Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 02 грудня 2006 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану №2 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 1973. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначила, що вона знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 02 грудня 2006 року. Під час шлюбу у подружжя народився син - [PERSON] , 2007 року народження. На протязі останні двох років сімейне життя між подружжям поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Разом з тим вказує, що сторони мають протилежні погляди на шлюб та сім`ю, примирення між ними неможливо. У судове засідання позивач не з`явилась, повідомлялась про дату та час слухання справи своєчасно та належним чином. В матеріалах справи міститься заява, в якій остання вказує на те, що свій позов підтримує у повному обсязі, строк на примирення не потрібен, шлюбно-сімейні відносини з відповідачем припинені з 13 липня 2018 року, справу просить розглядати за її відсутності та після розірвання шлюбу відновити дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, надав через канцелярію суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, строк на примирення не потрібен, шлюбно-сімейні відносини припинені з 13 липня 2018 року та просить проводити розгляд справи за його відсутності. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного. Відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 02 грудня 2006 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану №2 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 1973 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 02 грудня 2006 року). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 03 травня 2007 року). Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, а саме, що сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбно-сімейні відносини, вважає необхідним шлюб розірвати, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що у зв`язку з реєстрацією шлюбу позивачем змінено прізвище та після розірвання шлюбу остання виявила бажання відновити своє дошлюбне прізвище, вимога [PERSON] підлягає задоволенню. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved