Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому зазначила, що відповідно до виконавчого листа, виданого Костянтинівським міським судом Донецької області від 26 травня 1998 року № 2-776 відповідач повинен був сплачувати на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO]. [PERSON] неналежним чином виконував свої зобов*язання зі сплати аліментів, у зв*язку з чим на момент досягнення донькою повноліття виникла заборгованість у розмір 45971 гривня 11 копійок, яку вона просила стягнути з відповідача на свою користь. В судовому засіданні позивач та її представник [PERSON]. підтримали заявлені позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позові. Відповідач [PERSON] позов не визнав, обгрунтовуючи свою позицію тим, що між ним та позивачем була домовленість про те, що він в добровільному порядку буде надавати матеріальну допомогу на утримання доньки, а позивачка мала забрати із ВДВС виконавчий лист про стягнення з нього аліментів. З 1998 року до теперішнього часу він надає матеріальну допомогу доньці, яка фактично напротязі тривалого часу мешкає із бабусею. Крім того, перераховував колишній дружині поштовими переказами грошові кошти в рахунок аліментів, у зв*язку з чим визначену державним виконавцем суму заборгованості в розмірі 45971 грн 11коп він не визнає. Представник третьої особи - Відділу державної виконавчої служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції Рудаченко І.Г. пояснила, що на виконанні перебував виконавчий лист про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки - [PERSON], який після досягнення дитиною повноліття був повернутий стягувачеві у зв*язку із закінченням виконавчого провадження. Станом на 21 травня 2014 року була визначена заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів у розмірі 45971 грн 11коп. У зв*язку з наданням відповідачем під час судового розгляду квитанцій про сплату аліментів було здійснено перерахунок, виходячи із середньої заробітної плати по м.Костянтинівці, оскільки відповідач не працював у період стягнення аліментів і не працює в теперішній час. Станом на 21 травня 2014 року визначена заборгованість у розмірі 43756грн 11коп. Допитана в якості свідка [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона з 13 років мешкає у бабусі - [PERSON] Батько і мати надавали бабусі допомогу на її утримання - гроші, одяг, продукти. Батько в більшій мірі надавав матеріальну допомогу, оскільки більш матеріально спроможний. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що її онука - [PERSON] на протязі декількох років мешкає разом із нею, оскільки з матір*ю жити неможливо через аморальний спосіб життя, який вона остання. Батьківських прав [PERSON] не позбавлялась. Онука - [PERSON] передавалась їй під опіку у зв*язку з неможливістю матір*ю виконувати свої обов*язки. Відповідач по справі надавав їй матеріальну допомогу на утримання доньки [PERSON] - купувув їй одяг, продукти, сплачував витрати, пов*язані із навчанням, надавав грошові кошти. Рішенням виконавчого комітету Костянтинівської міської ради від 20 січня 1999 року № 36 [PERSON] призначено опікуном малолітньої [PERSON], оскільки мати дівчинки визнана інвалідом 2 групи внаслідок психіатричного захворювання та не має можливості займатися вихованням дитини; батько - [PERSON] вихованням дитини не займається, матеріальної допомоги не надає, судимий (а.с.35). 16 лютого 2000 року вказане рішення було скасоване рішенням виконавчого комітету Костянтинівської міської ради № 99 у зв*язку з тим, що мати працевлаштувалась та бажає займатись вихованням дитини (а.с.34). Свідки [PERSON] та [PERSON], які є представниками батьківського комітету загальноосвітньої школи № 7 м.Костянтинівка пояснили, що вони обстежували житлово-побутові умови [PERSON], під час навчання її в школі і встановили, що позивачка по справі не приділяла достатньо уваги вихованню доньки, у зв*язку з чим ставилось питання про позбавлення її батьківських прав. Батьківські збори відвідував батько. Свідок [PERSON] який перебуває у фактичних шлюбних відносинах іх позивачкою [PERSON], та [PERSON], який є сусідом, в судовому засіданні пояснили, що до досягнення 18-річного віку [PERSON] мешкала разом із матір*ю, а згодом стала мешкає із бабаусею - [PERSON] Заслухавши пояснення сторін, представника позивача [PERSON]., допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом із пояснень сторін по справі встановлено, що вони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.4-5). Позивач по справі - [PERSON] є інвалідом другої групи з дитинства, що підтверджується відповідним посвідченням (а.с.6). 13 вересня 2002 року державним виконавцем ВДВС Костянтинівського міського управління юстиції було відкрите виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-776/1998 про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки - [PERSON] в розмірі ? частини всіх видів заробітку, починаючи з 04 травня 1998 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.44-45). 05 грудня 2014 року заступником начальника ВДВС Костянтинівського МРУЮ винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-776, виданого 26 травня 1998 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів в розмірі ? частини всіх видів доходів у зв*язку з досягненням дитиною вісімнадцятирічного віку. Станом на 21 травня 2014 року державним виконавцем визначена заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів у розмірі 45971 гривня 11 копійок. (а.с.8,10). Під час розгляду справи відповідачем [PERSON] було надано квитанції про сплату на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки (а.с.45-52), з урахуванням яких державним виконавцем ВДВС Костянтинівського МРУЮ було зроблено перерахунок заборгованості з урахуванням того, що в період сплати аліментів [PERSON] не працював і не працює в теперішній час (а.с.47-48) та станом на 21 травня 2014 року визначена заборгованість по аліментам у розмірі 43756 гривень 11 копійок. З копії паспорта [PERSON] вбачається, що вона зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.4-5), як встановлено з пояснень сторін, за місцем проживання матері - [PERSON] (а.с.2-3). Згідно довідки КП «Служба єдиного замовника м.Костянтинівка» від 17 березня 2015 року № 435 [PERSON] фактично мешкає за адресою: [ADDRESS] разом із бабусею - [PERSON] (а.с.23). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частині від доходу їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частинами 1,3,4 ст. 195 СК України передбачено, що заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру, вона обчислюється виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом. Відповідно до ч.3,9 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження»розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. У разі визначення суми заборгованості у частці від заробітку (доходу) розмір аліментів не може бути менше встановленого Сімейним кодексом України. Спір щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. Доводи відповідача про те, що дитина фактично не перебувала на утриманні матері, оскільки мешкала разом із бабусею [PERSON], якій він надавав матеріальну допомогу на утримання дитини, суд вважає неспроможними, оскільки із пояснень самої [PERSON], яка на час розгляду справи досягла повноліття, вбачається, що матеріальну допомогу бабусі надавали як батько, так і мати, як до того ж є інвалідом 2 групи. Крім того, відповідач [PERSON] визнавав свій обов*язок з утримання дитини та частково його виконував, про що свідчать надані ним квитанції про сплату аліментів. Надання матеріальної допомоги на утримання дитини бабусі, не знімає з відповідача обов*язку з утримання доньки відповідно до рішення суду, яке було передано на примусове виконання. До того ж, як встановлено із пояснень відповідача, він не ставив питання про припинення стягнення з нього аліментів на утримання доньки [PERSON] у зв*язку з непроживанням останньої з матір*ю. Твердження відповідача стосовно існування домовленості із позивачкою про те, що вона мала забрати виконавчий лист із ВДВС взамін на його добровільну участь в утриманні дитини, спростовуються показаннями позивачки, яка це категорично заперечувала. Показання свідків [PERSON] та [PERSON] щодо неналежного виконання батьківських обов*язків позивачкою, суд до уваги не приймає, оскільки як вбачається із рішення виконавчого комітету Костянтинівської міської ради від 20 січня 1999 року № 36, [PERSON] деякий час не мала можливості займатися вихованням дитини за станом здоров*я, оскільки є інвалідом 2 групи з дитинства. Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню і з відповідача на користь позивачки [PERSON] підлягає стягненню заборгованість по сплаті аліментів на утримання доньки - [PERSON], що утворилась станом на 21 травня 2014 року і відповідно до наданого розрахунку становить 43756гривень 11 копійок. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 437 грн 56 коп.

Outcome: partial