Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 20.06.2013 року до 16.08.2010 року, та з 18.11.2015 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, в якому мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає із нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач нерегулярно надає допомогу на утримання дитини, перестав надавати їй допомогу, погрожує викраденням дитини та фізичною розправою. На даний час вирішується питання про розірвання шлюбу між ними. Відповідач здебільшого проживає в Ізраїлі, однак часто приїжджає в м. Снятин. Допомогу на дитину надає нерегулярно, у визначеному ним розмірі, який є недостатнім для забезпечення потреб дитини. Дитина швидко росте та потребує більше придбання одягу та взуття, засобів гігієни, миючих засобів, іграшок, предметів побуту, калорійного та якісного харчування. Забезпечити самостійно дитину всім необхідним вона не спроможна, оскільки не працює та здійсню догляд за дитиною. Враховуючи вік дитини, її потреби, рівень життя, відсутність у неї доходу, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі по 2500 гривень щомісячно до її повноліття. Вважає, що відповідач має можливість надавати допомогу на її утримання, оскільки вона не працює, пільгами не користується, тому просила стягнути на своє утримання по 1000 гривень щомісячно до досягненню дитиною трьохрічного віку. Представник позивача [PERSON] підтримала заявлені вимоги в повному обсязі з наведених підстав. Представник відповідача [PERSON] заявлені вимоги визнав частково стосовно вимог про стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі по 1000 гривень щомісячно та не визнав заявлених вимог стосовно стягнення коштів на утримання позивачки, вказуючи, що відповідач не відмовляється від утримання дитини, проте заявлена відповідачем сума є занадто значною, по можливості відповідач надав кошти, але за матеріальної підтримки своїх батьків, нерегулярно, оскільки не має сталого та значного доходу. На утримання позивачки надавати допомогу він не має можливості. Пояснив також, що про стан здоров`я відповідач він не обізнаний, інших дітей у відповідача немає. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що сторони з 18.11.2015 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, в якому мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає із позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.182 Сімейного кодексу України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як передбачено ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до вимог ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У роз'ясненнях, викладених у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді прав щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» та ст.182 СК України зазначено, що при вирішенні питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають значення. З 01.01.2018 року розмір прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років становить 1492 гривень. Судом не здобуто належних і допустимих доказів стосовно того, що відповідач працює та має сталий заробіток, періодичне проживання відповідача в Ізраїлі не свідчить на наявність відповідного доходу, з якого можуть сплачуватись аліменти у визначеному позивачкою розмірі. Надані відповідачем копії повідомлень про грошові перекази суд не розцінює як такі, що підтверджують спроможність відповідача сплачувати аліменти у визначеному позивачкою розмірі, оскільки такі не підтверджують призначення таких переказів. Оскільки судом не встановлено, що відповідач працює та має сталий заробіток (дохід), та що він має інших утриманців, з урахуванням потреб та інтересів дітей, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та розміру мінімальної заробітної плати, розмір аліментів слід визначити у твердій грошовій сумі у розмірі по 1200 гривень на кожну дитину щомісячно до їх повноліття. Як передбачено ст.80 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. Відповідно до ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Враховуючи вищенаведені вимоги, та з урахуванням того, що позивачка потребує матеріальної допомоги, а відповідач не довів неспроможності надавати таку допомогу, суд вважає, що на утримання позивачки слід стягнути по 600 гривень щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір. Враховуючи наведене, ст.ст. 80, 84, 180, 182, 183, 184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial