Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до Автозаводського районного суду м.Кременчука з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої вимоги позивач мотивував тим, що вона, [PERSON], є власником квартири [ADDRESS]. У вказаній квартирі зареєстрована вона та її онука, [PERSON], яка з лютого 2015 року за адресою реєстрації не проживає. На даний час вона позбавлена можливості вільно розпоряджатись належною їй квартирою та вимушена сплачувати комунальні послуги з розрахунку на двох зареєстрованих осіб. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. В судове засідання [PERSON] не з'явилась, надіслала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання повторно не з'явились, про причини неявки не повідомляла, заяв чи клопотань до суду не надсилала. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані суду докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло, виданого управлінням житлово-комунального господарства виконкому Кременчуцької міської ради народних депутатів трудящих, згідно розпорядження від 26.10.1998 №7398/2. За вказаною адресою зареєстровані - [PERSON], що підтверджується довідкою ОСББ «Молодіжна-37» та відомостями відділу ведення реєстру територіальної громади Автозаводської районної адміністрації Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області. Частиною 1 ст. 29 ЦК України встановлено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Статтею 310 ЦК України визначено, що фізична особа має право на місце проживання, на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Стаття 391 ЦК України визначає, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним власником житла або законом. Згідно акту ОСББ «Молодіжна-37» від 05.08.2017, свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили те, що [PERSON] не проживає в квартирі [ADDRESS] з 01.02.2015 по теперішній час. Враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] та вважає за можливе визнати [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються із судового збору в сумі 640 грн.

Outcome: approved