Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-30 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем по справі [PERSON] зареєстрували шлюб 27.09.2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Надвірнянського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 174. Від шлюбу у них народився син [PERSON] - [INFO], який на даний час знаходяться на її утриманні та вихованні. Причиною розірвання шлюбу є те, що за час спільного проживання у них склались різні погляди на сімейне життя та на ведення спільного господарства, вони виявились людьми з різними характерами, різними інтересами. На даний час вони не підтримують жодних сімейних стосунків, спільного господарства не ведуть. Вона проживає разом з неповнолітнім сином, якого повністю утримує та виховує. Вона працює, однак її доходів не вистачає, щоб забезпечити дитину всім необхідним, інших доходів не має. Відповідач жодних коштів на утримання дитини не надає, їх вихованням не цікавиться. Відповідач офіційно працює директором Надвірнянського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, з чого має стабільний регулярний дохід, тому має можливість надавати допомогу на утримання дитини. Крім того, він є фізично здоровою працездатною людиною, інших утриманців, крім їхньої дитини не має. Наміру зберегти сім'ю з відповідачем у неї немає. Вважає, що їх сім'я розпалась остаточно, шлюб носить формальний характер і примирення між ними неможливе. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю з підстав, наведених в позовній заяві, та просить шлюб між нею та відповідачем розірвати, на примирення не згідна, неповнолітню дитину після розірвання шлюбу просить залишити проживати з нею. Крім того, просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги про розірвання шлюбу та стягнення аліментів визнав повністю, не спростував обставини, на які посилається позивач, не заперечив проти розірвання шлюбу, на примирення також не згідний, неповнолітню дитину просить залишити проживати з матір'ю. Також не заперечив проти стягнення з нього в користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Крім того вказав, що він є учасником бойових дій, тому звільнений від сплати судового збору. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст. 76, 81 ЦПК України і, які сторона вважає достатніми для обгрунтування і заперечення своїх позовних вимог та, з'ясувавши фактичні обставини, прийшов до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступних підстав. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб, який зареєстрований 27.09.2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Надвірнянського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 174 (а.с. 15). У шлюбі у них народився син [PERSON] - [INFO], про що свідчать копія свідоцтва про народження (а.с. 8). Позивач на даний час проживає разом з неповнолітнім сином, якого утримує та виховує, працює, однак її доходів не вистачає, щоб забезпечити дитину всім необхідним, інших доходів не має. Відповідач коштів на утримання дитини не надає. Відповідач офіційно працює директором Надвірнянського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, з чого має постійний та регулярний дохід, тому має можливість надавати допомогу на утримання дитини (а.с. 31, 33). У відповідності до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що сторони на даний час не підтримують сімейні відносини і не мають наміру підтримувати їх в подальшому. Їх шлюб існує формально. Крім того, сторони втратили почуття поваги та любові один до одного, наміру зберегти сім'ю у них не має. За таких обставин суд прийшов до висновку про те, що шлюб втратив своє значення і не може бути поновлений в зв'язку з категоричним запереченням сторін. Неповнолітнього [PERSON] - [INFO] слід залишити проживати з матір'ю, оскільки сторони дійшли спільної згоди щодо місця проживання дитини. З врахуванням обставин справи, матеріального становища платника аліментів, який має постійне місце праці, є фізично здоровою людиною, відсутність інших утриманців, суд прийшов до висновку, що позов в частині стягнення аліментів слід задоволити і стягувати з [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача, зокрема 704 грн. 80 коп. судового збору в дохід держави. Суд не бере до уваги посилання відповідача на те, що він є учасником бойових дій, в зв'язку з чим звільнений від сплати судового збору, виходячи з наступного. Відповідно до п. 13 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: учасники бойових дій, Герої України - у справах, пов'язаних з порушенням їхніх прав. Відповідач [PERSON] дійсно є учасником бойових дій, що підтверджується серії [NUMBER] від 25.07.2017 р. (а.с. 34). Однак позовна вимога про стягнення аліментів не відноситься до справ, пов'язаних з порушенням прав учасників бойових дій, а стосується законних прав малолітньої дитини. Тому по даній категорії справ відповідач не звільняється від сплати судового збору. На підставі наведеного, ст.ст. 110, 112, 180, 181, 183 СК України, 4, 19, 258, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved