Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом про зняття арешту та заборони відчуження з транспортного засобу, в якому просить звільнити з-під арешту легковий автомобіль марки DAEWOO TICO, 1997 року випуску, номер шасі (кузов, рама, коляска) [NUMBER], державний номер [NUMBER], накладений Першим відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 10.11.2010 року ВП №21793780. В обґрунтування свої позовних вимог позивачка пояснила, що Першим відділу державної виконавчої служби Приморського району Одеського міського управління юстиції було відкрите виконавче провадження ВП № 21793780 на виконання вироку Малиновського районного суду м Одеси від 03 лютого 2010 року по справі № 1-419/2010. В рамках виконавчого провадження був накладений арешт на автомобіль «Деу Тико», державний номер [NUMBER], який належить їй, [PERSON]. Також позивачка в своєму позові зазначила, що зобов'язання зазначені у вироку Малиновського районного суду м Одеси від 03 лютого 2010 року по справі № 1-419/2010 виконала та звернулась до відповідача з заявою про зняття арешту з автомобілю «Деу Тико», державний номер [NUMBER]. Однак, листом від 19.05.2014 року вих. № 10855 позивачці було відмовлено в звільненні з-під арешту «Деу Тико», держномер [NUMBER]. Оскільки наявність арешту на автомобіль позбавляє позивачку можливості реалізувати суб'єктивне право власності, що складається з правомочностей: права володіння, права користування, права розпорядження, вона звернулась з наступним позовом до суду. Представник позивачки в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглянути справу у її відсутності, проти задоволення заочного рішення не заперечує. Представник Першого Приморського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції в судове засідання на неодноразовий виклик суду не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом відправлення судової повістки за адресою місцезнаходження, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення у відсутності відповідача, при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку поданим доказам, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 03 лютого 2010 року по справі № 1-419/2010 Малиновським районним судом м. Одеси постановлений вирок, яким [PERSON], [INFO] визнано винною у скоєнні злочину, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України та призначено їй покарання у вигляді штрафу у розмірі двохсот неоподаткованих податків мінімумів доходів громадян, що складає 3400 (три тисячі чотириста) гривень без позбавлення права керувати транспортним засобом. В силу ч.4 ст.53 КК України, зважаючи майновий стан засуджений, призначено вказаний штраф з розстрочкою сплати поквартально рівними частками на строк два роки (3400/2 = 1700/4 = 425 грн.). Міру запобіжного заходу [PERSON] до вступу вироку в законну силу залишено - підписку про невиїзд. Стягнуто з підсудної на користь [PERSON] матеріальну шкоду, в розмірі 783,07 грн., та частково заявлену моральну шкоду в розмірі 7710 грн. Стягнуто з [PERSON] 1746,00 грн. на користь комунальної установи «Одеська обласна клінічна лікарня». Судові витрати у сумі 2253,51 грн. віднесено за рахунок держави. Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 29 квітня 2010 року, апеляцію потерпілого [PERSON] залишено без задоволення. Вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 03.02.2010 року у відношенні [PERSON] залишено без змін. Першим Приморським відділом ДВС Одеського міського управління юстиції 30 вересня 2010 року на підставі заяви стягувача було відкрите виконавче провадження. З постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, затвердженої начальником відділу державної виконавчої служби Одеського МУЮ, серії АВ №972894 від 10.11.2010 року, вбачається, що державним виконавцем Балікою В.І. Першого Приморського ВДВС ОМУЮ при примусовому виконанні виконавчого листа № 1-419 виданого 03.06.2010 року Малиновським районним судом м. Одеси про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошової суми у розмірі 8 493,07 грн., Встановлено, що боржник у добровільному порядку вимоги виконавчого документу не виконав, станом на теперішній час документальних підтверджень стосовно виплат грошової суми до відділу не надходило. З метою забезпечення виконання рішення суду, необхідно накласти арешт на майно, яке належить боржнику. Відповідно до довідки РЕВ-1 боржнику належить автотранспортний засіб: DAEWOO TICO, 1997 року випуску, державний номер [NUMBER], Постановлено: накласти арешт на майно, що належить [PERSON], а саме DAEWOO TICO, 1997 року випуску, державний номер [NUMBER] та заборонено здійснювати відчуження майна, яке належить [PERSON], а саме DAEWOO TICO, 1997 року випуску, державний номер [NUMBER]. Але, позивачка в добровільному порядку виконала вимоги суду та сплатила [PERSON] грошові кошти в розмірі 8 500,00 (вісім тисяч п'ятсот) гривень, що підтверджується розпискою складеною власноруч [PERSON] від 5 жовтня 2010 року. З постанови про закінчення виконавчого провадження, затвердженої начальником першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського МУЮ від 12.09.2012 року, вбачається, що виконавче провадження з примусового виконання вик. листа Малиновського районного суду м. Одеси № 1-419/10 закінчено, знято арешт та розшук майна, що належить [PERSON], адреса: [ADDRESS], а саме з автотранспортного засобу DAEWOO TICO, 1997 року випуску, державний номер [NUMBER]. З постанови про зняття з розшуку майна боржника, затвердженої начальником першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського МУЮ від 28.11.2012 року, вбачається, що знято з розшуку майно боржника, а саме автотранспортний засіб: DAEWOO TICO, 1997 року випуску, державний номер [NUMBER], що належить боржнику, [PERSON]. Розшук був оголошений постановою державного виконавця першого Малиновського ВДВС ОМУЮ № В-13/787 від 06.10.2010 року. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Так, за ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. З огляду на викладене, суд вважає за потрібне звільнити з-під арешту транспортний засіб, що належить позивачці. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved