Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-29 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи тим, що на підставі рішення суду з відповідачем по справі розірвала шлюб. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Син інвалід дитинства, з 01.09.2014 року навчається у ДПТНЗ Івано-Франківському ВПУ СОТ на денній формі навчання, термін закінчення навчання 30.06.2017 року. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Тому просила стягувати із [PERSON] аліменти в свою користь на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно до закінчення навчання або до досягнення дитиною 23-х річного віку. Позивачка в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву, за змістом якої просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Просить позов задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`являвся, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Про причини неявки суд не повідомив, будь-яких заяв від нього не надходило. З урахуванням положень ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено що спір між сторонами виник з приводу стягнення аліментів в користь того з батьків, з ким проживає дитина. Відповідно до довідки з місця навчання №497/01.05/02 від 11.08.2015 року, яка видана [PERSON] про те, що він дійсно навчається у ДПТНЗ Івано-Франківському ВПУ СОТ на денній формі навчання, термін навчання з 08.09.2014 року по 30.06.2017 року (а.с.2). У відповідності з вимогами ст. 199 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що батьки можуть надавати таку допомогу. Право на звернення до суду з позовом має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст. 182 Сімейного кодексу України, до яких відносяться: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дочки, сина; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Також відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 СК України враховує, що відповідачем не надано суду доказів про його матеріальне становище та стан здоровя. Проте він є працездатною особою, сину [PERSON] на даний час виповнилось 18 років, він продовжує навчатись, тому з відповідача слід стягувати аліменти на його утримання за час його навчання. За приписами ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За змістом ч. 1 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити, стягувати з відповідача аліменти в користь позивачки на утримання сина в розмірі 500 гривень щомісячно до закінчення навчання чи до досягнення 23-х річного віку, починаючи з дня подачі позову до суду. Згідно із ч. 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача слід стягнути 487,20 гривень судового збору в дохід держави. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст. 191, 199 Сімейного кодексу України, п. п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст. 11, 88 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: approved