Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовом про визнання права власності на спадкове майно, в якому вказує, що двоюрідному брату [PERSON] належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,1315\~га. на території [PERSON] сільської ради, на підставі державного акта. 19 вересня 2015 року [PERSON] помер, заповіту не залишив. [PERSON] - єдиний спадкоємець після смерті [PERSON]. Державний акт на земельну ділянку втрачено, підтверджується оголошенням в газеті «Свобода». [PERSON] звернулась до нотаріуса для оформлення права власності на спадкове майно, їй відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. Просить визнати за нею право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,1315\~га., належала [PERSON] на підставі державного акта. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] згідно договору про надання правової допомоги від 25 лютого 2016 року позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] сільська рада в судове засідання подала відзив на позов, згідно якого позовні вимоги [PERSON] визнає, не заперечує проти їх задоволення, просить справу розглядати за відсутності їх представника. Суд, приймаючи до уваги пояснення представника позивачки, відзив на позов відповідача, перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, підтверджується наявними у справі доказами, [PERSON] належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,1315\~га. на території [PERSON] сільської ради, на підставі державного акта серії ЯГ №473052, підтверджується витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №34-1909-99.5-1100/2-16 від 09 березня 2016 року (а.с.6), інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 02 березня 2016 року (а.с.7). 02 жовтня 2001 року померла тітка [PERSON], [PERSON], підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ИД\~№138178 (а.с.14). 03 жовтня 2001 року померла мати [PERSON], [PERSON], підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ИД №138179 (а.с.10). 19 вересня 2015 року [PERSON] помер, підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ИД №192745 (а.с.8). Згідно довідки [PERSON] сільської ради №170 від 24 лютого 2016 року з [PERSON] на час смерті ніхто не проживав та не був зареєстрованим (а.с.2). Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №473052 від 28 грудня 2007 року втрачено, підтверджується оголошенням в газеті «Свобода» №17 від 02 березня 2016 року (а.с.5). [PERSON] звернулась до нотаріуса для оформлення права власності на спадкове майно, їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, підтверджується відмовою нотаріуса №130/01-16 від 03 березня 2016 року (а.с.4). Відповідно ч.1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно ч.2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Оскільки визнання позову не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, слід задовольнити. На підставі викладеного

Outcome: approved