Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом в якому зазначила, що є власником квартири [ADDRESS], де, крім неї та інших членів родини, зареєстрована й відповідач. Відповідач є донькою позивачки та більш ніж рік тому переїхала на простійне місце проживання до США, отже за місцем реєстрації не проживає, що створює власнику перешкоди у користуванні та розпорядженні власністю. Позивач просить задовольнити позов, визнати відповідача такою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою реєстрації, внести інформацію про зняття відповідача з реєстраційного обліку до Єдиного державного демографічного реєстру. До суду позивач подала заяву про слухання справи у її відсутності, на позові наполягла та просила ухвалити заочне рішення через неявку відповідача. Відповідач до суду не зявилась, причини неявки не повідомила, про дату й час слухання справ сповіщалась належним чином за місцем реєстрації, що дає можливість розглянути справу у відсутність останньої. Суд, дослідивши надані докази, встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини: позивачу належить 3/6 частини квартири [ADDRESS], в якій, крім неї, зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджується копією паспорта позивача, відповідними свідоцтвами, витягом та довідкою (а.с. 4-8). На підтвердження факту не проживання відповідача за місцем реєстрації та перебування більш ніж рік за кордоном у США позивачем долучена копія Green Card на імя [PERSON], разом з тим жодного доказу чи посилання на нього, який би свідчив про будь-які перешкоди у праві користування чи розпорядження належним позивачу майном не надано (а.с. 9). Надані докази не підтверджують факт відсутності відповідача за місцем реєстрації більш ніж рік, як зазначає позивач, не вказують на створення відповідачем перешкод для користування та розпорядження позивачем своїм майном та небажання відповідача користуватись житлом в майбутньому. Навпаки, той факт, що відповідач, будучи неповнолітньою згідно законодавства США не може самостійно перетинати кордон вказаної держави, свідчить про існування обєктивної перешкоди у користуванні житлом за місцем реєстрації. Доказами, які б підтверджували відсутність відповідача за місцем реєстрації більш ніж один рік могли б бути показання свідків сусідів за місцем реєстрації сторін, складений за підписами останніх та затверджений уповноваженою особою житлово-експлуатаційної організації акт про не проживання відповідача за місцем реєстрації певний період часу, відсутність даних у районній поліклініці про звернення [PERSON] протягом останнього року за лікарською допомогою. Відсутні докази й того, що сам позивач не створює перешкод для використання відповідачем житла за місцем реєстрації для проживання, про добровільність залишення останнім місця реєстрації. Про це може свідчити відсутність в правоохоронних органах звернень відповідача про створення перешкод у користуванні житлом. Позивачем надані докази про реєстрацію за ним права власності на 3/6 частин квартири [ADDRESS], що унеможливлює застосування до виниклих правовідносин положень ст.ст. 71, 72 ЖК України, які регулюють питання користування жилими приміщеннями в будинках державного і громадського, а не приватного, житлового фонду та, в свою чергу, може вказувати, що відповідач є не тільки користувачем спірної квартири, а й її співвласником. З погляду на вищевикладене, суд вважає, що позивачем не надано належних та достовірних доказів існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог, а лише непідтверджена констатації відсутності відповідача за місцем реєстрації більш ніж один рік не дає судові права позбавити останнього права користування жилим приміщення за місцем реєстрації. Таким чином, позовні вимоги через їх не доведеність не можуть бути задоволені.

Outcome: dismissed