Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позову вказує, що 25.10.2018 року між нею та відповідачем [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 1971. Від шлюбу\~сторони мають\~одну неповнолітню\~дитину:\~дочку [PERSON] , [INFO] . Також позивачка вказує, що спільне життя з відповідачем не склалось в зв`язку з тим, що вони мають різні погляди на сімейне життя та на ведення побуту. Шлюбні відносини між ними припинені з червня 2020 року, спільне господарство не ведеться. Подальше спільне життя з відповідачем вважає неможливим, тому просить суд їх шлюб розірвати, не надаючи їм строку для примирення. Також вказує, що спору про місце перебування їх неповнолітньої дитини між ним не існує. Після розірвання шлюбу неповнолітня дочка залишиться проживати разом з нею. Оскільки дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, тому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Також просить стягнути з відповідача [PERSON] судові витрати по справі. Ухвалою суду від 26.08.2020 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів прийнято до розгляду та визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 20.10.2020 року за клопотанням представника відповідача адвоката Давигори С.А. сторонам був наданий строк для примирення терміном в один місяць. Ухвалою суду від 02.12.2020 року відновлено провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] та призначено розгляд справи по суті з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивачка [PERSON] та її представник адвокат Глембоцька К.О. не з`явились. 11.12.2020 року позивачка [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій одночасно вказує, що позовні вимоги про розірвання шлюбу та стягнення аліментів підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] та його представник адвокат Давигора С.А. не з`явились. 11.12.2020 року представником відповідача адвокатом Давигорою С.А. було подано до суду заяву про розгляд справи без її участі та без участі відповідача, в якій одночасно вказує, що відповідач [PERSON] всі свої заперечення виклав у відзиві на позов, який він підтримує та просить суд врахувати при ухваленні рішення. Також вказує, що відповідач самостійно сплачував аліменти шляхом переказу грошових коштів на ім`я позивачки і частина таких доказів подана до суду, тому просить це також врахувати при ухваленні рішення. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову. Статтею 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно\~ст. 110 СК, один\~з подружжя має право пред`явити до суду позов про розірвання шлюбу. Згідно\~ст. 112 СК\~України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , 25.10.2018 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області,\~актовий запис\~№ 1971 (а.с. 9). Від шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину:\~дочку [PERSON] , [INFO] , батьком якої є відповідач [PERSON] , що стверджується відповідним свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] від 15.06.2019 року (а.с. 8). Також в судовому засіданні встановлено, що подружні відносини сторонами не підтримуються, спільне господарство не ведеться. Враховуючи, що сторони, не підтримують сімейних відносин, суд приходить до висновку про задоволення позову в частині вимог про розірвання шлюбу, оскільки таке рішення буде відповідати інтересам сторін. Крім того в судовому засіданні встановлено, що неповнолітня дитина: [PERSON] , [INFO] проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до\~статті 8 Закону України від 26.04.2001 року «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Аліменти це обов`язок утримання у визначених законом випадках одним членом сім`ї інших, які потребують цього. За положеннями ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 2 ст.\~150\~Сімейного кодексу\~України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Статтею 182 СК України\~(в ред., що діє з 08.07.2017 року) визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначаються судом. За положеннями ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Батько малолітньої [PERSON] , [INFO] [PERSON] , який є працездатним, зобов`язаний утримувати доньку до досягнення нею повноліття. Доказів протилежного відповідачем [PERSON] та його представником суду не надано. Щодо доводів відповідача (викладених у відзиві на позовну заяву) про те що ним щомісячно (як в період спільного проживання з позивачкою, так і після його припинення) надсилалися кошти на утримання доньки, доказом чого є відповідна переписка з позивачкою з відправленням контрольного номеру для одержання переказу, тому вказані суми мають бути враховані судом при винесенні рішення, суд зазначає наступне. Дійсно відповідачем в якості доказів надана суду вищезгадана переписка з позивачкою [PERSON] , з якої вбачається що відповідач дійсно відправляв на адресу позивачки грошові перекази, однак переказ цих коштів відбувався до початку подачі позову до суду, тому підстав для врахування цих сум в рахунок аліментів немає, оскільки позивачка просить стягнути аліменти на утримання доньки лише з моменту подачі позову до суду. Доказів, які б підтверджували факт перерахування відповідачем коштів на користь позивачки на утримання доньки вже після подачі даного позову до суду відповідачем суду не надано. А відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. А тому, з урахуванням вищевикладеного, з урахуванням доказів, наданих сторонами, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] та стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини:\~дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп. та на користь держави судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп. (із позовної вимоги про стягнення аліментів).

Outcome: approved