Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду зі позовом про розірвання договору оренди землі від 16 вересня 2007 року. Свої вимоги мотивує наступним: 16 вересня 2007 року між нею та ПП «Феодосія-Агро» було укладено договір про оренду землі. У відповідності до даного договору вона передала відповідачу належну їй земельну ділянку в строкове, платне користування якою вона володіє на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 21 грудня 2006 року для товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Ямпільської міської ради Вінницької області. Вважає, що договір оренди земельної ділянки від 16 вересня 2007 року повинен бути розірваний на підставі наступних причин та обставин. З самого початку укладення договору відповідач грубо порушив п.19, де зазначено - передача земельної ділянки Орендарю здійснюється у п'ятиденний термін після державної реєстрації цього Договору за актом її приймання-передачі, однак в акті прийому-передачі відсутня дата складання акту. Вказує, що договір вона підписувала особисто терміном на 10 років. Приблизно через 2 роки після підписання договору оренди до неї приїхали представники орендаря і сказали, що їм потрібно взяти її екземпляр договору для виправлення описки. Через певний проміжок часу їй договір повернули, однак на саму суть договору, його зміст та на його виправлення вона уваги не звернула. Лише нещодавно коли вона приїхала до орендаря їй в усні й формі повідомили, що договір укладено на 25 років, хоча додаткової угоди про продовження дії договору вона не підписувала. Вважає, що таким шахрайським шляхом орендар вніс зміни в термін дії договору, тим самим порушив її законні права та інтереси. Враховуючи те, що вона вирішила самостійно займатись сільським господарством, а відповідач ПП «Феодосія Агро» та Дерзкомзем в Ямпільському районі не бажають розірвати договори оренди землі, вона змушена звернутись до суду із даним позовом. Позивач [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задоволити. Вказала, що договір оренди землі від 16 вересня 2007 року вона укладала на 25 років. Однак на даний час вона бажає розірвати договір оренди землі, оскільки хоче самостійно використовувати земельну ділянку та займатись сільським господарством. Представник відповідача ПП «Феодосія - Агро» Косовська А.П. в судовому засіданні заперечує проти задоволення заявлених вимог, оскільки відсутні підстави для розірвання договору оренди землі 16 вересня 2007 року. Вказала, що договір оренди землі укладався на 25 років та даний строк не закінчився. При укладанні договору дотримані всі істотні умови договору оренди землі. При цьому бажання орендодавця самостійно використовувати земельну ділянку не є підставою для розірвання даного договору. Із досліджених судом письмових доказів - із копії договору оренди землі від 16 вересня 2007 року встановлено, що [PERSON] надала в строкове, платне користування земельну ділянку площею 3,0457 га, у тому числі 3,0457 га ріллі ПП «Феодосія Агро». Строк дії договору 25 років(а.с.5-7). Із копії акту приймання-передачі об'єкта оренди землі (додаток до договору оренди землі від 16 вересня 2007 року) встановлено, що ПП«Феодосія Агро» прийняв, а [PERSON] передала земельну ділянку площею 3,0457 га відповідно до п.19 договору оренди землі від 16 вересня 2007 року(а.с.8). Із копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] встановлено, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 3,0457 га на території Ямпільської міської ради Вінницької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва(а.с.9). [PERSON] звернулась до суду зі позовом про розірвання договору оренди землі від 21 січня 2014 року. Свої вимоги мотивує наступним: 21 січня 2014 року між нею та ПП «Феодосія-Агро» було укладено договір про оренду землі. У відповідності до даного договору вона передала відповідачу належну їй земельну ділянку в строкове, платне користування якою вона володіє на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, яку вона отримала у порядку спадкування за законом для товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Ямпільської міської ради Вінницької області. Вважає, що договір оренди земельної ділянки від 21 січня 2014 року повинен бути розірваний на підставі наступних причин та обставин. З самого початку укладення договору відповідач грубо порушив п.14.1, де зазначено - договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. Як вбачається із договору оренди земельної ділянки - договір взагалі не зареєстрований в реєстрі земель і відповідних записів не зроблено. Також орендарем грубо порушено і не підписано акт прийому-передачі об'єкта оренди за договором, не зазначено ні дати складання акту, ні про який договір оренди йде мова. Коли вона зверталась до орендаря із вимогою про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки, то представники орендаря її постійно уникали, а пізніше повідомили аби вона зверталась до суду. Враховуючи те, що вона вирішила самостійно займатись сільським господарством, а відповідач ПП «Феодосія Агро» та Дерзкомзем в Ямпільському районі не бажають розірвати договори оренди землі, вона змушена звернутись до суду із даним позовом. Позивач [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задоволити. Вказала, що договір оренди землі від 21 січня 2014 року вона укладала на 25 років. Однак на даний час вона бажає розірвати договір оренди землі, оскільки хоче самостійно використовувати земельну ділянку та займатись сільським господарством. Представник відповідача ПП «Феодосія - Агро» Косовська А.П. в судовому засіданні заперечує проти задоволення заявлених вимог, оскільки відсутні підстави для розірвання договору оренди землі від 21січня 2014 року. Вказала, що договір оренди землі укладався на 25 років та даний строк не закінчився. