Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що 29.12.2003 року у Каховському районному відділі Херсонської регіональної філії Центру ДЗК зареєстровано укладений між нею та відповідачем строком на 12 років, договір оренди належної їй земельної ділянки, площею 6,621 га., призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться в межах Новокам'янської сільської ради Каховського району Херсонської області. Відповідно до пункту 2.3.1 договору орендна плата за земельні ділянки приватної власності сплачується орендарем в розмірі 1,5% від нормативно-грошової оцінки землі, що на тот момент складала 1230 гривень. Враховуючи індекси інфляції орендна плата зростала, з 01.01.2012 року також зросла сама грошова оцінка земельної ділянки до 58415,62 грн. Згідно пункту 2.3.2 договору розрахунки здійснюються щорічно в період з 15 серпня по 31 грудня кожного поточного року. Вказані, зобов'язання по договору відповідач не виконує, має заборгованість з орендної плати, яка станом на 24.02.2015 року становить 5247,43 грн. Просить суд припинити дію договору, шляхом розірвання договору оренди земельної ділянки. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує на підставах зазначених в позові. Просить позов задовольнити. Представник відповідача до суду також не з'явився, надав заяву, у якій позовні вимоги визнав, просив справу розглядати за його відсутністю. Відповідно до ст. 197 ч. 2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. За ст. 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно зі ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. За ч.1 ст. 6 Закону України «Про оренду землі» орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Відповідно до ч.1 ст.20 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі підлягає державній реєстрації і на підставі ч.1 ст.210, ч.3 ст.640, ч.2 ст.125 ЗК України та ст. 18 Закону України «Про оренду землі» є укладеним з моменту такої реєстрації. Судом встановлено, що позивач, як спадкоємець за законом після помелої [PERSON], є власником земельної ділянки площею 6,621 га, розташованої на території Новокам'янської сільської ради Каховського району Херсонської області (а.с. 19-20). З огляду на ст.13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. [PERSON], яка на підставі доручення від 19.09.2003 року діяла від імені [PERSON] та дочірне підприємство «Агроком Каховка» агротехнічної корпорації «Украгроком»(перейменованого на підставі протоколу загальних зборів від 16.10.2007 року на дочірне підприємство «Агроком Каховка» Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська агротехнічна компанія сільськогосподарського машинобудування»), уклали договір оренди зазначеної земельної ділянки строком на 12 років, який був зареєстрований у Каховському районному відділі Херсонської регіональної філії Центру ДЗК 29.12.2003 року за №15 (а.с. 11-17). Згідно зі ст. 21 Закону «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Отже, розмір та умови оплати, указані в договорі, не можуть суперечити чинному на час укладення законодавству. У статті 15 Закону України «Про оренду землі» визначено ті умови, які є істотними для договору оренди землі і серед інших це - орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Пунктом 2.3.2 договору передбачено, що розрахунки здійснюються щорічно в період з 15 серпня по 31 грудня кожного поточного року. В судовому засіданні встановлено що відповідач належним чином не виконував вказані вимоги договору у зв'язку з чим утворилась заборгованість в сумі 5427,43 грн. (а.с.23). Дані обставини відповідачем не спростовані, а тому відповідно до вимог ст. 60 ч. 3 ЦПК України доказуванню не підлягають. Згідно положень ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі», який є спеціальним законом і має пріоритет перед іншими законами і застосуванні щодо даних правовідносин, на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених ст.ст. 24,25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкту оренди, яке істотно перешкоджає передбаченого договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Виплата орендарем орендної плати за договором є основним обов'язком відповідача, невиконання якого суд вважає є істотним порушенням умов договору, так як орендна плата для орендодавця є його стабільним джерелом доходу і при передачі землі в оренду орендодавець розраховує лише на її виплату. Таким чином, невиконанням свого зобов'язання відповідачем порушені права та інтереси позивача на отримання доходу у вигляді орендної плати. Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. При прийнятті рішення суд з урахування правової позиції щодо розірвання договору оренди у разі систематичної несплати орендної плати викладеної в постанові Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року № 6-146 цс 12, яка згідно із ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів, відповідно до якої Верховний суд зробив висновок про можливість розірвання договору оренди землі лише в разі систематичної несплати орендної плати, разове порушення умов договору у цій частині не є підставою для його розірвання, вважає, що відповідачем не спростоване твердження позивача про наявності заборгованості по орендній платі та систематичне порушення зобов'язань по договору, щодо виплати орендної плати, які стали підставою для припинення права користування земельною ділянкою шляхом розірвання та задоволення позову. Відповідно до положень ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: approved