Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

[PERSON]\~ звернулась до суду з позовною заявою до Випасненської сільської ради про встановлення факту простійного проживання, встановлення факту належності, встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності. Представник позивачки в судове засідання не з'явилась, але надала заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила слухати справу в її відсутність. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, але надав заяву згідно якої позовні вимоги визнає та просив справу слухати в його відсутність. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. 16 березня 2009 року помер батько позивачки [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД №179863 від 18.03.2009 року. За своє життя померлий [PERSON] мешкав на правах власника в житловому будинку №72-в по вул.Кутузова, с.Випасне, Білгород-Дністровський район, Одеська область, який розташований на земельній ділянці площею 0,15 га., але за життя належним чином не оформив право власності на житловий будинок. Виписка з протоколу загальних зборів від 08.04.1977 року, план забудови, довідка Випасненської сільської ради №54 від 19.01.2015 року, технічний паспорт підтверджують, що померлий [PERSON] являвся власником житлового будинку №72-в по вул.Кутузова, с.Випасне, Білгород-Дністровський район, Одеська область, який розташований на земельній ділянці площею 0,15 га.. Позивачка фактично прийняла спадщину після померлого батька, мешкали разом, на час смерті батька була зареєстрована за місцем мешкання батька, вели спільне господарство, доглядала, проходила поховання, здійснювала всі платежі. Позивачка звернулась до Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття та оформлення спадщини, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про прав на спадщину, в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок. Згідно відповіді Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори від 11.04.2015 року №650/01-16 спадкова справа до майна померлого 16.03.2009 року [PERSON] не заводилась. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. За таких обставин суд вважає, що вимоги позивачки обґрунтовані, доказані і підлягають задоволенню.

Outcome: approved