі в якості співвідповідача Кузнецовську (Вараську) міську раду Рівненської області. 28 листопада 2016 року позивачка [PERSON] подала до суду заяву про збільшення позовних вимог, у якій просить визнати незаконними рішення, дії виконавчого комітету Кузнецовської (Вараської) міської ради Рівненської області та визнати незаконними дії виконавчого комітету Кузнецовської (Вараської) міської ради Рівненської області та Кузнецовської (Вараської) міської ради Рівненської області з 12 вересня 2012 року по 19 грудня 2012 року при негайному відібранні малолітніх дітей:[PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], тимчасовому влаштуванні їх до притулку для дітей служби у справах дітей Рівненської обласної державної адміністрації до повернення дітей для проживання з матірю і стягнути на її користь понесені нею судові витрати. В судовому засіданні позивачка [PERSON]позовні вимоги підтримала у повному обсязі та пояснила, що рішенням виконавчого комітету Кузнецовської (Вараської) міської ради Рівненської області від 12.09.2012 року №160 у неї відібрано її малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], і влаштовано їх до притулку для дітей служби у справах дітей Рівненської обласної державної адміністрації. Зазначила, що відібрання дітей від батьків без позбавлення їх батьківських прав регламентується ст.170 СК України. Вказана стаття (в редакції, яка була чинна станом на 12.09.2012 року) встановлює, що суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 СК України, а також у інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя або здоров'я дитини, орган опіки і піклування або прокурор мають право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків. У такому випадку, орган опіки і піклування зобов'язаний негайно повідомити прокурора та у семиденний строк, після постановлення рішення, звернутися до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або про відібрання дитини від матері, батька, без позбавлення їх батьківських прав. Вказує, що, на її думку, вищевказаної процедури відповідачами дотримано не було, а підстави для негайного відібрання від неї дітей взагалі були відсутні, оскільки вона належним чином дбає про дітей, їх здоровя та моральне виховання. Звернула увагу, що в актах прийому дітей до притулку від 12.09.2012 року, причиною влаштування її дітей до притулку зазначено саме ухилення від виконання батьківських обов'язків. 19.09.2012 року виконавчий комітет Кузнецовської (Вараської) міської ради Рівненської області звернувся до Кузнецовського міського суду Рівненської області з позовом про відібрання малолітніх дітей, проте за заявою позивача позов залишено без розгляду. Вважає, що відповідачі вийшли за межі своїх повноважень, відібравши від неї дітей у спосіб, що суперечить ст.170 СК України, не довели факту існування загрози життю чи здоров'ю її дітям, тим самим діяли незаконно, а тому просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідаючи на запитання, позивачка [PERSON] зазначила, що про існування рішення №160 від 12.09.2012 року про відібрання дітей та поміщення їх до притулку їй стало відомо 16.10.2015 року від адвоката [PERSON], до того вона не знала про існування такого рішення, тому вважає, що строк позовної давності вона не пропустила. Представник позивачки [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги [PERSON], надала пояснення аналогічні поясненням позивачки та вказала, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, рішення виконавчого комітету Кузнецовської (Вараської) міської ради Рівненської області від 12.09.2012 року №160 «Про негайне відібрання у матері [PERSON] малолітніх дітей: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та їх тимчасового влаштування до Притулку для дітей служби у справах дітей Рівненської обласної державної адміністрації» та дії виконавчого комітету Кузнецовської (Вараської) міської ради Рівненської області та Кузнецовської (Вараської) міської ради Рівненської області є незаконними, тому просить позовні вимоги [PERSON] задовольнити у повному обсязі. В судовому засіданні представник виконавчого комітету Кузнецовської (Вараської) міської ради Рівненської області [PERSON] (доручення виконавчого комітету №45 від 24.11.2015 року) позовні вимоги не визнала повністю та пояснила, що рішенням виконавчого комітету Кузнецовської (Вараської) міської ради від 12.09.2012 №160 «Про негайне відібрання у матері [PERSON] малолітніх дітей: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та їх тимчасового влаштування до Притулку для дітей служби у справах дітей Рівненської обласної державної адміністрації», було прийняте із дотриманням норм чинного законодавства та є законними. Відповідно до наказу від 14.06.2006 року №1983/388/452/221/556/596/106 «Про затвердження Порядку взаємодії суб'єктів соціальної роботи із сім'ями, які опинилися у складних життєвих обставинах», служби у справах дітей порушують питання про вилучення дитини із сім'ї при безпосередній загрозі її життю і здоров'ю. 12.09.2012 року, під час проведення чергової профілактичної перевірки за адресою: мікрорайон Будівельників[ADDRESS], м.Кузнецовськ ([PERSON]) Рівненської області, комісією за участю представників: служби у справах дітей виконавчого комітету Кузнецовської (Вараської) міської ради, Кузнецовського міського центру соціальних служб для сім?ї, дітей та молоді, навчально-виховного комплексу «Дошкільний навчальний заклад загальноосвітня школа І ступеня» №1, відділення кримінальної міліції у справах дітей Кузнецовського (Варашського) МВ УМВС України в Рівненській області, встановлено, що залишення малолітніх дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON] з матір?ю [PERSON] загрожує їх життю та здоровю через неадекватну поведінка матері, яка виражалась у нелогічних відповідях на запитання членів комісії відносно дітей, умов проживання, перешкод у навчанні та розвитку дітей; створення антисанітарних умов в помешканні: бруд, важке повітря, неприємний запах цвілі, розкидані речі; несприятливі умови для нормального розвитку дітей: відсутнє здорове, регулярне харчування. У даному випадку, коли була виявлена загроза здоров'ю та життю дітей, у встановленому законом порядку, негайно у матері [PERSON] вилучили її дітей: Лук?яневича [PERSON], [PERSON], [PERSON] з негативного середовища та тимчасово влаштували їх до педіатричного відділення Державного закладу «Спеціалізована медико-санітарна частина №3 МОЗ України». Цьому рішенню передували неодноразові повідомлення, які надходили виконавчому комітету Кузнецовської (Вараської) міської ради, які підтверджують неналежне виконання батьками [PERSON] та [PERSON] батьківських обов?язків стосовно своїх дітей, а саме: письмові інформації навчально-виховного комплексу «Дошкільний навчальний заклад загальноосвітня школа І ступеня» №1 від 01.11.2011 року №260, від 13.01.2012 року №07, від 13.01.2012 року №08, від 13.01.2012 року №09, від 05.03.2012 року №50, від 05.03.2012 року №52, від 05.03.2012 року №53, від 12.09.2012 року №205), у яких вказується про те, що батьки неналежним чином виконують батьківські обовязки, не приділяють уваги навчанню та вихованню дітей, не контролюють виконання домашніх завдань та відвідування дітьми навчального закладу, не турбуються про їх зовнішній вигляд, діти ходять в брудному та розірваному одязі, неохайні. Також до служби у справах дітей, із усними повідомленнями зверталися: [PERSON], [PERSON], які є бабусями дітей, [PERSON] начальник відділення кримінальної міліції у справах дітей міського відділу поліції; [PERSON] директор навчально-виховного комплексу «Дошкільний навчальний заклад загальноосвітня школа І ступеня» №1; [PERSON], яка зареєстрована та проживає за адресою: мікрорайон Будівельників[ADDRESS], м.Кузнецовськ ([PERSON]). Зауважила, що працівниками служби у справах дітей, міського центру соціальних служб для сім?ї, дітей та молоді з батьками неодноразово проводились бесіди щодо стану виконання батьківських обовязків стосовно своїх малолітніх дітей. 23 липня 2012 року на матір дітей [PERSON] було складено адміністративний протокол за ч.1 ст.184 КУпАП за невиконання обовязків покладених на батьків по вихованню дітей. За результатами розгляду протоколу, Кузнецовським міським судом Рівненської області [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності. Звернула увагу також і на те, що неодноразово виносилось на розгляд комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Кузнецовської (Вараської) міської ради питання щодо стану виконання батьківських обов?язків [PERSON] та [PERSON], стосовно своїх дітей і батьки неодноразово попереджувалися, що наслідками ухилення від виконання батьківських обовязків є відібрання дітей, без позбавлення їх батьківських прав або позбавлення батьківських прав. З метою здійснення перевірки, зясування причин та умов, що призвели до порушення законних прав та інтересів дітей та вжиття відповідних заходів, неодноразово створювались комісії про проведення профілактичних перевірок за місцем проживання позивачки, якими встановлювалося, що [PERSON] не турбується про створення передбачених законодавством належних умов для проживання та виховання дітей, задоволення їх потреб (відключені електроенергія та гаряча вода, у ванній кімнаті та туалеті несправна сантехніка, помешкання, де проживають діти не придатне для проживання, потребує ремонту, відсутні продукти харчування). Звернула увагу, що виконавчим комітетом Кузнецовської (Вараської) міської ради Рівненської області дотримані всі норми чинного законодавства, про прийняте рішення, у визначений законом строк, було повідомлено прокурора і 19.09.2012 року подано позов до суду про відібрання малолітніх дітей, без позбавлення батьківських прав, який у подальшому було залишено без розгляду з підстав зміни [PERSON] свого ставлення до виконання батьківських обовязків щодо забезпечення дітей необхідними умовами життя, навчання та виховання. З огляду на вищенаведене, представник виконавчого комітету Кузнецовської (Вараської) міської ради Рівненської області [PERSON] зазначила, що дії служби у справах дітей виконавчого комітету є законними, виключно направленими на захист інтересів дітей, відповідають вимогам чинного законодавства і просила відмовити [PERSON] в позові, не з підстав пропуску строку позовної давності, а з підстав законності рішення і дій виконавчого комітету Кузнецовської (Вараської) міської ради Рівненської області. В судовому засіданні представник Кузнецовської (Вараської) міської ради Рівненської області, виконавчого комітету Кузнецовської (Вараської) міської ради Рівненської області [PERSON] (доручення міської ради №41 від 23.11.2015 року, доручення виконавчого комітету №42 від 23.11.2015 року) вимоги позову не визнала та пояснила, що рішенням виконавчого комітету Кузнецовської (Вараської) міської ради від 12.09.2012 №160 «Про негайне відібрання у матері [PERSON] малолітніх дітей: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та їх тимчасового влаштування до Притулку для дітей служби у справах дітей Рівненської обласної державної адміністрації» є обґрунтованим та законним, оскільки відповідно до пункту 8 Постанови Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року №866 передбачено порядок відібрання дітей, а саме: якщо виникла безпосередня загроза життю або здоров'ю дитини, орган опіки та піклування, якому стало відомо про це, приймає рішення про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють.Службою у справах дітей було встановлено та під час обстеження умов проживання дітей позивачки підтверджено, що була безпосередня загроза життю або здоров'ю дітей:[PERSON], [PERSON], [PERSON] Загроза життю дітей проявилася у безпричинній неявці дітей до навчальних закладів, відсутності у квартирі, де проживають малолітні діти, електроенергії, гарячої води, продуктів харчування, плита, на якій повинна готуватися їжа, взагалі знаходилася у неробочому стані, помешкання не провітрене, повітря у квартирі затхле, кімнати та вхідні двері зачинені, діти виходили на вулицю через балкон. Під час обстеження умов проживання позивачки та її дітей було встановлено, що діти голодні, брудні. 12.09.2012 року, після вилучення дітей, комісія відвезла дітей до ДЗ «СМСЧ №3 м.Кузнецовськ МОЗ України» для медичного обстеження, а потім до Притулку для дітей служби у справах дітей Рівненської обласної державної адміністрації. Про прийняте рішення №160 від 12.09.2012 року, в той же день було повідомлено прокурора м.Кузнецовська (Вараша) В.І.Теслюка і 19.09.2012 року подано позов до Кузнецовського міського суду Рівненської області про відібрання дітей, без позбавлення батьківських прав, який, у ході розгляду 10.12.2012 року, було залишено без розгляду, з підстав зміни [PERSON] свого ставлення до виконання батьківських обовязків щодо забезпечення дітей необхідними умовами життя, навчання та виховання. Перед поверненням дітей з притулку до сімї [PERSON], позивачка написала розписку, у якій зазначила, що в подальшому зобовязується на належному рівні забезпечувати належні умови виховання та забезпечення дітей. Звернула увагу на те, що відповідно п.3.2.5 Порядку розгляду звернень та повідомлень з приводу жорстокого поводження з дітьми або реальної загрози його вчинення, затвердженого спільним наказом Держаного комітету України у справах сімї та молоді, Міністерством внутрішніх справ України, Міністерством освіти і науки України, Міністерством охорони здоровя України від 16.01.2004 N5/34/24/11, служба у справах неповнолітніх повинна вжити невідкладних заходів до ліквідації наслідків і загрози неправомірних дій щодо дитини, у разі потреби разом з кримінальною міліцією у справах неповнолітніх розв'язують питання про тимчасове вилучення дитини із середовища, де вона зазнала жорстокого поводження, та про подальше її влаштування, що і було зроблено у даному випадку. Представник міської ради зазначає, що про прийняте рішення виконавчого комітету Кузнецовської (Вараської) міської ради Рівненської області №160 від 12.09.2012 року про негайне відібрання у позивача її малолітніх дітей: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] та їх тимчасове влаштування до Притулку для дітей служби у справах дітей Рівненської обласної державної адміністрації, позивачу було добре відомо ще в день його прийняття і з урахуванням того, що з моменту прийняття вищевказаного рішення та до моменту звернення [PERSON] до суду з позовом про визнання рішення виконавчого комітету Кузнецовської (Вараської) міської ради Рівненської області незаконним сплинув трьохрічний строк звернення до суду, тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] у повному обсязі. 16.03.2017 року Кузнецовська (Вараська) міська рада Рівненської області подала до суду письмову заяву про застосування до позовних вимог позивача наслідків пропущення строку позовної давності. 30.05.2017 року Вараська міська рада Рівненської області подала до суду клопотання у якому просила, в подальшому, розглядати справу за відсутності їхнього представника та застосувати у даній справі строки позовної давності, відповідно до поданої заяви від 16.03.2017 року. В судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що він працює завідуючим педіатричного відділення ДЗ «СМСЧ №3 МОЗ України». Приблизно чотири роки тому він був у складі комісії, яка проводила обстеження умов проживання сімї [PERSON] за адресою: м.Кузнецовськ ([PERSON]) м-н Будівельників, буд.№17, кв.№36. Зазначена подія відбувалася у першій половині вересня, вони приїхали за вказаною адресою, однак вхідні двері були зачинені і комісії ніхто двері не відчинив, незважаючи на те, що було чути, що у квартирі хтось є. Після цього вони викликали працівників житлово експлуатаційної дільниці і власницю квартири, які відчинили двері і вони зайшли в приміщення квартири. Квартира була двохкімнатною. Під час перевірки умов проживання дітей, [PERSON] була дуже стурбованою. В ході перевірки було встановлено, що у спальній кімнаті квартири стояли ліжка, на яких не було матраців, були наглухо зачинені вікна, повітря було затхле. Коли він зайшов до зальної кімнати, то там на підлозі посеред кімнати знаходилася гора ганчіря, яка у висоту була близько півтора метри. Потім він зайшов до кухні і побачив там багато сміття, відсутність продуктів харчування, непрацюючу плиту для готування їжі. Дана антисанітарія та відсутність їжі загрожували здоровю та життю дітей, тому комісія забрала трьох малолітніх дітей та відвезли їх до приймального відділення ДЗ «СМСЧ №3 МОЗ України». Діти були передані завідуючій дитячого відділення стаціонару [PERSON] Свідок стверджує, що дітей залишати у квартирі, де вони проживали, було неможливим, оскільки це могло створити загрозу життю дітей. Як лікар з досвідом вважає, що дії комісії, працівників служби у справах дітей про негайне вилучення дітей [PERSON] були правильними, а рішення виконавчого комітету Кузнецовської (Вараської) міської ради законним. В судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що вона має квартиру за адресою: м.Кузнецовськ ([PERSON]) м-н Будівельників, буд.№17, кв.№36, яку вона мала намір здавати. В січні 2012 року вона розмістила оголошення в газеті «Майдан» про здачу в найм квартири і відразу ж до неї звернулась [PERSON] [PERSON], оглянувши квартиру, погодилася її винаймати і заселилася в квартиру із трьома дітьми. Час від часу вона заходити до квартири і помітила, що [PERSON] почала її уникати та не відчиняти двері. У вересні 2012 року до неї зателефонували представники міліції, служби у справах дітей та попросили прийти до квартири. Прийшовши до квартири, вона побачила там комісію, члени якої повідомили їй, що хочуть обстежити умови проживання дітей, запитали у неї дозволу на примусове відчинення дверей і вона дозволила, оскільки ключі від квартири були передані позивачці при вселенні. Працівники ЖЕКу, з її дозволу, відчинили двері і всі разом вони зайшли до квартири. В приміщенні квартири знаходилися [PERSON] та троє дітей. Квартира була брудна, в одній із кімнат, на підлозі, лежала гора брудного одягу, на кухні відчувався сморід, продуктів харчування не було. Під час обстеження квартири, [PERSON] вибігла з квартири і побігла у невідомому напрямку, залишивши в квартирі дітей. Вважає і як людина, і як вчитель, що комісія прийняла правильне рішення про негайне відібрання дітей, оскільки в таких умовах діти жити не можуть. Після того як забрали дітей, вона зателефонувала до родичів позивачки, які приїхали, забрали речі і прибрали квартиру, а вона в той час пішла і купила серцевину до замка вхідних дверей, яку працівники ЖЕКу і замінили на її прохання. Після цього [PERSON] у її квартирі не проживала. Звернула увагу на те, що у період коли [PERSON] знімала у неї квартиру, одного разу вона зустріла позивачку, одягнену в чорний одяг. На її запитання, що сталося, [PERSON] відповіла, що у неї померла свекруха, що у подальшому виявилося брехнею, так як її свекруха жива. В судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що вона працює начальником Кузнецовського міського відділу ДРАЦС Головного територіального управління юстиції Рівненської області і є членом опікунської ради. Починаючи з 2010 року, неодноразово на комісії опікунської ради розглядалося питання щодо виконання [PERSON] батьківських обовязків по відношенню до своїх дітей. На засіданнях комісії була присутня позивачка і мала можливість надавати пояснення, однак висловлення [PERSON] були дивними і неадекватними. Коли позивачці задавали питання, то вона жодної відповіді на них не надавала, а розповідала незрозуміло про що. Після відібрання дітей, на комісії, яка засідала 18.09.2012 року, [PERSON] лише кричала і погрожувала всім членам комісії, що притягне до відповідальності. В судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що він працює в Кузнецовському (Варашському) ВП ГУНП в Рівненській області. Показав, що у вересні 2012 року він був у складі комісії, яка проводила обстеження умов проживання сімї [PERSON] за адресою: м.Кузнецовськ ([PERSON]) м-н Будівельників, буд.№17, кв.№36. Коли комісія приїхали за вказаного адресою, то виявила, що [PERSON] із дітьми знаходиться в квартирі. На їх прохання відчинити двері, [PERSON] категорично відмовила вказуючи, що втратила ключі від дверей. Після цього вони викликали працівників житлово експлуатаційної дільниці, які, в присутності власника квартири і за її дозволом, відчинили двері і члени комісії зайшли в приміщення квартири. В квартирі був безлад, сморід був таким, що довгий період часу в квартирі знаходитися не можна було. Поведінка [PERSON], викликала у комісії страх за дітей, умови проживання дітей були жахливі, по всій квартирі антисанітарія, продуктів харчування не було. Все зазначене стало підставою для негайного відібрання дітей, оскільки існувала реальна загроза їх здоровю. Звернув увагу на те, що сімя [PERSON] перебувала на обліку у відділі поліції з приводу неналежного виконання батьками батьківських обовязків по відношенню до своїх малолітніх дітей. Щодо [PERSON] ним складався протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.184 КУпАП і [PERSON] була притягнута до відповідальності. Вважає, що 12.09.2012 року комісією було прийняте правомірне рішення про негайне вилучення дітей у [PERSON] В судовому засідання свідок [PERSON] пояснила, що вона працює директоркою «Навчально виховного комплексу дошкільний навчальний заклад загальноосвітня школа І-го ступеня» управління освіти виконавчого комітету Кузнецовської (Вараської) міської ради Рівненської області. Показала, що знає сімю [PERSON] з того часу, коли до навчального закладу прийшли на навчання [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Із служби у справах дітей до закладу надійшла інформація, що сімя [PERSON] перебуває на обліку, як така, де діти знаходяться у складних життєвих умовах. Окрім того служба у справах дітей періодично просила надавати інформацію щодо відвідування дітьми навчального закладу та характеризуючі дані на дітей і навчальний заклад надавав інформацію по мірі надходження запитів. Зауважила, що діти [PERSON] спізнювалися на перший урок, бувало таке, що приходили до школи лише на другий урок, приходили в школу в невипрасуваному одязі, хлопчик ходив у порваних шкарпетках, штанці у нього не застібалися. Також вчителі звернули увагу, що навчанням із дітьми дома батьки не займалися. У школі був випадок коли [PERSON] у одного із учнів забрав куртку і ходив у ній до школи, поки це не було виявлено. Після цього вона мала розмову із [PERSON] про всі ці питання, однак та на зауваження не реагувала, а щодо курки відповіла, що не бачила в якій куртці прийшов її син зі школи. На початку навчального 2012 року діти [PERSON] зявилися лише на 1-ше вересня і після цього перестали ходити до навчального закладу. 10 вересня 2012 року вона разом із своїм заступником вирішили піти за адресою місця проживання сімї [PERSON] та перевірити, що з дітьми. Проходячи біля школи №1, вони побачили, що [PERSON] бігає по території цієї школи у кофтинці та шортах. Вони покликали хлопчика і запитали, що сталося і чому він не ходить до навчального закладу. На їх запитання [PERSON] відповів, що мама сказала не ходити до школи, так як у них немає за що купити зошитів та ручок, а на запитання, що він тут робить, відповів, що в дома немає що їсти і він бігав до тата, щоб поїсти. Тоді вони забрали хлопця і пішли до місця проживання сімї [PERSON]. Підійшовши до квартири, почали стукати, однак двері їм ніхто не відчинив, хоча через двері їм було чути, що у квартирі говорить [PERSON] з дівчатами. Вона почала просити позивачку відчинити двері, щоб до квартири зайшов її син оскільки на вулиці холодно, однак [PERSON] дверей так і не відчинила. Після цього вони зателефонували до служби у справах дітей та повідомили про дану ситуацію. Через декілька днів від служби у справах дітей до навчального закладу надійшов лист з проханням делегували представника закладу для проведення огляду умов проживання сімї [PERSON]. Вона делегувала психолога навчального закладу [PERSON] для участі в обстеженні умов проживання дітей. Зауважила, що [PERSON] доволі розумна дитина, швидко запамятовував навчальний матеріал, а дівчата трішки слабші від брата. Вважає, що [PERSON] не приділяла дітям належної уваги. Відповідаючи на запитання, свідок ствердила, що іншого виходу, як негайно забрати діти із сімї, у служби у справах дітей не було. Служба діяла правильно і законно, в умовах, у яких знаходилися діти, вони далі перебувати не могли, оскільки це могло загрожувати їх здоровю. В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що вона працювала в службі у справах дітей виконавчого комітету Кузнецовської (Вараської) міської ради Рівненської області. Починаючи з 2010 року служба у справах дітей працювала із сімєю [PERSON]. З того часу до служби у справах дітей почали надходити повідомлення з міліції, від сусідів, родичів щодо порушення прав дітей. 12.09.2012 року комісія, яка прийшла на обстеження умов проживання сімї, змушена була вилучати дітей. Причиною для цього було те, що з міліції надходили повідомлення про те, що [PERSON] бачать в нічний час в розважальних закладах міста. Також надходили повідомлення, що до [PERSON] приходить чоловік, у якого може бути нездоровий інтерес до малолітніх дітей. Окрім цього, до служби у справах дітей прийшла мама [PERSON] [PERSON] та вказала, що діти [PERSON] просто гинуть, оскільки у них не має що їсти, діти замкнені в квартирі. Мама позивачки просила рятувати дітей. Зауважила, що вона членом комісії, яка 12.09.2012 року ходила обстежувати умови проживання дітей [PERSON] та вилучала малолітніх дітей, не була. Звернула увагу на те, що рішення про вилучення малолітніх дітей у [PERSON] було правильним, оскільки була реальна загроза життю та здоровю малолітніх дітей. Після вилучення дітей, служба звернулася до брата позивачки, щоб той забрав до себе дітей, однак брат відмовився, посилаючись на те, що він не хоче звязуватися із сестрою. Після цього, вони звернулися до матері позивачки з тим самим питанням, однак і [PERSON] відмовилася взяти до себе малолітніх дітей. Коли від малолітніх дітей відмовилися родичі, а [PERSON] нічого не зробила для покращення умов проживання дітей, то вони направили дітей до Притулку для дітей служби у справах дітей Рівненської обласної державної адміністрації. Для того, щоб повернути малолітніх дітей в сімю, служба у справах дітей всіляко сприяла, а саме: знайшла спонсорів, які надали шпалери для квартири, організувала ремонт у квартирі, ремонт сантехніки та підключення гарячої води. Служба всіляко допомагала в ремонті квартири №55 будинку №13 по м-ну Будівельників м.Кузнецовськ ([PERSON]) Рівненської області, де зареєстровані діти. Також служба у справах дітей знаходила спонсорів, які надавали продукти харчування для сімї [PERSON] В період коли діти позивачки знаходились у притулку, [PERSON] щиро каялася, говорила, що дійсно неналежно виконувала покладені на неї батьківські обовязки. Зазначила, що для повернення дітей з притулку, вона писала клопотання про те, що причини, які сприяли вилученню дітей усунуті. Свідок ствердно зазначила, що якби служба негайно не вилучила дітей у [PERSON], то могла би статися трагедія. В судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що вона працює у Кузнецовському (Вараському) міському центрі соціальних служб для сімї, дітей та молоді та є членом комісії із захисту прав дітей. Показала, що вона з родиною [PERSON] знайома давно, оскільки проводить соціальний супровід цієї сімї. З навчальних закладів, які відвідували діти [PERSON], скаржилися, що діти не забезпечені ні одягом, ні продуктами харчування, є неохайними, безпідставно не відвідують навчальні заклади. Коли спеціалісти міського центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді виходили на перевірку наданої інформації, то зазначені факти знаходили своє підтвердження. Також було встановлено, що в квартирі, де проживають діти, не було світла, в кімнати зачинялись двері на замки, що обмежувало доступ дітям до кімнат. Вона була присутня на комісії, яка вирішувала питання щодо направлення дітей [PERSON] до Притулку. На комісії було прийнято рішення про передачу дітей до Притулку для дітей служби у справах дітей Рівненської обласної державної адміністрації, оскільки батьки не вчинили жодних дій на виправлення ситуації, яка склалася в сімї. Сімю [PERSON] вони брали на супровід двічі. Коли центр надавав супровід, то надавалася також і матеріальна підтримка сімї, а саме: купувалися необхідні речі, у квартирі робився ремонт. Фахівцям, які ходили на перевірку, [PERSON] відчиняла двері до квартири, однак до кімнати, де проживали діти, двері не відчиняла, зайти фахівці в ту кімнату не могли, так як на дверях знаходився замок. Вказала, що присутньою 12.09.2012 року, при ухваленні рішення виконавчого комітету Кузнецовської (Вараської) міської ради Рівненської області про відібрання дітей, вона не була. Зазначила, що діти [PERSON] були недоглянутими. Вказує, що основною причиною для відібрання дітей послугувало те, що в квартирі, де проживали діти, взагалі не було їжі. Зазначає, що коли дітей привели до медичного закладу, то діти не плакали, не сперечалися, а в лікарні запитали, де вони будуть спати і чи їх будуть годувати. Коли дітям сказали, що вони можуть вибрати ліжко і, що їх будуть годувати, то діти почали кричати «Ура, ура». Після поміщення дітей до Притулку для дітей служби у справах дітей Рівненської обласної державної адміністрації, фахівець із соціальної служби ходив до [PERSON] з метою зясування, чи усунула матір недоліки, які слугували відібранню дітей і чи можна ставити питання про повернення дітей матері. В судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що вона працює начальником служби у справах дітей виконавчого комітету Кузнецовської (Вараської) міської ради Рівненської області. Показала, що з 2010 року сімя позивачки була в полі зору служби у справах дітей, через невиконання батьками своїх батьківських обовязків по відношенню до малолітніх дітей. Коли комісія проводила перевірку умов проживання даної сімї, то було встановлено, що позивачка з дітьми за адресою місця реєстрації не проживає, а винаймає квартиру. Провівши обстеження умов проживання дітей позивачки було встановлено, що діти недоїдають, неохайні, недоглянуті, в квартирі антисанітарні умови, відсутня електроенергія, вода, діти не ходять до школи. Все зазначене, в сукупності, загрожувало життю та здоровю дітей, [PERSON] на їх зауваження взагалі не реагувала. Тоді було прийнято рішення виконавчим комітетом Кузнецовської (Вараської) міської ради про негайне відібрання у [PERSON] малолітніх дітей: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та їх тимчасового влаштування до Притулку для дітей служби у справах дітей Рівненської обласної державної адміністрації. Вказала, що приводом до перевірок умов проживання дітей [PERSON] стало звернення бабусь малолітніх дітей про порушення прав онуків: [PERSON], [PERSON], [PERSON] Звернула увагу на те, що при перевірці умов проживання та при спілкуванні з позивачкою, дії [PERSON] викликали здивування через неадекватність. Стверджує, що якби служба не прийняла таке кардинальне рішення, то в сімї з дітьми могла б статися біда. В судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є свекрухою [PERSON], з якою вони проживали в одній квартирі, до того, як позивачки пішла з дітьми проживати на найману квартиру. Показала, що після виходу на пенсію, вона залишила свою квартиру позивачці із дітьми, а сама поїхала проживати в село і лише час від часу навідувалася до онуків. Зазначила, що за дітьми [PERSON] не доглядала, не готувала їм їсти. Коли вона це побачила, то почала привозити продукти харчування і готову їжу, яку діти швидко зїдали. Це свідчило про те, що діти не доїдали і постійно були голодними. Квартиру позивачка занедбала, в квартирі було брудно, не було води, не працювала плита, на якій потрібно було готувати їжу. Після цього вона звернулася у службу у справах дітей виконавчого комітету Кузнецовської (Вараської) міської ради Рівненської області з проханням врятувати дітей від такої матері. Ствердила, що рішення виконавчого комітету Кузнецовської (Вараської) міської ради Рівненської області про відібрання дітей у [PERSON] є справедливим, оскільки була загроза життю та здоровю малолітніх дітей. Навіть після відібрання дітей, [PERSON] жодних дій не зробила для того, щоб повернути дітей з притулку. Все зробила служба: допомогла з ремонтом квартири, купівлею необхідних речей і продуктів харчування. В судовому засіданні свідок [PERSON] суду показала, що вона є матірю [PERSON] Показала, що у неї з дочкою погані відносини, так як коли вона приїздила провідати дітей, то дочка не пускала її в квартиру. Вхідні двері в квартиру були так зачинені, що діти не могли вийти на вулицю і вилазили через балкон. Дітей взагалі ніхто не доглядав, не годував, діти були самі по собі. Коли комісія забрали дітей до притулку, то вона була присутня і бачила, який безлад перебував у квартирі, яку винаймала її дочка з дітьми. Вказала, що їй пропонували тимчасово забрати дітей і вона хотіла їх забрати, однак злякалася, що через свій похилий вік не справиться з вихованням трьох малолітніх дітей. Також свідок пояснила, що вона постійно дітям допомагала продуктами харчування і грошима. Ствердила, що рішення виконавчого комітету Кузнецовської (Вараської) міської ради Рівненської області про відібрання дітей у [PERSON] є справедливим, оскільки існувала реальна загроза життю та здоровю малолітніх дітей, які не відвідували навчальні заклади, були голодними, немитими, не мали сезонного одягу. Звернула увагу на те, що дочка на запитання про матір говорить, що у неї немає матері. Заслухавши та проаналізувавши пояснення позивачки, представника позивачки, представників відповідачів, показання свідків, дослідивши інші докази, які є в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову [PERSON] слід відмовити. Підставами для такого висновку суду є наступне. Рішенням Кузнецовської міської ради Рівненської області №611 від 06.04.2017 року «Кузнецовську міську раду» перейменували у «Вараську міську раду», а «Виконавчий комітет Кузнецовської міської ради» у «Виконавчий комітет Вараської міської ради». В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 08.07.2002 року по 09.10.2007 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 09.10.2007 року про розірвання шлюбу. Від спільного проживання [PERSON] та [PERSON] у шлюбі, народилися діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Вказана обставина підтверджується повторними свідоцтвами про народження дітей серії І-ГЮ №173162 від [INFO], серії І-ГЮ №173161 від 20.10.2012 року, серії І-ГЮ №173163 від 20.10.2012 року. Із копії паспорта серії МЮ №311202, який виданий 15.11.2012 року Кузнецовським МС УДМС України в Рівненській області вбачається, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO] ([PERSON]), м-н Будівельників, буд.№13, кв.№55. Згідно рішення виконавчого комітету Кузнецовської (Вараської) міської ради Рівненської області №160 від 12.09.2012 року слідує, що виконавчий комітет, розглянувши клопотання служби у справах дітей щодо негайного відібрання малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], вирішив негайно відібрати малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у матері [PERSON] та тимчасово влаштувати їх до Притулку для дітей служби у справах дітей Рівненської обласної державної адміністрації. Відповідно до листа виконавчого комітету Кузнецовської (Вараської) міської ради Рівненської області від 12.09.2012 року за вих.№05/47-33/1121 вбачається, що виконавчий комітет повідомив про прийняте рішення прокурора м.Кузнецовська В.Теслюка. Згідно актів прийому дитини до притулку від 12.09.2012 року вбачається, що 12.09.2012 року о 18 год. 35 хв. від [PERSON], яка є представником виконавчого комітету, до Притулку для дітей служби у справах дітей Рівненської обласної державної адміністрації прийнято дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Причиною влаштування дітей до притулку є ухилення батьків від виконання батьківських обовязків. Із матеріалів справи вбачається, що сімя [PERSON] тривалий час перебувала в полі зору служби у справах дітей виконавчого комітету Кузнецовської (Вараської) міської Ради Рівненської області з причин ухилення батьків від виконання батьківських обовязків. Так рішенням комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Кузнецовської (Вараської) міської ради Рівненської області №2 від 09.02.2010 року вирішено здійснювати контроль за станом виконання батьківських обовязків батьками [PERSON] та [PERSON] щодо своїх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Із повідомлення №260 від 01.11.2011 року директора навчально виховного комплексу «Дошкільний навчальний заклад загальноосвітня школа І ст.» №1 управління освіти виконавчого комітету Кузнецовської (Вараської) міської ради Рівненської області, яке адресоване начальнику служби у справах дітей виконавчого комітету Кузнецовської (Вараської) міської ради Рівненської області вбачається, що адміністрація навчально виховного комплексу «Дошкільний навчальний заклад загальноосвітня школа І ст.» №1 просить звернути увагу на сімю [PERSON], яка виховує трьох дітей, вихованців даного закладу: [PERSON], [PERSON], [PERSON], оскільки [PERSON] неналежним чином виконує свої материнські обовязки діти до закладу постійно спізнюються, ходять в брудному одязі, неохайні, домашніх завдань [PERSON] та [PERSON] не виконують. Неодноразові спілкування з матірю результатів не дають. З характеристики №07 від 13.01.2012 року директора навчально виховного комплексу «Дошкільний навчальний заклад загальноосвітня школа І ст.» №1 управління освіти виконавчого комітету Кузнецовської (Вараської) міської ради Рівненської області слідує, що [PERSON] навчається у третьому класі. Має низький рівень знань, мало читає, тому словниковий запас дуже бідний. Хлопчику важко правильно, ясно і виразно висловити власну думку. Домашні завдання виконує несистематично, неохайно. Причиною є те, що учень весь перший і другий клас не отримував допомоги з боку батьків. Вони кинули дитину напризволяще: зовсім не контролювали. Влад втратив інтерес до навчання, має неглибокі, інколи поверхневі знання з навчальних дисциплін: не вміє писати диктанти, не знає таблиць множення і ділення, не вміє розвязувати приклади, задачі, рівняння. Не вивчив жодного вірша напамять, тому що недостатньо розвинута память. Якщо під час виконання має труднощі, залишає справу, (не пише, не читає). Учень не до кінця усвідомлює обовязки школяра. Майже кожного дня спізнюється на уроки, на що мама знаходить безліч безпідставних виправдань. Не вимогливий до себе, не вміє контролювати себе, планувати свою роботу, виконувати її організовано, акуратно, систематично. В школу [PERSON] приходить неохайно одягнений, інколи в брудному вбранні, порваному. Мама не слідкує за своїм сином. На зауваження вчителя не реагує, весь час обіцяв виправити помилки, але це тільки на словах. Через всі ці недоліки учень не має серед однолітків товаришів, однодумців. З характеристики №08 від 13.01.2012 року директора навчально виховного комплексу «Дошкільний навчальний заклад загальноосвітня школа І ст.» №1 управління освіти виконавчого комітету Кузнецовської (Кузнецовської) міської ради Рівненської області слідує, що [PERSON] навчається у другому класі. Дівчинка не дуже старанна і наполеглива в досягненні навчальної мети. На уроках не зібрана і неорганізована, через що не встигає виконувати завдання. Діана має неміцні і несистематизовані знання, дуже мало читає. Має труднощі відповідаючи на запитання, висловлюючи власні думки, що зумовлено невеликим словниковим запасом. Вона не до кінця усвідомлює обовязки школяра. Часто на уроки приходить без домашнього завдання, без підручників та зошитів. Діана доброзичлива, неконфліктна, щира, поважає старших. Мама відвідує батьківські збори, але приділяє мало уваги навчанню дитини, не контролює виконання домашніх завдань. Тато під час навчання в школі не зявлявся. З характеристики №09 від 13.01.2012 року директора навчально виховного комплексу «Дошкільний навчальний заклад загальноосвітня школа І ст.» №1 управління освіти виконавчого комітету Кузнецовської (Вараської) міської ради Рівненської області слідує, що [PERSON] відвідує групу №5 з вересня 2010 року і зараз ходить до старшої групи НВК №1. Зовнішній вигляд дитини задовільний, фізичний розвиток, вага, ріст відповідають віковим нормам. Одягнена дитина чисто. Дівчинка активна, життєрадісна, виконує із задоволенням доручення вихователя. Альбіна любить чергувати. Самостійна, має середній рівень розумових здібностей. майже не хворіє. Мама піклується про свою дитину, однак іноді дитина спізнюється на ранковий прийом. Батько в закладі не зявлявся, участі у вихованні доньки не приймає. Із договору про здійснення соціального супроводу №03-2012 від 22.02.2012 року слідує, що між [PERSON] і Кузнецовським міським центром соціальних служб для сімї, дітей та молоді укладений договір предметом якого є допомога центру [PERSON] у вирішенні складних життєвих обставин, а саме: повноцінного розвитку, виховання дітей, належне виконання батьківських обовязків мамою. Відповідно до постанови Кузнецовського міського суду Рівненської області від 20.08.2012 року вбачається, що [PERSON] була визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП і їй було призначене адміністративне стягнення у виді попередження. Згідно акту-повідомлення №2 від 10.09.2012 року складеного комісією у складі директора НВК №1 - [PERSON], заступника директора [PERSON] та практичного психолога [PERSON] вбачається, що комісією було зафіксовано відсутність на навчальних заняттях [PERSON] з 03.09.2012 року та [PERSON] з 05.09.2012 року і вирішено надати відомості про дітей до служби у справах дітей виконавчого комітету Кузнецовської (Вараської) міської ради. Відповідно до інформації про відсутність учнів [PERSON] та [PERSON] на навчальних заняттях за №205 від 12.09.2012 року вбачається, що директор дошкільного закладу школи №1 [PERSON] повідомляє начальника служби у справах дітей виконавчого комітету Кузнецовської (Вараської) міської ради Рівненської області про відсутність на навчальних заняттях [PERSON] з 03.09.2012 року та [PERSON] з 05.09.2012 року. Листом №215 від 17.09.2012 року, який підготовлений практичним психологом НВК №1 та директором навчально виховного комплексу «Дошкільний навчальний заклад загальноосвітня школа І ст.» №1 управління освіти виконавчого комітету Кузнецовської (Вараської) міської ради Рівненської області підтверджується, що діти відкриті, легко йдуть на контакт. Зі слів [PERSON], дівчинка не відвідувала заняття в школі тому, що її не пускала мама. Хлопчик, [PERSON], при спілкуванні був стриманим, коротко відповідав на запитання. [PERSON] згадувала про тата, що вони час від часу ходять до нього, обідають. Під час бесіди було виявлено, що насильства з боку матері над дітьми не було. Діти мають позитивне ставлення до матері, не є заляканими. На запитання, чи хочуть до школи, всі троє відповіли, що так. Із акту обстеження умов проживання №169 від 10.09.2012 року слідує, що комісією у складі: головного спеціаліста служби у справах дітей [PERSON], директора НВК №1 [PERSON], фахівця з соціальної роботи [PERSON], заступника директора із навчально виховної роботи НВК №1 [PERSON] проведено обстеження умов проживання в квартирі №36 будинку №17 по м-ну Будівельників м.Кузнецовська ([PERSON]) Рівненської області. На час обстеження встановлено, що зі слів дитини [PERSON], [INFO], мати [PERSON] була у квартирі, однак двері комісії не відчинила. [PERSON], [INFO], розмовляв з матірю через двері, просив у неї їсти. [PERSON], [INFO], був одягнений у футболку та шорти, хоча на вулиці було холодно. Діти: [PERSON] та [PERSON], десь гуляли. [PERSON] говорив, що не ходить до школи тому, що його не пускає мама. Сказав, що він їв сьогодні щось подібне на салат та пив чай. З інформації НВК №1 відомо, що [PERSON] не відвідує заклад з 05.09.2012 року. Відповідно до рішення комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Кузнецовської (Вараської) міської ради Рівненської області №10 від 11.09.2012 року, вирішено управлінню освіти (НВК №1), службі у справах дітей, відділу у справах сімї та молоді виконавчого комітету Кузнецовської (Вараської) міської ради, міському центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді, державному закладу «Спеціалізована медико санітарна частина №3 МОЗ України», відділенню кримінальної міліції у справах дітей Кузнецовського МВ УМВС України в Рівненській області, 12.09.2012 року о 10 год. здійснити перевірку щодо стану здоровя, умов проживання, навчання та виховання малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], за місцем фактичного їх проживання за адресою: [INFO], кв.№36, м.Кузнецовськ, Рівненської області, станом виконання батьківських обовязків матірю [PERSON] стосовно свої дітей. З акту обстеження умов проживання №171 від 12.09.2012 року слідує, що комісією у складі: в.о. начальника ЖЕД №2 [PERSON], начальника ВКМСД Кузнецовського МВ УМВС України в Рівненській області [PERSON], завідуючого дитячою поліклінікою ДЗ «СМСЧ №3 МОЗ України» [PERSON], головного спеціаліста служби у справах дітей [PERSON], практичного психолога НВК №1 [PERSON], фахівця з соціальної роботи [PERSON], вчителя ЗОШ №2 (власник квартири) [PERSON] проведено обстеження умов проживання в квартирі №36 будинку №17 по м-ну Будівельників м.Кузнецовська ([PERSON]) Рівненської області. Вказану квартиру винаймає [PERSON] у [PERSON] [PERSON] двері комісії не відкрила. На вимогу [PERSON] відкрити двері, [PERSON] відповіла, що загубила ключ. З дозволу [PERSON], власниці квартири, працівники ЖЕД №2 відкрили двері квартири. В квартирі була [PERSON] та її троє дітей: [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Діти були злякані, схвильовані. Санітарний стан приміщення незадовільний, повітря важке, речі розкидані, продукти харчування відсутні. Діти говорили, що їли виноград та яблука, не ходили до школи тому, що не пускала мама. [PERSON] була нервова, поводилась неадекватно, говорила дивні речі. Актом від 12.09.2012 року, який підписаний головним спеціалістом служби у справах дітей [PERSON], фахівцем із соціальної роботи [PERSON], завідувачем дитячого відділення ДЗ «СМСЧ №3 МОЗ України» [PERSON] підтверджується, що дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], 12.09.2012 року о 12 год. 25 хв. передано у дитяче відділення ДЗ «СМСЧ №3 МОЗ України». Актом від 12.09.2012 року, який підписаний завідувачем дитячого відділення ДЗ «СМСЧ №3 МОЗ України» [PERSON], головним спеціалістом служби у справах дітей [PERSON] підтверджується, що дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], 12.09.2012 року о 16 год. 30 хв. передано головному спеціалісту служби у справах дітей виконавчого комітету Кузнецовської міської ради Рівненської області [PERSON] Згідно наказу служби у справах дітей виконавчого комітету Кузнецовської (Вараської) міської ради Рівненської області від 12.09.2012 року №80, прийнято направити дітей, які залишилась без батьківського піклування, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], до Притулку для дітей служби у справах дітей Рівненської обласної державної адміністрації у звязку із відібранням дітей у батьків. Відповідно до листа служби у справах дітей виконавчого комітету Кузнецовської (Вараської) міської ради Рівненської області від 12.09.2012 року №02/53-566 вбачається, що дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], направлено до Притулку служби у справах дітей Рівненської обласної державної адміністрації. Наказом служби у справах дітей виконавчого комітету Кузнецовської (Вараської) міської ради Рівненської області від 13.09.2012 року №81 підтверджується, що малолітнього [PERSON], [INFO], взято на первинний облік дітей, які залишилися без батьківського піклування. Наказом служби у справах дітей виконавчого комітету Кузнецовської (Вараської) міської ради Рівненської області від 13.09.2012 року №82 підтверджується, що малолітню [PERSON], [INFO], взято на первинний облік дітей, які залишилися без батьківського піклування. Наказом служби у справах дітей виконавчого комітету Кузнецовської (Вараської) міської ради Рівненської області від 13.09.2012 року №83 підтверджується, що малолітню [PERSON], [INFO], взято на первинний облік дітей, які залишилися без батьківського піклування. Із направлення в ОПЛ с.Орлівка від 28.09.2012 року вбачається, що [PERSON], з діагнозом гострий психотичний розлад, було направлено на лікування у вказаний психіатричний заклад. У направленні зазначений психстатус: неспокійна, тривожна, стверджує, що її переслідує чоловік, який хоче забрати її житло. Мислення недологічне по шизоїдному типу. Орієнтоване достатньо. Розмовний контакт в плані бесіди, на запитання відповідає не завжди по темі, критика знижена. Листом ДЗ «СМСЧ №3 МОЗ України» №1123 від 12.10.2012 року підтверджується, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебувають. [PERSON] направлена в ЦПЗН м.Рівне на повне обстеження та подальше лікування. Встановлено діагноз гострий психічний розлад. 28.09.2012 року на прохання матері пацієнтки (в звязку з неадекватною поведінкою дочки) видане направлення на стаціонарне лікування в ОПЛ с.Орлівка. 10.10.2012 року [PERSON] приходила на прийом до лікаря-психіатра-нарколога з проханням видачі довідки сертифікату про стан здоровя. 10.10.2012 року повторно скерована на стаціонарне лікування в ЦПЗН м.Рівне. Хвора категорично відмовляється від обстеження та лікування. Перебуває на консультативному обліку з 18.09.2012 року з діагнозом гострий психотичний розлад. Аналізуючи матеріали справи, показання представників відповідачів та свідків, суд прийшов до висновку, що виконавчий комітет Кузнецовської (Вараської) міської ради Рівненської області та Кузнецовська (Вараська) міська рада Рівненської області діяли в межах своїх повноважень і їх дії повністю відповідають вимогам чинного законодавства. Частиною 2 статті 170 СК України передбачено, що у виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя або здоровя дитини, орган опіки та піклування або прокурор мають право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків. У цьому разі орган опіки та піклування зобовязаний негайно повідомити прокурора та у семиденний строк після постановлення рішення звернутися до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав. Відповідно до наказу від 14.06.2006 року №1983/388/452/221/556/596/106 «Про затвердження Порядку взаємодії субєктів соціальної роботи із сімями, які опинилися у складних життєвих обставинах», служби у справах дітей порушують питання про вилучення дитини із сімї при безпосередній загрозі життю і здоровю. На виконання зазначених вимог закону, обстеживши умови проживання дітей та прийшовши до висновку, що існує реальна загроза життю і здоровю дітей, комісія за участю представників служби у справах дітей виконавчого комітету Кузнецовської (Вараської) міської ради негайно вилучила малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у матері [PERSON] та тимчасово влаштувала їх до педіатричного відділення ДЗ «СМСЧ №3 МОЗ України» Згідно Закону України «Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей» служби у справах дітей мають право: звертатися у разі порушення прав та законних інтересів дітей, а також з питань надання їм допомоги до відповідних органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності; порушувати перед органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування питання про направлення до спеціальних установ для дітей, навчальних закладів (незалежно від форми власності) для дітей, які опинились у складних життєвих обставинах, неодноразово самовільно залишали сімю та навчальні заклади; запрошувати для бесіди батьків або опікунів, піклувальників, посадових осіб до служби у справах дітей з метою зясування причин та умов, які призвели до порушення прав дітей, бездоглядності, вчинення правопорушень, вживати заходів щодо їх усунення; відвідувати дітей, які опинилися в складних життєвих обставинах, за їх місцем проживання. На підставі п.8 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, повязаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року №866, службою у справах дітей виконавчого комітету Кузнецовської (Вараської) міської ради Рівненської області 12.09.2012 року подано міському голові відповідне клопотання для прийняття рішення про негайне відібрання дітей. Протягом одного дня виконавчим комітетом Кузнецовської (Вараської) міської ради Рівненської області і було прийняте рішення №160 від 12.09.2012 року «Про негайне відібрання малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у матері [PERSON] та тимчасово влаштувати їх до Притулку для дітей служби у справах дітей Рівненської обласної державної адміністрації». Дотримуючись вимог ч.2 ст.170 СК України, виконавчий комітет Кузнецовської (Вараської) міської ради Рівненської області 12.09.2012 року, тобто у визначений законом строк, повідомив про прийняте рішення прокурора та 19.09.2012 року, також у визначений законом строк, звернувся до Кузнецовського міського суду із позовом про відібрання малолітніх дітей від батьків без позбавлення їх батьківських прав. Ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 10.12.2012 року, за наслідками розгляду зазначеного позову, позов виконавчого комітету Кузнецовської міської ради Рівненської області до [PERSON] і [PERSON] про відібрання малолітніх дітей від батьків без позбавлення їх батьківських прав залишено без розгляду на підставі заяви представника позивача та у звязку із зміною [PERSON] свого ставлення до виконання батьківських обовязків щодо забезпечення дітей необхідними умовами життя, навчання та виховання. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про законність та правомірність дій виконавчого комітету Кузнецовської (Вараської) міської ради Рівненської області та Кузнецовської (Вараської) міської рада Рівненської області. 16.03.2017 року Кузнецовською (Вараською) міською радою Рівненської області подано до суду заяву про застосування до позовних вимог [PERSON] наслідків пропуску строку позовної давності. Вимоги заяви обґрунтовуються тим, що позивачці достеменно було відомо 12 вересня 2012 року про ухвалення Кузнецовською (Вараською) міською радою Рівненської області рішення №160 від 12.09.2012 року. 30.05.2017 року Вараська міська рада Рівненської області подала до суду клопотання у якому просила, в подальшому, розглядати справу за відсутності їхнього представника та застосувати у даній справі строки позовної давності, відповідно до поданої заяви від 16.03.2017 року. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.01.2013 року №10-70/0/4-13 «Про окремі питання застосування строків позовної давності», відповідно до частин третьої і четвертої статті 267\~ЦК України\~позовна давність застосовується лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. Статтею 253 ЦК України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Відповідно до ст.256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частинами 3, 4 ст.267 ЦК України визначено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Із матеріалів цивільної справи №1711/1710/12 за позовом виконавчого комітету Кузнецовської міської ради Рівненської області до [PERSON] і [PERSON] про відібрання малолітніх дітей від батьків без позбавлення їх батьківських прав вбачається, що копія позовної заяви з додатками на 53-ох аркушах і копією ухвали про відкриття провадження по справі направлялась відповідачці [PERSON] та вручена їй особисто 27.09.2012 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №3440301167882. У додатках до вказаного позову була і копія рішення виконавчого комітету Кузнецовської (Вараської) міської ради Рівненської області від 12.09.2012 року №160. Окрім того, в судовому засіданні досліджено журнал попереднього судового засіданні від 28.09.2012 року, журнал судового засідання від 23.10.2012 року 06.12.2012 року, журнал судового засідання від 10.12.2012 року у зазначеній справі, а також прослухано технічний запис попереднього судового засідання та судового засідання. Із вказаних матеріалів справи вбачається, що [PERSON] була присутня як на попередньому судовому засіданні, так і в судових засіданнях, де головуюча у справі суддя Горегляд О.І. проголошувала позов, розяснювала [PERSON] зміст позовних вимог. У свою чергу, [PERSON] позовні вимоги не визнавала, заперечувала проти відібрання дітей, запевняла суд, що змінила свою поведінку і відношення до виконання батьківських обовязків щодо забезпечення дітей необхідними умовами життя, навчання та виховання. Також із інформації Притулку для дітей служби у справах дітей Рівненської обласної державної адміністрації від 07.12.2012 року слідує, що за період перебування дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у притулку їх відвідувала 15.09.2012 року, 20.09.2012 року, 21.09.2012 року, 24.09.2012 року, 25.09.2012 року, 26.09.2012 року, 11.10.2012 року, 18.10.2012 року, 26.10.2012 року, 29.10.2012 року, 02.11.2012 року, 06.11.2012 року, 07.11.2012 року, 15.11.2012 року, 21.11.2012 року, 23.11.2012 року, 27.11.2012 року, 05.12.2012 року, 06.12.2012 року, 07.12.2012 року мати [PERSON] З огляду на викладене, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] ще 12.09.2012 року було відомо про прийняте виконавчим комітетом Кузнецовської (Вараської) міської ради Рівненської областірішення №160 від 12.09.2012 року «Про негайне відібрання малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у матері [PERSON] та тимчасово влаштувати їх до Притулку для дітей служби у справах дітей Рівненської обласної державної адміністрації» та про дії Кузнецовської (Вараської) міської ради Рівненської області у період з 12 вересня 2012 року по 19 грудня 2012 року, які та вчиняла при негайному відібранні малолітніх дітей:[PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], та тимчасовому влаштуванні їх до притулку для дітей служби у справах дітей Рівненської обласної державної адміністрації. Твердження позивачки [PERSON] про те, що лише 16.10.2015 року вона дізналася про існування рішення №160 від 12.09.2012 року щодо негайного відібрання дітей і про дії міської ради, які та вчиняла у період з 12.09.2012 року по 19.12.2012 року щодо виконання зазначеного рішення, суд оцінює критично і не знаходить підстав для визнання їх достовірними. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що [PERSON] пропустила строк позовної давності для звернення до суду із позовом до виконавчого комітету Кузнецовської (Вараської) міської ради Рівненської області, Кузнецовської (Вараської) міської ради Рівненської області про визнання незаконними рішення, дій виконавчого комітету Кузнецовської (Вараської) міської ради Рівненської області та Кузнецовської (Вараської)міської ради Рівненської області і цей строк поновленню не підлягає, так як строк позивачем пропущено із причин, які не є поважними. Таким чином, суд, прийшовши до висновку, що сплив строку позовної давності, про застосування якого заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові, тому в задоволенні позову\~[PERSON] слід відмовити.

Outcome: dismissed