Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-09 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] та просить визнати за нею право власності на 1/2 частину будинку [ADDRESS] . З позовної заяви виходить, що позивач перебувала в шлюбі з відповідачем з 28.07.1984 року. Шлюб було розірвано у 2006 році. За час шлюбу сторонами було придбано недобудований жилий будинок за договором купівлі-продажу від 09 липня 1992 року за адресою : [ADDRESS] . Договір купівлі-продажу зареєстрований на відповідача. Незакінчений будівництвом будинок був добудований та зданий в експлуатацію 21.01.1997 року. Відповідно право власності на відповідача було зареєстровано 04 лютого 1997 року. Враховуючи вищевикладене та посилаючись на ст. 60, 63, 68 Сімейного кодексу України позивач звертається до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 18 листопада 2019 року прийнято позов до розгляду та відкрито провадження у даній справі. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, про дату, час та місце судового розгляду справи остання повідомлялась належним чином, надала до суду письмову заяву від 10.03.2020 року з проханням розглянути справу за її відсутності, факти й обставини, викладені в позові, підтверджує, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити ( а.с. 48 ). Згідно положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином, надав до суду письмову заяву від 10.03.2020 року з проханням розглянути справу за його відсутності, проти задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечує ( а.с. 49 ). Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Відповідно до вимог частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до положень частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, з`ясувавши позицію позивача та відповідача по суті заявлених позовних вимог, дослідивши в судовому засіданні всі наявні матеріали справи та надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 89 від 26 жовтня 2006 року. Після реєстрації розірвання шлюбу присвоюються прізвища : йому - [PERSON] , їй - [PERSON] ( а.с. 8 ). Зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 26 листопада 2019 року. Після реєстрації шлюбу прізвища подружжя : [PERSON] , [PERSON] ( а.с. 30 ). З договору купівлі-продажу від 09 липня 1992 року, посвідченого державним нотаріусом Городнянської державної нотаріальної контори Чернігівської області Совою В.Ф., зареєстрованого в реєстрі за № 1967, встановлено, що [PERSON] придбав недобудований жилий будинок в [ADDRESS] . Цей недобудований будинок має 79 % готовності, розташований на земельній ділянці розміром 600 кв.м., із будівель є хлів і льох. Даний договір зареєстрований в Чернігівському МБТІ 04.02.1997 року, реєстраційний напис № 3067 ( а.с. 6-7 ). З акту про закінчення будівництва і вводу в експлуатацію індивідуального домоволодіння від 21.01.1997 року вбачається, що забудовник [PERSON] пред`явив до здачі в експлуатацію домоволодіння [ADDRESS] . Будівництво розпочато у 1990 році, закінчено у 1996 році. Житлова площа будинку 58,00 кв.м.. Надвірні будівля складаються з двох сараїв та погребу ( а.с. 13 ). З інформаційної довідки Городнянського РГ БТІ від 05.07.2019 року № 623 встановлено, що станом на 31.12.2012 року право власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами ( інвентаризаційна справа № 4002 ) : [ADDRESS] , зареєстровано в книзі 36, номер запису 3067 за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 09 липня 1992 року р.№ 1967, посвідченого державним нотаріусом Городнянської державної нотаріальної контори Чернігівської області Совою В.Ф. та акту про закінчення будівництва і введення в експлуатацію індивідуального домоволодіння, затвердженого рішенням виконавчого комітету міської ради депутатів трудящих від 21 січня 1997 року. Після огляду об`єкта нерухомого майна станом на 03 липня 2019 року встановлено, що він відповідає таким характеристикам : щодо житлового будинку літера А-1, а-1, а1 ; А-1 житловий будинок з а-1 прибудовою 104,9 кв.м., житлова площа - 56,9 кв.м., а1 погріб, щодо господарських будівель та споруд, літери Б-1, б-1, В, № 1, № 2; Б-1 сарай, б-1 сарай, В-1 погріб, № 1 ворота з хвірткою, № 2 огорожа. Зміни в плануванні та складі об`єкта нерухомого майна щодо матеріалів технічної інвентаризації, проведеної 03.07.2019 року, виявлено. Незакінчений будівництвом будинок був добудований і зданий в експлуатацію 21.01.1997 року. Загальна площа житлового будинку зменшена на 1,2 кв. м. за рахунок встановлення перегородки та двох грубок, зменшення житлової площі на 1,1 кв.м. - встановлення двох грубок в кімнатах : «1-3», «1-7» - дозвільних документів згідно чинного законодавства не передбачено. Інвентаризаційна вартість будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами станом на 03.07.2019 року становить 313281,00 грн.. Зміна назви вулиці - рішення другої сесії сьомого скликання Городнянської міської ради Чернігівської області від 17 грудня 2015 року ( а.с. 12 ). З технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] встановлено, що відповідно до технічної характеристики будівель та споруд зазначено : «А-1» житловий будинок з «а-1» прибудовою, загальною площею 104,9 кв.м., в тому числі житловою площею - 56,9 кв.м., «а1 -1» погріб, «Б-1» сарай, «б-1» сарай, «В» погріб, № 1 ворота з хвірткою, № 2 огорожа ( а.с. 9-11 ). Вказані дані підтверджуються матеріалами інвентаризаційної справи № 4002. Згідно довідки № 5356 від 18.10.2019 року, виданої Городнянською міської радою Чернігівської області, вбачається, що [PERSON] зареєстрована проживаючою за адресою : [ADDRESS] ( а.с. 14 ). Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. На підставі ст. 22 КпШС України, що діяв на момент придбання спірного будинку, майно нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку, а згідно ст. 28 КпШС України в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. Аналогічні положення містяться і в діючій на даний час ст. 60 СК України, яка передбачає, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини ( навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо ) самостійного заробітку. При цьому ст. 68 СК України передбачає, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Згідно приписів ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Таким чином, в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що спірний будинок був придбаний під час шлюбу сторін і відповідно належить їм на праві спільної сумісної власності подружжя, в рівних частинах. Виходячи з рівності часток майна дружини та чоловіка, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] підлягають задоволення у повному обсязі та за нею підлягає визнанню право власності на належну їй на праві спільної сумісної власності 1/2 частину будинку [ADDRESS] . Враховуючи наведене,

Outcome: approved