Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до Дзержинського районного суду м.Харкова із позовом до [PERSON] , третя особа КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», в якому просить з урахуванням уточнень усунути перешкоди у здійсненні права користування домоволодінням, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , а саме зобов`язати [PERSON] надати доступ представнику КП «Харківське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради до домолодіння за адресою: [ADDRESS] для проведення технічної інвентаризації. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 12.10.1979 року вона придбала будинок за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Шостою Харківською державною нотаріальною конторою за реєстровим №2-4472, який був зареєстрований Харківським бюро технічної інвентаризації 24.10.1979 року. У 1980 році позивач дозволила своїй сестрі [PERSON] проживати разом у вказаному будинку та зареєструвала її. Впродовж багатьох років вони з сім`ями проживали в одному будинку. За цей час позивач здійснила прибудову до будинку та будинок має два входи. 12.05.2020 року позивач звернулась до КП «ХМБТІ» ХМР для виготовлення оновленої технічної документації та оформлення прибудови до будинку. 15.05.2020 року був здійснений вихід інженера КП ХМБТІ для проведення інвентаризаційних робіт, однак виконати технічну документацію було неможливо через ненадання доступу до всіх приміщень житлового будинку. Відповідач у справі вважає себе співвласником будинку, у зв`язку з чим технічна документація виготовлена не була. Вважає, що [PERSON] безпідставно і незаконно порушує її право приватної власності. Відповідачем надано до суду відзив на позовну заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги не визнає в повному обсязі, оскільки відомості про власника в Реєстрі відсутні, Зазначає, що на теперішній час фактична площа житлового будинку збільшилась за рахунок прибудови, зробленою нею у 90-х роках за власні кошти. Також вказує, що питання щодо права власності на добудовану частину будинку є спірними і судом не прийнято остаточного рішення у справі за її позовом до [PERSON] . Вважає, що позивач шляхом виготовлення технічної документації намагається оформити здійснені за кошти відповідача прибудови як власність позивача. На підставі викладеного просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Позивачем надано відповідь на відзив, згідно якого вважає відзив на позовну заяву таким, що не підлягає задоволенню з підстав, викладених у позовній заяві. Вважає міркування та доводи відповідача надуманими та безпідставними. Відповідачем надано до суду заперечення на відповідь на відзив, в якому зазначила, що не заперечує той факт, що позивачем було придбано 12.10.1979 року житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , житловою площею 32,9 кв.м.. Вказує, що він був придбаний за кошти батьків сторін у справі. З моменту придбання будинку, в ньому зареєстровані та проживають дві родини. Рішенням ВК Дзержинської Ради народних депутатів від 07.09.1982 року позивачу як титульному володільцю будинку було дозволено здійснювати прибудови до належного їй будинку для забезпечення житлом двох родин. Прибудова до житлового будинку здійснювалась силами та за рахунок відповідача та її родини, внаслідок чого загальна та житлова площа будинку збільшилась та становить 103,0 кв.м загальна, і 47,5 кв.м. житлова площа. Прибудова має окремих вхід та використовується виключно для проживання родини відповідача. Вказує, що право власності на фактично існуючий житловий будинок площею 103,0 кв.м за позивачем не зареєстроване і правовстановлюючих документів вказаної площі немає. Представником третьої особи КП «ХМБТІ» ХМР надано до суду письмові пояснення, в яких зазначено, що питання проведення технічної інвентаризації врегульовано Інструкцією про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, якою передбачено, що зберігання інвентаризаційних справ за місцем розташування об`єкта нерухомого майна здійснюється зберігачем - юридичною особою публічного права, при цьому зберігач не проводить роботи з технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна. Рішенням ХМР від 06.07.2016 року КП «ХМБТІ» ХМР визначено зберігачем інвентаризаційних справ на об`єкти нерухомості міста Харкова. 12.05.2020 року на виконання замовлення між КП «ХМБТІ» та [PERSON] укладено договір №1080553 про надання послуг зі сприяння в отриманні останньою робіт та/або послуг з технічної інвентаризації садибного (індивідуального) житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] та видачі довідки про технічну характеристику об`єкта нерухомого майна шляхом пошуку професійних контрагентів - виконавців зазначених робіт та/або послуг, замовлення та отримання результату таких послуг в інтересах [PERSON] . Безпосереднє виконання вказаного замовлення здійснювалося ТОВ «Укртехінвент». За повідомленням товариства виконання робіт за замовленням №1080553 було зупинено з підстав незабезпечення замовником доступу до об`єкту нерухомого майна в цілому, про що [PERSON] повідомлено листом від 18.05.2020 року. Вважає, що КП «ХМБТІ» є неналежною третьою особою у справі. Також вважає позовні вимоги обґрунтованими. Ухвалою від 02.06.2020 позов залишений без руху та надано позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою від 25.06.2020 року відкрито провадження у справі та її розгляд призначено за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 31.08.2020 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі. Ухвалою суду від 31.08.2020 року закрито підготовче провадження по справі та її призначено до судового розгляду по суті. В судовому засіданні сторони та їх представники вступне слово не проголосили через неявку та неодноразове відкладення розгляду справи у зв`язку з відсутністю представника відповідача [PERSON] та наявності від неї заяв про відкладення розгляду справи. В подальшому представник позивача надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. Суд, безпосередньо дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши їх кожний окремо та у їх сукупності й взаємозв`язку, дійшов наступного висновку. Відповідно до ч 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.» Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.» Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено та не заперечується сторонами у справі, що 12 жовтня 1979 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , жилою площею 32,9 кв.м., посвідченого державним нотаріусом Шостої Харківської державної нотаріальної контори Колесникової О.А., згідно умов якого [PERSON] набула у власність вказаний житловий будинок. Зі змісту позовної заяви та наданих матеріалів вбачається, що 12.05.2020 року між [PERSON] та Комунальним підприємством «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради укладено Договір №1080553, згідно умов якого [PERSON] доручає, а КП «ХМБТІ» ХМР приймає на себе зобов`язання згідно з умовами даного Договору від імені та за рахунок [PERSON] щодо надання послуг зі сприяння в отриманні робіт та/або послуг з технічної інвентаризації садибного (індивідуального) житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] та видачі довідки про технічну характеристику об`єкта шляхом пошуку професійних контрагентів - виконавців зазначених робіт та/або послуг, замовлення та отримання результату таких послуг в інтересах [PERSON] .. Листом від 18.05.2020 року за №1080553 КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» ХМР повідомило [PERSON] про те, що при проведенні технічної інвентаризації 15.05.2020 року ТОВ «Укртехінвент» не надано доступ до обстеження частини житлового будинку літ. «А-1», розташованого по [ADDRESS] . Також позивача повідомлено, що товариство готове завершити роботу по проведенню технічної інвентаризації, виготовити технічний паспорт на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами при умові надання доступу виконавцю до обстеження всіх приміщень житлового будинку. Стороною відповідача фактично не заперечувався факт перешкоджання [PERSON] уповноваженим особам ТОВ «Укртехінвент» у проведенні технічної інвентаризації домоволодіння за адресою [ADDRESS] . Згідно з ч.1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.ст.317, 383 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном, а також на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно з ч.ч.1,2 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність порушення відповідачем прав позивача щодо вільного володіння, користування та розпорядження власністю. При цьому суд наголошує, що судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін. У відповідності до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Згідно статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Разом із цим, відповідно до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна зберігання інвентаризаційних справ за місцем розташування об`єкта нерухомого майна здійснюється зберігачем - юридичною особою публічного права, при цьому зберігач не проводить роботи з технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна. Рішенням ХМР від 06.07.2016 року КП «ХМБТІ» ХМР визначено зберігачем інвентаризаційних справ на об`єкти нерухомості міста Харкова. Враховуючи викладене, підстави для проведення технічної інвентаризації представником КП «ХМБТІ» відсутні. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу позовних вимог знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд ухвалює рішення про часткове задоволення позову. Відповідно до статті 141 ЦПК України, а також згідно із пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами зазначено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: partial