Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вище вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що їй на праві власності належить житлова квартира №5 в с.Ошихліби, вул. Заводська,2, Кіцманського району Чернівецької області. За вказаною адресою зареєстровані відповідачі, які являються дочкою та внучкою позивача, однак у вказаній квартирі не проживають протягом тривалого часу. Вказує на те, що реєстрація відповідачів у належній їй квартирі перешкоджають користуватись та розпоряджатись належною власністю на свій розсуд, у зв'язку з наведеним, посилаючись на норми матеріального права, просила усунути перешкоди в користуванні власністю шляхом визнання [PERSON],\~[PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою с.Ошихліби, вул. Заводська,2/5, Кіцманського району Чернівецької області. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, однак подала заяву, в якій позов підтримує повністю та просить розглянути справу за її відсутності. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявились, про час і місце судового розгляду повідомлялась належним чином за останнім відомим місцем проживання в порядку, передбаченому положеннями ст.130,131 ЦПК України, про що у справі є належні докази. Причини неявки суду не повідомили, клопотань чи відзиву на позов не подали, що підтверджується матеріалами справи. Представник третьої особи у судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, про що свідчить наявна в матеріалах справи розписка про отриманням повістки. Заяв чи клопотань від нього надходило. Пояснень щодо позову або відзиву не подано. Частиною 3\~ст. 211 ЦПК України\~передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних в суду матеріалів. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 223 ЦПК України. Статтею 280 ЦПК України\~передбачається, що у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, а також якщо відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований і підлягає\~\~задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч. 1\~ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою\~ст.\~4\~ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно вимог\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 41 Конституції України\~визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. У відповідності до вимог ч. 1\~ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Судом встановлено, що позивачу на підставі Свідоцтва про право власності на житло №10 від 25.03.1994 року, належить житлова квартира, яка розташована в с.Ошихліби, вул. Заводська,2/5, Кіцманського району Чернівецької області (а.с.7). Згідно роз'яснень, які містяться в п. 34 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 року\~\~№ 5, під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла. У відповідності до вимог ч. 2\~ст. 405 ЦК України\~член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно довідки № 962 від 20.08.2018 року, виданої виконавчим комітетом Ошихлібської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, у належній позивачу на праві власності квартирі, зареєстровані [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.9). Згідно ч. 2\~ст. 386 ЦК України\~власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до вимог\~ст. 391 ЦК України,\~ст.150 ЖК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до акту обстеження № 33 від 20.08.2018 року, [PERSON], [INFO], та [PERSON], 28.06.1996 р.н, з 2003 року дійсно не проживають за адресою [INFO] (а.с.11). Судом встановлено, що право позивача\~\~вільно володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю підлягає захисту, оскільки\~\~відповідачі не проживають у належній позивачу квартирі, не приймають участі в утриманні майна та сплаті комунальних послуг, а тому чинять\~\~\~перешкоди у\~\~користуванні\~\~належним їй\~житловим приміщенням. Виходячи з викладеного та зважаючи на те, що відповідачі змінили місце проживання, вибувши з житлового будинку позивача і з 2003 року в цьому житлі не проживають, однак є зареєстрованим за вказаною адресою, а позивач згідно\~ст.391 ЦК України\~має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, суд знаходить, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved