Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з даним позовом, в якому просить встановити факт, що померлий [INFO] [PERSON] доводиться їй рідним дядьком по материній лінії, та визначити їй додатковий строк терміном в чотири місяці для подання в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини після померлого дядька [PERSON] . Свої вимоги обгрунтовує тим, що відсутнє свідоцтво про народження [PERSON] , який є рідним братом її матері [PERSON] , батьками яких були [PERSON] , [PERSON] , що не дозволяє прослідкувати родинні відносини зі спадкодавцем. Передбачений чинним законодавством строк для прийняття спадщини після померлого [PERSON] вона пропустила з поважних причин, оскільки проживала в м. Києві на значній відстані від місця відкриття спадщини, перенесла хірургічну операцію, стаціонарно лікувалась та проходила період реабілітації, в зв`язку з чим не мала коштів для подачі заяви до нотаріальної контори, проводила поховання дядька, не була обізнана з новими положеннями спадкового законодавства. [PERSON] звернулась до суду з даним позовом, в якому просить визначити їй додатковий строк терміном в три місяці для подання в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини після померлого [INFO] дядька [PERSON] . Свої вимоги обгрунтовує тим, що що передбачений чинним законодавством строк для прийняття спадщини вона пропустила з поважних причин, оскільки має проблеми зі здоров`ям, після смерті дядька спостерігалась лікарями, внаслідок чого їй була призначена пенсію по інвалідності, вона юридично неосвічена й не була обізнана з новими правилами для прийняття спадщини. Ухвалою Борзнянського районного суду Чернігівської області від 25 листопада 2019 року за клопотанням позивача [PERSON] дані цивільні справи об`єднані в одне провадження. Представник позивача [PERSON] адвокат Биковець В.В. в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав і просив їх задовольнити з вищевказаних підстав; також вважав за можливе задовольнити й аналогічний позов [PERSON] . Позивач [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити з вищевказаних підстав; вважала за можливе задовольнити й позов [PERSON] , яка є її двоюрідною сестрою й також доводиться племінницею померлому [PERSON] , 1943 р.н. Відповідач Комарівська сільська рада відзивів на позови не надала, в судове засідання представника не направила, подавши заяву, в якій просить розглядати справу без їх участі, вимоги обох позивачів визнає повністю. Заслухавши пояснення позивачки, представника позивачки, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Свідки [PERSON] , [PERSON] суду пояснили, що вони добре знають сім`ю обох позивачок, які є двоюрідними сестрами та доводяться племінницями [PERSON] , який проживав спочатку в м. Борзна, а потім у с. Прохори Борзнянського району, де й помер; мати [PERSON] [PERSON] за дошлюбним прізвищем йменувалась [PERSON] і є рідною сестрою [PERSON] . Як вбачається з копій паспорта, свідоцтв про народження, укладення шлюбу, одруження заявниця народилась [INFO] в м. Борзна Чернігівської області і її батьками значаться [PERSON] , 1939 р.н., та [PERSON] , 1939 р.н.; до заміжжя дошлюбним прізвищем матері заявниці було [PERSON] . Відповідно до архівної довідки Державного архіву Чернігівської області №К-3624 від 20.12.2017р. мається актовий запис №215 від 08.08.1939р. про народження [PERSON] , [INFO] , батьками якої є [PERSON] , 30 років, [PERSON] , 34 [INFO] , мешканці м. Борзна Чернігівської області. Згідно копії актового запису про народження №6 від 09.10.1943р. [PERSON] [INFO] і його батьками значаться [PERSON] , [PERSON] , мешканці м. Борзна. Прізвища ж « [PERSON] », « [PERSON] » при співпаданні імені та по батькові « [PERSON] » в даному випадку не свідчать про нетотожність особи. « [PERSON] » та «Опанас» також є різновидами форм написання одного й того ж імені. Таким чином, аналізуючи зібрані в справі докази в їх сукупності, суд вважає, що пояснення представника позивачки повністю узгоджуються з показаннями допитаних в судовому засіданні свідків, поясненнями позивачки [PERSON] , наявними письмовими матеріалами справи, а тому вимоги [PERSON] про встановлення факту родинних відносин між нею та [PERSON] , як рідною племінницею та дядьком, є обгрунтованими. Згідно зі ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, яким за ст.1220 ЦК України є день смерті особи. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом положень ст.3 ЦК України до загальних засад цивільного судочинства належить справедливість, добросовісність та розумність. В судовому засіданні встановлено, що рідний дядько позивачів [PERSON] , [INFO] , який був зареєстрований і проживав сам у [ADDRESS] , помер [INFO] , заповіту при житті не складав. [PERSON] та [PERSON] , будучи племінницями спадкодавця [PERSON] , належать до кола спадкоємців за законом однієї черговості. У визначений ч.1 ст.1270 ЦК України шестимісячний строк ніхто зі спадкоємців, в тому числі й обидві позивачки, спадщину не прийняв. Зазначені обставини підтверджуються копіями паспортів, свідоцтв про народження, одруження, укладення шлюбу, смерть, актового запису про народження, рішення Борзнянського районного суду Чернігівської області про встановлення факту родинних відносин від 03.10.2019р., від 03.10.2019р., довідками Комарівської сільської ради №3/439 від 06.11.2019р. та Борзнянської районної державної нотаріальної контори №1479 від 07.11.2019р., №1552 від 20.11.2019р. Як вбачається з копій лікарських документів (епікризу, медичної книжки), обидві позивачки мали проблеми зі здоров`ям, зверталися за медичною допомогою, проходили курс лікування, [PERSON] перенесла хірургічну операцію, [PERSON] є особою з інвалідністю 3-ої групи безстроково, що на думку суду позбавило їх можливості своєчасно реалізувати своє право на прийняття спадщини після померлого [PERSON] . Відтак, наведена обома позивачками дана причина пропуску строку для прийняття спадщини на погляд суду є поважною, не оспорюється відповідачем, підтверджується наявними в справі доказами, а тому маються всі підстави для визначення їм додаткового строку для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після померлого дядька [PERSON] . Інші ж наведені [PERSON] , [PERSON] причини пропуску вказаного строку з огляду на положення ч.3 ст.1272 ЦК України, п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» жодним чином не перешкоджали позивачкам своєчасному зверненню до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, а тому не є поважними. Наведений висновок суду також узгоджується з правовими позиціями, висловленими Верховним Судом у постановах від 26 червня 2019 року по справі №565/1145/17, від 05 грудня 2018 року по справі №756/2764/15-ц. При цьому, у відповідності до приписів ч.4 ст.206 ЦПК України суд переконався, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини одночасно обом позивачкам відповідатиме духу права й засадам справедливості, добросовісності та розумності (ст.3 ЦК України). Таким чином, враховуючи викладені обставини, позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved