Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] сільської ради Володимир-Волинського району про визнання права власності на земельну ділянку. В своїй позовній заяві посилається на те, що 29 липня 2015 року померла її баба [PERSON], яка за життя, 20.12.2005 року склала заповіт, згідно якого, належний їй житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами та все інше майно, де б воно не знаходилось і з чого б не складалось заповіла їй [PERSON] Тому після її смерті відкрилась спадщина на належну покійній земельну ділянку площею 2,62 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території [PERSON] сільської ради. Вона фактично прийняла спадщину після смерті баби, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначену земельну ділянку нотаріальною конторою їй було відмовлено, у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючих документів. Просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 2,62 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території [PERSON] сільської ради, Володимир-Волинського району, Волинської області, яку вона успадкувала за заповітом після смерті баби [PERSON], яка померла 29 липня 2015 року. На попереднє судове засідання позивач не зявилась, подала суду заяву, згідно якої заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві та слухати справу у її відсутності. Представник відповідача [PERSON] сільської ради на попереднє судове засідання не зявився, подав суду заяву, згідно якої заявлені позовні вимоги визнав у повному обсязі, просить суд слухати справу у його відсутність. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 346 ЦК України смерть власника є однією з підстав припинення права власності. Згідно до вимог ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Як стверджується свідоцтвом про смерть серії 1ЕГ № 178657, 29.07.2015 року померла [PERSON]. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялись внаслідок його смерті. Як вбачається з заповіту, посвідченого 20.12.2005 року секретарем Галинівської сільської ради Володимир-Волинського району [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 34, [PERSON] усе своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б не складалось заповіла своїй онуці Суворовій (шлюбне прізвище [PERSON]) А.Ю. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії 1-ЕГ № 069759, позивач по справі 02.12.2011 року зареєструвала шлюб і взяла прізвище чоловіка «Стафічук». З копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 651114, довідки управління держкомагенства у Володимир-Волинському районі Волинської області вбачається, що [PERSON] належала земельна ділянка площею 2,62 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради, Володимир-Волинського району, Волинської області. З довідки державного нотаріуса Володимир-Волинської державної нотаріальної контори [PERSON] вбачається, що через відсутність оригіналу правовстановлюючих документів на земельну ділянку, видача свідоцтва про право на спадщину є неможливою. Визнання позову відповідачем будь-чиїх прав та інтересів не порушує. За таких обставин вимоги позивача є обґрунтованими та підставними. Судові витрати по справі суд покладає на позивача. На підставі ст. ст. 383, 386, 392, 1217, 1222, 1235, 1236, 1268 ЦК України,

Outcome: approved