Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до Зарічненського районного суду Рівненської області із позовною заявою з вимогою до [PERSON] , про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що сторони 22 жовтня 2010 року зареєстрували шлюб у Туменській сільській раді Дубровицького району Рівненської області актовий запис №5. Спільне життя у сторін не склалось через постійні зловживання спиртними напоями відповідачем в результаті чого постійно виникають словесні конфлікти та сварки, що негативно впливає на малолітніх дітей. На даний час втрачено почуття довіри, турботи, взаємної любові, взаємодопомоги і підтримки, як засад побудови сімейних відносин і реальності сім`ї. Таким чином просила задовольнити її позовні вимоги та розірвати шлюб. Позивачка у судове засідання з`явилась, позовні вимоги підтримала з підстав зазначених у позовній заяві, просила позов задовольнити, щодо заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату час та місце його проведення повідомлений належним чином, відзиву на позовну заяву не подав, про причини неявки суд не повідомив. Позивачка щодо заочного розгляду справи не заперечувала, що за змістом ч. 1 ст. 280 ЦПК України свідчить про наявність усіх умов для проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі даних та доказів за згодою позивача. Суд повно та всебічно дослідивши всі докази у справі у їх сукупності, дійшов переконання, що обставини, на які покликається [PERSON] у позовній заяві, як на підстави для задоволення заявлених позовних вимог знайшли своє підтвердження Відповідно до свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , виданного 22 жовтня 2010 року, Туменською сільською радою Дубровицького району Рівненської області, зареєстровано шлюб між сторонами, актовий запис № 5. Під час шлюбу у сторін народилося двоє спільних дітей, а саме: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Так, відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позов про розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Зважаючи на те, що сторони шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, шлюб між ними набув формального характеру, суд вважає, що збереження шлюбу є неможливим. У сторін втрачено почуття довіри та любові, що є основою побудови шлюбних відносин та суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Спору щодо визначення місця проживання дітей, щодо поділу майна у сторін немає. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони близько половини року разом не проживають, шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, що свідчить про тривалість і стійкість конфлікту між ними та остаточний розпад сім`ї. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивачка скористалась даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має наміру зберегти шлюб. Приймаючи до уваги відсутність згоди сторін на примирення, суд вважає, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги заявлені [PERSON] підставні та підлягають задоволенню. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути документально підтвердженні судові витрати, які складаються із судового збору. З огляду на вищевказане.

Outcome: approved