overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог [PERSON] зазначила, що 03.11.2007 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, про що Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, було зроблено відповідний актовий запис №1703. Від шлюбу мають двох малолітніх доньок [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем. Подружні відносини фактично припиненні з вересня 2016 року, примирення та збереження сімї неможливе. Позивач у судове засідання не зявилась, надала до суду заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності. Суд, дослідивши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони 03.11.2007 року уклали шлюб, про що Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, було зроблено відповідний актовий запис №1703. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх доньок [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем. Згідно ч. 1 ст. 3 Сімейного кодексу України, сімя є первинним та основним осередком суспільства. Відповідно до положень ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з приписами ст. 56 Сімейного кодексу України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Спільне життя у сторін не склалося по причині несумісності характерів, різних поглядів на сімейні цінності, що призвело до втрати почуттів кохання та взаємоповаги. З вересня 2016 року сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Встановлене свідчить, що подальше спільне життя сімї неможливе, отже збереження шлюбу суперечить інтересам обох із подружжя. Тому на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України слід постановити рішення про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] Згідно ч. 1 ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог [PERSON] зазначила, що 06.08.1997 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, про що Вознесенським районним у місті Запоріжжі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, було зроблено відповідний актовий запис №265. Від шлюбу неповнолітніх дітей немає. Подружні відносини фактично припиненні з березня 2007 року, примирення та збереження сімї неможливе. Позивач у судове засідання не зявилась, надала до суду заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності. Суд, дослідивши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони 06.08.1997 року уклали шлюб, про що Вознесенським районним у місті Запоріжжі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, було зроблено відповідний актовий запис №265. Від шлюбу у сторін неповнолітніх дітей немає Згідно ч. 1 ст. 3 Сімейного кодексу України, сімя є первинним та основним осередком суспільства. Відповідно до положень ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з приписами ст. 56 Сімейного кодексу України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Спільне життя у сторін не склалося по причині несумісності характерів, різних поглядів на сімейні цінності, що призвело до втрати почуттів кохання та взаємоповаги. З березня 2007 року сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Встановлене свідчить, що подальше спільне життя сімї неможливе, отже збереження шлюбу суперечить інтересам обох із подружжя. Тому на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України слід постановити рішення про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог [PERSON] зазначила, що 20.06.2007 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, про що Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, було зроблено відповідний актовий запис №523. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем. Подружні відносини фактично припиненні з 04.12.2015 року, примирення та збереження сімї неможливе. Позивач у судове засідання не зявилась, надала до суду заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності. Суд, дослідивши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони 20.06.2007 року уклали шлюб, про що Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, було зроблено відповідний актовий запис №523. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження І-ФП №023195 від 20.06.2007 року), яка проживає разом з матірю. Згідно ч. 1 ст. 3 Сімейного кодексу України, сімя є первинним та основним осередком суспільства. Відповідно до положень ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з приписами ст. 56 Сімейного кодексу України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Спільне життя у сторін не склалося по причині несумісності характерів, різних поглядів на сімейні цінності, що призвело до втрати почуттів кохання та взаємоповаги. З 04.12.2015 року сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Встановлене свідчить, що подальше спільне життя сімї неможливе, отже збереження шлюбу суперечить інтересам обох із подружжя. Тому на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України слід постановити рішення про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] Згідно ч. 1 ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог [PERSON] зазначила, що 29.08.2003 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, про що Міським відділом реєстрації актів громадського стану Херсонського обласного управління юстиції, було зроблено відповідний актовий запис № 645. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], 01.12.2014 року, які проживають з позивачем. Подружні відносини фактично припиненні з грудня 2016 року, примирення та збереження сімї неможливе. Позивач у судове засідання не зявилась, надала до суду заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності. Суд, дослідивши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони 29.08.2003 року уклали шлюб, про що Міським відділом реєстрації актів громадського стану Херсонського обласного управління юстиції, було зроблено відповідний актовий запис №645. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження 1-ФП №073623 від 15.01.2008 року) та [PERSON], 01.12.2014 року (свідоцтво про народження І-ФП №219835 від 09.12.2014 року) які проживають разом з матірю, що не спростовувалось відповідачем. Згідно ч. 1 ст. 3 Сімейного кодексу України, сімя є первинним та основним осередком суспільства. Відповідно до положень ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з приписами ст. 56 Сімейного кодексу України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Спільне життя у сторін не склалося по причині несумісності характерів, різних поглядів на сімейні цінності, що призвело до втрати почуттів кохання та взаємоповаги. З грудня 2016 року сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Встановлене свідчить, що подальше спільне життя сімї неможливе, отже збереження шлюбу суперечить інтересам обох із подружжя. Тому на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України слід постановити рішення про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] Згідно ч. 1 ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що 15.08.1992 року зареєструвала шлюб з відповідачем у міському відділі РАЦС м. Добропілля Донецької області. Від шлюбу мають дитину [PERSON] , [INFO] . Позивач просить розірвати шлюб, вказуючи на те, що у них з відповідачем відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, втратили почуття любові та поваги один до одного. З відповідачем спільного господарства не ведуть. Не проживають спільно вже 4 роки. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище « [PERSON] ». Позивач надала заяву, в якій просив розглянути справу без її участі, позов підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Відповідач також надав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі. Позовні вимоги визнав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Згідно ч. ч. 1, 8 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 ЦПК України. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд, вважає за необхідне проводити розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. З урахуванням ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне: Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 15 серпня 1992 року у\~міському відділі РАЦС м. Добропілля, актовий запис № 218. Від шлюбу мають дитину [PERSON] , [INFO] . Відповідно до\~ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.\~\~Згідно частини другої\~ст. 114 Сімейного Кодексу України\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Таким чином, проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, взявши до уваги фактичні взаємини подружжя, причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що 17.08.2013 року зареєструвала шлюб з відповідачем. В шлюбі народилася дочка [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось з причин розбіжності характерів, втрати почуття любові і поваги один до одного. Шлюбні і сімейні відносини припинилися. З листопада 2017 року спільне господарство не ведеться. Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе. Просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась. Просила розглянути справу без її участі та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. Причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило. Своїм правом на подачу відзиву відповідач не скористався. 26.10.2018 року судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Згідно із ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. В силу ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. На підставі ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.. Судом встановлено, що 17.08.2013 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ЕД №169998, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Стаханівського міського управління юстиції у Луганській області 17.08.2013 року, актовий запис №391. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON]. Сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЕД №309039, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Первомайського міського управління юстиції у Луганській області 29.04.2014 року. Судом встановлено, що сімя фактично розпалася, спільне господарство не ведеться з листопада 2017 року, шлюбні та сімейні стосунки припинені, примирення сторін неможливе і позивач цього не бажає. За таких обставин, враховуючи, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно з ч. 1, 3 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору у сумі 704,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що 18.01.2010 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалось з причин розбіжності характерів, втрати почуття любові і поваги один до одного. Шлюбні і сімейні відносини припинені з липня 2019 року. Сумісне господарство не ведеться. Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе. Спору про поділ майна немає. Просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, просила розглянути справу без її участі та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило. Своїм правом на подачу відзиву відповідач не скористався. 20.04.2021 року судом постановлено ухвалу про прийняття до розгляду позовної заяви, відкрито провадження у цивільній справі і призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 05.07.2021 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. 18.01.2010 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, актовий запис №4, прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 18.01.2010 року. Згідно із ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. В силу ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. На підставі ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.. Судом встановлено, що спільне господарство не ведеться, шлюбні та сімейні стосунки припинені з липня 2019 року, примирення сторін неможливе і позивач цього не бажає. За таких обставин, враховуючи, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 908 грн., у зв`язку з їх документальним підтвердженням. Разом з тим, позивач\~ позовній заяві просила не стягувати з відповідача на її користь судові витрати, у зв`язку із чим суд вважає справедливим не стягувати з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 908 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що 18 липня 2014 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Від зазначеного шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що під час проживання сімейне життя з відповідачем не склалося, тому за спільною домовленістю вирішили розірвати шлюб. Вважає, що примирення між сторонами неможливе. Позивач надала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив їх задовольнити. З урахуванням ч. 2\~ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що сторони\~зареєстрували шлюб 18 липня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Добропіллю реєстраційної служби Добропільського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 127, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 3). Від зазначеного шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 6). Подружнє життя у сторін не склалось. Сторони подружніх стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть, не мають намірів зберігати сім`ю. Згідно ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до ст.110 СК України. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про прийняття заяви відповідача про визнання ним позовних вимог. Враховуючи наведене, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню. \~ На підставі викладеного і

Outcome: approved