Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з зазначеним позовом, в якому просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на ј частину земельної ділянки з кадастровим номером [NUMBER] (сіножать), площею 0,40га для ведення особистого селянського господарства на території Смолязької сільської ради Борзнянського району Чернігівської області, посвідченої відповідним державним актом серії [NUMBER] від 20.07.2004р. після померлого [INFO] року її батька [PERSON], яку він успадкував після смерті його дружини (матері позивачки) [PERSON], померлої [INFO] року, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 03 серпня 2012 року. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона вже прийняла частину спадкового майна за заповітом після смерті свого батька [PERSON], але позбавлена можливості оформити свої спадкові права на ј частину даної земельної ділянки через нотаріальну контору, оскільки її батько за життя не провів державну реєстрацію права власності даного нерухомого майна. Позивачка в підготовче судове засідання не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримує і просить їх задовольнити з вищевказаних підстав; згодна на ухвалення рішення в підготовчому засіданні. Відповідач Комарівська сільська рада в підготовче судове засідання представника не направила, у встановлений судом строк відзиву на позов не подала, надавши заяву про розгляд справи в їх відсутність, позов визнає повністю. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. За змістом положень ч.3, 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження у випадку визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом положень ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті; в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи за встановленою черговістю. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] року померла [PERSON] (мати позивачки), після якої відкрилась спадщина на належну їй ј частину земельної ділянки з кадастровим номером [NUMBER] (сіножать) площею 0,40га для ведення особистого селянського господарства на території Смолязької сільської ради Борзнянського району Чернігівської області, посвідченої відповідним державним актом серії [NUMBER] від 20.07.2004р. [PERSON] (батько позивачки) прийняв спадщину на вказану частину земельної ділянки після смерті своєї дружини [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 03 серпня 2012 року, однак за життя не провів державну реєстрацію нерухомого майна, так як помер [INFO] року; склавши при житті 11 лютого 2003 року на користь позивачки заповіт на все належне йому майно. [PERSON] після смерті свого батька [PERSON] прийняла спадщину шляхом подачі відповідної заяви до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини (ст.1269 ЦК України) та згідно рішення Борзнянського районного суду Чернігівської області від 10.01.2018р. вже успадкувала ј частину даної земельної ділянки з кадастровим номером [NUMBER] (рілля 1,77га); інші спадкоємці відсутні, а тому позивачка має право на решту спадкового майна як спадкоємець за заповітом, відповідно до положень ст.1223 ЦК України. Зазначені обставини підтверджуються копіями свідоцтва про народження, про укладення шлюбу, смерть, витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі, свідоцтвом про право на спадщину за законом, рішенням Борзнянського районного суду Чернігівської області від 10.01.2018р., витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, копією спадкової справи №164/2016 до майна померлого [PERSON] Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до положень ст.182 Цивільного кодексу України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. За змістом положень ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті. Таким чином, оскільки [PERSON] являється спадкоємцем за заповітом після смерті свого батька [PERSON], цивільна правоздатність якого припинилася, прийняла частину спадкового майна, інші спадкоємці на спадкове майно не претендують, державна реєстрація права власності спадкодавцем нерухомого майна проведена не була, що перешкоджає позивачці оформити право власності на спадкове нерухоме майно через нотаріальну контору, то суд вважає за можливе її позов задовольнити з ухваленням рішення в підготовчому засіданні. При цьому, у відповідності до приписів ч.4 ст.206 ЦПК України суд переконався, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved