Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину, вказуючи на те, що 18.03.2015 року біля 13 час. 00 хв. з її квартири [ADDRESS] зі спальної кімнати, з другого ящику столу, були таємно вкрадені [PERSON], належні їй грошові кошти в сумі 7000 грн. Під час досудового слідства було встановлено, що [PERSON] визнав себе винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України та пояснив, що знаходячись в квартирі зі столу витягнув гроші в розмірі 7000 грн. та пішов додому. [PERSON] скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст.185 ч.1 КК України та завдав їй матеріальну шкоду у вигляді викрадення її майна, яку не відшкодував. Посилається на ст.ст.22, 1166 ЦК України. Постанову Пленуму ВСУ №6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди». В результаті неправомірних дій [PERSON] їй було завдано матеріальна шкода в розмірі 7000 грн., яка підлягає відшкодуванню в повному обсязі. Крім того, неправомірними діями [PERSON] їй було завдана моральну шкоду, яка виразилась у зміні її життя, почутті образи, психологічного дискомфорту, потреби уникнення аналогічних обставин, в щоденних спогадах про те, що сталося, негативних переживаннях, почутті тривоги, в порушенні сну, поганому настрої, емоційній напрузі та в емоційному стресі. Посилається на ст.ст.23, 1167 ЦК України, Постанову Пленуму ВСУ №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику по справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)». Розмір моральної шкоди вона оцінює у 7000 грн. Просить стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду в розмірі 7000 грн. та моральну шкоду в розмірі 7000 грн., яка була завдана скоєнням злочину. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просить його задовольнити, пояснила, що ці вкрадені гроші [PERSON] мали для неї великі значення, так як підприємство на якому вона працювала було ліквідовано, деякий час вона не мала змоги працевлаштуватися, стала працювати лише з жовтня 2016 року, весь цей час, її утримував та допомагав її брат. Вона одразу після вироку суду, зверталась до відповідача з приводу повернення вкрадених грошей, він обіцяв повернути гроші, які так і не повернув до теперішнього часу. З приводу не повернення грошей вона відчувала хвилювання, оскільки в неї накопичувались до сплати комунальні платежі. Відповідач [PERSON], який приймає участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, позов не визнав, повідомив, що в даний час відбуває покарання у Бердянський ВК №77, погоджується що повинен повернути вкрадені гроші в розмірі 7000 грн., вважає, що вже поніс за це відповідальність, відбув покарання призначене судом, не розуміє які до нього можуть бути вимоги морального характеру. Просить в позову відмовити в повному обсязі. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає позов [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину обґрунтованим частково та таким, що підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльність особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Судом встановлено, відповідач в результаті вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, 18 березня 2015 року о 13 год. 00 хв. знаходячись у квартирі [ADDRESS] у квартирі [PERSON] та [PERSON], скориставшись безконтрольністю з боку господарів квартири, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, таємно, умисно, з корисливою метою викрав грошові кошти в розмірі 7000 грн., які знаходились в другому ящику в столі спальної кімнати, які належали [PERSON] Вказані фактичні обставини встановлені вироком Новогродівського міського суду Донецької області від 23.06.2015 року, який набрав законної сили. Вказаним вироком [PERSON] був засуджений за ч.1 ст.185 КК України до 80 годин громадських робіт. Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, в судовому засіданні вироком Новогродівського міського суду Донецької області від 23.06.2015 року доведено завдання матеріальної шкоди відповідачем позивачу шляхом крадіжки в розмірі 7000 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Твердження відповідача про те, що він поніс покарання за скоєний злочин за вироком суду і більш не повинен відповідати перед позивачем, судом сприймається критично, оскільки покарання, яке було призначено вироком суду за скоєння злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України є заходом примусу, що застосовується судом від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Відшкодуванню підлягає завдана злочином шкода відповідно до діючого цивільного законодавства України. Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає в фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодовуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодовування. Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Неправомірними діями відповідача, а саме скоєнням злочину, крадіжкою грошових коштів, позивачу була завдана моральна шкода, тобто було порушено її право власності на це майно, право розпорядження та володіння цим майном, позивач хвилювалася з приводу завданої шкоди та самої поведінки відповідача. Але на думку суду заявлений позивачем розмір моральної шкоди у 7000 грн., суд вважає, завищеним, враховуючи розмір завданої матеріальної шкоди, глибину душевних та фізичних хвилювань з приводу крадіжки майна, суд вважає розумним та справедливим відшкодування моральної шкоди в розмірі 500 грн., буде еквівалентно її моральним стражданням. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір, від сплати якого позивач при подання позову звільнений законодавством в розмірі 640 грн..

Outcome: partial