Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з моменту подання даної позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначила, що 19.01.2008 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого в них 01.08.2006 року народилась донька [PERSON]. Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20.12.2013 року шлюб між ними було розірвано, та визначено місце проживання дитини разом з батьком, але з листопада 2016 року донька постійно мешкає разом з позивачем. Позивач зазначила, що протягом 6 місяців відповідач на утримання доньки матеріальну допомогу надав у розмірі 500 грн., донька знаходиться повністю на утриманні [PERSON], яка працює, але отримує мінімальну заробітну плату, з якої вона сплачує кошти за оренду житла, комунальні послуги, купує одяг, продукти харчування для них з донькою. За твердженням позивача, відповідач працює у приватному підприємстві «Ювелірний завод «ЗОЛОТИЙ ВІК» ювеліром і отримує постійний значний дохід. У судове засідання 11.05.2017 року сторони не зявились, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином. Сторони надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивач у своїй заяві зазначила, що підтримує позов у повному обсязі та наполягає на його задоволенні. Відповідач у своїй заяві зазначив, що позов визнає в повному обсязі. У відповідності до частини 2 статті 197 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Обов'язок батьків утримувати свою неповнолітню дитину належить до конституційних обов'язків і передбачений частиною 2 статті 51 Конституції України, відповідно до якої батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до статей\~180,\~182 Сімейного кодексу України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з частиною 3\~статті 181 Сімейного кодексу України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до частини 1 статті 183 Сімейного кодексу України\~частка заробітку (доходу) матері, батька,\~\~яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності до частини 1\~статті 182 Сімейного кодексу України\~при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено факт перебування сторін у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20.12.2013 року про розірвання шлюбу між сторонами по справі (а.с.3), копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00017810188 від 22.03.2017 року (а.с.4). Від шлюбу сторони мають спільну дитину доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого повторно 22.03.2017 року Шевченківським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, серія І-ЖС № 332773, актовий запис № 885 від 08.08.2006 року (а.с.8). Дитина мешкає з позивачем, що не заперечується відповідачем. З наданої копії договору оренди жилого приміщення від 05.01.2017 року (а.с.5-7) вбачається, що позивач винаймає житлове приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до довідок про доходи позивача (а.с.26-27) встановлено, що остання працює у ФОП «Жукова Людмила Леонідівна» на посаді продавця продовольчих товарів та загальна сума її доходів без урахування аліментів, за період з 01 лютого 2016 року по 31 березня 2017 року, склала 6 400,00 грн., та у підприємця «Волинський Павло Едуардович» де також займає посаду продавця продовольчих товарів і за період з 01 жовтня 2016 року по 31 січня 2017 року загальна сума її доходів без урахування аліментів становить 7 805,00 грн. З довідки про доходи відповідача (а.с.24), вбачається, що останній працює в приватному підприємстві «Ювелірний завод «ЗОЛОТИЙ ВІК» та займає посаду ювеліра-монтувальника, його загальний дохід без урахування аліментів за період з листопада 2016 року по квітень 2017 року склав 18 665, 60 грн. За твердженням позивача, що не спростовано відповідачем, дитина знаходяться на повному матеріальному утриманні матері. Позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої доньки аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з моменту подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття. Судом встановлено, що відповідач є працездатним за віком та станом здоровя, на користь інших осіб аліментів не сплачує. Доказів на спростування цих висновків суду не надано. Виходячи з інтересів неповнолітньої дитини - [PERSON], з метою її матеріального утримання, необхідно прийняти рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини, на користь особи, з якою проживає дитина, - на користь матері, позивача по справі. Згідно із частиною 1\~статті 191 Сімейного кодексу України, частиною 1\~статті 367 Цивільного процесуального кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову, а рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до штампу вхідної кореспонденції позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів пред'явлено 04.04.2017 року (а.с.1). Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини аліментів, у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно,\~починаючи з дня звернення, а саме з 04.04.2017 року до повноліття дитини. Також, у відповідності до частини 3\~статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved