Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON], Одеської міської ради, за участю третьої особи - Першої Одеської державної нотаріальної контори, та просить визначити їй додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що [PERSON] був її чоловіком, і після його смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки [ADDRESS]. Позивачка не звернулась вчасно до нотаріальної контори для отримання спадщини у зв'язку з поганим самопочуттям після смерті чоловіка, у зв'язку з чим нею був пропущений строк для прийняття спадщини. В судовому засіданні [PERSON] та її представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі, надали пояснення аналогічні обставинам викладеним у позовній заяві, та просили розглядати справу в заочному порядку. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги [PERSON] визнає та не заперечує проти їх задоволення. Представник Одеської міської ради у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду надійшла заява представника Одеської міської ради про розгляд справи за відсутності їх представника, проти задоволення позовних вимог [PERSON] заперечував, оскільки вважає причини пропуску нею строку для прийняття спадщини неповажними. Представник Першої Одеської державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду надійшла заява від представника контори про розгляд справи за їх відсутності. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тобто, враховуючи неявку відповідачів за даною цивільною справою, а також наявність відповідної заяви позивачки про винесення заочного рішення, суд вважає можливим розглядати справу в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, прийнявши докази, що є наявними у матеріалах справи, вислухавши думку позивачки та її представника та пояснення свідків, повно і всебічно з'ясувавши обставини, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року помер чоловік позивачки [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки [ADDRESS]. Вказана земельна ділянка належала [PERSON] на праві власності згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 02 червня 2005 року. Також судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] знаходились в зареєстрованому шлюбі з 12 серпня 1961 року згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER]. На день смерті позивачка проживала разом з чоловіком, доглядала за ним після нещасного випадку який трапився з ним 08 червня 2012 року. Вищевикладені обставини також підтверджуються показаннями допитаних у судовому засіданні свідків [PERSON] та [PERSON] Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона працювала разом з позивачкою починаючи з 1981 року, та буває вдома у позивачки приблизно два рази на рік. Зазначила, що їй було відомо про смерть чоловіка [PERSON] На момент смерті позивачка з чоловіком проживали разом, як подружжя, та вона доглядала за ним після травми. Аналогічні свідчення у судовому засіданні надала допитана у якості свідка [PERSON], яка є сусідкою позивачки близько 40 років. Зазначила, що [PERSON] з чоловіком жили дружно більше 50 років. В суду немає підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених свідками, їх пояснення відповідають та не суперечать обставинам, свідчення про які містяться в інших зібраних по справі доказах. Згідно п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2007 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» той зі спадкоємців, який має право на обов'язкову частку у спадщині та проживав разом із спадкодавцем на день його смерті, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо у визначеному законом порядку не відмовився від неї. Таким чином, відповідно до положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України позивачка вважається такою, що прийняла вищевказану спадщину. Судом також встановлено, що після смерті чоловіка позивачка знаходилась у важкому емоційному стані, внаслідок чого в неї значно погіршився стан здоров'я. У зв'язку з вищевикладеними обставинами, позивачкою був пропущений 6-місячний строк для прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON] згідно вимог ст. ст. 1270, 1272 ЦК України. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У відповідності до положень ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У відповідності до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2007 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому виходив з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Тому, суд вважає доведеним у судовому засіданні факт того, що [PERSON] пропуск строку на прийняття спадщини після смерті чоловіка був обумовлений хворобливим станом здоров'я та важким емоційним станом, що є об'єктивними поважними причинами для пропуску такого строку. Таким чином, суд вважає обґрунтованими вимоги позивачки щодо визначення їй додаткового строку для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] У відповідності до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право на справедливий суд, зокрема кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Таким чином, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved