Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що після померлої 28 жовтня 2000 року її матері [PERSON] то померлого 17 листопада 2002 року батька [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді земельних часток (паїв) із земель колишнього КСП «Забілівське» на території Борзнянської міської ради Чернігівської області, посвідчених відповідними земельними сертифікатами. Спочатку після смерті матері спадщину прийняв її батько [PERSON], а після нього ї її рідний брат [PERSON] Останній також помер 28 листопада 2004 року й вона є спадкоємцем за законом після смерті брата та прийняла спадщину, але позбавлена можливості оформити свої спадкові права на вказані земельні частки (паї) через нотаріальну контору, оскільки правовстановлюючі документи на них за життя спадкодавцями були втрачені, а також у її та брата свідоцтвах про народження вказано лише імя батька «Степан», що не дозволяє прослідкувати родинні відносини. Позивачка в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити з вищевказаних підстав. Борзнянська міська рада та Борзнянська РДА в судове засідання представників не направили, надавши заяви про розгляд справи в їх відсутність. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку. Відповідно до ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом згідно встановленої черговості має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно зі ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом положень ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті; в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи за встановленою черговістю. Як вбачається з копій паспорту, свідоцтв про народження, одруження [PERSON] народився 01 жовтня 1951 року і його матірю є [PERSON], яка після укладення в 1952 році шлюбу з [PERSON] змінила прізвище на [PERSON], а батьком вказано [PERSON]. Однак, згідно форми №1 Борзнянського РС УДМС України в Чернігівській області батьком [PERSON] значиться [PERSON]. Отже, аналізуючи зібрані в справі докази в їх сукупності, суд вважає, що пояснення позивачки повністю узгоджуються з наявними письмовими матеріалами справи, а тому вимоги [PERSON] про встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], як сином і батьком, є обгрунтованими. В судовому засіданні також встановлено, що 28 жовтня 2000 року померла мати позивачки [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]), 17 листопада 2002 року помер її чоловік [PERSON], а 28 листопада 2004 року помер їх син [PERSON], які були зареєстровані та проживали в [INFO]; заповітів при житті не складали. Спадщину після смерті матері [PERSON] шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном прийняв чоловік [PERSON], а після нього з аналогічних підстав син [PERSON], але юридично не оформили свої спадкові права. Позивачка прийняла спадщину після брата шляхом подачі відповідної заяви до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини, інші спадкоємці відсутні, в звязку з чим, [PERSON] має право на спадкове майно, як спадкоємець другої черги за законом відповідно до положень ст.1262 ЦК України. Зазначені обставини підтверджуються копіями свідоцтв про народження, одруження, смерть, довідками ф.№1 Борзнянського РС УДМС, Борзнянської міської ради №№1225, 1226 від 13.03.2017р., №409 від 23.01.2017р., Борзнянської районної державної нотаріальної контори №2871 від 30.11.2017р. та приватного нотаріуса Борзнянського районного нотаріального округу [PERSON] №885/01-16 від 06.12.2017р. Згідно зі ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» одним із документів, що посвідчують право на земельну частку (пай) є рішення суду. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності у разі, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом положень ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті. Як вбачається з копії Державного акта на право колективної власності на землю зі списком осіб-членів КСП «Забілівське», книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Борзнянською РДА, довідок відділу у Борзнянському районі ГУДЧО від 21.03.2017р., [PERSON], [PERSON] були включені до списку громадян-членів КСП «Забілівське» с. Забілівщина Борзнянського району Чернігівської області (позиції №№215, 218), доданого до Державного акта на право колективної власності на землю серії ІІ-ЧН №000023 від 26.02.1997р., й за життя отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) серії ЧН №0289815, №0289818, відповідно, на площу розміром 3,9 умовних кадастрових гектари. Згідно оголошення в газеті «Вісті Борзнянщини» №14 за 01 квітня 2017 року зазначені земельні сертифікати вважаються втраченими, а видача дублікатів є неможливою через зняття з друку бланків цих документів. Таким чином, оскільки [PERSON] являється спадкоємцем за законом після смерті свого брата [PERSON], цивільна правоздатність якого припинилася, прийняла спадщину, інші спадкоємці на спадкове майно не претендують, правовстановлюючі документи на земельну частку (пай) спадкодавцями були втрачені, що перешкоджає позивачці оформити права на спадкове нерухоме майно через нотаріальну контору, то суд вважає за можливе її позов задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved