overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до Мар'їнського районного суду Донецької області з заявою про встановлення юридичного факту, в якій просить: встановити факт того, що Акт про нещасний випадок на виробництві № 1 від 14.10.1992 року в графі 9.1. повинен містити дату 12.10.1992 року, тоді як містить помилкову 12.10.1982 року. У судове засідання заявниця не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягає. У судове засідання заінтересована особа не з'явилась. Подали до суду заперечення, у судове засідання з'явився представник виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань у Мар'їнському районі. Дослідивши докази по справі в їх сукупності, судом встановлено наступне. Відповідно до паспорта громадянина України [NUMBER] [PERSON] [INFO], громадянка України. Заявниця 10.10.1992 року заявниця була тяжко травмована на виробництві, тому що мали місце значні порушення техніки безпеки. Заявниці було видано акт № 1 про нещасний випадок на виробництві від 14.10.1992 року. При огляді вказаного акту заявницею виявлено, що п. 9.1. акту містить описки та неточності, які хтось намагався виправити шляхом повторного нанесення іншої дати на раніше вказану. Пункт 9.1. повинен містити дату - 12.10.1992 року. Встановлення факту помилки в акті про нещасний випадок та виправлення помилки шляхом внесення вірної дати надасть заявнику можливість звернутись до відповідного державного органу з заявою про нарахування та виплати регресу. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до Мар'їнського районного суду Донецької області з заявою про встановлення юридичного факту, в якій просить встановити юридичний факт погашення судимості. Заява мотивована тим, що вироком Жовтневого районного суду м. Одеси від 20.01.1994 року [PERSON] визнано винною по ст. 14, ч. 2 ст. 70 КК України та піддано її покаранню на строк три роки позбавлення волі з конфіскацією майна. Застосовано до [PERSON] ст. 46-1 КК України та відстрочено виконання вироку строк на два роки в частині основної та додаткової норми покарання. Заявник вказує, що її судимість погашена, однак вона вчасно не отримала відповідні довідки, у зв'язку з чим звернулась до суду. У судове засідання з'явився заявник, підтримала подану до суду заяву та надала додаткові пояснення та просила її задовольнити. Треті особи до суду не з'явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Дослідивши докази по справі в їх сукупності, судом встановлено наступне. Вироком Жовтневого районного суду м. Одеси від 20.01.1994 року по справі № І-66 [PERSON] визнано винною по ст. 14, ч. 2 ст. 70 КК України та піддано її покаранню на строк три роки позбавлення волі з конфіскацією майна. Застосовано до [PERSON] ст. 46-1 КК України та відстрочено виконання вироку строк на два роки в частині основної та додаткової норми покарання. Відповідно до ст. 46-1 КК України по скінченні строку відстрочки виконання вироку суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, залежно від ставлення до праці або навчання засудженого, його поведінки протягом встановленого судом строку відстрочки виконання вироку виносить ухвалу про звільнення засудженого від покарання або про направлення засудженого для відбування позбавлення волі, призначеного вироком. Заявник в судовому засіданні пояснила, що її було звільнено від покарання в порядку ст. 46-1 КК України. Заявник вказує, що неодноразово зверталась до уповноважених органів за видачею довідки про погашення судимості, однак письмову відповідь та відповідну довідку тпк і не отримала. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до Марїнського районного суду Донецької області з заявою про надання їй права на укладення шлюбу, згідно з ч. 2 ст. 23 СК України. В заяві вказує, що зустрічається з [PERSON], зараз вона вагітна, тому просить надати їй право на шлюб. В судове засідання заявниця не зявилась, подала до суду заяву, просила розглянути справу за її відсутності. Зацікавлена особа [PERSON] у судове засідання не зявився, подав до суду заяву, про розгляд справи за його відсутності. Зацікавлена особа відділ державної реєстрації актів цивільного стану Марїнського районного управління юстиції у Донецькій області не зявився, подала до суду лист, просила розглядати справу без участі їх представника, заперечень по справі не має. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до паспорта громадянина України ВТ159969 [PERSON], [INFO], уродженка с. Дальнє, Марїнського району, Донецької області, громадянка України. На дату звернення до суду досягла 16 річного віку. У відповідності до ч.1 ст.\~22, ст.\~23 СК\~шлюбний вік для чоловіків і жінок встановлюється у вісімнадцять років. Право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Як передбачено ч.3\~ст.234 ЦПК\~у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб. Згідно довідки Курахівської міської лікарні № 35 [PERSON], [INFO], перебуває на диспансерному обліку в жіночій консультації Курахівської міської лікарні з приводу вагітності на 13-14 тижні. Батьки неповнолітньої не заперечують проти укладення шлюбу. За таких обставин, укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] відповідає інтересам заявниці, тому неповнолітній заявниці [PERSON] слід надати право на шлюб. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до Марїнського районного суду Донецької області з заявою про призначення опіки. У судове засідання зявився заявник. У судове засідання зацікавлена особа не зявилась, подала до суду лист, просили розглянути справу за його відсутності, проти задоволення заяви не заперечують. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Рішенням Марїнського районного суду Донецької області від 14.12.1998 року по справі 2-953-98, визнано [PERSON], [INFO], уродженця [INFO] недієздатним. Органу опіки та піклування при Марїнськой райдержадміністрації призначити його матір [PERSON] опікуном. Рішенням виконавчого комітету Красногорівської міської ради від 26.05.1999 року призначено гр. [PERSON], [INFO], опікуном над її недієздатним сином [PERSON], [INFO]. Згідно виписки Комунального лікувально-профілактичного закладу «Міський онкологічний диспансер м. Краматорськ» з медичної карти стаціонарного хворого на злоякісне новоутворення № 1133 від 09.08.2016 року, [PERSON] встановлено діагноз са-ц/а відділу прямої кишки ТЗН0М0. Стан після оперативного лікування Кл. гр. 2. Тобто, враховуючи вищевикладене [PERSON] хворіє дуже важкою формою хвороби на злоякісне новоутворення. В останні роки стан її здоровя значно погіршився і вона не може виконувати належний догляд за сином. Заявниця вказує, що крім неї близьких родичів у недієздатного брата не має.17.10.2016 року вона звернулась до органу опіки та піклування з заявою про можливість призначення її опікуном брата [PERSON]. Рішенням опікунської ради з питань забезпечення прав повнолітніх осіб військово-цивільної адміністрації міста Красногорівка Марїнського району Донецької області від 28.11.2016 року № 3 затвердження подання органу опіки та піклування військово-цивільної адміністрації міста Красногорівка, щодо можливості призначення опікуном над [PERSON] [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 55 ЦК України опіки та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових та майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоровя не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обовязки. \~Відповідно до ч.1\~ст. 60 ЦК України\~суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. За вказаних обставин суд вважає, що\~\~заяву треба задовольнити повністю. \~\~\~\~ На підставі ст. ст.\~10,\~11,\~60,\~61,\~88,\~130,\~131,\~174,\~209,\~210,\~212-215,\~223 ЦПК України, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до Марїнського районного суду Донецької області з заявою про призначення опікуна. Заява мотивована тим, що Красноармійським міськрайонним судом Донецької області її брата [PERSON]. Однак судом під час розгляду справи не було вирішено питання щодо встановлення опіки, через це заявниця змушена звернутись до суду. У судове засідання заявник не зявився. У судове засідання представники зацікавлених осіб не зявилися. Вивчивши та дослідивши матеріали заяви, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд вважає, що вимоги заяви слід задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 05.01.2016 року (справа № 235/9220/15-ц, провадження 2о/235/251/15) визнано [PERSON], який народився 07.07.1967 року в м. Красногорівка, Марїнського району, Донецької області, недієздатним. Рішенням опікунської з питань забезпечення прав неповнолітніх осіь військово-цивільної адміністрації м. Красногорівка Марїнського району Донецької області від 17.02.2016 року № 1 затверджено подання органу опіку та піклування Військово-цивільної адміністрації міста Красногорівка щодо можливості призначення опікуном [PERSON] над [PERSON] Відповідно до подання органу опіки та піклування військово-цивільної адміністрації м. Красногорівка про можливість виконання обовязків опікуна над своїм братом [PERSON], який страждає глибокою розмовою відсталістю внаслідок хвороби Дауна, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, відповідно до ст.. 60 Цивільного кодексу України, орган опіки та піклування пропонує Марїнському районному суду призначити [PERSON] опікуном над своїм братом [PERSON] у звязку з тим, що він визначений рішенням Красноармійського міськрайонного суду недієздатним. Відповідно до положень ч. 1\~ст. 60 Цивільного кодексу\~України зазначене є підставою для задоволення заяви [PERSON] та призначення [PERSON] опікуном над недієздатним [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до Мар'їнського районного суду Донецької області з позовною заяво до [PERSON] про розподіл майна подружжя. У судове засідання позивач та відповідач не з'явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Суд, дослідивши та оцінивши в сукупності докази по справі, встановив. 12.06.1999 року укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER], виданого Київським відділом реєстрації актів громадського стану м. Донецьку. Від шлюбу сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Позивачка вказує, що за час шлюбу разом з чоловіком придбала та значно покращили квартиру [ADDRESS], автомобіль марки Рено «Дастер» державний номерний знак [NUMBER]. Вказана квартира та транспортний засіб є спільною сумісною власністю сторін. Згідно ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частка дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ст. 70 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовились про порядок поділу майна. Таким чином, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до Мар'їнського районного суду Донецької області з позовною заявою, в якій просить визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування житлом. У судове засідання позивач та відповідачі не з'явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. [PERSON] є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS], відповідно до рішення Мар'їнського районного суду Донецької області від 07.07.2016 року справа № 237/2372/16-ц (провадження 2/237/904/16). Позивач вказує, що відповідачі по справі є родиною сина. Зараз проживають на території Російської федерації. Відповідно до довідки виконавчого комітету Курахівської міської ради № 2755 від 19.07.2016 року за адресою [ADDRESS] фактичне не мешкають з 2014 року і по теперішній час: [PERSON], 1982 р.н., [PERSON], 1985 р.н., [PERSON], 2003 р.н., [PERSON], 2007 р.н. Позивач просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, оскільки вимушена сплачувати за комунальні послуги, з розрахунку кількості зареєстрованих в квартирі осіб, а також позбавлена законного права на оформлення субсидії. Самостійно в добровільному порядку відповідачі не мають можливості знатись з реєстрації, оскільки знаходяться на постійному проживанні в Російській Федерації. У зв'язку з чим позивач вимушена звернутись до суду. Відповідач не проживає в вказаному житловому приміщенні, підстав для продовження терміну зберігання за ним права користування спірним житловим приміщенням, передбачених ст.71 ЖК України немає, участі в оплаті комунальних послуг, будинку відповідач не приймає, що свідчить про втрату ним інтересу до спірного житлового приміщення як до свого постійного місця проживання, тому відповідач підлягає визнанню таким, що втратив право користування житловим приміщенням. У відповідності із ст.167 ЖК України - у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне місце проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сімї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України передбачені спеціальні підстави для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням власника: у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За вказаних обставин суд вважає за необхідне відповідачів визнати такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до Мар'їнського районного суду Донецької області з позовною заявою, в якій просить визнати [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням. У судове засідання позивач не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без її участі, у зв'язку з незадовільним станом здоров'я. У судове засідання відповідачі не з'явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. У судове засідання третя особа Богоявленська сільська рада до суду не з'явилась, просила розглядати справу за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. [PERSON] є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS], відповідно до договору дарування житлового будинку разом з земельною ділянкою, посвідченого приватним нотаріусом Мар'їнського районного нотаріального округу Ністратовою Р. І. та зареєстровано в реєстрі за № 215. Позивач вказує, що у 1998 році її сестра [PERSON], [INFO], попросила в неї дозволу на деякий час зареєструватись в її будинку. З моменту реєстрації по цей час вона жодного дня не проживала з ними, участі в утриманні будинку ні фізично, ні фінансово не приймала. В 2007 році зареєструвала без відома позивача в її будинку свою доньку [PERSON], [INFO]. Відповідачі постійно мешкають в м. Донецьк та мають свій будинок. Відповідачка [PERSON] добровільно відмовляється виписатись з будинку, у зв'язку з чим позивачка вимушена звернутись до суду. Відповідач не проживає в вказаному житловому приміщенні, підстав для продовження терміну зберігання за ним права користування спірним житловим приміщенням, передбачених ст.71 ЖК України немає, участі в оплаті комунальних послуг, будинку відповідач не приймає, що свідчить про втрату ним інтересу до спірного житлового приміщення як до свого постійного місця проживання, тому відповідач підлягає визнанню таким, що втратив право користування житловим приміщенням. У відповідності із ст.167 ЖК України - у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне місце проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сімї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України передбачені спеціальні підстави для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням власника: у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За вказаних обставин суд вважає за необхідне відповідачів визнати такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до Мар'їнського районного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на 3/5 частки квартири за набувальною давністю. У судове засідання позивач не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. У судове засідання відповідачі не з'явились, подали до суду, кожен окремо, заяви про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Суд, дослідивши та оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із таких підстав. Згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 13.12.1993 року органом приватизації Курахівського експериментального заводу спеціальних будівельних конструкцій згідно з розпорядженням № 140 від 13.12.1993 року, квартира [ADDRESS] належить [PERSON], її доньці [PERSON], її доньці [PERSON], її зятеві [PERSON] та її онуці [PERSON]. Позивач вказує, що її донька [PERSON] разом зі своїм чоловіком та донькою фактично мешкали за вказаною адресою протягом двох років, потім з липня 1995 року вони придбали у власність будинок [ADDRESS] відразу після укладення договору купівлі-продажу перестали мешкати разом з нею. Жодного разу не надали матеріальної допомоги для ремонту квартири та оплати комунальних послуг. Позивач вказує, що самостійно здійснює оплату комунальних послуг та витрат пов'язаних з утриманням квартири в належному стані. Позивач просить визнати за нею право власності на 3/5 частини квартири як на майно за набувальною давністю. Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добровільно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). Відповідно до ч. 4 ст. 344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Оскільки позивачка [PERSON] володіє квартирою [ADDRESS] з 13 грудня 1993 року до сьогодні, тобто протягом 23 років, то суд дійшов висновку про можливість визнання за нею права власності на майно за набувальною давністю. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до Мар'їнського районного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про визнання договору дійсним та визнання права власності. У судове засідання позивач та відповідачі не з'явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Суд, дослідивши та оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із таких підстав. 19.09.2011р. [PERSON] вирішила продати належний їй транспортний засіб Нопсіа Jazz5D, 2006 р.в., номер шассі [NUMBER], держномер [NUMBER], зеленого коліру, у зв'язку з чим надала [PERSON] довіреність на продаж автомобіля нотаріально посвідчену приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округа Грабчак Г.Г. зареєстровану в реєстрі за №1715 від 19.09.2011р. 22.09.2011р. діючий від імені [PERSON] на підставі довіреності від 19.09.2011р. [PERSON] продав [PERSON] транспортний засіб Honda Jazz 5D, 2006 р.в., номер шассі [NUMBER], держномер [NUMBER] та отримав від неї грошові кошти в сумі еквівалентній 13 000 доларів США. З метою оформлення купівлі-продажу транспортного засобу на [PERSON] [PERSON] видав на [PERSON] довіренність від 22.09.2011р. нотаріально посвідчену приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округа Швець Р.О., зареєстровану в реєстрі за № 8668 з правом продажу та перереєстрації транспортний засіб Honda Jazz 5D, 2006 р.в., номер шассі [NUMBER], держномер [NUMBER], зеленого кольору. Підтвердженням домовленності [PERSON] та [PERSON] в особі [PERSON] щодо продажу спірного майна є довіренності від 19.09.2011р., 22.09.2011р., 08.07.2015р., які не були скасовані Продавцем, та наявні в оригіналі у Покупця, та наявність у [PERSON] оригіналу технічного паспорту на транспортний засіб Honda Jazz 5D, 2006 р.в., номер шассі [NUMBER], держномер [NUMBER], зеленого кольору. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу, одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язовується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Усі істотні умови договору були використані обома сторонами, що підтверджується фактичними обставинами справи. Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ч.1 ст.334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. На підставі викладеного, у відповідності зі ст.ст.3-5 ЦПК України, ст.ст.220, 334, 392, 652, 655, 1217, 1258 ЦК України суд,-

Outcome: approved