Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою в якій просить встановити, той факт, що в договорі купівлі - продажу житлового будинку, укладеного 30 липня 2013 року і посвідченого приватним нотаріусом Ізюмського міського нотаріального округу Покровським Я.О., за реєстровим № 1018 було допущено помилку, а саме замість [ADDRESS] . В обґрунтування заяви [PERSON] зазначила, що згідно договору купівлі - продажу від 30 липня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Ізюмського міського нотаріального округу Покровським Я.О., вона купила житловий будинок [ADDRESS] . При оформленні договору нотаріусом була допущена помилка у написанні адреси будинку, що продавався помилково вказана [ADDRESS] . Іншим чином ніж ухвалення рішення суду про встановлення факту вона не має, оскільки архів приватного нотаріуса Покровського Я.О. знаходиться у Харківському обласному державному нотаріальному архіві і внесення виправлень не можливо. Встановлення даного факту для заявника має юридичне значення. Учасники судового процесу в судове засідання не з`явились. Від Представника заявника надійшла письмова заява, в якій він просить справу розглядати за його відсутності та відсутності заявника, заяву підтримує та просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явилася, від неї до суду надійшла письмова заява, в якій вона просить розглядати справи без її участі, самостійний майнових вимог не має.. Враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів не здійснюючи фіксування судового процесу. З`ясувавши обставини справи та дослідивши письмові докази у справі в підтвердження вказаних обставин, суд приходить до висновку, що вимоги заявника підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до Договору купівлі - продажу житлового будинку від 30 липня 2013 року , який посвідчений приватним нотаріусом Ізюмського міського нотаріального округу, Покровським Я.О. та зареєстрованого в реєстрі за № 1018, [PERSON] на була у власність житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] ( а.с. 3,4). Із копії технічного паспорту на спірний будинок вбачається, що він розташований за адресою: [ADDRESS] ( а.с.7-9). Листом від 22 вересня 2020 року за № 129/02-17 Приватний нотаріус Ізюмського міського нотаріального округу Харківської області Покровська Л.І. повідомила заявника, що внести зміни до договору купівлі - продажу житлового будинку від 30 липня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Ізюмського міського нотаріального округу Покровським Я.О. та зареєстрованого в реєстрі за № 1018, для виправлення помилкового запису: [ADDRESS] на [ADDRESS] як в самому договору так і в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, не має можливості, так як весь архів приватного нотаріуса Покровського Я.О. знаходиться в Харківському обласному державному нотаріальному архіві і внесення виправлень неможливе ( а.с.11). Частиною 1 ст. 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид не позовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Пунктом 12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. За змістом положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Згідно з ч.2 ст.319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Іншим чином встановити даний факт заявник не може. Досліджені докази беззаперечно свідчать про те, що спірний будинок розташований за адресою: [ADDRESS] . Враховуючи вищенаведене та те, що встановлення факту має для заявника юридичне значення, а законом не визначено іншого порядку встановлення даного факту, а тому суд вважає, що заява про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved