Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] сільської ради Монастириського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, в якому просить\~\~суд визнати\~\~за нею право\~\~власності на земельну ділянку площею 1,26 га, розташовану на території [PERSON] сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в\~\~порядку спадкування за законом\~\~після смерті чоловіка [PERSON], який помер 02.04.2003 року.\~\~\~ Позовні вимоги мотивує\~тим, що\~\~прийняла спадщину, оскільки на час відкриття спадщини проживала із спадкодавцем, проте звернувшись у Монастириську державну нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку за законом їй було відмовлено, оскільки правовстановлюючий документ на земельну ділянку (державний акт) виданий після смерті спадкодавця. Представник позивача [PERSON], позивач [PERSON] у судове засідання не з»явились, звернувшись в суд із заявою про розгляд справи у їхній відсутності. Відповідач [PERSON] сільська рада Монастириського району Тернопільської області не забезпечила в судове засідання явку представника, однак подали суду заяву, в якій просять розглядати справу за відсутності їхнього представника, й проти задоволення позову не заперечують. Судом встановлено наступні обставини. Згідно ксерокопії державного акта на право приватної власності на землю серії ТР №068880, від 21.05.2003 року, виданого на підставі розпорядження Монастириської райдержадміністрації від 17.04.2003 року №105, [PERSON] належала земельна ділянка загальною площею 1,26 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. [PERSON] помер 02.04.2003 року в с.Коржова Монастириського району Тернопільської області, про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-ИД №143478, видане 03.04.2003 року виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Монастириського району Тернопільської області. Після смерті спадкодавця [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно, зокрема на земельну ділянку площею 1,26 га, розташовану на території [PERSON] сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до розяснень Пленуму Верховного Суду України Постанови №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК (16.01.2003р.), якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. Згідно ст. 549 ЦК УРСР (1963р.) спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно довідки №753, виданої 11.09.2013 року виконкомом [PERSON] сільської ради Монастириського району Тернопільської області, разом із спадкодавцем до дня смерті проживала його дружина [PERSON] Дане також підтверджується ксерокопією витягу погосподарської книги будинковолодіння, що в с.Коржова по вул.Шевченка, 35 Монастириського району Тернопільської області. Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Судом встановлено, що позивач [PERSON]є спадкоємцем за законом першої черги, відмови від прийняття спадщини не заявляла, а фактично вступила в управління спадковим майном. У зв'язку з тим, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії ТР №068880 від 21.05.2003 року виданий після смерті спадкодавця, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини за заповітом (лист Монастириської державної нотаріальної контори №429/01-16 від 26.06.2015 року). Згідно листа Монастириської державної нотаріальної контори №503/01-16 від 17.07.2015 року спадкова справа після смерті [PERSON], померлого 02.04.2003 року нотаріальною конторою не заводилась. Відповідно до п.г ч.1 ст.81 та ст. 131 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки також на підставі прийняття спадщини. Статтею 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Згідно ст. 328 ЦК України громадянин набуває право власності на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод не заборонених законом. Відповідно до ст.ст.1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що спадкодавцю [PERSON] належала на праві власності земельна ділянка площею 1,26 га, розташована на території [PERSON] сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, позивач являється спадкоємцем за законом, відмови від прийняття спадщини не заявляла, прийнявши спадщину, а тому позов підлягає до задоволення шляхом визнання за [PERSON] права власності на вищевказане спадкове майно, в порядку спадкування за законом після померлого 03.04.2003 року [PERSON]

Outcome: approved