Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 500грн. на місяць, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позов обґрунтовується тим, що 20.08.2013р. шлюб між позивачем та [PERSON] розірвано. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] Відповідач офіційно не працює. Угоди про добровільну сплату аліментів сторонами не досягнуто. Інших дітей у відповідача немає, стягнень по виконавчих документах не проводиться. У судовому засіданні позивач [PERSON] повністю підтримала позовні вимоги про стягнення аліментів у зазначеному в позові розмірі та їх обгрунтування. З її пояснень слідує, що дитина проживає із позивачем і вона утримує сина. [PERSON] ніколи не надавав допомоги на утримання сина. Він не має постійної роботи та доходів. Інших утриманців чи майнових обтяжень у [PERSON] теж нема. Позивач прогнозує отримувати заробіток за новим місцем роботи в розмірі приблизно 2000 грн. Відповідач, який належно повідомлений про час, місце та дату проведення розгляду справи в судове засідання не з'явився, причин неявки не повідомляв, тому судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у ній доказів, оскільки позивач проти такого вирішення справи не заперечує. Суд, заслухавши та проаналізувавши пояснення позивача, дослідивши інші докази, які наявні в матеріалах справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково. Судом із копії рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 20.08.2013р. встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] доведено, що батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] Дитина проживає з матір'ю [PERSON], що підтверджено довідкою ЖЕД №1 м.Кузнецовськ від 15.05.2014р. №1054. Згідно із ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.ст.183, 191 СК України частка заробітку ( доходу ) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом починаючи з дня пред'явлення позову. За ст.184 СК - якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може призначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Отже, суд знаходить підстави для присудження аліментів із відповідача. Аліменти на утримання дитини слід присудити в користь позивача у твердій грошовій сумі, так як немає доказів про наявність у відповідача стабільного заробітку. При визначенні розміру стягнення аліментів суд враховує, що немає даних про наявність у відповідача інших утриманців. Обов'язок утримувати дітей покладено на обох батьків. Суд при визначенні розміру стягнення аліментів керується також величиною прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, тому є підстави для стягнення аліментів у бажаному позивачем розмірі. Разом з тим, суд, присуджуючи аліменти у твердій грошовій сумі, не вбачає законних підстав для одночасного визначення мінімальної межі аліментів - 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Так, нормою ч.2 ст.182 СК визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. А статтею 184 СК регулюється визначення аліментів у твердій грошовій сумі. Тому, з урахуванням наведеного та норми ст.184 ч.3 СК, суд приходить до висновку, що у разі стягнення аліментів у твердій грошовій сумі немає підстав для того, щоб визначати мінімальний розмір аліментів - не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В цій частині позов [PERSON] має бути відхилений.

Outcome: partial