Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про скасування заборони відчуження об`єктів нерухомого майна, а саме: квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка була зареєстрована 15.09.2004 року Вишгородською районного державною нотаріальною конторою: тип обтяжень - заборона (архівний запис), реєстраційний номер обтяжень - 1303321, виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис від 15.09.2004 року, реєстраційний номер обтяжень - 1303321, про заборону (архівний запис) відчуження квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який був зареєстрований Вишгородською районною державною нотаріальною конторою. Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] являються власниками квартири за адресою: [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер, після його сперті відкрилась спадщина, яка складається з 1/3 частини вищевказаної квартири. У встановлений законом строк позивач звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Крім того, [PERSON] звернувся до нотаріальної контори із заявою про відмову від належної йому частини спадщини на її користь. Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину за законом не вдалося, оскільки 15.09.2004 року Вишгородською державною нотаріальною конторою накладено заборону (архівний запис) відчуження квартири. Таким чином, [PERSON] змушена звернутися до суду за захистом порушеного права. Ухвалою суду від 13.09.2019 року по справі відкрито провадження за правила спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивач в судове засідання 27.02.2020 року не з`явився, до суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність на наявними матеріалами в справі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив задовольнити. Представник відповідача в судове засідання 27.02.2020 року не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся в установлений законом порядку. Представником відповідача відповідно до вимог ст.178 ЦПК України подано відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити в задоволенні позову. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся в установлений законом порядку, до суду направив лист про розгляд справи у його відсутність. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається, з копії договору купівлі-продажу від 10.05.2002 року зареєстрованого в реєстрі за №2027, укладеного між [PERSON] (продавець) та з другої сторони [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (покупці), продавець продав, а покупці купили в рівних частинах кожний квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки на нерухоме майно № 846 від 01.08.2019 року виданої КП «Вишгородське бюро технічної інвентаризації», право власності на об`єкт нерухомого майна (квартира), який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , у КП «Вишгородське БТІ» станом на 31.12.2012 року, зареєстроване у книзі №25 під №47/64, по 1/3 частці за: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу №2027 від 10.05.2002 року. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта, нерухомого майна, на квартиру за адресою: [ADDRESS] , 15.09.2004 року Вишгородською районною державною нотаріальною конторою зареєстровано заборону (архівний запис), реєстраційний номер 1303321. Згідно листа Вишгородської районної державної нотаріальної контори Київської області від 20.01.2020 року №45/01-16, в архіві Вишгородської районної державної нотаріальної контори відсутні документи, що стали підставою для внесення запису про заборону на відлучення квартири [ADDRESS] , зареєстрованої 15.09.2004 року. Статтею 321 Цивільного кодексу України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частино 1 та 2 статті 319 Цивільного кодексу України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Відповідно до ч.3 ст.41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» №20 від 22.12.1995 року, визначено, що приватна власність громадян, як одна із рівноправних форм власності охороняється законом, її захист здійснюється судом. Судовий захист прав приватної власності громадян здійснюється шляхом розгляду справ, у тому числі шляхом розгляду справ за позовами про зняття заборони відчуження нерухомого майна. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги про скасування заборони відчуження об`єктів нерухомого майна, а саме: квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка була зареєстрована 15.09.2004 року Вишгородською районного державною нотаріальною конторою: тип обтяжень - заборона (архівний запис), реєстраційний номер обтяжень - 1303321, оскільки відсутні правові підстави щодо перебування майна [PERSON] під забороною. Щодо заявленої позовної вимоги про виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис від 15.09.2004 року, реєстраційний номер обтяжень - 1303321, про заборону (архівний запис) відчуження квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який був зареєстрований Вишгородською районною державною нотаріальною конторою, дана вимога не підлягає задоволенню оскільки, скасування заборони відчуження об`єктів нерухомого майна тягне за собою підставу для звернення позивача до відповідного органу для виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Враховуючи Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» №20 від 22.12.1995 року та

Outcome: partial