Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем та стягнути з [PERSON] на її користь аліменти у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менш 30% прожиткового \~мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], до його повноліття, посилаючись на те, що сімейне життя з відповідачем не склалося, сторони тривалий час шлюбних відносин не підтримують, ведуть окреме господарство, у теперішній час сімя існує лише формально. Позивачка також зазначила, що відповідач матеріальну допомогу на утримання сина не надає, а тому вона вимушена звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 20 квітня 2015 року, за клопотанням відповідача, сторонам був наданий строк для примирення до 22 червня 2015 року. У судовому засіданні позивачка наполягала на задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в заяві, просила їх задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, сторони одружені з 06 серпня 1992 року, реєстрація шлюбу зроблена у Відділі РАЦС м. Очакова, Миколаївської області, Україна, актовий запис №116. Від шлюбу є малолітня дитина [PERSON], [INFO] (актовий запис №1664 Відділу реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м. Одесі від 02 жовтня 2008 року. Сторони тривалий час подружніх відносин не підтримують, загального господарства не ведуть, в даний час шлюб у сторін носить формальний характер. Відповідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Малолітній [PERSON] проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, відповідач на утримання дитини допомогу не надає. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 180, ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. При таких обставинах, враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими, доведеними та підлягаючими задоволенню.

Outcome: approved