Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до Сєвєродонецького міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, яку мотивувала тим, що з 26.01.2013р. сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], 29.06.2013р.н., який мешкає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає. На теперішній час позивачка [PERSON] не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку і відповідно ніяких доходів не отримує. Відповідач [PERSON] має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини, бо працює і отримує непоганий дохід. Тому, позивачка звернулась до суду з позовом і просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка [PERSON] у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив. У звязку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснювалось. Оскільки позивачка [PERSON] в поданій до суду заяві не заперечувала проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, судом 17.05.2016р. на підставі ст.ст.224, 225 ЦПК України було винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно із ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.ст. 180, 182, 183 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до повнолітнього віку, аліменти стягуються в частковому відношенні до заробітку. Розмір аліментів, стягуваних на утримання неповнолітньої дитини, визначається з урахуванням матеріального та родинного стану платника аліментів. З матеріалів справи видно, що з 26.01.2013р. сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу сторони мають сина [PERSON], 29.06.2013р.н., який мешкає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Відповідач [PERSON] не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини і в добровільному порядку надавати відмовляється. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням віку, стану здоров'я та матеріального забезпечення дитини, з урахуванням матеріального та родинного стану відповідача, суд вважає необхідним стягувати з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] аліменти на утримання сина у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивачку [PERSON] звільнено від сплати судового збору, то судовий збір у розмірі 551,20грн. підлягає стягненню з відповідача [PERSON] в дохід держави.

Outcome: approved