Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON], третя особа Виконавчий комітет Першотравенської міської ради Дніпропетровської області, як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний заочним рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 26 травня 2016 року. Від шлюбу вони мають одну малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею. Шлюбні відносини з відповідачем припинені з 2015 року, з цього часу вони проживають окремо. Відповідач не виконує жодного з покладених на нього законом обов'язків: не приймає ні виховної, ні матеріальної, ні іншої посильної участі у вихованні їх дитини, з сином взагалі не спілкується. Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 28 жовтня 2015 року, з відповідача було стягнуто аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), однак відповідач ухиляється від їх сплати. Загальна сума боргу по аліментах складає 25 854,63 гривень. Дитина повністю знаходиться на її утриманні та утриманні її батьків. Пасивна поведінка відповідача шкодить інтересам сина. Просить суд позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], по відношенню до малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надала суду заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити, не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на сторінці Першотравенського міського суду Дніпропетровської області Офіційного веб-порталу «Судова влада України», так як відповідач проживає у [ADDRESS] (в районі проведення антитерористичної операції). Представник Виконавчого комітету Першотравенської міської ради, як органу опіки та піклування, [PERSON] у судове засідання не з'явилась, направила суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені [PERSON] вимоги підтримала у повному обсязі, та прохала суд винести рішення відповідно до чинного законодавства. Згідно ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши матеріали справи, виходячи з інтересів дитини, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Як видно з матеріалів справи відповідач [PERSON] є батьком малолітнього [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER] видане відділом реєстрації актів цивільного стану Першотравенського міського управління юстиції Дніпропетровської області 17 січня 2013 року). Згідно характеристики наданої на [PERSON], адміністрацією КДНЗ «Дзвіночок» міста Першотравенська Дніпропетровської області, [PERSON] проживає у неповній сім'ї: мама - [PERSON], яку хлопчик дуже любить, має тісні та дружні стосунки, та багато спільних інтересів. Під час відсутності мами, [PERSON] проживає у бабусі та дідуся (тато у вихованні та навчанні хлопчика участі не приймає). Всі члени сім'ї піклуються про дитину, приймають активну участь у його вихованні, завжди цікавляться життям хлопчика у дошкільному закладі, відвідують батьківські збори, прислухаються до порад вихователя. Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 28 жовтня 2015 року з [PERSON] стягнуті аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини, сина - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу). Заочним рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 26 травня 2016 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Довідкою від 05 грудня 2017 року виданою державним виконавцем Першотравенського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області підтверджується, що станом на 01 грудня 2017 року [PERSON] має заборгованість по сплаті аліментів на користь [PERSON] у розмірі 25 854,63 гривень. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Виконавчого комітету Першотравенської міської ради Дніпропетровської області від 09 листопада 2017 року № 2446/04.1-13, доцільно позбавити батьківських прав громадянина [PERSON], [INFO], по відношенню до малолітньої дитини [PERSON], [INFO], так як він не виконує батьківські обов'язки щодо дитини, не працює, вихованням та утримання малолітнього сина не займається, не цікавиться його життям та досягненнями у дошкільному закладі. Згідно п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Статтею ст.150 Сімейного Кодексу України, передбачені обов'язки батьків щодо виховання і розвитку дитини. Статтею 164 СК України передбачено вичерпний перелік обставин, за яких матір або батька може бути позбавлено батьківських прав щодо усіх дітей або когось з них. Такими обставинами є факти, якщо батьки : 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3)жорстоко поводяться з дитиною;4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6)засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків та свідомого нехтування ними своїми обов'язками. За змістом статті 164 СК України позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, і питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей (п.15 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»). Позбавлення батьківських прав є, насамперед, способом захисту прав та інтересів дитини, а тому при вирішенні цього питання має бути виявлений позитивний результат в долі дитини (дітей), який має настати після позбавлення батьків їх прав. Так, Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частинами 2,3 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року (з наступними змінами та доповненнями), передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року (з наступними змінами та доповненнями) виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. дитини, За правилами ч.2 ст.157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні. Відповідно до ст.9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, держави - учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. За загальним правилом позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. Враховуючи викладене суд вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав у відношенні малолітнього [PERSON], [INFO], так як останній не виконує свої батьківськи обов'язки, а саме: не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення. Крім того, у відповідність до ст.141 ЦПК України, з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь [PERSON] судовий збір в розмірі 640,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved