overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], за участю третьої особи органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, в якому згідно заяви про збільшення позовних вимог просить надати дозвіл на тимчасовий виїзд з України малолітньої дитини [PERSON], [INFO], без згоди батька - [PERSON], [INFO], в супроводі матері - [PERSON] до Королівства Таїланд на період з 17.01.2015 року до 28.01.2015 року та позбавити батьківських прав [PERSON], стосовно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 26.12.2014 року роз'єднані позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], за участю третьої особи органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав та надання дозволу на тимчасовий виїзд з України, виділено в самостійне провадження справу за позовом [PERSON] до [PERSON], за участю третьої особи органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав та передано її для реєстрації в автоматизованій системі та визначення судді. Представник позивачки підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просила суд задовольнити позов з підстав зазначених у позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання з'явився, проти надання дозволу на тимчасовий виїзд з України малолітньої дитини [PERSON], [INFO], не заперечував. Представник органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради в судове засідання з'явився та просив винести рішення в інтересах неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. При цьому суд виходить із таких обставин. [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 29 грудня 2010 року, який був зареєстрований Першим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис 933. Від шлюбу є дитина - [PERSON], [INFO]. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси по справі № 1522/1925/12 від 21.03.2012 року шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано та неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], залишено на вихованні у матері [PERSON] Позивачка неодноразово зверталася до відповідача з проханням надати дозвіл на виїзд дитини за кордон, однак відповідач ігнорує прохання матері, тому це питання в добровільному порядку між ними не врегульовано. Оскільки відповідач, зловживаючи своїми правами, відмовляється від надання згоди на виїзд неповнолітнього сина на відпочинок за межі України, чим перешкоджає забезпеченню реалізації охоронюваних законом прав та інтересів [PERSON], [INFO], тому з метою захисту прав дитини позивачка вимушена була звернутись до суду з позовною заявою про надання дозволу на тимчасовий виїзд за межі України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], за участю третьої особи служби у справах дітей Вінницької міської ради, про позбавлення батьківських прав. Позов мотивований тим, що відповідач [PERSON] є батьком дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим 31.03.2008 р. відділом РАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області. Після розірвання шлюбу відповідач проживає окремо, не бере участі у вихованні дитини, не цікавиться життям, здоров'ям та її розвитком, не бере участі у її навчанні, ухиляється від матеріального утримання. Представник позивача в судове засідання не з'явилася проте надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримє в повному обсязі та не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд вирішив провести заочний розгляд справи. Представник служби у справах дітей Вінницької міської ради в судове засідання не з'явилась. Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників судового розгляду справи, суд приходить до висновку що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] є батьком дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим 31.03.2008 р. відділом РАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області. Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Вінницької міської ради від 22.08.2014 за №01-00-011-34693, орган опіки та піклування виконавчого комітету Вінницької міської ради прийшов до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов'язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. У відповідності зі ст. 164 СК України батько може бути позбавлений батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, передбачених ст. 150 СК України, зокрема щодо піклування про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток та щодо забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовки її до самостійного життя. Судом встановлено, що з 2010 року відповідач не виконує своїх обов'язків по вихованню доньки [PERSON], [INFO], проживає окремо від неї, не піклується про здоров'я, навчання та розвиток дитини, не займається її вихованням, ухиляється від утримання, що підтверджується дослідженими судом доказами, на підставі яких суд прийшов до переконання в обґрунтованості позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], зацікавлена особа орган опіки та піклування Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Одеської області про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей, вказуючи, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27 листопада 2004 року. Шлюбні відносини між сторонами припинені. Мають неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Неповнолітні діти проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач на утримання дітей матеріальної допомоги не надає. Позивач у судовому засіданні уточнила позовні вимоги, просила стягувати аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі по 300 грн. на кожну дитину щомісяця . Відповідач у судовому засіданні з уточненими позовними вимогами погодився, згоден сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі по 300 грн. на кожну дитину щомісяця. Третя особа - орган опіки та піклування Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Одеської області у судове засідання не з'явились, про день слу4хання справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається із матеріалів справи, подружжя припинили шлюбні відносини з червня 2015 року, через те, що вони виявилися людьми з несумісними характерами та різними поглядами на сімейне життя. Сторони втратили почуття любові і поваги один до одного, подальше спільне життя і збереження сім'ї неможливі. Поновлювати шлюбні відносини сторони не бажають. Шлюб носить формальний характер і тому підлягає розірванню. Крім того, в судовому засіданні було встановлено, що сторони мають неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Неповнолітні діти проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей, чим порушує вимогу ст. 180 СК України, згідно якій батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно до ст. 182 СК України, суд при визначенні розміру аліментів враховує такі обставини, як: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення ( ч.1). Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON], зацікавлена особа орган опіки та піклування Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Одеської області про розірвання шлюбу та стягнення аліментів є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], зацікавлені особи органу опіки та піклування Білгород-Дністровської районної державної адміністрації, Випасненська сільська рада про позбавлення батьківських прав. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. В судовому засіданні прокурор підтримав позовні вимоги та не заперечував проти їх задоволення. В судовому засіданні представник органу опіки та піклування Білгород-Дністровської районної державної адміністрації не заперечувала проти задоволення позовних вимог. В судовому засіданні представник Випасненської сільської ради не заперечувала проти задоволення позовних вимог. В судове засідання відповідач не зявився, але надав заяву згідно якої не заперечує проти задоволення позовних вимог та просив справу слухати в його відсутність. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. В судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який 15 січня 2009 року був розірваний, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 15.01.2009 року. Від шлюбу мають спільних неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 24 травня 2000 року та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 02 липня 2002 року. Відповідач [PERSON] вихованням дітей не займається, матеріальної допомоги не надає, не цікавиться життям та здоровям неповнолітніх дітей, безвідповідально відноситься до своїх батьківських обов'язків. Відповідно до рішення виконавчого комітету Випасненської сільської ради №3 від 23.01.2014 року доцільно [PERSON], [INFO] позбавити батьківських прав по відношенню до [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.164 Сімейного Кодексу України, ухилення батька від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, є основою для позбавлення його судом батьківських прав. Враховуючи те, що відповідач вихованням дітей не займається, матеріальної допомоги не надає, не цікавиться життям та здоровям неповнолітніх дітей, безвідповідально відноситься до своїх батьківських обов'язків, суд вважає, що позовна заява [PERSON] до [PERSON], зацікавлені особи органу опіки та піклування Білгород-Дністровської районної державної адміністрації, Випасненська сільська рада про позбавлення батьківських прав обґрунтована та підлягає задоволенню, в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] з вимогами про зобовязання усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення деревяного та сітчатого паркану та реконструкції сараю літ. Н площею 32,6 м2 та вбиральні літ. У площею 1,2 м2 розташованих на земельній ділянці по вул. Овдіївська, 93 в м. Ніжині таким чином щоб найбільш виступна конструкція стін знаходилась на відстані не менше ніж один метр до межі із земельною ділянкою по вул. Овдіївська,91 в м. Ніжині, а також встановити межі земельних ділянок № 91 та № 93 по вул. Овдіївська в м. Ніжині. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що вона є власником 1/3 частини будинку по вул. Овдіївська, 91 в м. Ніжині, а відповідач є власником 1/2 частини будинку по вул. Овдіївська, 93 в м. Ніжині, їх з відповідачем земельні ділянки межують. Тривалий час [PERSON] порушує її земельні права, а саме самовільно зайняв земельну ділянку площею 60 м2 та самовільно встановив деревяний та сітчатий паркани при цьому перемістив межу земельних ділянок по всій довжині вглиб своєї земельної ділянки, а у 2015 році на зайнятій ділянці побудував сарай літ. Н площею 32,6 м2 та вбиральню літ. У площею 1,2 м2. Вважає, що дії відповідача порушують її земельні права. Позивач та її представник у судовому засіданні просили позов задовольнити, позивач пояснила, що проживає [INFO] і має з відповідачем, який проживає [INFO] спільну межу. У 2004 році відповідач, скориставшись її тимчасовою відсутністю, знявши сітку, облаштував паркан між їх земельними ділянками, який не відповідає межовим знакам. Таким чином, зайнявши самовільно частину земельної ділянки вздовж паркану самовільно захопив частину землі, що належить їй, а раніше належала її діду, та використовує її самовільно побудувавши споруди (сарай, вбиральню). З приводу конфлікту що виник, вона неодноразово викликала представників виконавчого комітету [PERSON] міської ради, які фіксували порушення відповідачем межових знаків, однак останній нехтує висновками комісії, щодо вирішення спору

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] з вимогою про збільшення розміру стягуваних з нього щомісячно на її користь аліментів в частці від заробітку (доходу) на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], до досягнення дитиною повноліття, з урахуванням того, що розмір аліментів не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обгрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що після розірвання шлюбу вона з батьком дитини проживає окремо і син перебуває на її утриманні. Відповідно до судового наказу Борзнянського районного суду від 19 серпня 2017 року, колишній чоловік зобов`язаний сплачувати аліменти в сумі 400 грн. щомісячно, починаючи з 18 серпня 2017 року, і до досягнення дитиною повноліття. Однак, на даний час цих коштів недостатньо, оскільки ціни на продукти харчування та товари значно збільшились. Тому вона, будучи стурбованою за належне виховання дитини, вирішила звернутись до суду з даним позовом про збільшення розміру аліментів в частці від заробітку (доходу) на утримання дитини, враховуючи зміни у сімейному законодавстві, якими визначено, що розмір аліментів не може бути меншим 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Батько дитини має нормальний стан здоров`я і працездатний, а тому зобов`язаний сплачувати аліменти у вказаному розмірі. В судовому засіданні позивач позов підтримала. Відповідач погодився з правомірністю заявлених вимог і зобов'язався сплачувати аліменти в частці від заробітку (доходу) на дитину до досягнення нею повноліття. Вислухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши письмові докази у справі, з`ясувавши, що дитина проживає спільно з матір`ю та знаходиться на її утриманні, а батько окремо, враховуючи обставини, що спонукали позивача звернутись до суду з даним позовом до відповідача, суд дійшов висновку, що вимога позивача є правомірною і підлягає задоволенню. Приймаючи рішення, суд виходить з того, що на утриманні позивача перебуває неповнолітня дитина. Шлюб з відповідачем розірваний. Батько дитини має нормальний стан здоров`я і працездатний, а тому в змозі сплачувати аліменти у визначеному позивачкою розмірі. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України суд при визначенні розміру аліментів враховує такі обставини: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Для платника аліментів є обов`язковою умова щодо мінімального розміру аліментів на дитину, яка не може бути меншою, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] з вимогою про збільшення розміру стягуваних з нього щомісячно на її користь аліментів в частці від заробітку (доходу) на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], до досягнення дитиною повноліття, з урахуванням того, що розмір аліментів не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обгрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що після розірвання шлюбу вона з батьком дитини проживає окремо, а дочка перебуває на її утриманні. Відповідно до рішення Борзнянського районного суду колишній чоловік зобов`язаний сплачувати аліменти [PERSON] на утримання дочки [PERSON] в сумі 350 грн. щомісячно, починаючи з 21 лютого 2008 року і до досягнення дитиною повноліття. Однак на даний час цих коштів недостатньо, оскільки ціни на продукти харчування та товари значно збільшились. Тому вона, будучи стурбованою за належне виховання дитини, вирішила звернутись до суду з даним позовом про збільшення розміру аліментів в частці від заробітку (доходу) на утримання дитини, враховуючи зміни у сімейному законодавстві, якими визначено, що розмір аліментів не може бути меншим 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Батько дитини має нормальний стан здоров`я і працездатний, а тому зобов`язаний сплачувати аліменти у вказаному розмірі. В судовому засіданні позивач позов підтримала. Відповідач погодився з правомірністю заявлених вимог і зобов'язався сплачувати аліменти в частці від заробітку (доходу) на дитину до досягнення нею повноліття. Вислухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши письмові докази у справі, з`ясувавши, що дитина проживає спільно з матір`ю та знаходиться на її утриманні, а батько окремо, враховуючи обставини, що спонукали позивача звернутись до суду з даним позовом до відповідача, суд дійшов висновку, що вимога позивача є правомірною і підлягає задоволенню. Приймаючи рішення, суд виходить з того, що на утриманні позивача перебуває неповнолітня дитина. Шлюб з відповідачем розірваний. Батько дитини має нормальний стан здоров`я і працездатний, а тому в змозі сплачувати аліменти у визначеному позивачкою розмірі. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України суд при визначенні розміру аліментів враховує такі обставини: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Для платника аліментів є обов`язковою умова щодо мінімального розміру аліментів на дитину, яка не може бути меншою, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] з вимогою про зміну розміру стягуваних з нього щомісячно на її користь аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], до досягнення дитиною повноліття, з урахуванням того, що відбулись зміни у законодавстві й розмір аліментів не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обгрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що після розірвання шлюбу вона з батьком дитини проживають окремо, а син перебуває на її утриманні. Відповідно до рішення Борзнянського районного суду, що виносилось 26.07.2017 року, колишній чоловік зобов`язаний сплачувати аліменти в розмірі ? частини від заробітку (доходу) але не менше, ніж 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Однак на даний час цих коштів недостатньо, оскільки ціни на продукти харчування та товари значно збільшились. Тому вона, будучи стурбованою за належне виховання дитини, вирішила звернутись до суду з даним позовом про збільшення розміру аліментів на утримання дитини, враховуючи зміни у сімейному законодавстві, якими визначено, що розмір аліментів не може бути меншим 50% прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку. Батько дитини має нормальний стан здоров`я і працездатний, а тому зобов`язаний сплачувати аліменти у вказаному розмірі. В судовому засіданні позивач позов підтримала. Відповідач, повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, з клопотаннями не звертався. Позивач не заперечувала проти розгляду справи і винесення рішення у заочному порядку. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази у справі, з`ясувавши, що дитина проживає спільно з матір`ю, а батько окремо, враховуючи обставини, що спонукали позивача звернутись до суду з даним позовом до відповідача, суд дійшов висновку, що вимога позивача є правомірною і підлягає задоволенню. Приймаючи рішення суд виходить з того, що на утриманні позивача перебуває неповнолітня дитина. Шлюб з відповідачем розірваний. Батько дитини, зі слів позивача, має нормальний стан здоров`я і працездатний, а тому в змозі сплачувати аліменти у визначеному позивачкою розмірі. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України суд при визначенні розміру аліментів враховує такі обставини: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Для платника аліментів є обов`язковою умова щодо мінімального розміру аліментів на одну дитину, яка не може бути меншою, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі викладеного,

Outcome: approved