Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до Рівненського міського суду із цивільним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що шлюб виявився невдалим. Причиною розпаду сім'ї стали різні погляди на життя, їхні ставлення до життєво важливих ситуацій та подій кардинально різняться, безпричинні взаємні докори, вчинення сварок та скандалів, призвели до втрати почуття любові та поваги. Така атмосфера та взаємовідносини негативно впливають на її здоров'я та є поганим прикладом для їхньої дитини. Неодноразові спроби примирень і її благання змінити свою поведінку бажаних результатів не дали. Вона прийшла до остаточного рішення - розлучитись. Попри те, що вона з відповідачем проживає за однією адресою, понад пів року спільного господарства не ведуть, мають окремий бюджет, окремо харчуються та не підтримують подружніх стосунків. Цей шлюб суперечить її інтересам та інтересам їхнього малолітнього сина. На даний час їхня неповнолітня дитина постійно проживає з нею та відповідачем, але вона виховує її сама. Відповідач самоусунувся від виконання своїх обов'язків як батька. Ніякої допомоги по утриманню дитини не надає. Дитина знаходиться на повному її утриманні. Позивач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином у встановлений законом строк, однак до початку розгляду справи по суті подала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує повністю, просить стягнути аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], 2001 року народження в розмірі ? частки заробітку усіх доходів. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, однак подав заяву про розгляд справи без його участі. Вказав, що згоден на розірвання шлюбу та не заперечує проти стягнення з нього аліментів. Повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони з 27 жовтня 2000 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану м. Рівне, актовий запис № 1215, що підтверджується оригіналом свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 27.10.2000 року. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Викладені позивачкою обставини щодо фактичного припинення сторонами подружніх стосунків та неможливості збереження сім'ї, що суперечать інтересам позивачки, відповідачем не заперечені. Обставин щодо вагітності позивачки чи наявності у неї дитини віком до одного року на час розгляду даної справи суду ніким не повідомлено. Враховуючи наведене, а також те, що сторони припинили між собою шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство, суд рахує, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, являється порушенням її права на повагу до сімейного життя, що розцінюється судом як таке, що має істотне значення. Таким чином, в судовому засіданні встановлені визначені законом підстави розірвання зареєстрованого між сторонами шлюбу, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Виходячи із вищенаведеного, суд приходить до висновку, що шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] має бути розірваний. Також, судом встановлено, що від спільного проживання в шлюбі сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів громадянського стану м. Рівне, актовий запис №1512. Відповідно до ст. 180 СК України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, при чому цей обов'язок є рівним як для матері, так і для батька. Згідно ст. 182 СК України - при визначенні розміру аліментів суд враховує, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 Кодексу. Таким чином, в судовому засіданні встановлені визначені законом підстави задоволення позову, а визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Виходячи із вище наведеного суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved