Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до Лисичанського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог, позивач посилалась на те, що її колишній чоловік [PERSON] проживав разом з нею в квартирі, яка розташована за адресою: м. Лисичанськ, кв. Дружби народів[ADDRESS], яка належить їй на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом від 30.06.2006 року. Від подружнього життя сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. З 1998 року позивач та її сімя зареєстровані за вищезазначеною адресою. В 2012 року відповідач пішов з будинку до іншої жінки, після чого їх сімя розпалась, вони перестали проживати як чоловік та дружина. З того часу [PERSON] проживає з його цивільною дружиною у нього в квартирі, зв'язок з позивачем не підтримує. З 15.11.2012 року та по теперішній час позивач просила відповідача знятись з реєстрації. 21.06.2014 року сторони розлучились. З 1998 рок позивач проживає в квартирі, сплачує комунальні послуги, за всіх осіб, які зареєстровані в ній. На теперішній час позивач не має можливості оформити субсидію на газ. Через те, що відповідач зареєстрований в квартирі, це ставить позивача в скрутне матеріальне становище. Доходи у неї невеликі, в звязку з чим виникають борги перед комунальними підприємствами, тому що відповідач не мешкає в квартирі з 01.09.2012 року. Просила суд визнати [PERSON], 25 травня 1977року народження,таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартирою № 78 в будинку № 9 по кварталу Дружби народів в місті Лисичанську. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала до суду письмову заяву з проханням розглянути справу за її відсутність, позовні вимоги підтримала. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечувала проти розгляду справи за відсутності відповідача. У звязку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.1950 року, підписана від імені України 9 листопада 1995 року та ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ст. 316 ЦК Україниправом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним, ніхто не може бути обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 УК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З матеріалів справи вбачається, що згідно з договром дарування квартири від 30.06.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Лисичанського міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] подарував, а [PERSON] прийняла у дар двохкімнатну квартиру [ADDRESS]. Згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] належить баюк [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору дарування від 30 червня 2006 року. Згідно з рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 21 липня 2014 року, шлюб зареєстрований 25 квітня 1998 року Лисичанським відділом РАГС Луганської області, актовий запис № 157 між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно з довідкою № 9284 від 30.06.2015 року, виданою Лисичанським комунальним підприємством «Паспортна служба» про те, що за адресою: місто Лисичанськ, кв. Дружби народів[ADDRESS], зареєстровані та мешкають: [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Згідно з довідкою будинкового комітету № 705 від 26.11.2014 року, виданої [PERSON], за адресою: [ADDRESS], [PERSON] не проживає з 01.09.2012 року по теперішній час. Як встановлено з позовної заяви, існування реєстрації відповідача у квартирі позивача обмежує її права, так як вона змушена сплачувати комунальні послуги за зареєстрованого відповідача, який у комунальних витратах участі не приймає. Судом також встановлено, що відповідач не проживає у вказаному будику з 01.09.2012 року. За таких обставин суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, доводи, викладені позивачем на підтвердження своїх вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, відповідач [PERSON] дійсно не проживає у квартирі за адресою: [ADDRESS] з 01.09.2012 року, тобто понад 1 рік, і судом не встановлено поважність причини відсутності [PERSON], у звязку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved