Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій вказала, що з відповідачем перебуває в шлюбі, зареєстровану 24.09.2005 року виконкомом Видиборської сільської ради Черняхівського району Житомирської області, за актовим записом № 4. Від даного шлюбу мають трьох дітей [PERSON], 09.02.2006 р. н., [PERSON], 01.02.2009 р. н. та [PERSON], 01.06.2012 р. н. Вказала, що не зважаючи на те, що вони з відповідачем проживають в одній квартирі, однак уже з грудня 2015 року не ведуть спільне господарство та не підтримують шлюбних відносин. Діти перебувають на утриманні позивача, однак її заробітної плати не вистачає для покриття її власних потреб та потреб трьох дітей, а тому вони потребують матеріальної допомоги з боку батька. Позивач зазначила, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча має можливість, а тому просила стягувати з відповідача аліменти на утримання трьох малолітніх дітей в розмірі 1/2 частини усіх видів його заробітку (доходів), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дітей. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлений позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча був належно повідомлений про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, від нього не надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, тому суд розглядає справу на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач проти такого розгляду справи не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд позов задовольняє, виходячи з наступного: В судовому засіданні встановлено, що сторони проживають у шлюбі, зареєстрованому 24.09.2005 виконкомом Видиборської сільської ради, за актовим записом № 4 (а. с. 4). Від даного шлюбу мають трьох дітей [PERSON], 09.02.2006 р. н. (а. с. 5), [PERSON], 01.02.2009 р. н. (а. с. 6) та [PERSON], 01.06.2012 р. н. (а. с. 7). Сторони проживають разом в одній квартирі у зв'язку з тим, що працюють на одному підприємстві, однак діти знаходяться на вихованні та утриманні позивачки, її доходів недостатньо для забезпечення належного рівня дітей, а тому вони потребують матеріальної допомоги. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча спроможний надавати матеріальну допомогу. Інших дітей відповідач не має і будь-яких стягнень за виконавчими документами з нього не проводиться. Вказані обставини відповідачем не спростовано. В ч. 2 ст. 181 СК України, зазначається, що за рішенням суду кошти на утримання дітей можуть бути присуджені у частці від доходу батька(матері). Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності із ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З огляду на викладене, враховуючи те, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] власних доходів не мають, мають задовільний стан здоровя, а також те, що відповідач працездатний, працює, має офіційний заробіток (а. с. 9), фізично здоровий, може надавати матеріальну допомогу, суд стягує з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання трьох дітей в розмірі 1/2 частини усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття старшої дитини. Крім того, у відповідності із ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір в сумі 551,20 грн. в дохід держави та на користь позивачки 400 грн. понесених нею витрат на правову допомогу (а.с. 13) . На підставі наведеного,

Outcome: approved