Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом в якому зазначила, що є рідною сестрою [PERSON], який помер [INFO]. Після смерті брата вона звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, проте дізналась, що в тому ж році на підставі неіснуючого рішення Московського районного суду м. Харкова право власності на спадкову квартиру [ADDRESS], що належала померлому, зареєстроване за [PERSON], який в наступному подарував квартиру [PERSON] Згідно уточнюючої позовної заяви [PERSON] просить визнати недійсною реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON], визнати недійсним договір дарування [PERSON] спірної квартири [PERSON] та реєстрацію за останньою на підставі даного договору права власності на квартиру, витребувати спірну квартиру у [PERSON] та визнати право власності на неї. До суду представник позивача подав заяву про слухання справи за його відсутності, на задоволенні позову наполіг. Відповідачі до суду не з'явились, причин неявки не повідомили, про дату і час слухання справи сповіщались належним чином, що дає змогу розглянути справу за їх відсутності. Реєстраційна служба Харківського міського управління юстиції (далі Служба) надала заперечення на позов, посилаючись на те, що [PERSON] не зверталась до Служби з заявою про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно і з цього приводу Служба ніякого рішення не приймала і вимоги про скасування державної реєстрації повинні розглядатись в порядку адміністративного судочинства Від третьої Харківської державної нотаріальної контори та приватного нотаріуса [PERSON] надійшли заяви про слухання справи за їх відсутності. КП «Харківське міськБТІ» до суду не з'явилось, про дату і час слухання справи сповіщалось належним чином, що вказує на відсутність перешкод для слухання справи за його відсутності. Суд, дослідивши надані докази, встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини. Те, що [PERSON] є рідною сестрою [PERSON], померлого [INFO], підтверджується наступними документами: записом акту про народження, згідно якого матір'ю [PERSON] є [PERSON]; рішенням Шебекінського районного суду Білгородської області від 12.03.2002 яким встановлено, що позивачка є донькою [PERSON], 1904 р.н.; довідкою-випискою з архівних господарських книг с. Нова Таволжанка Шебекінського району Білгородської області (а.с. 10, 44, 94-95). [PERSON] помер [INFO], що підтверджується відповідним актовим записом (а.с. 12). Після смерті [PERSON] до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини звернулись: 24.10.2008 - сестра померлого [PERSON]; 30.10.2008 - [PERSON] з заявою про прийняття спадщини за заповітом, який визнаний недійсним рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 15.06.2011. До теперішнього часу свідоцтво про право на спадщину після [PERSON], померлого [INFO], не видавалось (а.с. 70, 88-90). Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 18.11.2008, виданого КП «Харківське міськБТІ», право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстроване за [PERSON] на підставі рішення Московського районного суду м. Харкова від 11.09.2008 (далі Рішення) у справі № 2-2923/08 (а.с. 24, 38). Зі змісту вказаного Рішення вбачається, що [PERSON] звернувся до суду з позовом до Харківської міської ради, третя особа: виконавчий комітет Московської районної ради в м. Харкові про визнання дійсною угоди купівлі-продажу квартири [ADDRESS], укладеної 10.05.2008 між ним та [PERSON], який [INFO] помер. Під час розгляду справи досліджено угоду, розписку про отримання [PERSON] 35000,00 доларів США за квартиру. Вказана угода визнана судом дійсною та, як наслідок, за [PERSON] визнано право власності на спірну квартиру (а.с. 37). Згідно даних Московського районного суду м. Харкова під № 2-2923/08 зареєстроване рішення у справі за позовом [PERSON] до ГК «Горизонт», 3-я особа Харківська міська рада про визнання права власності на гараж (а.с. 27, 66, 67). З цього можна зробити висновок, що Московським районним судом м. Харкова справа за позовом [PERSON] до Харківської міської ради, третя особа: виконавчий комітет Московської районної ради в м. Харкові про визнання угоди дійсною не розглядалась і рішення у вказаній справі не ухвалювалось. Вказане свідчить про відсутність будь-яких фактів, встановлених даним Рішенням, в тому числі факту існування угоди між [PERSON] та [PERSON] та визнання за останнім права власності на спірну квартиру і, як наслідок, відсутності підстав для реєстрації права власності на нерухоме майно. Право власності, згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України, набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, і вважається набутим правомірно, згідно ч. 2 вказаної статті, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», що діяв на дату реєстрації права власності на спірну квартиру за [PERSON], підставою для державної реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав, є, крім іншого, рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав, що набрало законної сили. Таким чином, набуття [PERSON] права власності на спірну квартиру не можна вважати законним і вимоги позивача про визнання недійсною реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] на підставі рішення Московського районного суду м. Харкова від 11.09.2008 у справі № 2-2923/08 є цілком обґрунтованими. У відповідності до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власнику, згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. 30.07.2009 [PERSON], не будучи законним власником квартири [ADDRESS], подарував її [PERSON], яка наступного дня зареєструвала право власності на квартиру на своє ім'я (а.с. 17). Частина 1 ст. 203 ЦК України встановлює, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Частина 1 ст. 215 ЦК закріплює, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Враховуючи, що при укладенні договору дарування від 30.07.2009 [PERSON] не дотримано вимог ч. 1 ст. 203 ЦК України, вказаний договір повинен бути визнаний недійсним. Згідно з ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Частина 2 зазначеної статті закріплює, що кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги. У другу чергу право на спадкування за законом мають, згідно ст. 1262 ЦК України, рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Як встановлено вище [PERSON] є рідною сестрою [PERSON], померлого [INFO] та єдиною спадкоємицею після останнього, отже вимоги про визнання за позивачкою права власності на спірне майно в порядку спадкування за законом є цілком обґрунтованими. Відповідно до ст. 330 ЦК України якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст. 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. Відповідно до ч. 3 ст. 388 ЦК України якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках. Враховуючи викладене, суд визнає за позивачкою право витребувати з володіння [PERSON] спірну квартиру. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, проте частково, так як вимога про визнання недійсною реєстрації права власності на спірну квартиру на ім'я [PERSON] на підставі договору дарування від 30.07.2009 є безпідставною, так як визнання недійсним договору дарування, який був підставою для реєстрації права власності на спірну квартиру на ім'я обдарованого тягне за собою скасування державної реєстрації такого права і не вимагає додаткового визнання реєстрації недійсною. Посилання представника реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції на необхідність відмовити в задоволенні позову з підстав не підсудності суду даної справи не є слушним, бо позивач не оскаржує дії реєстраційної служби та не просить зобов'язати її здійснити певні дії, а доводить незаконність підстав, з яких була здійснена реєстрація права власності на спірне майно за певними особами.

Outcome: partial