Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просила визнати за нею у порядку спадкування право на земельну частку (пай), площею 8,63 в умовних кадастрових гектарах із земель колишнього КСП «40 років Жовтня» Генічеського району Херсонської області, яка знаходиться в адміністративних межах [PERSON] сільської ради Генічеського району Херсонської області, що належала [PERSON], який помер 23.10.1999 року на підставі сертифікату серії ХС №0036320 на право на земельну частку (пай), виданого 03 липня 1997 року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після смерті 23 жовтня 1999 року її батька [PERSON], відкрилась спадщина на належну йому земельну частку (пай), згідно сертифікату серії ХС №0036320. Вказану спадщину прийняла її мати [PERSON], але не оформила своїх спадкових прав. Після смерті 08 березня 2009 року матері - [PERSON], позивач прийняла спадщину і на даний час оформила її відповідно до вимог чинного законодавства. Однак зареєструвати свої спадкові права на земельну частку (пай), яка належала її батьку [PERSON], позивач не має можливості, оскільки відсутній оригінал сертифікату, що підтверджує це право. Враховуючи те, що у звязку зі зміною законодавства сертифікат не підлягає поновленню, тому виникла необхідність у зверненні до суду з вказаним позовом. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав. Зазначив, що позивач позбавлена можливості у позасудовому порядку реалізувати свої спадкові права, а тому просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнала, та не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] до судового засідання не зявилися, направили письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність, позов визнали та не заперечували проти задоволення позовних вимог. Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку. З матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про народження [PERSON] від 20 лютого 1960 року, серії II ПБ № 002308, виданого Мекенською сільською радою Наурського району ЧІ АРСР, її батьками записані - [PERSON] та [PERSON]. Згідно довідки про шлюб №1799, виданої 24 листопада 2016 року відділом запису актів цивільного стану Чкаловського району міста Екатеринбурга Свердловської області Російської Федерації, у звязку з одруженням [PERSON] змінювала прізвище на «Галаніну», та після повторного укладення шлюбу змінила прізвище на «Жедську», що підтверджується відповідним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб. За життя, [PERSON], на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) від 03 липня 1997 року, серії ХС №0036320, належала земельна частка (пай) у розмірі 8,63 в умовних кадастрових гектарах із земель колишнього КСП «40 років Жовтня» Генічеського району Херсонської області, яка знаходиться в адміністративних межах [PERSON] сільської ради Генічеського району Херсонської області. Вказана інформація також підтверджується довідкою Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області, в якій зазначено, що згідно запису у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Генічеською районною державною адміністрацією громадянам [PERSON] сільської ради, сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХС №0036320, дійсно виданий на ім'я [PERSON], на підставі розпорядження Генічеської районної державної адміністрації від 18 червня 1997 року за № 285, із земель колективної власності КСП «40 років Жовтня» на території [PERSON] сільської ради, зареєстрований від 18 серпня 1997 року за №315. 25 жовтня 1999р. [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим [PERSON] сільською радою Генічеського району Херсонської області від 10 березня 2009 року, серії І-КГ за № 087290. Після смерті [PERSON], його дружина [PERSON] прийняла спадщину, вступивши у фактичне управління майном. 08 березня 2009р. померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим [PERSON] сільською радою Генічеського району Херсонської області від 25 жовтня 1999 року, серії І-КГ за № 064488. Згідно довідки Генічеської державної нотаріальної контори від 23.06.2017р. за № 760, заведено спадкову справу № 407/09 від 28.08.2009 року після смерті [PERSON], та спадкоємцем є [PERSON]. На даний час, [PERSON] прийняла та належним чином оформила спадок після смерті матері [PERSON], на земельні ділянки загальною площею 7,19 га. У той же час, під час підготовки документів для оформлення спадщини на земельну частку (пай), що належала батькові [PERSON] [PERSON], на підставі сертифікату на земельну частку (пай) у розмірі 8,63 в умовах кадастрових гектарах, нею було виявлено відсутність оригіналу сертифікату. У звязку з чим, позивач розмістила оголошення про втрату правовстановлюючого документу в газеті «Приазовська правда», номер 49, від 08 грудня 2016 року. Судом встановлено, що [PERSON] зверталась до Генічеської державної нотаріальної контори з метою оформлення спадщини, проте їй було відмовлено, оскільки спадкоємцем не було надано всіх документів, які підтверджують право спадкодавця на нерухоме майно та реєстрацію права власності на зазначене майно. За таких обставин, позивач позбавлена можливості отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), що й стало підставою звернення до суду. Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне. Згідност.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст. 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не були припинені внаслідок його смерті. Статтею 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до пунктів 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Згідно п. 3.5 Інформаційного листа Вищого ССУ з розгляду кримінальних та цивільних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Із досліджених судом доказів вбачається, що спадкодавець [PERSON] у визначений законом спосіб набув права на земельну частку (пай) по колишньому КСП\~\~«40 років Перемоги»\~і на його ім'я був виписаний сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХС №0036320, що підтверджується записом в книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку ( пай ), однак сертифікат був втрачений. Відтак, оскільки спадкодавцю [PERSON], який помер 23 жовтня 1999 року було видано сертифікат на земельну частку (пай), спадщину після його смерті прийняла його дружина [PERSON], вступивши в фактичне управління майном, то і позивач у порядку спадкування за законом після смерті матері вправі порушувати питання про успадкування цієї земельної частки (паю) з послідуючим проведенням землевпорядних робіт, необхідних для виділення земельної частки (паю) у натурі у вигляді земельної ділянки та отриманням свідоцтва про право власності на землю. Визнання за позивачем права на земельну частку (пай) не порушує права, свободи чи охоронювані законом інтереси інших осіб, оскільки відповідачі визнали позов, та не заперечували проти його задоволення. З урахуванням вказаних обставин суд вважає, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved