Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до Лисичанського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в якому вказано, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 12 лютого 2013 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. З чоловіком проживають окремо, подружні стосунки припинено. Неповнолітня дитина проживає із позивачкою, на теперішній час вона не працює, а перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги позивачу не надає. Стягнень за виконавчими документами з нього не справляється. Просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини, в розмірі 1/4 частини від його заробітку щомісячно, з дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, до суду надала письмову заяву, у якій просила справу розглянути без її участі. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечувала проти розгляду справи за відсутності відповідача. У зв'язку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991 р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частині від доходу її матері, батька та (чи) в твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися в якості аліментів на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. З матеріалів справи вбачається, що згідно з свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданого 12 лютого 2013 року Виконавчим комітетом Новодружеської міської ради Луганської області, [PERSON] та [PERSON] 12 лютого 2013 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 08. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON]. Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого 07.03.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Первомайського міського управління юстиції у луганській області, [PERSON] народилася [INFO] року, про що зроблено актовий запис № 105. Батьком дитини записаний [PERSON], матір'ю - [PERSON]. Згідно з довідкою № 452 від 28.10.2015 року, виданої Комунальним підприємством «Паспортна служба» за адресою [ADDRESS], зареєстровані та мешкають: [PERSON], [INFO], на її утриманні перебуває дитина, [PERSON], [INFO] року народження - донька. Згідно з довідкою № 2192 від 18.11.2015 року, виданої Начальником управління праці та соціального захисту населення Лисичанської міської ради, [PERSON] перебуває на обліку та отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. За таких обставин, враховуючи, що відповідач не надає позивачу матеріальної допомоги на утримання дитини, а позивач потребує такої допомоги, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, доводи, викладені позивачем на підтвердження своїх вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до підп. 3 п. 5 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Приймаючи до уваги вимоги ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 487 гривні 20 копійок. У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved