Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи заявлені вимоги тим, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем з 12 серпня 1974 року, від шлюбу малолітніх та неповнолітніх дітей немає. З лютого 2010 року сторони проживають окремо, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, за глибоким переконанням позивача подальшого сенсу підтримувати сім'ю немає, Враховуючи, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, вона звернулась до суду з зазначеною позовною заявою, зазначивши, при цьому, що спору майнового характеру між сторонами немає. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 25 червня 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче засідання на 09 годину 15 хвилин 06 серпня 2018 року та визначено відповідачу п'ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву з одночасним надісланням копії відзиву відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України позивачу. До підготовчого засідання не з'явилась позивач [PERSON], яка про дату, час та місце підготовчого засідання повідомлена належним чином у відповідності до частини 6 статті 128 ЦПК України шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою, зазначеною позивачем у позовній заяві, та у відповідності до частини 9 зазначеної статті - засобом телефонного зв'язку, що оформлено відповідною телефонограмою, надала суду заяву, в якій зазначила, що справу просить розглянути без її участі, позов підтримує та просить суд його задовольнити. Відповідач [PERSON] до підготовчого засідання також не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином: у відповідності до частини 6 статті 128 ЦПК України - шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою його місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Звернувся до суду з заявою, в якій зазначив, що просить розглянути справу без його участі та розірвати шлюб. При таких обставинах суд вважає за можливе розглянути дану справу під час відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. У зв'язку з неявкою сторін та у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Частиною 3 статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого судового засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши надані суду докази та проаналізувавши встановлені обставини у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Згідно частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як було встановлено судом і таке підтверджується матеріалами справи, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], якій після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище [PERSON], з 12 серпня 1974 року перебувають у шлюбі, який зареєстровано Михневською сільською радою Болховського району Орловської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 6). Згідно зі ст. 120 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Згідно ст. 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності зі ст. 112 СК України, судом з`ясовані фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, якими є відсутність взаєморозуміння, фактичне припинення шлюбних відносин та відсутність бажання в подальшому підтримувати шлюбні стосунки. Приймаючи до уваги фактичні взаємини між подружжям, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя сторін, такі, як відсутність спільного господарювання, фактичне припинення шлюбних відносин протягом тривалого часу, суд дістається висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, внаслідок чого цей позов підлягає задоволенню. Зі свідоцтва про укладення шлюбу вбачається, що при одружені позивач змінила дівоче прізвище «[PERSON]» на прізвище чоловіка «[PERSON]». При цьому, відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В свою чергу, враховуючи, що позивачем клопотання про відновлення їй дошлюбного прізвища не заявлено, суд вважає за доцільне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище, набуте у шлюбі. Сторонами не заявлено про спір щодо спільного майна. На підставі викладеного,

Outcome: approved