Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду до [PERSON] про визнання майна особистою власністюпосилаючись на те, що 08.02.2014 р. сторони зареєстрували шлюб в Хмельницькому міському відділі державної цивільного стану Головного територіального управління юстиції, актовий запис 147. Дітей не мають. 04.07.2017 р. позивач звернулась до Ярмолинецького районного суду з позов про розірвання шлюбу. [PERSON] посилається на те, що її мати з 2006 року працює за кордоном в Італії і має щомісячний дохід біля 1000 євро. Їх сімя мала невеликий дохід, оскільки позивач почала працювати з серпня 2014 року медсестрою дитячої лікарні із зарплатою біля 1200-1300 грн., а відповідач працював не офіційно на будівництві і мав щомісячний дохід біля 5000 грн. Після одруження вони проживали в двокімнатній квартирі [ADDRESS], яка на праві власності належить її матері. Відповідач наполягав переїхати проживатиу село, до його батьків, оскільки він звик жити у власному будинку. Мати позивача з метою збереження їх сімї вирішила придбати їмза власні кошти житло - приватний будинок, оскільки власних котів на придбання будинку у сімї [PERSON] ще не було. 10.08.2016 р. за нотаріально посвідченими договорами купівлі-продажу на імя [PERSON] у [PERSON] були придбаніза 122 814 грн. - садово-городній будинок № 12 загальною площею 119,4 кв.м. з цегляним хлівом «Б» в садівничому товаристві Хмельницької міської лікарні «Медик» за 41040 грн. - земельна ділянка площею 0,06 га кадастровий номер 6810100000:35:001:1073 в садівничому товаристві Хмельницької міської лікарні «Медик», на якій розташований садово-городній будинок № 12 загальною площею 119,4 кв.м. з цегляним хлівом «Б». Ціна придбання нерухомості та земельної ділянки, яка зазначена в договорах, була визначена по експертним оцінкам. В дійсності за придбання садово-городнього будинку № 12 загальною площею 119,4 кв.м. з цегляним хлівом «Б» та земельної ділянки площею 0,06 га було сплачено 21500 доларів США, про отримання яких продавець [PERSON] надала - [PERSON] відповідну розписку. Позивач посилається на те, що сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до об'єктів права спільної сумісної власності подружжя. Придбати спірне майно за спільні кошти подружжя вони не мали можливості, оскільки в них не було таких коштів. Відповідач не може заперечувати той факт, що джерелом коштів, які сплачувались за будинок і земельну ділянку, була мати позивача, а оскільки ці кошти передавались не сімї, а їй особисто, тому і право власності на спірне майно належить їй особисто. Вважає, що садово-городній будинок № 12 загальною площею 119,4 кв.м. з цегляним хлівом «Б» та земельна ділянка площею 0,06 га є її особистою приватною власністю. Цю обставину слід встановити судовим рішенням, оскільки відповідач та його родичі не заперечуючи викладених вище обставин, вимагають від неї сплатити їм компенсацію в розмірі 5200 доларів США, за їх роботу по поліпшенню придбаного будинку. Просить визнати садово-городній будинок № 12 загальною площею 119,4 кв.м. з цегляним хлівом «Б» та земельну ділянку площею 0,06 га кадастровий номер 6810100000:35:001:1073 в садівничому товаристві Хмельницької міської лікарні «Медик» його особистою приватною власністю. У судовому засіданні позивач , представник позивачау судовому засіданні просили задовольнити позов, з підстав, викладених у позовній заяві, проти заочного рішення не заперечили. Відповідач у судове засідання не прибув, повідомлений про час та місце судового розгляду ,відзив на позов не подав, суд приходить до висновку ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до п.п. 22 - 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими ст.ст. 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, засовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. Норми СК України у статтях 57, 60 встановлюють загальні принципи нормативно- правового регулювання відносин подружжя з приводу належного їм майна, згідно з якими: 1) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить їм на праві спільної власності; 2) майно, набуте кожним із подружжя до шлюбу, є особистою приватною власність кожного з них. З метою збереження балансу інтересів подружжя, дотримуючись принципів добросовісності, розумності і справедливості СК України містить винятки із загального правила. Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 57 Сімейного кодексу України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею/ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй/йому особисто. Підстави набуття права спільної сумісної власності подружжя (тобто перелік юридичних фактів, які є підставами виникнення права спільної власності на майно подружжя) визначені у ст. 60 Сімейного кодексу України. За змістом цієї норми належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його за час шлюбу, але і спільністю участі подружжя коштами або працею в набутті майна. Виходячи з наведеного для правильного застосування статті 60 СК України та визнання майна спільною сумісною власністю суд повинен установити не тільки факт набуття цього майна за час шлюбу, а й той факт, що джерелом його набуття є спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. Саме про таке застосування норм статей 57, 60 СК України зазначено в постановах Верховного Суду України від 19 червня та 2 жовтня 2013 року. Судом встановлено, що 08.02.2014 р. сторони зареєстрували шлюб в Хмельницькому міському відділі державної цивільного стану Головного територіального управління юстиції, актовий запис 147. Дітей не мають.04.07.2017 р. позивач звернулась до Ярмолинецького районного суду з позов про розірвання шлюбу, шлюб розірвано. [PERSON] посилається на те, що її мати з 2006 року працює за кордоном в Італії і має щомісячний дохід біля 1000 євро.Їх сімя мала невеликий дохід, оскільки позивач почала працювати з серпня 2014 року медсестрою дитячої лікарні із зарплатою біля 1200-1300 грн., а відповідач працював не офіційно на будівництві і мав щомісячний дохід біля 5000 грн. Після одруження подружжя проживало в двокімнатній квартирі [ADDRESS] , яка на праві власності належить матері позивача. Відповідач наполягав переїхати проживатиу село, до його батьків, оскільки він звик жити у власному будинку. Мати позивача з метою збереження їх сімї вирішила придбати їмза власні кошти житло - приватний будинок, оскільки власних котів на придбання будинку у сімї [PERSON] ще не було. 10.08.2016 р. за нотаріально посвідченими договорами купівлі-продажу на імя [PERSON] у [PERSON] були придбаніза 122 814 грн. - садово-городній будинок № 12 загальною площею 119,4 кв.м. з цегляним хлівом «Б» в садівничому товаристві Хмельницької міської лікарні «Медик» за 41040 грн. - земельна ділянка площею 0,06 га кадастровий номер 6810100000:35:001:1073 в садівничому товаристві Хмельницької міської лікарні «Медик», на якій розташований садово-городній будинок № 12 загальною площею 119,4 кв.м. з цегляним хлівом «Б». Ціна придбання нерухомості та земельної ділянки, яка зазначена в договорах, була визначена по експертним оцінкам. За придбання садово-городнього будинку № 12 загальною площею 119,4 кв.м. з цегляним хлівом «Б» та земельної ділянки площею 0,06 га було сплачено 21500 доларів США, про отримання яких продавець [PERSON] надала - [PERSON] відповідну розписку. Судом встановлено, що сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до об'єктів права спільної сумісної власності подружжя. Придбати спірне майно за спільні кошти подружжя сторони не мали можливості, оскільки в них не було таких коштів. Суд приходить до висновку, що слід визнати садово-городній будинок № 12 загальною площею 119,4 кв.м. з цегляним хлівом «Б» та земельну ділянку площею 0,06 га кадастровий номер 6810100000:35:001:1073 в садівничому товаристві Хмельницької міської лікарні «Медик» особистою приватною власністю позивача.

Outcome: approved