Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, заінтересована особа - Чугуївське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Харківській області. [PERSON] в заяві вказує, що вона народилась [INFO] . По першому місцю роботи 14.09.1977року на її ім`я було заведено трудову книжку. Відповідно до трудової книжки [NUMBER] від 14.09.1977 р., її власницею зазначена « [PERSON] » ( російською мовою). Заявниця вказує, що за все своє життя вона не звертала уваги на те, що в її трудовій книжці внесене невірно її ім`я, крім того, змінюючи місце роботи у роботодавців також не виникало питань. Про допущену в написанні імені заявниці їй стало відомо, коли вона надала документи до Чугуївського об`єднаного управління пенсійного фонду України Харківської області для того, щоб дізнатися, які документи їй потрібно буде надати для призначення пенсії за віком. Заявниця просить суд встановити факт належності [PERSON] , [INFO] , яка народилася в с. Витязівка Бобринецького району Кіровоградської області, трудової книжки [NUMBER] заповненої 14.09.1977 року. Заявниця в судове засідання не прибула, але надала до суду заяву, в якій вказала, що свою заяву підтримує повністю. Представник заінтересованої особи - Чугуївського об`єднаного управління пенсійного фонду України Харківської області в судове засідання не прибув, хоча про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, але надав суду заяву, в якій просить суд слухати справу без участі їх представника, проти задоволення заяви не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані заявницею письмові матеріали справи, оцінивши зібрані докази, не виявивши спору про право під час розгляду справи, суд вважає, що позовні вимоги обгрунтовані, не протиречать закону та підлягають задоволенню. До такого висновку суд прийшов виходячи з наступного. Згідно ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Матеріалами справи встановлено, що згідно трудової книжки [NUMBER] від 14.09.1977 р., її власником зазначена « [PERSON] » ( російською мовою). ( аркуш титульного листа 4). Згодом, а саме 25 грудня 1998 року власником вказаної трудової книжки вказана « [PERSON] » ( УКРАЇНСЬКОЮ МОВОЮ ). ( аркуші титульних листів 7-8). Згідно паспорта громадянина України, серія [NUMBER] , виданого Печенізьким РВ УМВС У в Харківській області 14 березня 2001 року заявниця вказана як « [PERSON] » ( українською мовою) та « [PERSON] » ( російською мовою) [INFO] Заявниця значиться зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] ( аркуші 10-11). Свідок [PERSON] письмово підтвердила той факт, що вона разом із заявницею працювала і трудова книжка [NUMBER] від 14.09.1977 р., видана на ім`я « [PERSON] » ( російською мовою) дійсно належить [PERSON] , [INFO] , яка народилась в с. Витязівка Бобринецького району Кіровоградської області. Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Таким чином, оцінюючи досліджені по справі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності в їх сукупності, суд приходить до висновку, що у правовстановлюючому документі, який дає право на отримання пенсії заявницею, а саме: трудовій книжці [NUMBER] від 14.09.1977 р., виданій на ім`я « [PERSON] (російською мовою), допущено помилку в написанні імені заявниці, яка не може бути усунута іншим шляхом, ніж звернення до суду та перешкоджає заявниці в реалізації її права на отримання пенсії за віком. Суд вважає, що необхідно задовольнити заяву [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, так як її заява обгрунтована, не протиречить законодавству та встановлення цього факту потрібно заявниці для реалізації її права на отримання пенсії.

Outcome: approved