Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до Мар'їнського районного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач по справі, колишній чоловік позивачки, є батьком неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу відповідач з дитиною не спілкується, участі у вихованні та утриманні не приймає, не турбується про його стан здоров'я, аліменти не сплачує. Оскільки відповідач належним чином не виконує батьківських обов'язків, позивач вбачає доцільність позбавити його батьківських прав, у зв'язку з чим звернулась до суду. У судове засідання позивач та відповідач не з'явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з підстав, зазначених позивачем у позовній заяві. [PERSON] народилась [INFO] в Кіровському районі м. Донецька, про що 12.11.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у місті Донецьку складено відповідний актовий запис № 1370?відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER]. Батьками вказано: [PERSON], [PERSON]. З 21.04.2012 року по 06.06.2016 року [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі. Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 06.06.2016 року по справі № 235/3485/16-ц (провадження 2/235/1664/16) шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Позитвач вказує, що після припинення шлюбних відносин з жовтня 2014 року відповідач перестав виконувати свої обов'язкипо відношенню до дитини. Ніякої участі у вихованні дитини не приймає, не спілкується з дитиною, матеріальної допомоги на утримання не надає, не піклується про стан її здоров'я, духовний та інтелектуальний розвиток. На контакт з дитиною не їде, ані зустрічами, ані телефонними дзвінками. Відповідно до довідки від 12.04.2017 року № [NUMBER] ([NUMBER]), [PERSON] разом з неповнолітньою [PERSON], зареєстровані по [ADDRESS], фактично проживає/перебуває за адресою: [ADDRESS] Відповідно до статті 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити здобуття дітьми повної загальної середньої освіти, готувати їх до самостійного життя, зобов'язані поважати дітей. Передача дітей на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Згідно статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дітей. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку природних здібностей, поважати гідність дітей, готувати їх до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дітей на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. Відповідно до пункту 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 №3, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини. Одночасно, з позбавленням батьківських прав, суд може вирішитипитання про стягнення аліментів на дитину. У відповідності до пункту 2 частини 1 ст. 64 СК України, мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; змістом статті 165 СК України передбачено право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав органу опіки та піклування. Пунктом 2 статті 166 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку по утриманню дитини. Викладені обставини дають суду підстави для позбавлення [PERSON] батьківських прав. На підставі викладеного, у відповідності зі ст.ст. 3, 7, 82, 215, 224 ЦПК України, ст.ст. 150, 166, 180, 181, 191 України, суд,-

Outcome: approved