Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до Рубіжанського міського суду Луганської області із позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , про визнання їх такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] . Ухвалою від 28 жовтня 2021 року у справі було відкрито провадження. Справу вирішено розглянути за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 25 листопада 2021 року, о 09 годині 15 хвилин, у приміщенні зали судових засідань Рубіжанського міського суду Луганської області. 23 вересня 2021 року в судове засідання учасники справи не з`явились, були повідомлені належним чином. Позивач просила розгляд справи здійснити за її відсутності, не заперечувала розгляду справи у заочному порядку та ухвалення заочного рішення. Відповідачі причини неявки у судове засідання не повідомили, відзив на позовну заяву не подали. У зв`язку із чим, а також в силу положень частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, а фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідачі правом на подачу відзиву на позов не скористались, і будь-які докази суду не надали, позивач не заперечує проти розгляду справи та вирішення справи у заочному порядку. Тому суд, на підставі частини 1 статті 280 ЦПК України, здійснював розгляд справи за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів (у заочному порядку), про що судом була постановлена ухвала без виходу до нарадчої кімнати. Позиції учасників у справі. Позиція позивача, полягала в тому, що 11 жовтня 2021 року вона придбала квартиру [ADDRESS] . В зазначеній квартирі мають зареєстроване місце проживання колишній власник [PERSON] та [PERSON] , які вже тривалий час у квартирі не проживають. Відповідачі добровільно не здійснили зняття з реєстрації місця проживання по вищевказаній адресі. А це заважає позивачу повною мірою використовувати свої повноваження власника на вільне використання та розпорядження майном. Позиція відповідачів у справі суду не відома, оскільки останні своїм правом на надання суду відзиву на позов не скористались. Оцінка суду щодо фактів. 11 жовтня 2021, [PERSON] , яка діяла на підставі довіреності від імені [PERSON] продала, а [PERSON] купила, квартиру [ADDRESS] (а.с.7,10). І того ж дня, остання зареєструвала своє право приватної власності на придбану нею квартиру (а.с.8). На момент укладення договору купівлі-продажу квартири, [PERSON] (колишній власник) та член його сім`ї [PERSON] мали право користування квартирою та зареєстроване місце проживання в ній (а.с.9). Але добровільно після відчуження квартири зняття з реєстраційного обліку вони не здійснили. 21 жовтня 2021 року, [PERSON] звернулася до Рубіжанського міського суду Луганської області із позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS] (а.с. 1-3). Оцінка суду щодо права. Відповідно до положень частини першої статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно з частиною першою статті 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Отже, саме власникам майна належать правомочності володіння, користування і розпорядження майном, що підтверджується і положеннями частини першої статті 317 Цивільного кодексу України (надалі за текстом ЦК України), позбавити яких, власника можна тільки на умовах передбачених законом. Так, з огляду на положення пункту першого частини першої статті 346 ЦК України, право власності, а значить і право користування, як одна з його складових, припиняється у разі відчуження власником свого майна. Судом встановлено, що у зв`язку із продажем позивачу квартири [ADDRESS] , у [PERSON] припинилось право власності на зазначену квартиру, а тому він втратив усі правомочності власника щодо цієї квартири, й у тому числі право користування житловим приміщенням у цій квартирі ним та членами його сім`ї, а саме: [PERSON] . Висновок суду по суті позовних вимог. З огляду на наведене, позовні вимоги підлягають задоволенню, тому відповідачів слід визнати такими, що втратили право користування проданою квартирою. Таким чином,

Outcome: approved