Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовними вимогами в яких просить позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , уродженку м.Одеси, ідентифікаційний номер [NUMBER] , зареєстровану за адресою [ADDRESS] щодо неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , уродженця міста Одеси; призначити [PERSON] , [INFO] , уродженку м.Одеси, ідентифікаційний номер [NUMBER] , зареєстровану за адресою [ADDRESS] , опікуном над дитиною [PERSON] \-вичем, [INFO] , уродженцем міста Одеси; стягнути з [PERSON] , [INFO] , уродженки м.Одеси, ідентифі\-каційний номер [NUMBER] , на користь [PERSON] ідентифікаційний номер [NUMBER] аліменти на утримання внука [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісяця, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в своїх вимогах посилається на те, що [PERSON] , [INFO] , є її донькою, що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] , актовий запис № 376. З 2005 р. по 2020 р. [PERSON] проживала зі позивачкою за адресою: [ADDRESS] . [INFO] у [PERSON] народився син (внук позивачки) [PERSON] . В його свідоцтві про народження [NUMBER] , актовий запис № 10252 записано мати [PERSON] , відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу зі слів матері, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану АМА 497185. [PERSON] є інвалідом дитинства з діагнозом органічний психічний розлад внаслідок раннього органічного ураження ЦНС у вигляді вираженого когнитивного дефіциту, гіперкінетичного синдрому, симптомів аутизму з порушенням мови. Мати [PERSON] в посвідченні Серія [NUMBER] дитини інваліда зазначена як законний представник. Однак відповідачка як законний представник ніякою участі у житті дитини не прий\-має. З 13.08.2020 р. відповідачка зареєструвала місце проживання з сином за адресою: [ADDRESS] , однак [PERSON] залишила у позивачки. [PERSON] повністю знаходиться на утриманні бабусі. [PERSON] забезпечує його продук\-тами харчування, одягом, взуттям, несе витрати на придбання ліків, обстеження, сплачує за дитячий садок, заняття з логопедом, інші заходи, необхідні для розвитку дитини. Відповідачка жодного разу не відвідувала [PERSON] за період з літа 2020 року по цей час, не привітала дитину з днем народження, зі святами, не поцікавилася його здоров`ям, потребами для розвитку. Вона не відповідає на телефонні дзвінки, приховує своє місце проживання, тобто будь-які стосунки між дитиною і [PERSON] відсутні. Протягом останніх півроку відповідачка ніякої участі у вихованні та утриманні сина не приймає, життям, здоров`ям та розвитком не цікавиться, матеріальної допомоги не надає, байдужа до його долі. Позивачка [PERSON] піклується про долю внука, забезпечує його усім необхідним, надає належні умови проживання та відпочинку. [PERSON] дитині забезпечує гідні умови та гармонійну атмосфера оточення. В теперішній час [PERSON] , зареєстрована та фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , матеріально та житлом забезпечена, має позитивну характеристику. Повністю займається вихованням та утриманням свого внука. Відповідно до медичного висновку протипоказань проти оформлення опіки над дитиною не має. На території України до кримінальної відповідальності не притягувалась, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. У зв`язку з цим, позивачка просить позбавити батьківських прав відповідача. Згідно висновку наданого органом опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради від 01 липня 2021 року №01-05-3/184вх., служба у справах дітей вважає доцільним позбавити батьківських прав відповідача - [PERSON] , [INFO] , відносно сина, [PERSON] , [INFO] та призначення [PERSON] , [INFO] , опікуном дитини. Ухвалою суду від 09 березня 2021 року Суворовським районним судом міста Одеси прийнято до свого провадження зазначену цивільну справу та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. (а.с. 25). Ухвалою суду від 14 квітня 2021 року підготовче засідання закрито та призначено судовий розгляд по суті позову. (а.с. 32). Позивачка в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином, матеріали справи містять клопотання позивача про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні, проти проголошення заочного рішення не заперечувала. (а.с. 30). Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи в суді повідомлявся належним чином, причин неявки суду не сповістив та з заявою про відкладення розгляду справи не звертався. (а.с. 28,35,36,38). Представник третьої особи, органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, в судове засідання не з`явився, свою правову позицію виклав в висновку від 01 липня 2021 року №01-05-3/184вх., просив винести рішення з урахуванням прав та інтересів дитини, проти задоволення позову не заперечував. (а.с. 40-42). Враховуючи вимоги ст. 223 ЦПК України та ст.6 Конвенції Про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності відповідача. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення за письмовою згодою позивача. (а.с. 30). З`ясував обставини справи, дослідив та проаналізував матеріали справи, встановив факти та відповідні до них правовідносини, суд дійшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є донькою позивіачки, що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] , актовий запис № 376. (а.с. 12). З 2005 р. по 2020 р. [PERSON] проживала зі позивачкою за адресою: [ADDRESS] . [INFO] у [PERSON] народився син (внук позивачки) [PERSON] . В його свідоцтві про народження [NUMBER] , актовий запис № 10252 записано мати [PERSON] , відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу зі слів матері, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану АМА 497185. (а.с. 13,14). [PERSON] є інвалідом дитинства з діагнозом органічний психічний розлад внаслідок раннього органічного ураження ЦНС у вигляді вираженого когнитивного дефіциту, гіперкінетичного синдрому, симптомів аутизму з порушенням мови. [PERSON] в посвідченні Серія [NUMBER] дитини інваліда зазначена як законний представник. (а.с. 17-19). Однак відповідачка як законний представник ніякою участі у житті дитини не прий\-має. З 13.08.2020 р. відповідачка зареєструвала місце проживання з сином за адресою [ADDRESS] , однак [PERSON] залишила у позивачки. [PERSON] повністю знаходиться на утриманні бабусі. [PERSON] забезпечує його продук\-тами харчування, одягом, взуттям, несе витрати на придбання ліків, обстеження, сплачує за дитячий садок, заняття з логопедом, інші заходи, необхідні для розвитку дитини. (а.с. 21). Відповідачка жодного разу не відвідувала [PERSON] за період з літа 2020 року по цей час, не привітала дитину з днем народження, зі святами, не поцікавилася його здоров`ям, потребами для розвитку. Вона не відповідає на телефонні дзвінки, приховує своє місце проживання, тобто будь-які стосунки між дитиною і [PERSON] відсутні. Протягом останніх півроку відповідачка ніякої участі у вихованні та утриманні сина не приймає, життям, здоров`ям та розвитком не цікавиться, матеріальної допомоги не надає, байдужа до його долі. Позивачка [PERSON] піклується про долю внука, забезпечує його усім необхідним, надає належні умови проживання та відпочинку. [PERSON] дитині забезпечує гідні умови та гармонійну атмосфера оточення. В теперішній час [PERSON] , зареєстрована та фактично проживає за адресою [ADDRESS] , матеріально та житлом забезпечена, має позитивну характеристику. Повністю займається вихованням та утриманням свого внука. Відповідно до медичного висновку протипоказань проти оформлення опіки над дитиною не має. На території України до кримінальної відповідальності не притягувалась, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. (а.с. 16). Згідно висновку наданого органом опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради від 01 липня 2021 року №01-05-3/184вх., служба у справах дітей вважає доцільним позбавити батьківських прав відповідача - [PERSON] , [INFO] , відносно сина, [PERSON] , [INFO] та призначення [PERSON] , [INFO] , опікуном дитини. (а.с. 40-42). Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини. Згідно ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, не виявляють щодо неї батьківського піклування. У відповідності з вимогами ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько, можуть бути позбавлені батьківських прав тільки з передбачених цією статтею підстав. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Оголошена та досліджена у судовому засіданні сукупність доказів призводить суд до висновку про те, що [PERSON] , [INFO] , ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , а саме - не цікавиться його вихованням, здоров`ям, не надає йому матеріальної та іншої допомоги, не спілкується з дитиною, а тому суд доходить до висновку про можливість позбавлення відповідача по справі батьківських прав відносно сина [PERSON] . Відповідно до ч.3 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ч.4 ст. 60 ЦК України суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Таким чином, суд вважає за можливе призначити опікуном [PERSON] над онуком, [PERSON] , [INFO] . У статті 19 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до ст. 9 Конституції України є складовою національного законодавства, держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобов`язання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від неналежного піклування з боку батьків чи будь-якої іншої особи. Одним із способів захисту прав неповнолітньої дитини при ухиленні батьків від обов`язку її утримувати є законодавчо передбачена можливість судового стягнення коштів на їх утримання. У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно із штампом суду на позовній заяві, позивач подав її 23 лютого 2021 року. Таким чином, з оглядом на вищевказану норму матеріального закону, аліменти потрібно стягувати з відповідача, починаючи з 23 лютого 2021 року. Враховуючи матеріальний стан відповідача, з врахуванням встановленого законом розміру прожиткового мінімуму для неповнолітніх дітей, суд вважає можливим, не порушуючи права сторін, стягнути з відповідача на утримання сина аліменти в розмірі 3000 гривень щомісячно, проте не менше 50% від прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку щомісячно, до його повноліття. Також, відповідно до положення ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 908 гривень 00 копійок, за позовну вимогу про стягнення аліментів. На підставі викладеного,

Outcome: approved