Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до Московського районного суду м. Харкова із позовом до Комунального підприємства «Салтівське трамвайне депо», [PERSON] про відшкодування збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що 25.08.2014 року, приблизно о 13-30 годині, водій [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], по пр-ту Тракторобудівників в районі будинку №128 в м. Харкові, не обрав безпечну дистанцію, внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням позивача [PERSON] внаслідок ДТП постраждалих не було, автомобілям спричинено технічні пошкодження. Постановою Московського районного суду м. Харкова від 22.10.2014 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Вказаною постановою суду встановлено вину відповідача [PERSON] у вказаній ДТП, та відсутність порушень правил дорожнього руху України в діях позивача. Згідно висновку експертного авто товарознавчого дослідження №0135\\14 від 26.11.2014 року, матеріальні збитки, завданий володарю «Hyunday accent», д.н. [NUMBER], внаслідок його пошкодження під час ДТП, становить 57680,66 грн. крім того, позивач зазнала витрат на оплату проведення експертного дослідження в сумі 700 грн., витрат на сповіщення відповідачів про проведення експертного дослідження телеграмою, витрати на правову допомогу, сплату судового збору. Також позивач вказує в уточненому позові, що 13.02.2015 року МТСБУ виплатило їй суму в розмірі 39022,71 грн., в зв'язку із чим просить суд стягнути з відповідача КП «Салтівське трамвайне депо» на її користь в рахунок відшкодування матеріальних збитків 18657,63 грн., з урахуванням індексу інфляції та судових витрат. Крім того, позивач зазначила, що внаслідок ДТП вона відчуває моральні страждання, виклику ані хвилюванням від події ДТП, оскільки на той момент в автомобілі знаходилась її трирічна дитина. Крім того, позивач позбавлена можливості користуватися належним їй автомобілем протягом тривалого часу, що потягло за собою зміну звичного укладу її життя, вона не може приділяти достатньо уваги своїм рідним та близьким, оскільки позбавлена можливості вільно пересуватися. Моральну шкоду позивач оцінює в 24360,00 грн., та просить суд стягнути на її користь з відповідача [PERSON] В судовому засідання позивач позовні вимоги повністю підтримала та посилаючись на вищевикладене, просила суд їх задовольнити. Представник відповідача - КП «Салтівське трамвайне депо», що діє на підставі довіреності, в судовому засіданні позовні вимоги не визнала посилаючись на недоведеність розміру матеріальних збитків, заявлених позивачем до стягнення, в звязку із чим просила суд в задоволенні позову відмовити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог про стягнення з нього на користь позивача моральної шкоди заперечував, вважав, що вказані вимоги не обґрунтовані та н підтверджені належними доказами. Суд, вислухавши пояснення сторін, представника відповідача, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що 25.08.2014 року о 13-30 год. [PERSON], \~керуючи автомобілем [NUMBER], по пр. Тракторобудівників в районі будинку 128 не вибрав безпечної дистанції, в результаті чого сталося зіткнення з автомобілем [NUMBER], який рухався в попутному напрямку. Автомобілі отримали механічні пошкодження та \~заподіяно матеріальну шкоду. Під час розгляду адміністративного матеріалу стосовно водія [PERSON] судом встановлено, що останній своїми діями порушив п. 13.1 ПДР та здійснив правопорушення, \~передбачене ст. 124 КУпАП. В судовому засіданні [PERSON] \~винним себе визнав, крім того вина [PERSON] підтверджена матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення серія АБ2 № 175945, схемою місця ДТП, поясненнями учасників події. В зв'язку із викладеним суд дійшов висновку про наявність в діях [PERSON] складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладає на нього адміністративне стягнення у межах санкції статті КУпАП. Постанова суду від 22.10.2-014 року про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності набрала законної сили. Таким чином, в адміністративній справі з'ясовані обставини скоєння ДТП та вина сторін, внаслідок чого встановлюється наявність чи відсутність вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. За таких обставин розглядаючи справу у цивільному порядку суд не має права перевіряти обставини ДТП і робити висновки про відповідальність осіб, причетних до цієї ДТП, оскільки відповідно до вимог ч. 4\~ст. 61 ЦПК України\~вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до положень ч.5 ст.1187 ЦК України, згідно з якими особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного суду України в п.2 «Про практику розгляду судом цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.92 р. № 6 , розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суд бере до уваги, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок . В ухвалі судової палати у цивільних справах ВСУ від 19.04.2006 р. зазначено, що шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки завжди є неправомірною і за її наявності передбачається безвинна відповідальність володільця такого джерела. Таким чином, оскільки матеріалами справи підтверджено і не заперечувалось сторонами, що автомобіль [NUMBER], яким керував відповідач [PERSON] є власністю відповідача КП «Харківелектротранс» (на момент розгляду справи назву підприємства змінено на КП «Салтівське трамвайне депо»), позовні вимоги [PERSON] до вказаного підприємства суд вважає цілком обґрунтованими і такими що підлягають задоволенню. Безумовно, позивачу [PERSON] діями відповідача [PERSON] спричинена моральна шкода, оскільки внаслідок ДТП пошкоджено її майно, вона перенесла реальний нервовий струс, перебувала під загрозою як її життя та к і життя її дитини, вона змушена вживати додаткових заходів для організації свого повсякденного життя, звертатися за правовою допомогою, відвідувати суд, тощо в своїх поясненнях в судовому засіданні позивач довела наявність такої шкоди, однак, розмір моральної шкоди суд вважає завищеним і не співрозмірним з фактично перенесеними моральними стражданнями, тому задовольняє в цій частині позов частково. Разом із тим, суд вважає за необхідне відмовити в частині позовних вимог про стягнення вартості правової допомоги та за розрахунково-касове обслуговування при прийманні готівкових платежів, оскільки матеріали справи не містять доказів оплати правової допомоги, а оплата за обслуговування в при прийманні банківських платежів не є судовими витратами в розумінні норм цивільно-процесуального права. Разом із тим, позивачем до суду надано докази на підтвердження понесених нею витрат на сплату судового збору, на сповіщення сторін про проведення експертного дослідження, на оплату вказаного експертного дослідження та оплату судового збору, в зв'язку із чим суд задовольняє вказані вимоги в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: partial