Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка навчається, прохаючи суд стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів до часу закінчення нею навчання чи досягнення 23 років. Позов мотивований тим, що вона є донькою відповідача, на даний час досягла повноліття. Навчається на 1 курсі Київського національного університету імені Тараса Шевченка. Її мати не в змозі самостійно її утримувати. Відповідач може надавати їй матеріальну допомогу у зв`язку з навчанням дитини. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву з проханням слухати справу без її участі, на позовних вимогах наполягає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не попередив. Судом проведено заочний розгляд справи за відсутності відповідача. Суд вирішив можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини справи, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який був розірваний, що підтверджено свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 28.05.2008 року. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24.05.2002 року. Відповідно довідки Київського національного університету імені Тараса Шевченка №165 від 28.10.2019 року [PERSON] навчається на 1 курсі Київського національного університету імені Тараса Шевченка, дата завершення навчання [INFO], форма навчання денна. У зв`язку з навчанням [PERSON] потребує матеріальної допомоги, оскільки не має можливості працювати, ніяких доходів не має. Відповідач [PERSON] в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання повнолітньої доньки, яка навчається, не надає, угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідно до ст. ст. 198-200 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно з ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] є повнолітньою особою, навчається, у зв`язку з навчанням потребував матеріальної допомоги, її батько відповідач по справі працездатний, тому може надати таку матеріальну допомогу. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд виходить з того, що норма ч. 1 ст. 200 СК України при визначенні розміру аліментів відсилає до ст. 182 СК України. З урахуванням критеріїв, визначених ст. 182 СК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліментів в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) на період навчання. Позивачем не надано належних і допустимих доказів можливості відповідача сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу). Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, понесених сторонами, суд враховує положення постанови Пленуму ВИЩОГО СПЕЦІАЛІЗОВАНОГО СУДУ УКРАЇНИ З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року № 10. Так згідно п. 36 даного Пленуму вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 88 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір, (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом № 3674-VI). Якщо вимогу пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні позову точно визначити неможливо (наприклад, при частковому задоволенні позову немайнового характеру), то судові витрати розподіляються між сторонами порівну. Таким чином, враховуючи, частковість задоволення позовних вимог [PERSON] , особливості їх формулювання, у зв`язку з чим вимогу пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні позову точно визначити неможливо, у зв`язку з неможливістю складення чіткої математичної пропорції, те, що позивач був звільнений від сплати судового збору при зверненні із даним позовом до суду, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави половину розміру судового збору, який підлягав сплаті при зверненні із даним позовом до суду та від сплати якого був звільнений позивач, а саме 420,40 грн. (840,80 грн : 2).

Outcome: partial