Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з даною заявою 28.04.2017 року в якій просить визнати недієздатним її сина [PERSON], [INFO], який страждає на тяжке хронічне психічне захворювання, в зв'язку з чим погано орієнтується в повсякденному житті та побуті, не розуміє значення своїх дій та не може ними керувати, не здатний себе обслуговувати, потребує стороннього догляду, та призначити над ним опіку. Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, про розгляд справи повідомлені належним чином, подали заяви про розгляд справи без їх участі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. За ч.3 ст.237 ЦПК України заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сім'ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Так, судом встановлено, що заявник [PERSON], [INFO], перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], [INFO], від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO], зареєстровані за адресою: [ADDRESS], що підтверджено матеріалами справи ( а.с. 6-12). З матеріалів справи ( а.с. 13-16, 22,23) та оглянутої в судовому засіданні медичної картки № 1820, вбачається, що [PERSON], [INFO], з 2006 року перебуває на обліку у лікаря - психіатра, являється інвалідом з дитинства - довічно, першої групи, підгрупа «Б», потребує стороннього догляду та лікування у психіатра, з 07.09.2005 року по теперішній час являється вихованцем Білоцерківського дитячого будинку - інтернату та знаходиться на повному державному утриманні. Згідно висновку судово - психіатричного експерта № 114-ц від 21.06.2017 року (а.с.46-48), [PERSON], [INFO], страждає на стійке хронічне психічне захворювання - важку розумову відсталість, МКХ-10; F 72.1, тому він за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За ст.39 п.1 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та /або/ керувати ними. Проаналізувавши всі досліджені докази, суд приходить до висновку про визнання [PERSON], [INFO], недієздатним, оскільки він дійсно внаслідок психічного захворювання усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними не може. Відповідно до п.1 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. За ч.1 ст.241 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає йому піклувальника чи опікуна. Згідно висновку органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Димерської селищної ради від 30.03.2017 року ( а.с.18) та рішення Димерської селищної ради від 30.03.2017 року № 31( а.с 17), опікунська рада вважає за доцільне призначити [PERSON] опікуном над її сином [PERSON]. З матеріалів справи ( а.с.19-21) вбачається, що заявник, [PERSON], на обліку у лікаря-психіатра чи лікаря нарколога не перебуває, працює в Державному агентстві України з питань кіно на посаді головного спеціаліста сектору внутрішнього аудиту з 07.07.2012 року по теперішній час, має позитивну характеристику за місцем проживання. Відповідно до ч.4 ст.63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. Заявник є матір'ю [PERSON], стан її здоров'я дозволяє виконувати обов'язки опікуна, просить суд призначити її опікуном сина. Таким чином, суд вважає за можливе встановити опіку над [PERSON] та призначити його опікуном заявника у справі [PERSON].

Outcome: approved