Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь позивача кошти на її утримання у розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, під час вагітності та до досягнення дитиною трирічного віку, починаючи з часу звернення із позовом до суду. В обґрунтування заявлених вимог позивачем заявлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 грудня 2018 року. Під час шлюбу позивач завагітніла, в зв`язку із чим потребує матеріальної допомоги. Оскільки між сторонами по справі виникали непорозуміння - подружжя проживає окремо. Відповідач матеріальної допомоги на утримання вагітної дружини не надає, хоча, на думку позивача, має таку можливість. З огляду на наведене, [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому позивач просить стягнути з відповідача на її утримання кошти у розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, під час вагітності та до досягнення дитиною трирічного віку. В судове засідання позивач подала письмову заяву, якою заявлені вимоги підтримала, просить проводити розгляд справи у її відсутність. Відповідач у судове засідання не з`явився, також подав суду письмову заяву, якою позовні вимоги [PERSON] визнав повністю, також просить слухати справу у його відсутність. Інших клопотань сторонами заявлено не було. Дослідивши надані суду докази, суд дійшов висновку щодо правомірності вимог позивача, які повністю доводяться доказами, наявними в матеріалах справи. Частиною 3 статті 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи вказану вище норму та позицію сторін по справі, суд вважає за можливе ухвалення судового рішення за наслідками підготовчого провадження. Правовідносини між сторонами по справі виникли з приводу обов`язків подружжя по утриманню. В даному випадку відповідачем порушені права позивача на належне матеріальне утримання вагітної дружини. Вказані правовідносини регулюються нормами СК України. Згідно із ч.1, ч.2 ст.84 СК України - дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Правомірність вимог позивача повністю доводиться доказами, наявними в матеріалах справи. Так, із наданої суду копії свідоцтва про шлюб встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 15 грудня 2018 року у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів ГТУЮ у м.Києві, про що зроблено запис №2883. На момент звернення із позовом до суду [PERSON] перебувала у стані вагітності терміном 29-30 тижнів, що доводиться довідкою №69 від 10 травня 2019 року, виданою КЗ «Сарненська ЦРЛ». В подальшому позивачем було надано копію свідоцтва про народження дитини - [PERSON] , [INFO] , батьками якого є сторони по справі. Також, в позовній заяві зазначено, що відповідач має матеріальну можливість для сплати коштів на утримання позивача до досягнення дитиною сторін по справі трирічного віку. Відповідно до ч.4 ст.84 СК України - право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, позивачем доведено обставини, на які вона посилається у позовній заяві. Крім цього, відповідачем заявлені до нього вимоги визнані в повному обсязі, що, відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України, є підставою для звільнення від доказування. Суд вважає за доцільне визначити стягувані з відповідача аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку у частці від заробітку, оскільки відповідач не заперечує щодо такого порядку. Враховуючи наведені обставини, з огляду на позицію відповідача щодо заявлених до нього вимог - позов [PERSON] підлягає до задоволення в повному обсязі. На підставі наведеного, ст.84 СК України,

Outcome: approved