Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до Оріхівського районного суду Запорізької області з позовом до Микільської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, в якому просила визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності не рухоме майно, яке належало спадкодавцю [PERSON], а саме: - на ? частку житлового будинку, розташованого за адресою: Запорізька область, Оріхівський район, село Микільське, вулиця Молодіжна, будинок 19; - на земельну ділянку площею 11,20 га, розташовану на території Микільської сільської ради Оріхівського району Запорізької області; - земельну ділянку площею 11,2000 га, розташовану на території Микільської сільської ради Оріхівського району Запорізької області. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що позивач є спадкоємцем вказаного майна на підставі заповіту, складеного на її користь [PERSON], та посвідченого 01.11.2013 року приватним нотаріусом Оріхівського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] за реєстровим №1457, 1458. У встановлений законом строк позивач звернулася до державного нотаріуса Оріхівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, на підставі якої нотаріусом заведено спадкову справу №11/2015, номер у спадкову реєстрі 57009253. Однак у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на вказане майно позивачу було відмовлено через відсутність у неї правовстановлюючих документів на спадкове майно. В судовому засіданні представник позивача, адвокат [PERSON], позовні вимоги підтримав повністю, пославшись на факти та норми права, викладені в позовній заяві. Відповідач письмовою заявою просив суд розглянути справу без його участі. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у справі докази, проаналізувавши законодавство, яким регулюються спірні правовідносини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.11.2013 року спадкодавець [PERSON] склала на користь позивача заповіт, в якому на випадок своєї смерті розпорядилась, що все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповідається позивачу. Даний заповіт був посвідчений приватним нотаріусом Оріхівського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] за реєстровим №1457, 1458. 16.01.2015 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС №306341, виданим 19.01.2015 року виконавчим комітетом Микільської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, актовий запис за №01. У звязку із смертю [PERSON] за нею відкрилась спадщина, а державним нотаріусом Оріхівської державної нотаріальної контори на підставі заяви позивача про прийняття спадщини заведено спадкову справу №11/2015, номер у спадкову реєстрі 57009253. За життя спадкодавцю [PERSON] належало на праві приватної власності наступне майно: - ? частка житлового будинку, розташованого за адресою: Запорізька область, Оріхівський район, село Микільське, вулиця Молодіжна, будинок 19; - земельна ділянка площею 11,20 га, розташована на території Микільської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, за цільовим призначенням «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва» згідно до державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЗП №022815, виданого Микільської сільською радою Оріхівського району Запорізької області 27.08.1998 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №220; - земельна ділянка площею 11,2000 га, розташована на території Микільської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, за цільовим призначенням «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва» згідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №702705, виданого Микільської сільською радою Оріхівського району Запорізької області 23.07.2007 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за №011727500005. У позивача відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, оскільки державні акти про право приватної власності на земельні ділянки спадкодавець ще за життя втратила, і позивачу не передавала, а на ? частку вказаного жилого будинку спадкодавець належним чином оформлений правовстановлюючий документ за життя не виготовила. Дані факти відповідачем не оспорюються. Постановою державного нотаріуса Оріхівської районної державної нотаріальної контори [PERSON] від 22.07.2015 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане нерухоме майно через відсутність у позивача правовстановлюючих документів на це майно. При вирішенні питання про законність та обґрунтованість вимог позивача суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 392 ЦК України право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). При цьому потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав. Станом на час набуття спадкодавцем спадкового майна були чинними Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, а також Перелік правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затверджені заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31 січня 1966 року. Зазначені нормативні акти передбачали обовязкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. Якщо право власності на житловий будинок, споруду підтверджується належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, органи місцевого самоврядування зобовязані видати довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві. На підтвердження наявності у спадкодавця права власності на вказані земельні ділянки позивач надала завірені Управлінням Держземагентсва у Пологівському районі Запорізької області копії державних актів про право приватної власності на землю серії І-ЗП №022815, виданого Микільської сільською радою Оріхівського району Запорізької області 27.08.1998 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №220, а також серії ЯГ №702705, виданого Микільської сільською радою Оріхівського району Запорізької області 23.07.2007 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за №011727500005. На підтвердження наявності у спадкодавця права власності на ? частку житлового будинку, розташованого за адресою: Запорізька область, Оріхівський район, село Микільське, вулиця Молодіжна, будинок 19, позивач надала довідку Микільської сільської ради №01-23/250 від 29.12.2014 року про те, що згідно даних погосподарського обліку в книзі №2 (особовий рахунок №0098-1) ? частка житлового будинку за адресою Запорізька область, Оріхівський район, село Микільське, вулиця Молодіжна, будинок 19 числиться за [PERSON]. Крім того позивачем надана також довідка Микільської сільської ради за 301-23/251 від 29.12.2014 року про те, що земельна ділянка під вищевказаним житловим будинком згідно погосподарського обліку числиться також за спадкодавцем [PERSON] Таким чином, згідно матеріалів справи спадкодавець [PERSON] набула спірне нерухоме майно у власність відповідно до законодавства, чинного на момент його придбання, у звязку з чим воно може виступати обєктом спадкування. Позивач є спадкоємцем за заповітом, спадщину прийняла, що ніким не оспорюється, інші спадкоємці за законом чи за заповітом відсутні, однак через відсутність правовстановлюючих документів позивач не може в позасудовому порядку оформити право власності в порядку спадкування, що саме по собі не може бути підставою для відмови у захисті права. За таких обставин позов підлягає задоволенню. Враховуючи вищенаведене, на підставі ст. ст. 392, 1258, 1261, 1268, 1275, 1297 Цивільного кодексу України, Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затверджених заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31 січня 1966 року,

Outcome: approved