Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду даним позовом про визнання права власності на спадкове майно: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані в [ADDRESS], після смерті [INFO] її чоловіка [PERSON]. Свої вимоги мотивує тим, що житловий будинок 1986 року побудови, знаходився у фактичному володінні померлого, який постійно проживав та перебував на реєстраційному обліку за адресою [ADDRESS], з дня народження по день його смерті. На день смерті [PERSON] разом з ним в одному будинку проживали: дружина - [PERSON], 1958р.н.; син - [PERSON], 1986р.н. За життя [PERSON] заповіту не складав, тому спадкування після його смерті здійснюється за законом в порядку черговості, передбаченому ст. 1261 ЦК України. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є: дружина - [PERSON], та діти: [PERSON], [PERSON], [PERSON]. [PERSON] подав заяву до державного нотаріуса Кіцманської державної нотаріальної контори про відмову від спадщини. [PERSON] та [PERSON] на спадщину не претендують, до державного нотаріуса не звертались. Вона подала заяву до нотаріуса про прийняття спадщини, але нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва з підстав відсутності правовстановлюючих документів на будівлі, тому просила позов задовольнити. Представник позивача подала письмову заяву про підтримання позову. Представник відповідача позовні вимоги визнав, що вбачається із змісту поданої ним письмової заяви. Треті особи не заперечували проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що [INFO] помер [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку, господарських будівель та споруд, які розташовані в [ADDRESS]. Житловий будинок 1986 року побудови і знаходився у фактичному володіння померлого [PERSON] згідно запису в погосподарській книзі по особовому рахунку [NUMBER]. Спадкоємцями майна, що залишилося після смерті [PERSON] є дружина померлого - [PERSON], та діти померлого: [PERSON], [PERSON], [PERSON]. [PERSON] подав заяву до державного нотаріуса Кіцманської державної нотаріальної контори про відмову від спадщини. [PERSON] та [PERSON] на спадщину не претендують, до державного нотаріуса не звертались. Позивач [PERSON] подала заяву до нотаріуса про прийняття спадщини, але нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва з підстав відсутності правовстановлюючих документів на будівлі Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1 ст. 1220 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1 ст. 1221 ЦК України). Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка досягла чотирнадцяти років, має право подати заяву про прийняття спадщини без згоди своїх батьків або піклувальника. Заяву про прийняття спадщини від імені малолітньої, недієздатної особи подають її батьки (усиновлювачі), опікун. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Як передбачено ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Згідно ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов?язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім?я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Пленум Верховного Суду України у п.23 постанови № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Як роз'яснив ВССУ у п.1 листа «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» за № 24-753/0/4/-13 від 16.05.2013 року, при розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати коло спадкоємців, які прийняли спадщину; законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини у випадку, якщо спадщина відкрилась до 1 січня 2004 року або ж спадкодавець проживав в іншій державі, спадкоємець є іноземним громадянином та проживає в іншій державі, а спадкове майно знаходиться на території України. Обставини, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.179 ЦПК України) у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про право спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Оскільки житловий будинок побудований у 1986 році, згідно інструкції про технічну інвентаризацію не є самочинним будівництвом, будівлі перебували у фактичному володінні померлого [PERSON], з підстав відсутності іншого способу визнання права за позивачем, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Враховуючи наведене, ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1220, 1221, 1258, 1261, 1268, 1269, 1270, 1296, 1297 ЦК України,

Outcome: approved