Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом до [PERSON] Свої вимоги мотивує тим, що вона є матір'ю [PERSON] Не зважаючи на те, що вона інвалід І групи, свою дочку вона все життя утримувала належним чином, забезпечила її харчуванням, одягом та здобуттям вищої освіти у Національному університеті кораблебудування ім. Адмірала Макарова. На теперішній час єдиним джерелом для її існування є пенсія по інвалідності, інших доходів не має. Практично всю пенсію, яку отримує витрачає на житлово-комунальні послуги та ліки, після чого грошей не вистачає навіть на харчування. Її дочка є приватним підприємцем, отримує регулярний дохід, однак жодної допомоги на її утримання їй не надає. В зв'язку з чим просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на її утримання в розмірі 2000 грн. довічно, починаючи від дня пред'явлення позову. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги своєї довірительки та просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове не з'явилася, причину неявки суду не повідомила, про день, місце та час розгляду справи сповіщена вчасно та належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи корінцем поштового повідомлення. Клопотань про відкладення розгляду справи, або про розгляд справи у її відсутність, до суду не надходило. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача в судовому засіданні не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи приходить до висновку про часткове задоволення позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що згідно копії паспорту [PERSON], [INFO], є єдиною дочкою [PERSON] (а.с. 3 5). [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON], який було розірвано 09 жовтня 1997 року (а.с. 7). Згідно довідки виписки про склад сім'ї та реєстрацію разом з позивачкою в квартирі [ADDRESS], зареєстровані її дочка [PERSON] та онука [PERSON] (а.с. 20). Згідно копії довідки науково-дослідного інституту нейрохірургії від 23 травня 2000 року [PERSON] з 22 травня 2000 року по 23 травня 2000 року знаходилась на лікуванні в нейрохірургічному відділенні з приводу компресійного перелому хребта, ушкодженню спинного мозку (а.с. 12). Згідно наданих медичних документів, з вищезазначеної підстави позивач потребує постійного пожиттєвого медикаментозного лікування(8 11, 13, 14). Згідно висновку ЛКК № 197 та копії посвідчення серії ААА № 217735 [PERSON] є інвалідом І групи безстроково (а.с. 15 16, 17). Згідно\~ст. 202 СК України\~повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Потреба в матеріальній допомозі означає недостатність коштів, необхідних для підтримки нормальної життєздатності особи. При визначенні того, чи потребують батьки матеріальної допомоги, слід керуватися прожитковим мінімумом, встановленим законом. Тому з урахуванням наведеної в ч.1 ст. 10 СК України\~вказівки про можливість застосування аналогії закону до сімейних правовідносин, не врегульованих цим Кодексом, при визначенні того, чи потребують батьки матеріальної допомоги, слід виходити з критеріїв, встановлених в ч. 4 ст. 75 СК України. Відповідно до положень ст. 75 СК України один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Отже і для визначення того, чи потребують батьки матеріальної допомоги та чи мають повнолітні дочка, син можливість надавати допомогу своїм батькам слід виходити з цих же критеріїв. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов'язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Відповідно до довідки Управління ПФУ [PERSON] отримує пенсію по інвалідності у сумі 2113,27 коп. Статтею 7 Закону України Про державний бюджет України на 2017 рік\~передбачено, що прожитковий мінімум для непрацездатних осіб встановлюється з 1 січня 2017 року - 1247 гривень, з 1 травня - 1312 гривень, з 1 грудня - 1373 гривні на місяць. З наведеного слідує, що розмір пенсії позивача перевищує прожитковий мінімум на 740,27 грн. Однак з наданих фіскальних чеків вбачається, що з липня по серпень 2017 року витратила на лікування 1102,5 грн. (а.с. 18). Окрім того щомісячно позивач сплачує 162, 45 грн. - за опалення; 179, 96 грн. за електроенергію; 194,11 грн. - квартирна плату; 48 грн Квант, а всього 584, 52 грн. Приблизний сукупний розмір витрат позивача на місяць становить 1687 грн. Зважаючи на те, що позивачка хворіє, в зв'язку з чим потребує постійного лікування, з досліджених в судовому засіданні копій фіскальних чеків вбачається недостатність коштів, необхідних для підтримки нормальної життєздатності позивача, а тому, суд приходить до висновку про те, що [PERSON] потребує матеріальної допомоги. Суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін (ч.1 ст. 205 СК України). За загальним правилом, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі за заявою платника аліментів або одержувача, якщо платник має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 184 СК України). \~ Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню на користь позивача з відповідача, суд враховує доведеність належними та допустимими доказами необхідності у наданні їй матеріальної допомоги, можливість отримання аліментів від дочки (оскільки протилежного в судовому засіданні не встановлено), а також те, що позивач отримує пенсію, розмір якої перевищує встановлений\~\~Законом України «Про державний бюджет на 2017 рік»\~\~розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням щомісячних витрат позивача на лікування, квартирну плату та комунальні послуги та приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача належать до стягнення аліменти в розмірі 1000 грн., щомісячно, довічно. \~\~\~ У справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місць (п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України). \~ Відповідно до ст. 88 ЦПК України\~з відповідача на користь держави стягується судовий збір у розмірі 640 грн.

Outcome: partial