Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-19 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до Тлумацької міської ради ОТГ Тлумацького району Івано-Франківської області про визнання права власності на земельні ділянки площами 0,2500 га, 0,1836 га, 0,3778 га, а також земельну частку (пай) розміром 42,0 ум.кад.га, що розташовані в [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] . Свої вимоги обґрунтовувала тим, що оскільки земельні ділянки мали по два різних кадастрових номери, а Сертифікат на право на земельну частку (пай) був виданий після смерті спадкодавця, їй в нотаріальному порядку було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказане спадкове майно, що позбавляє її можливості оформити спадщину на спадкове майно. Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 31.07.2019 року вирішено розглянути справу в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. В підготовче судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилась, однак у позовній заяві просила розгляд справи провести без її участі. Представник відповідача - Тлумацької міської ради ОТГ Тлумацького району Івано-Франківської області в підготовче судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмову заяву, в якій вказав, що позов визнає, не заперечує проти задоволення позову та просив справу розглянути без його участі. У зв`язку з неявкою в підготовче судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав: Судом встановлено, що [PERSON] , згідно копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 11.08.2004 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 574, належало право власності на земельну ділянку площею 0,2500 га, призначену для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, розташовану по [ADDRESS] (а.с. 5). [PERSON] , згідно копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 11.08.2004 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 573, належало право власності на земельну ділянку площею 0,1836 га, призначену для ведення особистого селянського господарства, розташовану по [ADDRESS] (а.с. 6). Також [PERSON] , згідно копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 11.08.2004 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 575, належало право власності на земельну ділянку площею 0,3077 га, призначену для ведення особистого селянського господарства, розташовану в урочищі «Ястрібна», що в с [ADDRESS] Тлумацького району Івано-Франківської області (а.с. 7). Крім цього, згідно копії Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 03.06.2019 року, зареєстрованого 12.06.2019 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 220, належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності СС «Надорожнянська», що в с. Надорожна Тлумацького району Івано-Франківської області, розміром 42,00 ум.кад.га (а.с. 14). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 15). Відповідно до копії рішення Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 11.04.2018 року, яке набрало законної сили 14.05.2018 року, встановлено факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] (позивачка) дійсно є донькою [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с. 24). Ще за життя [PERSON] посвідчила на ім`я доньки [PERSON] (позивачка) заповіт, яким заповіла їй все належне їй на день смерті майно, що підтверджується копією заповіту від 19.08.1999 року (а.с. 16). В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. [PERSON] (позивачка) прийняла спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON] , оскільки у шестимісячний термін звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом (а.с. 38). Згідно довідки Тлумацької міської ради ОТГ Тлумацького району Івано-Франківської області № 225 від 23.05.2019 року [PERSON] на день смерті проживала одна (а.с. 4). Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 49/2007 від 07.02.2007 року, заведеної Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області після смерті [PERSON] (а.с. 37-92), з якої вбачається, що [PERSON] (позивачка) є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за зазаповітом після смерті матері [PERSON] , інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом, які б бажали прийняти спадщину немає. Отже, на момент звернення до суду позивачка правомірно претендує на земельні ділянки та земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом після померлої матері. В нотаріальному порядку [PERSON] (позивачка) було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки та земельну частку (пай), у зв`язку з розбіжністю у кадастрових номерах земельних ділянок, зазначених в Державних актах на право власності на земельні ділянки та у витягах з Державного земельного кадастру про земельні ділянки, а також у зв`язку з тим, що Сертифікат на право на земельну частку (пай) був виданий після смерті спадкодавця, що підтверджується постановами про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеними державним нотаріусом Тлумацької районної державної нотаріальної контори Івано-Франківської області Васильєвою Н.М. № 430/02-31від 09.07.2019 року та № 324/02-31 від 18.05.2019 року (а.с. 18, 19). Так, у копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , належну [PERSON] , вказано кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] , тоді як згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 01.09.2017 року, вбачається, що в Державному земельному кадастрі зареєстрована земельна ділянка за [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] з кадастровим номером [NUMBER] (а.с. 8-9). Також у копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , належну [PERSON] , вказано кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] , тоді як згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 01.09.2017 року, вбачається, що в Державному земельному кадастрі зареєстрована земельна ділянка за [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] з кадастровим номером [NUMBER] (а.с. 10-11). Також у копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , належну [PERSON] , вказано площу земельної ділянки 0,3077 га з кадастровим номером земельної ділянки [NUMBER] , тоді як згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 01.09.2017 року, вбачається, що в Державному земельному кадастрі зареєстрована земельна ділянка за [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] площею 0,3778 га з кадастровим номером [NUMBER] (а.с. 12-13). Зазначені обставини перешкоджають позивачці належним чином оформити право власності на земельні ділянки та земельну частку (пай) в спадкування за заповітом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При такому вирішенні позову, враховуючи те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, позивачці слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме 520,74 грн. На підставі ст.ст. 316-319, 368, 391, 392, 1216 - 1222, 1268 ЦК України,

Outcome: approved