Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею і відповідачем [PERSON] зареєстрований 11 жовтня 1997 року у Московському відділі реєстрації актів громадського стану м. Харкова, актовий запис №1287 та стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що з відповідачем вона знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 11 жовтня 1997 року, який був зареєстрований Московським відділом реєстрації актів громадського стану м. Харкова, актовий запис №1287. Стосунки між позивачкою та відповідачем не склались. Відсутність порозуміння у спільних справах стосовно сімейного життя привели до втрати почуття любові і поваги. Більше трьох років сімейних відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою, та перебуває на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги не надає, хоча є молодим, здоровим, працездатним чоловіком, який в змозі надавати допомогу своїм неповнолітній донці. У звязку з чим, вона вимушена звернутися з даним позовом до суду. В судове засідання позивачка не зявилась, надавши суду заяву в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила розглядати справу за її відсутності, у разі неявки відповідача не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його\~відсутності, окрім того позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, вважає, що вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серія 1-ВЛ № 101947 [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] у Московському відділі реєстрації актів громадського стану м. Харкова 11 жовтня 1997 року, про що зроблений актовий запис №1287, прізвища після одруження: чоловіка [PERSON], дружини [PERSON] (а. с. 5). Відповідно до свідоцтва про народження серії І- ВЛ № 027593 від 17 січня 2006 року [PERSON] народилась 09 січня 2006 року та батьками вказані [PERSON], [PERSON] (а. с. 8). Довідкою, з місця проживання про склад сімї та прописку від 09.10.2015 року за № 2878 підтверджується, що малолітня [PERSON] [INFO], мешкає разом зі своєю матірю [PERSON], за адресою: [ADDRESS] (а.с.9). З матеріалів справи судом встановлено, що причиною розірвання шлюбу стала відсутність взаєморозуміння між сторонами. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, проживають вони окремо, спільне господарство не ведуть. Згідно зі\~ст. 112 Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності зі ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено за рішенням суду за позовом платника аліментів у разі зміни матеріального, або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує положення ст. 182 СК України, при цьому суд виходить з відсутності доказів того, що відповідач не має інших дітей чи непрацездатних осіб, які перебувають на його утриманні, те, що відповідач не страждає на будь які захворювання. Тому, суд виходить із захисту інтересів дітей та того розміру аліментів, який відповідає прожитковому мінімуму для відповідного віку дитини. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Оскільки, позивач звільнена від сплати судового збору при поданні позову до суду, то суд на підставі ч. 2 ст. 79, ч. 2 ст. 88 ЦПК України, стягує ці витрати з відповідача.

Outcome: approved