Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги наступним. 09.08.2019 р. близько 18 годин на автомобіль позивача марки BMW X1 д.н.з. [NUMBER] , який перебував а стоянці поблизу будинку [ADDRESS] впала гілка одного з зростаючих там дерев, що завдало великих збитків. Вуличні насадження, розміщені вздовж [ADDRESS] перебувають у комунальній власності територіальної громади м. Києва та обліковуються на балансі Комунального підприємства утриманню зелених насаджень Шевченківського району м. Києва. Комісією відповідача було встановлено, що ймовірною причиною падіння гілки дерева клена гостролистого є на [ADDRESS] є погодні умови. Проте, це не відповідає дійсності. Так, Підприємство не виконує покладені на нього обов`язку по виявленню і ліквідації сухостійних дерев тощо. Внаслідок події позивачу було завдано матеріальної шкоди, яка за висновками ФОП [PERSON] , який 28.08.2018 р. склав відповідний звіт № 0196/19 становить 162 657,86 грн. Також позивачу було спричинено моральну шкоду, яка полягає у наступному. Пошкодження автомобілю позбавило позивача можливості ним користуватись та порушило звичайний для неї ритм життя і змусило користуватись громадським транспортом. Це спричиняло дискомфорт, призводило до втоми, зменшувало її працездатність та суттєво збільшувало час на поїздки і, як наслідок, забирало у позивача сили та час на задоволення життєвих потреб, спілкування з родиною та виконання повсякденних справ. За таких обставин позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь на відшкодування матеріальної шкоди суму розмірі 162 657 грн. 86 коп. та на відшкодування моральної шкоди суму у розмірі 25 000 грн. 0 грн. та понесені судові витрати. Провадження у справі було відкрито 13.12.2019 р., відповідно до положень ст. ст. 19, 274 ЦПК України вирішено питання про її розгляд за правилами загального позовного провадження. Від представника відповідача надійшов відзив на позов де зазначено наступне. Так, шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди. Якщо відсутня протиправна поведінка, як наслідок, відсутній і причинний зв`язок у настанні шкоди. Відповідач належним чином виконував свої обов`язки щодо догляду за зеленими насадженнями на закріплених об`єктах благоустрою, 08.04.2019 р. в рамках проведення весняного огляду зеленого господарства, провів огляд дерев, що ростуть по [ADDRESS] і аварійних дерев, які б підлягали видаленню, або санітарній обрізці не виявив. Крім того, 02.05.2019 р. відповідач подавав до КО «Київзеленбуд» відповідну заявку і як видно з акту обстеження зелених насаджень від 20.05.2019 р., що складений на підставі даної заявки, аварійних дерев та/або дерев, які підлягали видаленню чи обрізці по [ADDRESS] не виявлено, оскільки жодного дерева з вказаного провулку до акту № 306-А не внесено. Після зламу гілки, комісією відповідача 12.08.2019 р. було проведено позачерговий огляд дерева - клена гостролистого та встановлено, що рослина має рівномірно розвинену крону, лист рівномірно розміщене на гілках, нормального розміру для даного часу вегетаційного періоду і забарвлення. Без ознак хвороб, сухі та засихаючи гілки відсутні. У цілому, якісний стан дерева за наявними зовнішніми ознаками відповідно до критеріїв, визначених п. 2.3.10 «Методики визначення відновної вартості зелених насаджень», затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 12.05.2009 р. № 127, визначається як задовільний. Також в день пригоди пориви штормового вітру сягали від 20 м/с до 28 м/с, що вважається небезпечним метеорологічним явищем першого рівня небезпеки. Крім того, розмір збитків має визначатись відповідно до реальної вартості спричинених збитків. Згідно до звіту оцінювача вартість відновленого ремонту автомобіля становить, з урахуванням зносу становить 138 244,58 грн. Також, позивачем належним чином не доведено факт заподіяння йому моральної шкоди, причинний зв`язок між пошкодженням автомобілю від стихійного явища та настанням негативних наслідків, на які вказує позивач. У відповіді на відзив представник позивача вказав наступне. В матеріалах справи відсутні будь - яких сертифікатів , які засвідчують настання форс-мажорних обставин. З листа на який посилається представник позивача максимальна швидкість вітру в м. Києві в день зламу гілки становила 13 м/с. Крім того, за п. 9.1.11.2 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України 10.04.2006 р. № 105 - санітарне обрізання дерев потрібно проводити щороку протягом вегетаційного періоду. Разом з тим, відповідачем здійснювались лише обстеження дерев. Рослина, гілка якого спричинила шкоди позивачу досягло своєї вікової межі- 45 років для швидкоростучих дерев, до яких відноситься і клен гостролистий. Разом з тим вік дерева по провулку Рильський становить 55 років. В розумінні положень п. 9.1.11 таке дерево є аварійним. Контроль і виявлення таких дерев покладений на відповідача. Вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу має визначатися з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, за відсутності умов, зазначених у п. 8.2. Методики товарознавчої експертизи і оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 р. № 142/5/2092, про що зазначає Верховний Суд України в постанові від 16.12.2015 р. справа № 6-760цс15. Також представником позивача звернуто увагу на те, що на підтвердження наявності моральної шкоди позивачем надано документи, які посвідчують тимчасову непрацездатність [PERSON] . В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги, просив задовольнити в повному обсязі. Представник Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Шевченківського району м. Києва заперечував щодо задоволення позову за відсутності протиправності дій відповідача. Вислухавши доводи учасників процесу, дослідивши надані докази а надавши їм відповідну оцінку суд приходить д висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Встановлено, і не заперечується сторонами, що 09.08.2019 р. близько о 18 год. на автомобіль марки BMW X1 д.н.з. [NUMBER] , який знаходився поблизу будинку № 5/5 по провулку Рильський в м. Києві впала гілка дерева - клена гостролистого, спричинивши власнику транспортного засобу матеріальний збиток. Так, як вбачається із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, копія якого долучено до матеріалів справи, автомобіль марки BMW X1 д.н.з. [NUMBER] належить на праві власності [PERSON] . Також встановлено, не оспорюється учасниками процесу, що зелені насадження розміщені вздовж [ADDRESS] перебувають у комунальній власності територіальної громади м. Києва та обліковуються на балансі комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Шевченківського району міста Києва. Як вбачається зі Статуту Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Шевченківського району м. Києва, затвердженого рішенням ШРДА № 18 від 04.10.2001 р., , копія якого міститься в матеріалах справи, предметом і метою діяльності підприємства є утримання у належному стані парків, скверів, зелених насаджень вздовж бульварів. Вулиць, та інших зелених насаджень загального користування, здійснення всього комплексу робіт по озелененню, догляду за зеленими насадженнями, їх охорони і захисту на закріпленій території, контроль за станом утримання і відтворення зелених насаджень (п.п. 3.1.1.. 3.1.2. Статуту). У відповідності до вимог п. 2 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» зелені насадження є елементом благоустрою. Згідно з положеннями пп. «г» п. 1 ч. 1 ст. 13, п. 2 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», до об`єктів благоустрою населених пунктів належать вулиці, дороги, провулки, узвози, проїзди, пішохідні та велосипедні доріжки. Елементами (частинами) об`єктів благоустрою, в свою чергу, є зелені насадження (у тому числі снігозахисні та протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, у парках, скверах, на алеях, бульварах, у садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях. За положеннями п. 2 Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 2006 року № 1045, видалення зелених насаджень здійснюється, зокрема, у разі виявлення аварійних, сухостійних і фаутних дерев. Згідно з п. 7 вказаного Порядку, видалення аварійних, сухостійних і фаутних дерев на об`єкті благоустрою здійснює балансоутримувач на підставі акту обстеження зелених насаджень, що складається відповідно до п. 4 цього Порядку. Відповідно до п. 3.1 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10 квітня 2006 року № 105 , до об`єктів благоустрою у сфері зеленого господарства населених пунктів належать: парки, парки культури та відпочинку, парки - пам`ятки садово-паркового мистецтва, гідропарки, лугопарки, лісопарки, буферні парки, районні сади; дендрологічні парки, національні, меморіальні та інші; сквери; міські ліси; зони рекреації; зелені насадження в охоронних та санітарно-захисних зонах, зони особливого використання земель; прибережні зелені насадження; зелені насадження прибудинкової території. Згідно з п. 3.2 вказаних Правил передбачено, що елементами благоустрою є зелені насадження (у тому числі снігозахисні, протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, у парках, скверах і алеях, бульварах, садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях. Пунктом 5.5 Правил визначено, що відповідальними за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними є: на об`єктах благоустрою державної чи комунальної власності - балансоутримувачі цих об`єктів; на територіях установ, підприємств, організацій та прилеглих територіях - установи, організації, підприємства; на територіях земельних ділянках, які відведені під будівництво - забудовники чи власники цих територій; на безхазяйних територіях, пустирях - місцеві органи самоврядування; на приватних садибах і прилеглих ділянках - їх власники або користувачі. Перелік дій щодо догляду за зеленими насадженнями передбачений розділом 9 Правил. Так, догляд за деревами і чагарниками здійснюється протягом року і включає: поливання, внесення добрив, вкриття, обприскування крон дерев, догляд за ґрунтом, боротьбу з бур`янами, обробку дупел і механічних пошкоджень, формування крон дерев і чагарників. Так, п. 9.1.10. Правил визначено, що для нормального росту й правильного розвитку дерев здійснюють догляд за кроною протягом усього життя рослин. Обрізають дерева навесні до розпукування бруньок або восени після опадання листя. У дерев видаляють порослеві пагони, які утворюються біля кореневої шийки, а також на стовбурах в міру її появи. Сухі гілки обрізують у міру їх виявлення впродовж року. Відповідно до положень п. 9.1.11.3 Правил - під час проведення щорічних обстежень зелених насаджень потрібно виявляти аварійні дерева. Згідно з Розділом 12 Правил, з метою контролю за станом міських зелених насаджень здійснюють їх загальні, часткові та позачергові огляди. Загальні огляди проводяться двічі на рік - навесні та восени. При загальному огляді обстежують усі елементи об`єктів благоустрою, а при частковому - лише окремі елементи. Позачергові огляди проводять після злив, ураганів, сильних вітрів, снігопадів, паводків тощо. Санітарне обрізання потрібно проводити щороку протягом вегетаційного періоду. Отже, відповідно до вказаних вище Правил, Порядку та Статуту Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Шевченківського району м. Києва, саме на Комунальне підприємство по утриманню зелених насаджень Шевченківського району м. Києва покладено обов`язок по зрізанню сухостійних та аварійних дерев, а також догляд, що включає різні види обрізання дерев і формування крони, щоб уникнути їх обламування. Так, представник відповідача зазначає, що Підприємством виконувались обов`язки по догляду за зеленими насадженнями. Елемент, необхідній для настання деліктної відповідальності, а саме протиправна поведінка, яка призвела до падіння гілки та, як наслідок спричинення шкоди позивачу відсутній. Разом з тим, 09.08.2019 р. в м. Києві було наявне таке погодне явище як штормовий вітер, дощ, грози. Як вбачається з матеріалів справи, 08.04.2019 р. відповідач провів весняний огляд зеленого господарства та, серед іншого, огляд дерев вздовж провулку Рильський в м. Києві, що було оформлено Актом № 3-3. У зазначеному Акті зафіксовано, що аварійних дерев, які б підлягали видаленню або санітарній обрізці не виявлено. 20.05.2019 р. складено Акт обстеження зелених насаджень, що підлягають видаленню , згідно заявки відповідача до КО «Київзеленбуд» № 236-607 від 02.05.2019 р. згідно до якого - аварійних дерев та/або дерев, які підлягали видаленню чи обрізці по [ADDRESS] не виявлено. Надані представником відповідача матеріали свідчать про те, що працівниками Підприємства періодично здійснювався полив зелених насаджень, які розташовані вздовж пров. Рильського в м. Києві. 23.08.2019 р. комісією призначеною КП по утриманню зелених насаджень Шевченківського району м. Києва проведено позачерговий огляд дерева клена гостролистого на [ADDRESS] . Результати огляду закріплено у відповідному Акті де вказано, що зазначене дерево клена має нерівномірно розвинену крону, листя рівномірно розміщене на гілках, нормального розміру для даного часу вегетаційного періоду і забарвлення, без ознак хвороб, сухі та засихаючи гілки відсутні. На стовбурі наявне місце відшарування кори, що може бути наслідком механічного пошкодження дерева у попередні роки. Дендронометричні показники дерева клена гостролистого приблизно 55 років. Разом з тим, згідно до додатку № 1 до п. 9.1.12. Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10 квітня 2006 року № 105, вікова межа експлуатації швидкоростучих дерев становить 45 років. Відповідно до п. 9.1.12 Правил, аварійне дерево - це дерево, яке може становити загрозу для життя і здоров`я пішоходів, транспортних засобів, пошкодити лінії електропередач, будівлі і споруди або перебуває у пошкодженому стані внаслідок снігопадів, вітролому, урагану та інших стихійних природних явищ чи за наявності гнилої серцевини стовбура, значної суховершинності, досягнення вікової межі. Виходячи з вищенаведеного, підстави вважати, що відповідач належним чином виконував обов`язок по зрізанню сухостійних та аварійних дерев за адресою: [ADDRESS] , а також їх доглядвідсутні. Також, суд не може погодитись з твердженнями представника відповідача, що ймовірною причиною падіння гілки дерева клена гостролистого на пров. Рильському, 5/5 є погодні умови. Так, , за даними Українського гідрометеорологічного центру, лист № 01-20/1001 від 21.08.2019 р., через територію міста Києва 09.08.2019 р. проходив атмосферний фронт, який зумовив грози, дощ та штормовий вітер. За оперативними даними метеорологічної станції Київ (пр-т Науки, 37), 09.08.2019 р. з 17год. 18 хв. до 18 год. 12 хв. гроза, невеликий дощ, пориви вітру 13 м/с; за оперативними даними авіаційної станції Київ (аеропорт Жуляни) з 17 год. 36 хв. до 18 год. 00 хв. гроза, невеликий дощ, з 17 год. 17 хв. до 17 год. 19 хв. пориви вітру 12 м/с, , з 17 год. 19 хв. до 17 год. 49 хв. штормовий вітер 20 м/с. Наведене свідчить, що пориви вітру 20 м/с було зафіксовано авіаційною метеорологічною станцією, які відповідно до пп. 1 п. 1 Розділу ІІІ (Метеорологічні органи та їх функції) Авіаційних правил України «Метеорологічне обслуговування цивільної авіації», затверджених наказом Державної авіаційної служби України № 166 від 09.03.2017 р., авіаційні метеорологічні станції відносяться до аеродромних метеорологічних органів, які відповідно до пп. 1 п. 2 Розділу ІІІ Правил проводять регулярні спостереження через фіксовані проміжки часу за метеорологічними елементами та постійне стеження за умовами погоди на аеродромі. За таких обставин, суд погоджується з доводами представника позивача, що максимальна швидкість вітру, зафіксована безпосередньо в м. Києві становила 13 м/с , що не дає підстави вважати, що позивачу було спричинено шкоду внаслідок непереборної сили. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України. За приписами ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Разом з тим, особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини, як це визначено ч. 2 ст. 1166 ЦК України. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.2 своєї постанови «Про практику розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992р. №6, суди, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідок дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. За положеннями ст. 12 ЦПК України Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, як це визначено ст. 13 ЦПК України. Доказами, розумінні ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, відповідно до вимог ст. 77 ЦПК України. Кожна сторона, відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В свою чергу положеннями ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Підсумовуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що відповідальність за спричинену позивачу шкоду має бути покладена на Комунальне підприємство по утриманню зелених насаджень Шевченківського району м. Києва. За приписами ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, в розумінні п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). З метою визначення розміру завданого збитку [PERSON] звернулась до фізичної особи - підприємця [PERSON] , який має кваліфікаційне свідоцтво оцінювача від 23.09.2017 р. МФ 181 та сертифікат № 1169/17 суб`єкта оціночної діяльності від 05.12.2017 р. Як вбачається зі звіту № 0196/19 про оцінку вартості (розміру) майнової шкоди, завданої власнику КТЗ від 28.08.2019 р. - величина вартості матеріального збитку, н6анесеного власнику пошкодженого автомобіля марки BMW X1 д.н.з. [NUMBER] становить 162657,86 грн. Визначаючи розмір шкоди, яка має бути стягнута з відповідача суд, з огляду на приписи ст. ст. 76, 77 ЦПК України, вважає за можливе покласти в основу рішення розмір визначений вищевказаним звітом. При цьому, прийняти до уваги твердження представника Комунального підприємства щодо необхідності визначати розмір шкоди, виходячи з вартості відновлювального ремонту, який становить 1328 244,58 грн. , з огляду на наступне. Згідно з п.2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції, Фонду державного майна від 24.11.2003 №142/5/2092, вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Відповідно до п.8.3 Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості. За змістом наведених положень законодавства величина втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків). Пунктом 1.6 Методики визначено, що величина втрати товарної вартості - це умовна величина зниження ринкової вартості КТЗ, відновленого за нормативними вимогами після пошкодження, порівняно з ринковою вартістю подібного непошкодженого КТЗ. Так зазначено Верховним Судом у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 04.12.2019 р. у справі №359/2309/17 Також колегією суддів у зазначено, що нарахування втрати товарної вартості передбачено, коли провадиться ремонт окремих деталей, вузлів і агрегатів, а також у разі заміни деталей, якщо це впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості транспортного засобу. Втрата товарної вартості не нараховується у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів, що не потребують фарбування, за умови, що це не впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості автомобіля (заміна двигуна на новий, заміна фар, ліхтарів, скла, шин тощо). Якщо ж у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів буде потрібне фарбування, то за умови, що це впливає на зовнішній вигляд транспортного засобу, втрата товарної вартості нараховується. Відповідно до п. 8.2 Методики вартість матеріального збитку (У), завданого власнику КТЗ, визначається такою, що дорівнює ринкової вартості КТЗ на момент пошкодження за наявності однієї з нижчезазначених умов: якщо, незважаючи на принципи внеску та найбільш ефективного використання, вартість відновлювального ремонту КТЗ не менша за ринкову вартість КТЗ; якщо сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу КТЗ і втрати товарної вартості не менша за ринкову вартість КТЗ; якщо неможливо відновити КТЗ відповідно до технічних вимог виробника. Згідно п. 8.3 Методики в інших випадках вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ. Верховний Суд України під час розгляду справи № 6-760цс15 в постанові від 16.12.2015 р. зробив наступний висновок - величина втрати товарної вартості входить до вартості матеріальних збитків. За таких обставин, з відповідача на користь [PERSON] підлягає стягненню на відшкодування матеріальної шкоди сума у розмірі 162 657 грн. 86 коп. Також представник позивача вказує на наявність моральної шкоди, що її було спричинено [PERSON] внаслідок падіння гілки дерева на транспортний засіб, яка має бути відшкодована Комунальним підприємством у грошовому еквіваленті 50 000,00 грн. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна, відповідно до положень ст. 23 ЦК України. За положеннями ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. У п. 5 своєї постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 р. Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Так, представник позивача пояснив, що у зв`язку із пошкодженням транспортного засобу, [PERSON] була позбавлена можливості користуватись ним, що порушило звичайний ритм її життя. Спричинений дискомфорт призводив до втоми, зменшувало працездатність та суттєво збільшувало час на поїздки в громадському транспорті. Також, як вбачається з наданих доказів, [PERSON] 09.08.2019 р. було оглянута лікарем у зв`язку зі скаргами щодо погіршення стану здоров`я внаслідок стресової ситуації. Зазначене, в розумінні положень ст. 23, 1167 ЦК України дає підстави вважати, що дії відповідача спричинили [PERSON] моральну шкоду. Разом з тим, пунктах 9, 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» надано роз`яснення, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. З огляду на природу інституту відшкодування моральної шкоди цілком адекватними і самодостатніми критеріями визначення розміру належної потерпілому компенсації є морально-правові імперативи справедливості, розумності та добросовісності. Такий висновок зроблено Верховним Судом у складі суддів другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 19.12.2018 р. у справі № 640/14909/16-ц Отже з урахуванням обставин встановлених в судовому засіданні, тяжкість вимушених змін у життєвих відносинах позивача, часу та зусиль, що знадобились останньому для відновлення для відновлення попереднього стану, суд приходить до висновку , що на користь позивача з метою компенсацію моральної шкоди з Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Шевченківського району м. Києва необхідно стягнути суму у розмірі 5 000,00 грн. Розподіляючи судові витрати суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України. Виходячи з наведеного,

Outcome: partial