Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до Нововодолазького районного суду Харківської області із заявою про надання права на шлюб, заінтересовані особи: [PERSON] , [PERSON] . В обґрунтування своїх вимог зазначила наступне. У 2019 році вона познайомилась з [PERSON] . Між ними склалися дуже теплі і щирі стосунки, вони мають міцні почуття любові та поважають один одного. Тому вона має намір зареєструвати з ним шлюб. Визнання права на укладення шлюбу для неї є неохідним і відповідає її інтересам, оскільки на даний час вона вже вагітна, а тому їй необхідно зареєструвати шлюб до народження дитини. Заявник [PERSON] , заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з?явились, через канцелярію суду надали клопотання, відповідно до яких заявлені вимоги підтримують у повному обсязі, просять їх задовольнити. Також просили розглянути справу за їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного. Як убачається з матеріалів справи, [PERSON] народилась [INFO] , що підтверджується паспортом громадянина України (ІD - картка ) № [NUMBER] , виданого 20.11.2018 органом 6347, а також свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Просянською сільською радою Нововодолазького району Харківської області 08 квітня 2004 року (а. с. 5, 8). Отже, на час розгляду справи у суді, заявник по справі не досягла шлюбного віку, передбаченого статтею 22 Сімейного кодексу України. Відповідно до довідки Нововодолазького ліцею № 2 Нововодолазької селищної ради Харківської області № 01-34/266 від 21.12.2020 [PERSON] навчається в 11-В класі із заочною формою навчання (а. с. 6). Згідно з довідкою поліклінічного відділення КНП «Нововодолазька центральна районна лікарня» № 202 [PERSON] знаходиться на обліку в жіночій консультації з діагнозом вагітність 21 тижнів (а. с. 7). Частиною 1 ст. 21 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Для укладення шлюбу законодавством встановлені певні умови. До таких умов відносяться взаємна згода осіб, які укладають шлюб, і досягнення певного віку. Право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку (ч. 1 ст. 23 Сімейного кодексу України). Відповідно до ст. 22 Сімейного кодексу України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Така позиція відповідає Декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, у статті 16 якої говориться, що жінки і чоловіки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати родину. При цьому вони мають однакові права на шлюб. Разом з тим, ч. 2 ст. 23 Сімейного кодексу України передбачено, що за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Вирішуючи питання чи відповідатиме укладання шлюбу дійсним інтересам неповнолітньої заявниці, суд приймає до уваги довідку № 22, видану Комунальним некомерційним підприємством «Нововодолазька центральна районна лікарня» за підписом лікаря та завідувача жіночої консультації відповідно до якої встановлено, що [PERSON] , [INFO] , знаходиться на обліку по вагітності в жіночій консультації, вагітність перша, термін 21 тиждень (а. с. 7). Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). В силу приписів ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Відповідно до положень ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про надання права на шлюб (ч. 3 ст. 293 ЦПК України). Згідно роз`яснень, що містяться у пункті 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя» заява про надання особі, досягла чотирнадцяти років, права на шлюб повинна розглядатися судом в окремому провадженні. При цьому до участі в справі залучаються один або обоє батьків неповнолітньої дитини, піклувальник, особа, з якою передбачається реєстрація шлюбу, а також інші заінтересовані особи. Заперечення батьків щодо надання права на шлюб не є підставою для відмови в задоволенні заяви, оскільки головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. Під час судового розгляду справи встановлено, що мати заявниці [PERSON] не заперечує проти шлюбу її неповнолітньої доньки [PERSON] з [PERSON] , оскільки шлюб відповідає її інтересам. [PERSON] також виявив бажання зареєструвати шлюб з [PERSON] , створити сім`ю та виховувати їх дитину. Суд вважає за необхідне зазначити, що право на шлюб чоловіка та жінки, які досягли шлюбного віку, закріплено у статті 12 Конвенції про захист прав людини і основних свобод. Відповідно до ч. 1 ст. 27 Сімейного кодексу України державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства. Оцінивши в сукупності всі докази по справі, враховуючи спільне бажання заявника [PERSON] та особи, з якою має бути укладений шлюб - [PERSON] укласти шлюб, їх спільний намір створити сім`ю, враховуючи позицію батьків заявниці, які підтримують намір доньки на укладення шлюбу, враховуючи відсутність обставин, які б вказували, що шлюб може зашкодити інтересам заявника, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про надання права на шлюб, оскільки таке право буде відповідати її інтересам та інтересам її майбутньої сім`ї. Вирішуючи питання щодо відшкодування судових витрат, суд виходить з приписів ч. 7 ст. 294 ЦПК України, відповідно до яких при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного та

Outcome: approved