overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що вона є власником житлового будинку, який розташований за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, с. Райгородка, вул. Шкільна, 11. У належному йому будинку зареєстрована [PERSON], яка за місцем реєстрації не проживає понад 6 місяців. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, надавши до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON]у судове засідання не з`явилась, надавши до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджується наявними у справі доказами, що позивачу належить житловий будинок, розташований за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, с. Райгородка, вул. Шкільна, 11. У належному їй будинку зареєстрована [PERSON], яка за місцем реєстрації не проживає понад 6 місяців. Відповідно до ст.72 Житлового кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлений 6-ти місячний строк, провадиться у судовому порядку. Таким чином, на підставі зібраних в судовому засіданні доказів, суд приходить до висновку, що [PERSON]втратила право користування жилим приміщенням, що знаходиться за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, с. Райгородка, вул. Шкільна, 11, оскільки в ньому не проживає. Враховуючи, що позивач є власником вищевказаного будинку і у відповідності до ст. 391 ЦК України має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, а відповідач [PERSON] перешкоджають їй у здійсненні такого права, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. Згідно ст. ст. 71, 72 ЖК України, ст.ст. 319, 391 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що вона є власником житлового будинку, який розташований за адресою: Луганська область, смт. Новоайдар, кв. [PERSON] (колишня назва - 11-ї Пятирічки), 19. У належному їй будинку зареєстрований [PERSON], який за місцем реєстрації не проживає понад 6 місяців, а саме з 2008 року. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилась, надавши до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справа за його відсутності, позовні вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує. . Представник третьої особи - Новоайдарського РС УДМС України в Луганській області в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи.\~ Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджується наявними у справі доказами, що позивачу належить житловий будинок, розташований за адресою: Луганська область, смт. Новоайдар, кв. [PERSON] (колишня назва - 11-ї Пятирічки), 19. У належному їй будинку зареєстрований [PERSON], який за місцем реєстрації не проживає понад 6 місяців. Відповідно до ст.72 Житлового кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлений 6-ти місячний строк, провадиться у судовому порядку. Таким чином, на підставі зібраних в судовому засіданні доказів, суд приходить до висновку, що [PERSON] втратив право користування жилим приміщенням, що знаходиться за адресою: Луганська область, смт. Новоайдар, кв. [PERSON] (колишня назва - 11-ї Пятирічки), 19, оскільки в ньому не проживає. Враховуючи, що позивач є власником вищевказаного будинку і у відповідності до ст. 391 ЦК України має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, а відповідач [PERSON]\~ перешкоджає їй у здійсненні такого права, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Що стосується вимог позивача щодо зобовязання Новоайдарського РС УДМС України в Луганській області зняти відповідача з реєстрації за адресою: Луганська область, смт. Новоайдар, кв. [PERSON] (колишня назва - 11-ї Пятирічки), 19, то вони задоволенню не підлягають, оскільки Новоайдарський РС УДМС України в Луганській області не є стороною у даній справі. Крім того, саме по собі рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. Згідно ст. ст. 71, 72 ЖК України, ст.ст. 319, 391 ЦК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що вона є власником житлового приміщення, яке розташовано за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, м. Щастя, вул. Донєцкая, 40/44. У належному їй житловому приміщенні зареєстрований [PERSON], який за місцем реєстрації не проживає. Позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житлом на тій підставі, що останній не проживає за місцем реєстрації понад 2 роки. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надавши до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON]у судове засідання не зявився, надавши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджується наявними у справі доказами, що позивачу належить житлове приміщення, яке розташовано за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, м. Щастя, вул. Донєцкая, 40/44. За вищевказаною адресою зареєстрований [PERSON], який більше 2 років за місцем реєстрації не мешкає. Відповідно до ст.72 Житлового кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлений 6-ти місячний строк, провадиться у судовому порядку. Таким чином, на підставі зібраних в судовому засіданні доказів, суд приходить до висновку, що [PERSON]втратив право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, м. Щастя, вул. Донєцкая, 40/44, оскільки в ньому не проживає понад 2 роки. Враховуючи, що позивач є власником вищевказаного житлового приміщення і у відповідності до ст. 391 ЦК України має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, а відповідач [PERSON]перешкоджає їй у здійсненні такого права, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. Згідно ст. ст. 71, 72 ЖК України, ст.ст. 319, 391 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В позові вказано, що в належній позивачеві на праві власності квартирі зареєстрована відповідач колишній власник квартири. Фактично відповідач в належній позивачеві квартирі не проживає, її особисті речі в квартирі відсутні та її місцезнаходження позивачеві не відоме. Позивач просить визнати відповідача такою, що втратила право користування належною їй на праві власності квартирою. В судове засідання позивач не зявилась, від неї надійшла заява, в якій просить задовольнити її позов та розгляд справи провести за її відсутністю. Також зазначила, що в разі неявки відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. В судове засідання відповідач не з'явилась, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлялась за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем свого проживання. Відповідно до положень ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу трикімнатної квартири, посвідченого приватним нотаріусом Цюрупинського районного нотаріального округу [PERSON] від 17.11.2015р. та зареєстрованого в реєстрі за № 1124, [PERSON] належить на праві власності квартира № 49, що знаходиться за адресою: Херсонська область, м. Олешки, вул. Олімпійська (до перейменування вул. Червоноармійська), буд. № 11. До теперішнього часу у вищевказаній квартирі зареєстрована колишній її власник [PERSON], яка фактично в даній квартирі не проживає та її особисті речі в квартирі відсутні. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач не є власником або членом сімї власника житла, тому у неї немає правових підстав для користування квартирою, що належить позивачеві на праві власності. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В позові вказано, що з 2010 року в належній позивачеві на праві власності квартирі зареєстрована невістка позивача [PERSON], але фактично з моменту реєстрації [PERSON] в ній не проживає. У зв'язку з тим, що [PERSON] відмовляється добровільно знятись з реєстрації, позивач просить в судовому порядку визнати її невістку [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Від позивача надійшла заява, в якій просить задовольнити її позов, розгляд справи провести за її відсутністю та в разі неявки відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. В судове засідання відповідач не з'явилась, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлена за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем свого проживання, причина неявки не відома. Відповідно до положень ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює заочне рішення. Від третьої особи [PERSON] надійшла заява, в якій не заперечує проти задоволення позовної заяви та просить розгляд справи провести за її відсутністю. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності серії САВ № 293801 належить квартира, що знаходиться в [ADDRESS]. З 2010 року у вказаній квартирі зареєстрована невістка позивача [PERSON], але фактично в ньому з моменту своєї реєстрації не проживає. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач відсутній за місцем своєї реєстрації понад один рік без поважних причин. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та пояснила, що їй на праві власності належить житловий будинок. В липні 2015 року в даному будинку вона зареєструвала сина її знайомих - [PERSON] . Фактично в належному їй будинку [PERSON] з моменту реєстрації місця свого проживання ніколи не проживав та його особисті речі в її будинку відсутні. Останнім часом на її адресу постійно надходять повістки про виклик [PERSON] до військового комісаріату. У зв`язку з тим, що їй не відомо місцезнаходження [PERSON] , просить в судовому порядку визнати його таким, що втратив право користування належним їй жилим приміщенням. В судове засідання відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем свого проживання. Відповідно до положень ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює заочне рішення, проти чого позивач не заперечує. Свідок\~ [PERSON] та [PERSON] , кожна окремо суду показали, що проживають по сусідству з належним [PERSON] будинком. У вказаному будинку [PERSON] ніколи не проживав. Заслухавши пояснення, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачеві [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим приватним нотаріусом Цюрупинського районного нотаріального округу від 05.11.2013р., належить житловий будинок [ADDRESS] . З 22 липня 2015 року за вищевказаною адресою зареєстрований відповідач [PERSON] , який фактично з моменту реєстрації свого місця проживання за вказаною адресою ніколи не проживав, не є членом сім`ї позивача, його особисті речі в будинку відсутні.\~\~ Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом Суд вважає, що відповідач не належить до членів сім`ї власника, не має права користування житлом, а тому відповідача слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та пояснила, що їй на праві власності належить житловий будинок, в якому з зареєстрований колишній її власник відповідач по справі та її двоюрідний брат. З 2011 року відповідач в будинку не проживає та його особисті речі в будинку відсутні. У звязку з тим, що їй не відомо місцезнаходження відповідача, просить в судовому порядку визнати його таким, що втратив право користування належним їй житловим приміщенням. В судове засідання відповідач не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем свого проживання. Відповідно до положень ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює заочне рішення, проти чого позивач не заперечує. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом Цюрупинської державної нотаріальної контори від 03.02.1994р. та зареєстрованого в реєстрі за № 14, [PERSON] та [PERSON] належало по 1/2 частині житлового будинку з відповідною частиною господарчих та побутових будівель та споруд, що знаходиться за адресою: Херсонська область, Олешківський район, с. Козачі Лагері, вул. Набережна, 174. На підставі договору купівлі-продажу частини житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Цюрупинського районного нотаріального округу від 31.10.2013р. та зареєстрованого в реєстрі за № 768, позивач [PERSON] придбала у свого двоюрідного брата [PERSON] 1/2 частину вищевказаного житлового будинку з відповідною частиною господарчих та побутових будівель та споруд. Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом Суд вважає, що право відповідача на користування житлом припинилося внаслідок переходу права власності на будинок до позивача, крім того, відповідач не належить до членів сімї власника, а тому відповідача слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та пояснила, що їй на праві власності належить квартира, в якій зареєстрований її колишній чоловік, але фактично в ньому не проживає більше ніж як десять років, його особисті речі в квартирі відсутні. У звязку з тим, що позивачеві не відомо місцезнаходження відповідача, просить в судовому порядку визнати його таким, що втратив право користування належним їй житловим приміщенням. В судове засідання відповідач не зявився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем свого проживання, а тому відповідно до положень ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює заочне рішення, проти чого позивач не заперечує. Свідок [PERSON] суду показала, що вона знайома зі сторонами, оскільки проживає по-сусідству. З позивачем вона регулярно спілкується, але відповідача [PERSON] вона тривалий час, більше десяти років, не бачила вдома оскільки він не проживає за місцем реєстрації. Свідок [PERSON] надала суду аналогічні показання. Заслухавши пояснення, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що позивач [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 01.09.1998 року, посвідченого приватним нотаріусом Цюрупинського районного нотаріального округу [PERSON], належить квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] де зареєстрований відповідач [PERSON], з яким позивач [PERSON] розірвала шлюб відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу 27.06.2003р. актовий запис № 98, видане відділом РАЦС Цюрупинського РУЮ. Фактично [PERSON] за зареєстрованим у встановленому законом місцем свого проживання не проживає більше ніж як десять років, його особисті речі відсутні, що підтверджується показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач понад один рік відсутній за місцем реєстрації без поважних на те причин. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та пояснила, що на підставі договору купівлі-продажу їй належить житловий будинок. На момент придбання вищевказаного житлового будинку в ньому був зареєстрований відповідач. Враховуючи, що у належному їй житловому будинку відповідач фактично не проживає понад п'ять років, його особисті речі в будинку відсутні та його місцезнаходження їй не відоме, просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням. В судове засідання відповідач не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем свого проживання. Відповідно до положень ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює заочне рішення, проти чого позивач не заперечує. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу квартири від 28.12.2009р., посвідченого нотаріусом Цюрупинського районного нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 1037, [PERSON] належить на праві власності житловий будинок [ADDRESS]. [PERSON] є колишнім власником вищевказаного житлового будинку та зареєстрований в ньому з 2007 року, але фактично з моменту придбання [PERSON] вищевказаного житлового будинку і до теперішнього часу в ньому не проживає, його особисті речі в будинку відсутні. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Так як відповідач не є власником або членом сім'ї власника житла, а є лише колишнім його власником, у нього немає правових підстав для користування квартирою, що належить позивачеві на праві власності. Таким чином позов підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved