Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на своє утримання в розмірі 1/6 частки всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , трирічного віку, тобто до [INFO] року, так як відповідач не бажає надавати допомогу добровільно. Свої вимоги мотивувала тим, що вона з 02.06.2016 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] За час перебування у шлюбі у них народилось двоє дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось, в наслідок чого вони перестали вести спільне господарство та стали проживати окремо. Діти проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач за досягнутою домовленістю, зобов`язався в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу, однак взяті на себе зобов`язання відповідач не виконав. В зв`язку з тим, що дитина малолітня, вона не може працевлаштуватись та забезпечувати себе самостійно. Відповідач є здоровим, працездатним, має змогу забезпечити її матеріально до досягнення сином трирічного віку, а тому просить суд стягнути з відповідача на її користь на своє утримання аліменти в заявленому розмірі. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. На підставі ч.6 ст.128 ЦПК України судова повістка надсилалась разом з копіями відповідних документів разом з розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення. На адресу суду надійшло поштове повідомлення з відміткою про вручення відповідачу повідомлення з позовною заявою та доданими до неї документами. Судова повістка надсилалась відповідачам в порядку, передбаченому п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, на адресу місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку. Враховуючи вказані факти, згоду позивача, суд вважає за можливе у відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України постановити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. В порядку ст.280 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів та неявки відповідача в судове засідання без поважних причин, хоча відповідач був повідомлений про дату та час судового засідання належним чином. Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»). В порядку ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, на підставі наданих доказів по справі, встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм спірні правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] , перебувають в зареєстрованому шлюбі з 02.06.2016 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданим 02.06.2018 року Роздільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, на підставі актового запису №64. (а.с.3) Від спільного життя мають двох малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження наявними в матеріалах справи. (а.с.4,5) Згідно довідки Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області №57 від 24.01.2019 року [PERSON] зареєстрована по [ADDRESS] , разом з нею проживають донька - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . (а.с.6) На теперішній час [PERSON] доглядає за дитиною, яка не досягла трирічного віку, та не має змоги працювати та забезпечувати себе і дитину. Таким чином між сторонами виник спір, який витікає зі шлюбно-сімейних відносин щодо надання утримання матері дитини до досягнення нею трирічного віку. Дані спірні правовідносини регулюються наступними нормами права. Статтею 75 СК України, передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 76 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. Статтею 84 СК України, передбачено право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини: дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду . Ст. 191 ч. 1 СК України, передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, дослідивши надані по справі докази, давши оцінку законності заявлених позовних вимог, прийшов до висновку про задоволення позову [PERSON] Суд вважає, що у позивача виникло право на отримання від відповідача аліментів, так як позивачка виховує малолітню дитину віком до трьох років, батьком якої є відповідач і право на це утримання вона має до квітня 2021 року. Суд вважає, що розмір цього утримання повинен бути стягнений в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 24.01.2019 року до [INFO] року, тобто до досягнення сином [PERSON] , [INFO] трирічного віку. На підставі ст.141 ЦПК України з [PERSON] підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 768,40 грн, так як позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674.. На підставі ст.ст.75, 76, 84 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved