Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що 23 червня 2015 року між нею та відповідачем був розірваний шлюб, який був укладений 16.06.2011 року. Від шлюбу з відповідачем мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] року народження. Їх син проживає разом з нею та знаходиться на її повному утриманні. [PERSON] проживає окремо та не бажає самостійно брати участь в утриманні їхнього сина. Їх син є дитиною інвалідом, а тому постійно потребує додаткових витрат на лікування та догляд. Разом з тим вона також являється інвалідом 2 групи загального захворювання по опорно-руховому апарату (довічно), та не може належним чином забезпечити матеріальні умови для їхнього сина. Відповідач же на утриманні інших дітей не має. Враховуючи зазначені обставини, розмір аліментів має бути визначений саме в наступному розмірі 1/3 частина всіх видів доходів (заробітку) [PERSON], але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення сином повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилась, скерувала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги повністю підтримує та просить задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, скерував до суду заяву в якій просить справу розглядати у його відсутність, проти позовних вимог не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного: 23 червня 2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. [PERSON] є дитиною інвалідом, що підтверджується посвідченням від 06.06.2012 року серії [NUMBER] [PERSON] являється інвалідом 2 групи загального захворювання по опорно-руховому апарату (довічно), що підтверджується пенсійним посвідченням № [NUMBER] від 27.10.2015 року. Відповідно ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно до частини першої статті 181 Сімейного Кодексу способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, проте такої домовленості сторони, як встановлено в ході розгляду справи, не досягли. У відповідності з ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно до ч. 1 ст. 182 СК України обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини 2 статті 182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Порядок стягнення аліментів визначено у ст. 74 Закону «Про виконавче провадження», а також у статтях 194 - 197, 274 СК. Відповідно до частини першої статті 191 Сімейного Кодексу України аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] на даний офіційно працевлаштований. Визначення аліментів у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку не буде суперечити закону, та порушувати право дитини позивача, оскільки аліменти не будуть меншими ніж визначені законом. Розмір аліментів на кожну дитину не повинен бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 18 років з січня 2016 року становить 1455 грн. З урахуванням наведеного, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, а саме: стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини: сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 22.02.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому у відповідності зі ст. 88 ЦПК України судовий збір в дохід держави в розмірі 551,20 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved