Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO]. Свої позовні вимоги аргументує тим, що рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 05.08.2011 року [PERSON] визнаний батьком [PERSON], [INFO] та стягнуто з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі ? частини від усіх видів доходу щомісяця, але не менше ніж прожиткового мінімуму, починаючи з 10.07.2009 року і до досягнення останнім повноліття. Проте у зв'язку із змінами у Сімейному Кодексі України, розмір аліментів, які стягуються на користь позивача є меншим ніж це передбачено законом та позивач просить збільшити розмір аліментів на ? частки від заробітку відповідача, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судове засідання сторони не з'явились, надали суду заяви про слухання справи за їх відсутності. Позивач просила задовольнити заявлені вимоги, відповідач заперечував у задоволенні позову, зазначивши у наданому відзиві про відсутність предмету спору, оскільки останній сплачує на утримання сина щомісяця 930,00 грн, що в свою чергу, становить 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного. \~ \~ \~ \~ У відповідності до ст.ст.\~13,81 ЦПК України\~суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Рішенням Дзержинського районного суду м.Харкові від 05.08.2011 року [PERSON] визнаний батьком сина [PERSON] [PERSON], [INFO] та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина у розмірі ? частини від усіх видів доходу щомісяця, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму, починаючи з 10.07.2009 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно довідки з Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції Харківської області [PERSON] сплачує аліменти в розмірі 930 грн щомісячно, що відповідає вимогам ч.2 ст.182 СК України. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 СК України\~визначено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Батьки мають рівні обов'язки щодо утримання дитини. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 2037-УІІІ 17.05.2017 року, який набрав чинності 08.07.2017 року, збільшений мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і відповідно внесені зміни до ч. 2\~ст. 182 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч. 1\~ст. 192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Сімейним кодексом України\~не передбачена можливість зміни розміру аліментів у зв'язку зі змінами в законодавстві, не передбачено перегляду судом визначеного рішенням суду розміру аліментів в зв'язку з такими змінами і\~Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року № 2037-VIII. Згідно з ч. 4\~ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів (в частках від доходу боржника або в твердій грошовій сумі), їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Тобто, зміна мінімального розміру аліментів на дитину відповідного віку не є підставою для збільшення розміру аліментів, який визначається в частці від доходу боржника або в твердій грошовій сумі. Як зазначено в п.17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2\~ст.182 СК України. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 05 серпня 2011 року визначено розмір аліментів на дитину у розмірі 1/4 частки доходів відповідача, а забезпечення отримання дитиною, гарантованого державою мінімального розміру аліментів, чинного на час нарахування заборгованості не є зміною розміру аліментів, оскільки розмір аліментів визначався судом у частці від доходу боржника, а не в мінімальному розмірі. Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік»\~установлено у 2018 році прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року\~1860 грн., з 1 липня - 1944 грн., з 1 грудня - 2027 грн., тобто розмір аліментів на одну дитину, визначений у частці від доходу платника аліментів не можуть бути меншим з 1 січня 2018 року\~930 грн., з 1 липня\~972 грн., з 1 грудня\~1013 грн. 50 коп. Згідно довідки з місця роботи [PERSON] посадовий оклад останнього становить 3723 грн та щомісячно з січня 2018 року утримується 930 грн в рахунок сплати аліментів. Єдиною підставою для збільшення розміру аліментів позивач зазначає зміни у законодавстві. Аргументи позивача не ґрунтується на вимогах законодавства, оскільки не відносяться до безумовних підстав для зміни (збільшення) розміру аліментів. Позивачем не надано доказів та не наведено арґументів для збільшення розміру аліментів, зокрема такі як зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із батьків. За таких обставин позов задоволенню не підлягає, оскільки позовні вимоги не стосуються збільшення розміру аліментів в розумінні\~ст.192 СК України, а зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановленого раніше судового рішення у справі про стягнення аліментів. Крім того, суд зазначає, що положеннями\~ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження»\~передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені\~Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього\~Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього\~Закону підлягають примусовому виконанню. Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. В таких випадках питання визначення мінімального розміру аліментів, що мають стягуватись з боржника, віднесені до повноважень державного виконавця, у провадженні якого перебуває виконавче провадження з виконання виконавчого листа про стягнення аліментів. Державний виконавець зобов'язаний здійснювати систематичний контроль за правильним і своєчасним відрахуванням утриманих сум аліментів стягувачам. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed