Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком. В обґрунтування позову позивач [PERSON] посилається на те, що вона є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою вул. Набережна, 114, м. Старобільськ Луганської області і в будинку прописаний та не проживає її син [PERSON] Реєстрація [PERSON] в будинку перешкоджає їй у здійснені права користування та розпорядження будинком. Речей відповідача в будинку не має, він не проживає в будинку понад 20 років, факт його не проживання у будинку підтверджується актом, складеним депутатом Старобліьської міської ради та довідкою про склад сімї. У відповідності до ч.2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причини понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла. Домовленостей з відповідачем про збереження за ним права користування житловою площею в її будинку не було. Просить суд усунути перешкоди у здійснені нею права користування та розпорядження будинком шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житлом у вказаному будинку. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про підтримання позову та розгляду справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, до початку судового засідання надав суду заяву про визнання позову, та просив суд розглянути справу у його відсутності. У звязку з чим суд на підставі ч.2 ст.158 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Факт належності домоволодіння № 114, розташованого за адресою: Луганська область, м. Старобільськ, вул. Набережна, позивачці [PERSON] підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Те, що відповідач [PERSON] зареєстрований у вказаному в позові будинку підтверджується записами в домовій книзі та актом обстеження матеріально-побутових умов сімї. Відповідно до положень ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст. 405 ЦК України, відповідно до якої члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Дослідивши матеріали справи, та беручи до уваги, що відповідач [PERSON] цілком визнав позов, про що ним подано суду заяву, і визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та враховуючи що відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню, суд вважає позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком законними, обґрунтованими та такими, що підлягають повному задоволенню. На підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст. 317, 319, 321, 386-388, 405 ЦК України,

Outcome: approved