Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона є власником домоволодіння [ADDRESS] на підставі свідоцтва про спадщину за законом від 25.10.2017 року. У вказаному домоволодінні також зареєстрований її син [PERSON] (відповідач по справі), з серпня 2017 року він припинив мешкати у вищевказаному домоволодінні та переїхав мешкати до іншого житлового приміщення, за якою саме адресою позивачу невідомо. На даний час вони родинних відносини не підтримують та не спілкуються, відповідач участі в утриманні житла та сплаті комунальних платежів не приймає, натомість позивач сплачує комунальні послуги по факту реєстрації відповідача. Тому позивач просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити, в подальшому звернулася до суду з заявою про закінчення розгляду справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином через оголошення на сайті суду https://dv.dp.court.gov.ua/sud0411/gromadyanam/viklik/347. Допитаний в якості свідка [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що він є сусідом [PERSON], її сина - [PERSON], не бачив більше року, за місцем реєстрації він не мешкає. Допитана в якості свідка [PERSON] у судовому засідання пояснила, що вона є сусідкою [PERSON], її сина - [PERSON], не бачила більше року, за місцем реєстрації він не мешкає. Вислухавши позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. У відповідності до гл. 10 ст. 274 ЦПК України «у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи. Частиною 2 даної статті вказує, що «у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін». Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. При цьому у відповідності до ст. 279 ЦПК України «Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом від 25.10.2017 та від 19.01.2018 року є власником домоволодіння [ADDRESS] та земельної ділянки, на якому розташоване дане домоволодіння (а.с. 7-9 - копії витягу, свідоцтв). [PERSON] та [PERSON] зареєстровані у вищевказаному домоволодінні (а.с. 10-11 - копія домової книги). У матеріалах справи міститься Акт від 10.12.2018 року, складений мешканцями сусідніх домоволодінь по вул. Пуріна в м. Кривого Рогу, посвідчений головою квартального (вуличного) комітету № 1 Нетис Т.Ф. (а.с. 12), із змісту якого вбачається, що за адресою: [ADDRESS] [PERSON], [INFO], не мешкає з серпня 2017 року по теперішній час. Статтею 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та відповідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Стаття 386 ЦК України передбачає, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У відповідності зі ст. 405 ч. 2 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Реалізація встановлених конституційних гарантій, поряд з іншими, відображається в збереженні житла за його власниками без обмежень, та в гарантії збереження житла в державному та комунальну житлову фонді за тимчасово відсутніми громадянами протягом шести місяців (ст.71 ЖК УРСР), членів сім'ї власника жилого приміщення протягом року (ст.405 ЦК України). Не проживання у жилому приміщенні понад встановлений строк без поважних причин, дають підстави для визнання цих осіб в судовому порядку такими, що втратили права користування ним (ст. 72 ЖК УРСР,ст. 405 ЦК України). Наявність реєстрації [PERSON] у домоволодінні за вищевказаною адресою позбавляє можливості позивача здійснювати право власності у повному обсязі. Судом достовірно встановлено, що відповідач не мешкає у домоволодінні [ADDRESS] з серпня 2017 року по даний час без поважних причин (тобто понад один рік), доказів стосовно поважності причин не проживання відповідача в даному домоволодінні у судовому засіданні не добуто; наявність будь-яких домовленостей між позивачем та відповідачем з приводу порядку користування спірним житлом, тривалості строку збереження права користування ним у судовому засіданні не встановлено. Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частинами 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, тому суд приходить до висновку про необхідність визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме спірним домоволодінням, розташованим за вищевказаною адресою, у зв'язку з відсутністю в ньому без поважних причин понад одного року. Відповідно до ст. ст. 6, 8 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року № 1382-IV зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється за її особистим повідомленням, подання якого є обов'язковим у разі зміни місця проживання. Зняття з реєстрації місця проживання у разі неподання особою відповідної заяви здійснюється на підставі рішення суду про позбавлення її права користування житловим приміщенням. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved