Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-10 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із вищевказаним позовом, який мотивує тим, що власником квартири за [ADDRESS] є [PERSON], [PERSON] та вона. Доказом цього є свідоцтво про право власності на житло, видане згідно з розпорядженням (наказом) від 11.01.2001 року № 449-р і зареєстроване у відділі по приватизації житлового фонду під № 449-р/22 Луцької міської ради народних депутатів Волинської області. Квартира є однокімнатною, її загальна площа становить 37,7 м.кв., житлова площа - 16,1 м.кв., належить на праві спільної сумісної власності їй, [PERSON] та [PERSON], що підтверджується також технічним паспортом та будинковою книгою. Згідно з договором дарування, посвідченим приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Зубенко\~Т.І. 20 червня 2001 року, зареєстрованого в Р № 2308, [PERSON], [PERSON], [PERSON] подарували, а [PERSON] прийняв у дар 16/100 частини квартири [ADDRESS], яка в цілому складається з однієї кімнати (жила площа - 11,6 м. кв.), 1/2 частини лоджії площею 2,5 м. Дана обставина знайшла своє відображення у виписці з інвентаризаційних матеріалів на квартиру [ADDRESS], виданій комунальним підприємством «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації». В зв'язку з цим, на підставі рішення міськвиконкому Луцької міської ради народних депутатів № 476 від 04.09.2001 року було розроблено робочий проект на реконструкцію квартир № [ADDRESS]. 19.11.2002 року комунальним підприємством «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» було видано технічний паспорт, в якому зазначено, що квартира [NUMBER] має загальну площу 50,0 кв., складається з 2 кімнат житловою площею 27,7 м. кв. (1кімната - 11,6 м. кв., 2 кімната - 16,1 м. кв.). Згідно з технічним паспортом, власниками квартири є: вона, [PERSON] та [PERSON] Документи, що підтверджують право власності: свідоцтво про право власності на житло, видане відділом по приватизації житлового фонду виконкому Луцької міськради 10.01.2001 року згідно з розпорядженням № 449-р, Договір дарування частини квартири, посвідчений Зубенко\~Т.І. приватним нотаріусом Луцького міського округу 20.06.20,01 р. Р № 2308. Міською інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Луцької міської ради було видано дозвіл № 177 на виконання будівельних робіт на вищевказані квартири від 30.12.2003 року. Згідно з актом державної технічної комісії, затвердженої рішенням міськвиконкому від 28.10.2004 року № 425, було прийнято в експлуатацію закінчене будівництво на квартиру [ADDRESS]. 26 вересня 2001 року її дід, [PERSON], заповів після своєї смерті належну йому на праві власності частку квартири за [ADDRESS] своєму синові (її батькові) [PERSON] Заповіт посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Зубенко Т.І. та зареєстрований в реєстрі за № 3454. [INFO] [PERSON] помер. Єдиним, хто прийняв спадщину згідно з вказаним заповітом був її батько - [PERSON] У встановлений законом шестимісячний термін, відповідно до ст. 549 ЦК (1963 року) [PERSON] прийняв спадщину шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, доглядом за квартирою, постійним спільним проживанням зі спадкодавцем, що стверджується записами в будинковій книзі, але не оформив своїх спадкових прав. [INFO] її батько [PERSON] також помер. У зв'язку зі смертю [PERSON] відкрилася спадщина на все належне йому майно. Після смерті [PERSON] вона прийняла спадщину , оскільки є спадкоємцем першої черги за законом, і постійно на час відкриття спадщини проживала із спадкодавцем та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. У встановлений законом шестимісячний термін подала заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори№ 117 від 19.09.2017 року. На підставі поданої нею заяви, нотаріусом було заведено спадкову справу № 46/2017. Інші претенденти на спадкове майно відсутні, оскільки згідно з рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17.10.2008 року (справа 2-4079/2008) шлюб між її батьком [PERSON] та [PERSON] було розірвано. У зв'язку з реєстрацією шлюбу з [PERSON] її прізвище змінено з «[PERSON]» на «[PERSON]». Згідно з випискою з інвентарних матеріалів, виданою Волинським обласним бюро технічної інвентаризації від 30.10.2017 року на квартиру [ADDRESS], дана квартира перебуває у спільній сумісній власності її, [PERSON] та [PERSON] Підстава виникнення права власності: свідоцтво про право власності на житло (449-р від 10.01.2001р., видане відділом по приватизації житлового фонду виконавчого комітету Луцької міської ради). Загальна площа квартири - 50 м. кв., житлова - 27,7 м. кв. (загальна площа збільшена на 12,7 м. кв., житлова площа збільшена на 11,6 м. кв. за рахунок приєднання 16/100 частини квартири [NUMBER]; договір дарування від 20.06.2001 року за р № 2308 приватний нотаріус Зубенко Т.І.; рішення міської ради від 29.03.2002 року № 104 на реконструкцію квартири; акт про прийняття в експлуатацію від 28.10.2004 року № 425). Право власності не зареєстровано. Для оформлення права власності на вищевказане спадкове майно вона звернулася до нотаріуса Грушицької В.В., однак їй було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду . У роз'ясненні, виданому приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Грушицької В.В. (№ 377/01-16 від 14.08.2018 року) зазначено, що здійснити реєстрацію права власності на відповідні частки квартири за померлими особами на підставі заяви спадкоємця згідно п. 66 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, неможливо, оскільки, крім документів, встановлених даним пунктом, необхідно ще у зв'язку з об'єднанням 16/100 частки квартири [NUMBER] у відповідності до п. 55 даного Порядку письмова заява або договір співвласників про розподіл часток у спільній власності на таке майно. Згідно ст. 69 Закону України «Про нотаріат» та п. п. 4.14 п. 4 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину перевіряє склад спадкового майна, що неможливо здійснити на квартиру [NUMBER] згідно поданих правовстановлюючих документів (назва об'єкта нерухомого майна вказана некоректно, що унеможливлює провести його ідентифікацію - 16/100 частини квартири [ADDRESS], будинок [ADDRESS]) у зв'язку з тим, що на кожен окремий об'єкт нерухомого майна після смерті [PERSON], який помер [INFO] та [PERSON], який помер [INFO], видати свідоцтва про право на спадщину неможливо, право власності на належну їй частку спадкової квартири вона не може зареєструвати з урахуванням вимог Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень . Посилаючись на вищенаведене, позивач просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно : квартиру [ADDRESS] на Київському майдані у місті Луцьку Волинської області загальною площею 50,0 м. кв., житловою площею 27,7 м. кв., після смерті [PERSON], який номер [INFO] та після смерті [PERSON], який помер [INFO]. [PERSON] подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує з підстав, наведених у позовній заяві. Від відповідача надійшла суду заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає. Суд вважає можливим провести розгляд справи по наявних доказах, за відсутності сторін. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, та подані позивачем докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог, суд установив таке. У відповідності до ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України, може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як слідує з свідоцтва про право власності на житло, виданого згідно з розпорядженням (наказом) від 11.01.2001 року № 449-р і зареєстрованого у відділі по приватизації житлового фонду під № 449-р/22 Луцької міської ради народних депутатів Волинської області, технічного паспорту, власником квартири за [ADDRESS] є [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого [INFO] відділом реєстрації актів громадянського стану Луцького міського управління юстиції у Волинській області, актовий запис № 1786 випливає , що [INFO] помер [PERSON] (а.с.29). Судом встановлено, що після смерті останнього відкрилася спадщина на спадкове майно. У статті 1216 ЦК України зазначено, що спадкуванням є перехід та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Судом встановлено, що 26 вересня 2001 року [PERSON], який є дідом позивача, заповів після своєї смерті належну йому на праві власності частку квартири [ADDRESS] своєму синові (батькові позивача) [PERSON], згідно з заповітом, посвідченим приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Зубенко Т.І. та зареєстрованим в реєстрі за № 3454. Єдиним, хто прийняв спадщину згідно з вказаним заповітом був батько позивача - [PERSON]. У встановлений законом шестимісячний термін, відповідно до ст. 549 ЦК (1963 року) [PERSON] прийняв спадщину шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, доглядом за квартирою, постійним спільним проживанням зі спадкодавцем, що стверджується записами в будинковій книзі. Судом також встановлено, що [PERSON] не оформив своїх спадкових прав, про що зазначено у роз'ясненні приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу № 377/01-16 від 14.08.2018 року Грушицької В.В. З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 25 квітня 2017 року Луцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, актовий запис № 746 вбачається , що [INFO] [PERSON] помер (а.с.30). Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла позивач -[PERSON], яка є спадкоємцем першої черги та рідною дочкою останнього, що стверджується її свідоцтвом про народження серії [NUMBER], зареєстрованого Луцьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис за № 1836. У зв'язку з реєстрацією шлюбу з [PERSON] прізвище позивача змінено з «[PERSON]» на «[PERSON]», про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], зареєстроване відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області 24.10.2014 р., актовий запис № 1612. Ч.3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Судом встановлено, що позивач постійно на час відкриття спадщини проживала із спадкодавцем та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS], що знайшло своє відображення в її паспорті громадянина України та у будинковій книзі. Крім того, згідно з рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17.10.2008 року (справа 2-4079/2008) шлюб між батьком позивача [PERSON] та матір'ю [PERSON] було розірвано. Як передбачено ст. 1269 ЦК України, позивач у встановлений законом шестимісячний термін подала заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, про що зазначено у роз'ясненні № 377-01-13 від 14.08.2018 року, наданому приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Грушицькою В.В., згідно з яким позивач прийняла спадщину після смерті свого батька [PERSON] шляхом подання заяви про прийняття спадщини № 117 від 19.09.2017 року, на підставі якої нотаріусом було заведено спадкову справу № 46/2017. Інші претенденти на спадкове майно відсутні. Проте, як вбачається із роз'яснення, виданого приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Грушицької В.В. (№ 377/01-16 від 14.08.2018 року), здійснити реєстрацію права власності на відповідні частки квартири за померлими особами на підставі заяви спадкоємця згідно п. 66 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, неможливо, оскільки, крім документів, встановлених даним пунктом, необхідно ще у зв'язку з об'єднанням 16/100 частки квартири [NUMBER] у відповідності до п. 55 даного Порядку письмова заява або договір співвласників про розподіл часток у спільній власності на таке майно. Згідно ст. 69 Закону України «Про нотаріат» та п. п. 4.14 п. 4 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, передбачають, що нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину перевіряє склад спадкового майна, що неможливо здійснити на квартиру [NUMBER] згідно поданих правовстановлюючих документів (назва об'єкта нерухомого майна вказана некоректно, що унеможливлює провести його ідентифікацію - 16/100 частини квартири [ADDRESS], будинок [ADDRESS]). Таким чином, на кожен окремий об'єкт нерухомого майна після смерті [PERSON], який помер [INFO] та [PERSON], який помер [INFO], видати свідоцтва про право на спадщину неможливо, право власності на належну позивачу частку даної квартири позивач не може зареєструвати з урахуванням вимог Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Разом з тим, статтею 1296 ч.3 ЦК України передбачено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. За таких обставин, беручи до уваги те, що позивач прийняла спадщину, подавши до нотаріальної контори відповідну заяву про прийняття спадщини, проживала зі спадкодавцем та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS], суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити та визнати за позивачем право власності на вищевказане спадкове майно.

Outcome: approved