Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) від несплачених аліментів в розмірі 5008,90 грн. та судові витрати в розмірі 640 грн.. Позивач в обґрунтування своїх вимог вказує, що рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 21.02.2001 року у справі №2-3-233-2001 вирішено стягнути з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON], 17.02.1999р.н. в розмірі ? частини зі всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше ? частини неоподаткованого мінімуму доходів громадян до повноліття дитини. На виконання зазначеного судового рішення видано виконавчий лист №2-323 від 02.03.2001р., який предявлено до Уманського міського відділу державної виконавчої служби. 25.12.2015р. позивач змінила прізвище на [PERSON]. За період з серпня 2011р. по 17.02.2017р. [PERSON] заборгував оплату аліментів на суму 18286,55 грн.. В звязку з тим, що у відповідача є заборгованість по сплаті аліментів, тому одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, розмір пенсі становить 5008,90 грн.. 13.11.2017 року позивача подала заяву про збільшення позовних вимог, просила стягнути з [PERSON] на її користь заборгованість по аліментах в розмірі 11069 гривень 15 коп.. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, попередньо надала заяву про розгляду справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив, заперечень проти позову відповідач на надав. Також виклик відповідача було здійснено через судову владу України, шляхом оголошення на сайті Уманського міськрайонного суду Черкаської області. Згідно із ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 21.02.2001 року у справі №2-3-233-2001 вирішено стягнути з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON], 17.02.1999р.н. в розмірі ? частини зі всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше ? частини неоподаткованого мінімуму доходів громадян до повноліття дитини. Постановою державного виконавця Явтушенко Н.М. відділу Державної виконавчої служби Уманського районного управління юстиції 15.01.2004р. відкрито виконавче провадження про примусове виконання в/листа №2-323 від 02.03.01 виданого Уманським райсудом про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів (а.с.10). Згідну розрахунку розміру неустойки (пені) від несплачених аліментів [PERSON], розмір неустойки становить 5008,90 грн. (а.с.9). Відповідно до довідки-розрахунок, виданої Уманським міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, борг станом на 17.02.2017 (включно) складав 18286,55 грн.. Заборгованість з урахуванням сплачених коштів станом на 01.11.2017 рік становить 11069,15 грн.(а.с.39). Відповідно до ст. 196 Сімейного кодексу України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Таким чином, передбачена ст. 196 Сімейного кодексу України відповідальність у виді сплати неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів настає за наявності вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду. Пленум Верховного Суду України в п. 22 постанови № 3 «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року розяснив, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, зокрема у звязку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Оскільки відповідачем не надано доказів щодо сплати заборгованості по аліментах, суд дійшов висновку про наявність підстав для нарахування неустойки та стягнення самої заборгованості по аліментах. Згідно положень Сімейного кодексу України аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, тому за змістом ст. 196 Сімейного кодексу України пеня нараховується не на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. Верховний Суд України за результатами розгляду справи № 6-2696цс15 прийняв постанову від 16 грудня 2015 року, в якій сформував правову позицію, відповідно до якої згідно з частиною 1 статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Оскільки неустойка у вигляді пені обчислюється у відсотках від суми невиконаних або неналежно виконаних зобовязань, які виникають у боржника щомісяця, то і пеня має триваючий характер і обраховується за прострочення кожного зобовязання окремо. Отже, з урахуванням правової природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обовязку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Враховуючи вище викладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню неустойка за несплачені відповідачем аліменти у розмірі 5008,90 грн. та заборгованість по аліментах в розмірі 11069 грн. 15 коп.. Враховуючи, що позивачем при подачі позову сплачено судовий збір (а.с.1), сума витрат становить 640 грн. та підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved