Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому після зменшення позовних вимог просить стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за несплату аліментів в період з 20.03.2015року по 31.03.2017р. в сумі 33308 грн.75 коп. Позивач [PERSON] в обґрунтування своїх вимог вказує, що 03.06.2015року рішенням Московського районного суду м.Харкова стягнуто з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітніх доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON],[INFO], в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 20.03.2015року і до досягнення кожною з доньок повноліття. Відповідач ухиляється від виконання судового рішення, внаслідок чого утворилась заборгованість по аліментам. Ураховуючи прожитковий мінімум відповідно до ЗУ «Про державний бюджет», та відповідно до заяви про зменшення позовних вимог, неустойка (пеня) за несплату аліментів в період з 20.03.2015року по 31.03.2017р. складає 33308 грн.75 коп. Відповідач [PERSON] надав до суду відзив, в якому зазначає, що позивачем надано неправильний розрахунок пені за несплачені аліменти, що може призвести до неправімрного та надмірного стягнення з нього грошей, що порушило б його права та майнові інтереси. Крім того зазначає, що 19.03.2007 року між ним та ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено кредитний договір №HAH2GK01270027 на купівлю житлової квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], де зареєстровані [PERSON] та їх діти. [PERSON] є поручителем за цим договором. На сьогодні в провадженні Московського районного суду м.Харкова перебуває цивільна справа за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] та [PERSON], та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, яка складає більше ніж 60 000, 00 дол.США. В період з 16.03.2012року по 19.09.2013року він самостійно погасив заборгованість у розмірі 13000 дол. США. Наразі він немає офіційного працевлаштування, оскільки має вузьку професійну спеціалізацію. Гроші на проживання бере у позику, що призвело до виникнення значних боргів. На його думку, позов про стягнення пені за не сплачені аліменти та позов про стягнення аліментів не відповідають дійсній меті - забезпечення інтересів дітей. У період з 02.02.2015-06.05.2015року він перебував у Німеччині на перемовинах з потенційними роботодавцями. До цього моменту позивач не вчиняла будь-яких дій щодо отримання аліментів. На сьогодні діти знаходяться на повному забезпеченні, оскільки [PERSON] перебуває у іншому шлюбі та має можливість повністю забезпечувати дітей, а всі судові спроби стягнути гроші з нього є хибними уявленнями, що у нього є гроші чи якісь активи. На сьогодні він у дуже скрутному фінансовому становищі, яке граничить з бідністю. Крім того вказує, що у нього є бажання та змога погасити заборгованість перед позивачем за рахунок нерухомості. Вважає що ним були наведені безспірні підстави та факти скрутного матеріального становища, що дозволяють суду звільнити його від сплати пені за несплачені аліменти. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовну заяву підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити з підстав викладених вище. Зазначив, що відповідач має заборгованість із сплати аліментів за період з 20.03.2015року по 31.03.2017р., а тому з нього підлягає стягненню пеня. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, з підстав викладених вище. Зазначив, що він знаходиться у скрутному матеріальному становищі, а тому просить суд звільнити його від сплати пені за несплачені аліменти. Представник третьої особи Московського відділу державної виконавчої служби м.Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Заслухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони мають дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON],[INFO]. Рішенням Московського районного суду м. Харква від 03.06.2015року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітніх доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 20.03.2015 і до досягнення кожною з доньок повноліття. Рішення набрало законної сили /а.с.4/. Відповідно до розрахунку заборгованості, виконаного 31.03.2015 року державним виконавцем Московського ВДВС м.Харків ГТУЮ у Харківській області І.В.Яровою, заборгованість по аліментам відповідача з 20.03.2015 року станом на 31.03.2016року складає 28293,24 грн. /а.с.90/. Відповідно до розрахунку заборгованості, виконаного 20.07.2017 року державним виконавцем Московського ВДВС м.Харків ГТУЮ у Харківській області І.В.Яровою, заборгованість по аліментам відповідача за період з 01.04.2016 року станом на 20.08.2017року складає 22912,80 грн. /а.с.90/. Відповідно до ст. 196 Сімейного кодексу України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Таким чином, передбачена ст. 196 Сімейного кодексу України відповідальність у виді сплати неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів настає за наявності вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду. Пленум Верховного Суду України в п. 22 постанови № 3 «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року роз'яснив, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, зокрема у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Надані відповідачем докази на підтвердження свого матеріального становища, а саме: копія кредитного договору з додатками, виписка з картки Приватбанку, копія трудового договору, та відомості з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суми виплачених доходів на утримання податку не підтверджують факту того, що заборгованість по сплаті аліментів утворилась з незалежних від [PERSON] причин. Оскільки відповідачем не надано доказів, що заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, зокрема у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками, суд дійшов висновку про наявність підстав для нарахування неустойки. Згідно положень Сімейного кодексу України аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, тому за змістом ст. 196 Сімейного кодексу України пеня нараховується не на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. Верховний Суд України за результатами розгляду справи № 6-2696цс15 прийняв постанову від 16 грудня 2015 року, в якій сформував правову позицію, відповідно до якої згідно з частиною 1 статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Оскільки неустойка у вигляді пені обчислюється у відсотках від суми невиконаних або неналежно виконаних зобов'язань, які виникають у боржника щомісяця, то і пеня має триваючий характер і обраховується за прострочення кожного зобов'язання окремо. Отже, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Аналізуючи встановлені обставини та зібрані у справі докази, з [PERSON] підлягає стягненню неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів, з 20.03.2015 року по 20.08.2017 року, відповідно до наданих розрахунків заборгованості, виконаних Московським відділом державної виконавчої служби м.Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Що стосується вимог позивача про стягнення неустойки (пені) за несплачені відповідачем аліменти за період з 21.08.2017року по 31.03.2018року, то суд в цій частині позову відмовляє, оскільки позивачем не надано суду доказів на підтвердження факту наявності заборгованості за цей період. Таким чином, розмір неустойки (пені) за несплачені відповідачем аліменти складатиме 23196грн.79коп. за період з 20.03.2015 року по 20.08.2017 року, виходячи з наступного розрахунку. За березень 2015р. (897,24 х 1%) х 12 днів = 107,67грн.; За квітень 2015р. (2318,00 х1%) х 30 днів = 695,40грн.; За травень 2015р. (2318,00 х1%) х 31 день = 718, 58 грн.; За червень 2015р. (2318,00 х1%) х 30 днів = 695,40грн.; За липень 2015р. (2318,00 х1%) х 31 день = 718, 58 грн.; За серпень 2015р. (2318,00 х1%) х 31 день = 718, 58 грн.; За вересень 2015р. (2318,00 х1%) х 30 днів = 695,40грн.; За жовтень 2015р. (2318,00 х1%) х 31 день = 718, 58 грн.; За листопад 2015р. (2318,00 х1%) х 30 днів = 695,40грн.; За грудень 2015р. (2622,00 х1%) х 31 день = 812,82грн.; За січень 2016р. (2622,00 х1%) х 31 день =812,82грн.; За лютий 2016р. (2622,00 х1%) х 29 днів = 760,38грн.; За березень 2016 р. (2622,00 х 1%) х 31 день = 812,82грн.; За квітень 2016р. (2910,00 х 1%) х 30 днів = 873,00 грн.; За травень 2016р. (3062,00 х 1%) х 31 день = 949,22 грн.; За червень 2016 р. (3062,00 х 1%) х 30 днів = 918,60грн.; За липень 2016р. (3062,00 х 1%) х 31 день = 949,22 грн.; За серпень 2016 р. (3062,00 х 1%) х 31 день = 949,22 грн.; За вересень 2016р. (3062,00 х 1%) х 30 днів = 918,60грн.; За жовтень 2016 р. (3062,00 х 1%) х 31 день = 949,22 грн.; За грудень 2016р. (3378,00 х 1%) х 31 день = 1047,18 грн.; За січень 2017 р. (3378,00 х 1%) х 31 день = 1047,18 грн.; За лютий 2017 р. (3378,00 х 1%) х 28 днів = 945,84 грн.; За березень 2017р. (3378,00 х 1%) х 31 день = 1047,18 грн.; За квітень 2017р. (3378,00 х 1%) х 30 днів =1013,40 грн.; За травень 2017р. (3554,00 х 1%) х 31 день =1101,74грн.; За червень 2017р. (3554,00 х 1%) х 30 днів = 1066,20грн.; За серпень 2017р. (2292.80 х 1%) х 20 днів = 458,56 грн. Отже, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, в межах заявлених вимог, та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню неустойка (пеня) за несплачені відповідачем аліменти у розмірі 23196грн.79коп. за період з 20.03.2015 року по 20.08.2017 року. Що стосується заяви відповідача про звільнення його від сплати заборгованості по аліментам відповідно до ч.2 ст.197 СК України, то суд зазначає наступне. Як на підставу звільнення від сплати аліментів [PERSON] посилався на те, що він знаходиться у скрутному матеріальному становищі. З аналізу ст. 197 СК України, обставини пов'язані із матеріальним та сімейним станом платника аліментів можуть бути підставою лише для відстрочення або розстрочення сплати заборгованості за аліментами. Для звільнення від заборгованості за аліментами Законом передбачено такі підстави як: виникнення заборгованості внаслідок тяжкої хвороби платника аліментів або іншою обставиною, що має істотне значення (ч. 2 ст. 197 СК), а також непред'явлення без поважної причини виконавчого листа до виконання особою, на користь якої присуджено аліменти (ч. 3 ст. 197 СК). Таких обставин для звільнення від сплати заборгованості за аліментами [PERSON] не зазначав. Те, що [PERSON] знаходиться у скрутному матеріальному становищі, на думку суду, не є обставиною, що має істотне значення та достатньою підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами. Згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 551 гривень 20 копійок підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial