Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до Вишгородського районного суду Київської області з заявою про визнання [PERSON], [INFO], недієздатною та встановлення опіки. В обґрунтування своєї заяви вказала, що її матір [PERSON] з травня 2015 перебуває на обліку у психіатра Вишгородської ЦРЛ. З 30.05.2016 року по 24.06.2016 року перебувала на стаціонарному лікуванні в Київській обласній психоневрологічній лікарні та якій був встановлений діагноз - деменція на фоні церебрального атеросклерозу.У зв'язку з психічним захворюванням [PERSON] не може розуміти значення своїх дій, керувати ними та потребує постійного стороннього догляду та опіки. Заявник та її представник у судовому засіданні вимоги заяви підтримали та просили про її задоволення із викладених у ній підстав. Представник Опікунської ради Гаврилівської сільської ради Вишгородського району Київської області у судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення вказаної заяви. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про укладення шлюбу від 23 липня 1983 року [PERSON] після укладення шлюбу змінила прізвище на «[PERSON]» (а.с. 5). Зі свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], вбачається, що [PERSON], є матір'ю (а.с. 5). З акту обстеження матеріально - побутових умов проживання складеного депутатом Гаврилівської сільської ради від 07.12.2017 року, вбачається, що [PERSON], [INFO] проживає за адресою [ADDRESS] та потребує постійного стороннього догляду, оскільки тяжко хворіє та не в змозі обслуговувати сама себе. Перебуває на обліку у районного психіатра (а.с. 8). Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 04.12.2017 року, виданої лікарем-психіатром, [PERSON] перебуває на обліку в кабінеті психіатра Вишгородського району з 2015 року. З 30.05.2016 року по 24.06.2016 року перебувала на лікуванні в Київській обласній психоневрологічній лікарні № 2. Стан погіршується, погано спить, турбують галюцинації (а.с. 7). Згідно рішення виконавчого комітету Гаврилівської сільської ради від 29.12.2017 року № 122, вирішено клопотати перед судом про призначення [PERSON], [INFO], опікуном на її матір'ю [PERSON], [INFO], в разі визнання її недієздатною (обмежено дієздатною) (а.с. 6). Згідно характеристик виданої Київським міським клінічним госпіталем ветеранів війни на [PERSON], вбачається, що остання з 05.03.2003 року працює в Київському міському клінічному госпіталі ветеранів війни на посаді молодшої медсестри гастроентерологічного відділення. За місцем роботи характеризується позитивно (а.с. 9). З висновку судово - психіатричної експертизи № 87-ц, щодо вирішення питання дієздатності [PERSON], [INFO], встановлено, що [PERSON] страждає на стійке хронічне психічне захворювання - судинну деменцію, F -01.8 за МКХ-10, дезадаптована соціально та побутово, потребує стороннього догляду та за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с. 50-51). Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи. Згідно з частиною 3 статті 296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім'ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги. Відповідно до частини 1 статті 298 ЦПК України, суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров'я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово - психіатричну експертизу. Відповідно до частини 1 статті 39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Однак, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.1997 року № 8 акцентовано увагу судів на тому, що висновок експерта не має на перед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці й оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке має ґрунтуватися на всебічному, повному й об'єктивному розгляді всіх обставин справи у сукупності. Судом доведено, що [PERSON] страждає на стійке прогресуюче хронічне психічне захворювання судинну деменцію, яке позбавляє її критичних здібностей, а також здатності до розуміння значення своїх дій та їх наслідків, а тому суд приходить до висновку, про доцільність визнання [PERSON] недієздатною. Визнаючи [PERSON], недієздатною суд вважає за необхідне призначити їй опікуна, її доньку, заявника по справі, [PERSON] Згідно статті 58 ЦК України опіка встановлюється над фізичними особами, які визнані недієздатними. Відповідно до частини 1 статті 60 статті ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатною та встановлення над нею опіки.

Outcome: approved