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права договір оренди землі було зареєстровано у встановленому законом порядку. При укладанні договору дотримані всі істотні умови договору оренди землі. При цьому бажання орендодавця самостійно використовувати земельну ділянку не є підставою для розірвання даного договору. Із досліджених судом письмових доказів - із копії договору оренди землі від 21 січня 2014 року встановлено, що [PERSON] надала в строкове, платне користування земельну ділянку площею 3,0457 га, у тому числі 3,0457 га ріллі ПП «Феодосія Агро». Строк дії договору 25 років(а.с.31-33). Із копії акту приймання-передачі об'єкта оренди землі встановлено, що ПП «Феодосія Агро» прийняв, а [PERSON] передала земельну ділянку площею 3,0457 га (а.с.34). Із копії акту визначення меж земельної ділянки в натурі на місцевості від 21 січня 2014 року встановлено, що земельну ділянку площею 3,0457 га було визначено в натурі (на місцевості), кадастровий номер якої [NUMBER], складено абрис земельної ділянки,кадастровий план, викопіювання із збірного кадастрового плану (а.с.35-37). Із копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 12 вересня 2013 року встановлено, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті чоловіка, яка складається із земельної ділянки, яка розташована на території Ямпільської міської ради Вінницької області площею 3,0457 гектарів, кадастровий номер якої [NUMBER] (а.с.39). Із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 29 вересня 2014 року встановлено, що договір оренди земельної ділянки від 21 січня 2014 року укладений між [PERSON] та ПП «Феодосія Агро», зареєстровано в державному реєстрі іншого речового права № 7152172(а.с.57). Відповідно до вимог ст.204 ЦК України, діє вимога законодавства про презумпцію правочину. Відповідно до ст.ст.124, 125, 126 Земельного кодексу України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Право оренди землі оформлюється договором, який реєструється відповідно до закону. Відповідно до ст. ст. 628, 638 ЦК України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ч.1 ст. 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них. Згідно ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі» - істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови. Відповідно до ч. 3, ч.4 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» -договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Згідно зі ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обовязок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, судом досліджено кожний доказ, наданий сторонами, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів, як зазначено в п. 27 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», при цьому жодна із сторін не була поставлена судом у менш сприятливе становище, порівняно з іншою стороною, на чому наголошується у практиці Європейського суду з прав людини. Так, у п.24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України», в п.48 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мала проти України» наголошується на принципі рівності сторін як одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище, порівняно з опонентом. Таким чином, судом було встановлено, що 16 вересня 2007 року укладено договір оренди землі між [PERSON] та ПП «Феодосія Агро» на підставі якого земельна ділянка, площею 3,0457 га передається в оренду для товарного сільськогосподарського виробництва на строк 25 років. Договір має підписи сторін, завірений печаткою ПП «Феодосія Агро», і зареєстрований у Вінницькій регіональній філії ДП «Центр ДЗК» за відповідним номером, що не заперечується сторонами. При цьому в судовому засіданні було встановлено, що земельну ділянку площею 3,0457 га позивачем було передано в оренду ПП «Феодосія Агро» та вона використовується орендарем протягом 10 років. В п. 37 даного договору оренди землі вказано, що розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається. Враховуючи те, що всі істотні умови даного договору дотримано та він належним чином зареєстрований, земельну ділянку було передано в оренду ПП «Феодосія Агро» та орендарем не було порушено умов Договору оренди землі, які б давали підстави розірвати даний договір. Підстав визнавати, що зазначений договір оренди земельної ділянки є недійсним немає. Крім того, нормами ЦК України та Законом України «Про оренду землі» та конкретним договором оренди не передбачено такої підстави розірвання договору оренди землі, як бажання орендодавця самостійно здійснювати сільськогосподарську діяльність на даній земельній ділянці. За таких встановлених обставин, слід прийти до висновку, що в задоволенні даного позову слід відмовити. Що стосується договору від 21 січня 2014 року на оренду земельної ділянки, з якого вбачається, що 21 січня 2014 року укладено договір оренди між [PERSON] та ПП «Феодосія Агро» на підставі якого земельна ділянка, площею 3,0457 га передається в оренду для товарного сільськогосподарського виробництва на строк 25 років. Договір має підписи сторін, завірений печаткою та ПП «Феодосія Агро» зареєстровано в державному реєстрі іншого речового права за № 7152172. При цьому в судовому засіданні було встановлено, що земельну ділянку площею 3,0457 га позивачем було передано в оренду ПП «Феодосія Агро» та вона використовується орендарем з 2014 року. Пунктом 12.4 даного договору оренди землі вказано, що розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається. Враховуючи те, що всі істотні умови даного договору дотримано та він належним чином зареєстрований, орендарем ПП «Феодосія Агро» не було порушено умов Договору оренди землі, які б давали підстави розірвати даний договір. Підстав визнавати, що зазначений договір оренди земельної ділянки є недійсним не має. Крім того, нормами ЦК України та Законом України «Про оренду землі» та конкретним договором оренди не передбачено такої підстави розірвання договору оренди землі, як бажання орендодавця самостійно здійснювати сільськогосподарську діяльність на даній земельній ділянці. За таких встановлених обставин, слід прийти до висновку, що в задоволенні даного позову слід відмовити. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору на користь позивача не відшкодовуються.

Outcome: dismissed