Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою в якій вказала, що згідно рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 28 лютого 2017 року по справі №131/2048/16-ц шлюб між нею та відповідачем розірвано. Під час спільного проживання у шлюбі сторонами було придбано квартиру [ADDRESS] , загальною інвентаризаційною вартістю 14127 грн. За даною адресою прописані [PERSON] та відповідач [PERSON] . Оскільки в добровільному порядку відповідач ухиляється від укладення будь яких договорів, оригіналів документів позивачу не надає, тому вона не може оформити право власності на квартиру, оскільки не визначені частки майна, що знаходиться у спільній сумісній власності. Тому [PERSON] звернулась до суду за захистом своїх прав та інтересів. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, проте подала заяву в якій свої позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, проте подав відзив в якому вказав, що на сьогоднішній день у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутній запис про відповідача [PERSON] , як власника квартири, що є наслідком зміни законодавства і того, що він не привів правовстановлюючі документи на цю квартиру у відповідність з цими змінами. Квартира [ADDRESS] знаходиться в приміщенні, що було побудоване в 1913 році, як залізнична станція та внаслідок реконструкції цієї будівлі окремі приміщення були облаштовані, як квартири, які в подальшому були приватизовані працівниками станції Дашівська. Просить відмовити в задоволенні позову [PERSON] оскільки рішення за таким позовом не вирішить спір між сторонами, розгляд справи проводити у його відсутність. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову з наступних підстав. Судом установлено, згідно рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 28 лютого 2017 року по справі №131/2048/16-ц (а.с. 5) шлюб між сторонами розірвано. Відповідно Договору купівлі-продажу ВЕІ №755011, від 27 листопада 2006 року та витягу з Державного реєстру правочинів № 3219159 від 27 листопада 2006 року (а.с. 8-9) за час спільного проживання у шлюбі відповідачем було придбано квартиру [ADDRESS] . Згідно відомостей технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] , виготовленого станом на 18 грудня 2006 року, реєстровий номер 163 квартира складається з трьох кімнат житловою площею 41.8 кв. м., у тому числі перша кімната 17,5 кв.м., друга кімната 9,8 кв.м., третя кімната 14,5 кв.м. та коридору 6,8 кв.м., загальна площа становить 62,3 кв.м. (а.с. 7). При цьому, між сторонами виник спір з приводу розподілу зазначеного вище майна, оскільки вони не змогли досягти з цього приводу спільної згоди. Згідно ч. 3 ст. 368 ЦК України майно набуте подружжям за час шлюбу, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ч.1 ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування та розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності подружжя. Із вказаного слідує, що вказана квартира [ADDRESS] є спільною сумісною власністю подружжя а саме [PERSON] та [PERSON] , тому вони мають рівні права на володіння, користування та розпоряджання нею. У відповідності до ст.372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, встановивши правовий характер спірних правовідносин, шляхом дослідження всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявних у справі доказів, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини по справі, які складають правову підставу позову, суд дійшов висновку про задоволення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved