Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, вказуючи, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя мають доньку [PERSON], яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Натомість відповідач ухиляється від утримання дитини, хоча офіційно працевлаштований, має добрий заробіток. Вона ж на даний час сама ніде не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною. А тому потребує матеріальної допомоги зі сторони відповідача. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмір ? від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення донькою повноліття, а також на її утримання в розмірі 1/6 від всіх видів його заробітку (доходу) до досягнення донькою [PERSON] трьохрічного віку. В заяві на ім'я суду позивач позовні вимоги підтримала та просить їх задоволити, справу розглянути без її участі. Відповідач з позовними вимогами погодився, згідний сплачувати аліменти у запропонованому позивачем розмірі, справу просить розглядати без його участі, про що суду подав відповідну заяву. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. З 29 липня 2015 року сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі, згідно із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 29 липня 2015 року відділом ДРАЦСу реєстраційної служби Корецького районного управління юстиції у Рівненській області. Проте, нині проживають окремо. Від даного шлюбу мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження. Стаття 180 СК України вказує, що батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, згідно із ч.3 ст.181 СК України. У відповідності до ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. А отже і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. Статтею 7 Закону України «Про Державний Бюджет України на 2016 рік» установлено, що прожитковий мінімум на одну дитину віком до 6 років: з 1 травня - 1228 грн., з 1 грудня - 1355 грн. Тобто, для забезпечення гармонійного розвитку дитини кожному з батьків нині необхідно на її утримання надавати не менше 614 грн., а з 1 грудня 2016 року необхідно буде надавити не менше 677,5 грн. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Позивач не має постійного доходу, перебуває у декретній відпустці. А тому, їй важко одній утримувати дитину. Тобто позивач потребує матеріальної допомоги з боку відповідача. Відповідач працює головним інженером у філії «Корецький райавтодор» ДП «Рівненський облавтодор», його середньомісячна заробітна плата складає 4 395,66 грн., згідно із довідки про доходи від 11 жовтня 2016 року за №18. Враховуючи інтереси дитини сторін, розмір прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку, рівність обов'язку батьків щодо утримання дітей, матеріальне становище позивача та відповідача, останній який в добровільному порядку не приймає участі в утриманні дитини, будучи працездатною, молодою людиною, маючи задовільний стан здоров'я, інших аліментних зобов'язань не має, суд вважає, що відповідач спроможний сплачувати аліменти. За таких обставин, враховуючи вимоги ст.183 СК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі ? частини від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. На думку суду, такий розмір аліментів не є завищеним в нинішніх умовах проживання та не ставить платника аліментів у скрутне для нього становище. У відповідності до ч.2 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу, що зазначено в ч.4 ст.84 СК України. Виходячи із засад розумності, справедливості і добросовісності цивільного законодавства, інтересів малолітньої дитини, для якої постійна присутність матері до трирічного віку дитини є життєво важливою обставиною, суд приходить до висновку про можливість відповідача надавати позивачу матеріальну допомогу до досягнення дитиною [PERSON] трирічного віку. Таким чином, виходячи з вимог ст.ст.80, 84 СК України, його матеріального становища та його стану здоров'я, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання позивача в розмірі 1/6 від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною [PERSON] трьохрічного віку. За таких обставин позов підлягає до задоволення. На підставі статті 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави судові витрати по справі.

Outcome: approved