Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона перебуває в шлюбі з відповідачем з 24.05.2013 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 421. Від подружнього життя у сторін народилась дочка [PERSON], [INFO]. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що вона з відповідачем втратили почуття любові один до одного, не ведуть спільного господарства, подальше спільне проживання є неможливим. Крім того, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини. Позивач просить суд шлюб, укладений з відповідачем 24.05.2013 року розірвати. Також, [PERSON] просить суд стягувати аліменти з [PERSON] в її користь на утримання їх неповнолітньої дочки [PERSON] в розмірі 1000 гривень щомісячно, а також просить залишити проживати дочку [PERSON] з нею. Позивач уточнила позовні вимоги та просила стягувати аліменти з [PERSON] в її користь на утримання їх неповнолітньої дочки [PERSON] в розмірі 1/3 частки від всіх його доходів щомісячно. В решті частини позов підтримала. Сторони подали заяви про розгляд справи у їх відсутності за наявними матеріалами справи. Відповідач зазначив, що уточнений позов він визнає. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення. З свідоцтва про укладення шлюбу вбачається, що сторони з 24.05.2013 року перебувають в шлюбі, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 421 (а.с. 4). Від подружнього життя у сторін народилась дочка [PERSON], [INFO] (а.с. 5). В судовому засіданні встановлено, що сторони відповідачем втратили почуття любові один до одного, не ведуть спільного господарства, подальше спільне проживання є неможливим, шлюб існує формально. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам неповнолітньої дитини, а тому шлюб слід розірвати. При визначенні коштів, які підлягають стягненню з кожної з сторін при реєстрації розірвання шлюбу, суд виходить з матеріального становища кожного з подружжя. Разом з тим, згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається з свідоцтва про народження дитини [PERSON], відповідач являється батьком останньої (а.с. 5). В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] має стабільний заробіток, працює на посаді кухаря у ФОП [PERSON], має оклад 1218 гривень, однак добровільно не надає постійну матеріальну допомогу дитині, хоча спроможний. Дитина [PERSON] проживає окремо від батька [PERSON] та знаходиться на утриманні та вихованні матері. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України, аліменти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує стан здоровя, матеріальне становище сторін та неповнолітньої дитини, а також враховує той факт, що [PERSON] позов визнав, тобто не заперечує сплачувати аліменти в користь позивача на утримання їх неповнолітньої дочки [PERSON] в розмірі 1/3 частки від всіх його доходів щомісячно. Суд вважає, що [PERSON] спроможний надавати матеріальну допомогу своїй неповнолітній дитині в розмірі 1/3 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи із дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В задоволенні вимог щодо встановлення місця проживання [PERSON] за місцем проживання позивача слід відмовити, оскільки позивачем не доведено наявність спору щодо місця проживання малолітньої дитини. Відповідно до ст. ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір. Згідно п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial