Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вимогами ухвалити рішення, яким встановити факт народження дитини [PERSON], 11 грудня 2016 року у місті м. Донецьк, від батьків, які не перебувають у зареєстрованому шлюбі - мати [PERSON], [INFO], відомості щодо батька дитини відсутні ( зі слів матері [PERSON], громадянин України), з метою подальшої реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного свідоцтва про народження, посилаючись на положення Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». До суду заявниця не зявилась, її представник надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник заінтересованої особи - Одеського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області у судове засідання не зявився, повідомлений про час і місце розгляду справи, надав до суду заяву про розгляд справи за відсутністю представника відділу, вирішення справи залишив на розсуд суду. Суд вивчив додані до заяви документи і встановив наступне: заявниця [PERSON], [INFO], громадянка України, яка не перебуває у зареєстрованому шлюбі, 11 грудня 2016 року, знаходячись на тимчасово окупованій території м. Донецька, в Комунальній установі «Центральна міська лікарня №17» ( м. Донецьк, проспект. Панфілова, 87 ) ДНР народила дівчинку вагою 3230,00 грамів. Документами, що підтверджують факт народження дитини є дублікат Медичного свідоцтва про народження №936 від 19.12.2016 року. Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану управління юстиції в Одеській області [PERSON] відмовлено у проведені державної реєстрації дитини з тих підстав, що форма медичного документу, що підтверджує факт народження дитини не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті». [PERSON] у заяві стверджує, що не може зареєструвати народження дитини без рішення суду про встановлення факту народження дитини, яке також є підставою для проведення державної реєстрації народження. При наведених обставинах заява [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав: Постановою Верховної Ради України від 17.03.2015 року № 254-УІІІ окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, у тому числі м. Донецьк, визнані тимчасово окупованими територіями, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування до відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085-р. м. Донецьк віднесене до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Згідно п.п. 1, 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян, та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законамиУкраїни. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. З огляду на викладене, дублікат Медичного свідоцтва про народження дитини №936, видане Комунальною установою Центральна міська лікарня №17 ДНР 19 грудня 2016 року, не створює правових наслідків на території України і не є підставою для державної реєстрації народження. Разом з тим, відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Частинами 1-3 статті 257-1 ЦПК України, передбачено, що заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Справи про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Відповідно до ч. 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я, документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Пунктом 2 розділу III [PERSON] державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерством юстиції України від 18.10.2000 №52/2, передбачено, що при відсутності документів, що подаються до органу державної реєстрації актів цивільного стану, як підстав для проведення державної реєстрації народження дитини, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою. П. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України визначає, що суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження, а відповідно до розяснень,наданих у п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Відповідно до ч. 1ст. 144 СК України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в державному органі реєстрації актів цивільного стану. Ст.135 СК України визначає, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а імя та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. \~[PERSON] у зареєстрованому шлюбі не перебуває, заява батька або рішення суду щодо батьківства дитини відсутні, тому відомості про батька до актового запису про народження дитини провадиться за прізвищем матері, а імя та по батькові батька дитини за вказівкою матері [PERSON]. Згідно ст. 7 Закону України «Про громадянство України», особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Outcome: approved