Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON], просить збільшити розмір аліментів на її користь на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], та на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], з 30% до 50% прожиткового мінімуму доходів громадян на кожну доньку, до досягнення дитиною повноліття. Аліменти стягувати просить, починаючи із дня звернення з позовом до суду. Також просить стягнути з відповідача додаткові витрати на утримання дітей по 800,00 грн. щомісяця для оплати навчання. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони перебували у шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітніх двох доньок - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Судовим наказом Віньковецького районного суду Хмельницької області від 24 травня 2013 року з [PERSON] на користь позивачки на утримання їх неповнолітніх доньок стягуються аліменти в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. Позивачка у зв'язку із фізичним розвитком дітей, посилаючись на приписи ч.1 ст. 192 СК України просить суд збільшити розмір стягуваних з колишнього чоловіка аліментів до 50% прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття, починаючи з часу звернення до суду. В судове засідання сторони не з'явились, були належно повідомлені про час та місце розгляду справи. Позивач на ім'я суду надіслала заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги задовольнити. Відповідач надіслав заяву, в якій просить стягувати аліментів в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, справу розглядати без його участі. Ч. 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи дану норму закону, та вимоги ст. 223 ч.4 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних в ній доказів. У зв'язку з неявкою у судове засідання сторін, справа розглянута без їх участі у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши позицію сторін, представлені ними докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Встановлено, що за судовим наказом ухваленим Віньковецьким районним судом Хмельницької області 24 травня 2013 року з [PERSON] на користь позивачки на утримання їх неповнолітніх доньок стягуються аліменти в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум у 2018 році встановлений на дітей віком до 6 років з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень; на дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Згідно ч.1 ст. 192 ч.1 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. 08 липня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесено зміни у ч.2 ст. 182 СК України та зазначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка просить стягувати з відповідача вказаний розмір аліментів, проте не повідомляє про зміни в її або його майновому стані, як того вимагає ст. 192 СК України та не представляє доказів зміни такого стану сторін чи дітей. Жодних доказів про обставини, які враховуються при визначені розміру аліментів, сторона позивача суду не надала. Суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги в частині розміру, до якого необхідно збільшити аліменти, слід задовольнити. Змінити розмір стягуваних аліментів, встановлений рішенням Віньковецького районного суду від 24 травня 2013 року, та стягувати в подальшому з [PERSON] на її користь аліменти у розмірі не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. При цьому, суд виходить з того, що відповідач визнав таку вимогу. При цьому, суд використовує засаду розумності, оговорену ст. 7 СК України, оскільки законодавчо встановлений мінімуму на час розгляду справи 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку складає - 930 грн., але протягом року він буде зростати, виходячи із змісту ЗУ України «Про державний бюджет України на 2018 рік» і до кінця року становитиме 2027 грн. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі суд проводить виходячи з того, що відповідач не працює, має нерегулярний мінливий дохід, а позивачка доказами не довела наявність в нього постійного (щомісячного) заробітку (доходу). Відповідно до абз.4 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»: у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Відповідно до вимог ч. 9 ст. 83 ЦПК України, копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними. Враховуючи вищевикладене, суд не бере до уваги докази, подані позивачем про витрати на виховання дітей, тому в цій частині позовних вимог слід відмовити за їх недоведеністю. Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн., встановлений Законом України «Про судовий збір» з урахуванням ставок судового збору станом на 01.01.2018.

Outcome: partial