Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до Волоськівської сільської ради Деражнянського району про визнання права на майно в порядку спадкування. В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що [INFO] року в с. Волоське Деражнянського району померла її баба [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно, яким є земельна частка (пай), розміром 4,32 в умовних кадастрових гектарах, у землі, розташованій на території Волоськівської сільської ради Деражнянського району, що перебувала в колективній власності спілки селянських господарств імені Кармелюка с. Волоське, яка належала померлій відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай), серії [NUMBER], виданого згідно з розпорядженням Деражнянської райдержадміністрації №248 від 6 грудня 1999 року та зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 8 серпня 2000 року за номером 438. Вказане спадкове майно померлої [PERSON], відповідно до вимог ЦК УРСР в редакції 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини, прийняв її син, батько позивачки, [PERSON], проте він помер [INFO] року, не оформивши своїх спадкових прав. Позивачка звернулася до нотаріальної контори із заявою про оформлення своїх спадкових прав на вказану земельну частку (пай), проте їй у цьому було відмовлено із тих підстав, що правовстановлюючий документ на неї був виданий після смерті спадкодавця, тому вона просить задовольнити її позов. В судовому засіданні представник позивачки підтримала позовні вимоги. Представник відповідача Волоськівської сільської ради Деражнянського району в судове засідання не з'явилася, проте подала заяву про розгляд справи за її відсутності, визнаючи позов та не заперечуючи в його задоволенні. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, відділу Держгеокадастру у Деражнянському районі не заперечує в задоволенні позову. Вислухавши доводи представників позивачки та третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Факт смерті [PERSON] [INFO] року підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деражнянського районного управління юстиції у Хмельницькій області. Відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай), серії [NUMBER], виданого згідно з розпорядженням Деражнянської райдержадміністрації №248 від 6 грудня 1999 року, [PERSON] належало право на земельну частку (пай), розміром 4,32 в умовних кадастрових гектарах, у землі, розташованій на території Волоськівської сільської ради Деражнянського району, що перебувала в колективній власності спілки селянських господарств імені Кармелюка с. Волоське. Проте, як вбачається із вказаного сертифіката, він був виданий 7 серпня 2000 року та зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 8 серпня 2000 року за номером 438, тобто після смерті [PERSON] Відповідно до ст. 2 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Як встановлено судом, 21 червня 1995 року Волоськівською сільською радою Деражнянського району був виданий державний акт на право колективної власності на землю спілці селянських господарств імені Кармелюка, с. Волоське, відповідно до якого вказаній спілці передано в колективну власність 1991,5 га землі в межах згідно з планом. Проте зі списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, доданого до державного акта на право колективної власності на землю, вбачається, що [PERSON] до нього включена не була. Архівною довідкою Деражнянського районного трудового архіву підтверджується той факт, що [PERSON] працювала в колгоспі імені Кармелюка в с. Волоське з 1944 по 1992 роки. Наведене дає підстави суду зробити висновок про те, що на час видачі вказаного Указу Президента України від 8 серпня 1995 року [PERSON] була пенсіонеркою, яка раніше працювала у зазначеному колективному сільськогосподарському підприємстві, у зв'язку з чим вона мала право на земельну частку (пай). Як вбачається із витребуваної судом копії спадкової справи №124-99 від 22 червня 1999 року до майна [PERSON], належні останній житловий будинок з надвірними будівлями, розташовані по [ADDRESS], та земельну ділянку, площею 0,32 га, розташовану на території Волоськівської сільської ради, цільовим призначенням якої є обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, успадкував її син [PERSON] відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22 червня 1999 року. [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Волоськівською сільською радою Деражнянського району. При цьому, як з'ясовано судом, своїх прав на належне померлій [PERSON] право на земельну частку (пай) він не оформив. Згідно з довідкою Волоськівської сільської ради Деражнянського району №59 від 26 січня 2016 року [PERSON] фактично вступив в управління спадковим майном померлої [PERSON] Статтями 548, 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, який був чинним на час відкриття спадщини після смерті [PERSON], було передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Аналізуючи наведене положення закону, суд доходить висновку про те, що право на земельну частку (пай), яке належало померлій [PERSON], перейшло в порядку спадкування до її сина [PERSON] Позивачка є дочкою померлого [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її народження. Згідно із письмовим повідомленням Першої Хмельницької державної нотаріальної контори №69/02-14 від 15 березня 2016 року [PERSON] відмовлено в оформленні її спадкових прав на земельну частку (пай), що належала [PERSON], у зв'язку з тим, що правовстановлюючий документ на неї був виданий після смерті спадкодавця. Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 цього Кодексу спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 цього Кодексу у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Підсумовуючи наведене, а також беручи до уваги те, що інших спадкоємців до майна померлого [PERSON] немає, суд доходить висновку про наявність підстав для визнання за позивачкою в порядку спадкування права на вищенаведену земельну частку (пай).

Outcome: approved