Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до Першотравенського міського суду з позовом до Першотравенського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, треті особи [PERSON] , [PERSON] , Перша Павлоградська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, виконавчий комітет Першотравенської міської ради Дніпропетровської області про скасування арешту. В обґрунтування позову зазначила, що на підставі свідоцтва про право власності № [NUMBER] від 16 червня 2004 року, їй, [PERSON] , [PERSON] належить на праві спільної часткової власності по 1/3 частині, квартира [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер. У процесі оформлення спадщини нею було встановлено, що в Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна на підставі ухвали Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 листопада 2007 року, накладений арешт, який зареєстрований 06 липня 2007 року за №5981171 Першою Павлоградською державною нотаріальною конторою, на квартиру [ADDRESS] , та автомобіль марки ДЕУ ЛАНОС TF69Y DAEWOO LANOS TF69Y , тип ЛЕГКОВИЙ - СЕДАН -В, 2005 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) № [NUMBER] , колір - синя перлина, реєстраційний номер [NUMBER] , який належав [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії [NUMBER] , виданим 23 липня 2005 року Павлоградським МРЕВ ДАІ УМВС України в Дніпропетровській області. Таким чином, на теперішній час на належне їй майно безпідставно накладено арешт чим порушені її майнові права щодо розпорядження ним. У зв`язку з тим, що ухвали Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області № б/н від 02 листопада 2007 року, немає в судовому архіві, вважає безпідставним накладення арешту на належне їй майно. Просить суд зняти арешт з квартири [ADDRESS] та автомобіля марки ДЕУ ЛАНОС TF69Y DAEWOO LANOS TF69Y , тип легковий - седан-В, 2005 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) № [NUMBER] , [NUMBER] , колір - синя перлина, реєстраційний номер [NUMBER] , який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за №5981171 від 06 листопада 2007 року. У судове засідання позивач [PERSON] надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі. Представник відповідача Першотравенського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області та представник Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Треті особи [PERSON] , [PERSON] та представник виконавчого комітету Першотравенської міської ради Дніпропетровської області у судове засідання надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, заявлені вимоги підтримують у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі надані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з огляду на наступне. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Як встановлено судом, ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області б/н від 02 листопада 2007 року в якості забезпечення позову Дніпропетровського обласного комунального підприємства «Спецавтобаза» до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, було накладено арешт на майно, яке знаходиться у власності [PERSON] , а саме: на автомобіль марки ДЕУ Ланос TF69Y, 2005 року випуску, державний номер [NUMBER] та 1/3 частину квартири [ADDRESS] . Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 грудня 2008 року, справа №2-132/08, позовні вимоги Дніпропетровського обласного комунального підприємства «Спецавтобаза» до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та стягнуто з [PERSON] на користь Дніпропетровського обласного комунального підприємства «Спецавтобаза» 25849,88 грн. в рахунок відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, судовий збір в розмірі 258,20 грн., витрати на інформаційно- технічне забезпечення розгляду цивільної справи в сумі 21,57 грн. та витрати пов`язані з проведенням судових експертиз в розмірі 323,55 грн. 02 лютого 2009 року державним виконавцем Першотравенського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Гарнатко Віталієм Григоровичем було відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа №2-132 від 29 січня 2009 року, виданого Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області про стягнення з [PERSON] на користь Дніпропетровського обласного комунального підприємства «Спецавтобаза» 25849,88 грн. в рахунок відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. 18 січня 2011 року постановою державного виконавця Першотравенського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Гарнатко Віталієм Григоровичем, було зарито виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа №2-132 від 29 січня 2009 року, виданого Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області про стягнення з [PERSON] на користь Дніпропетровського обласного комунального підприємства «Спецавтобаза» 25849,88 грн. в рахунок відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, на підставі п.8 ч.1 ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження» (фактичне повне виконання рішення). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим 21 травня 2019 року виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/3 частини квартири [ADDRESS] . Спадкоємцями після його смерті є дружина [PERSON] , син [PERSON] та донька [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] , виданого 16 червня 2004 року Першотравенським міським житлово-комунальним підприємством Дніпропетровської області, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності по 1/3 частині, належить квартира [ADDRESS] . Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №4177943 від 19 липня 2004 року, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , [INFO] зареєстрували право спільної часткової власності на квартиру [ADDRESS] , у Павлоградському міжміському бюро технічної інвентаризації Дніпропетровської області. 17 вересня 2019 року [PERSON] звернулась з заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Петропавлівського районного нотаріального округу Смолової А.О. Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №57578234, сформованого 17 вересня 2019 року приватним нотаріусом Петропавлівського районного нотаріального округу Смоловою А.О., 17 вересня 2019 року приватний нотаріус Смолова А.О. зареєструвала у Спадкову реєстрі спадкову справу №21/2019, відкриту після смерті [PERSON] , [INFO] , уродженця села Валя-Русулуй Фалештського району, Молдова, який помер [INFO] . 21 вересня 2019 року [PERSON] та [PERSON] подали до приватного нотаріуса Петропавлівського районного нотаріального округу Смолової А.О. заяви про відмову від прийняття спадщини на користь [PERSON] . Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №189434711 від 20 листопада 2019 року, сформованої приватним нотаріусом Смоловою А.О., [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності належить квартира [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] , виданого 16 червня 2004 року Першотравенським міським житлово-комунальним підприємством Дніпропетровської області. Крім того, у вищезазначеній інформації, міститься запис від 06 листопада 2007 року за №5981171 про державну реєстрацію обтяжень, згідно якого на підставі ухвали б/н, виданої 02 листопада 2007 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області накладено заборону на нерухоме майно [PERSON] , реєстраційний номер обтяження 5981171 від 06 листопада 2007 року, запис внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна державним нотаріусом Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області. 20 листопада 2019 року приватним нотаріусом Петропавлівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Смоловою А.О. було видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом, яка складається з автомобіля марки ДЕУ ЛАНОС TF69Y DAEWOO LANOS TF69Y , тип ЛЕГКОВИЙ - СЕДАН -В, 2005 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) № [NUMBER] , колір - синя перлина, реєстраційний номер [NUMBER] , який належав [PERSON] на підставі Свідоцтва про реєстрацію ТЗ [NUMBER] , виданого Павлоградським МРЕВ ДАІ УМВС України в Дніпропетровській області 23 липня 2005 року. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, а саме 1/3 частину квартири [ADDRESS] , приватним нотаріусом було відмовлено, у зв`язку з накладенням обтяження не нерухоме майно померлого [PERSON] . Відповідно до ст. 1 Протоколу до «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод(1950 р.), ратифікованою Законом від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР(даліКонвенція), зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Зазначені принципи сформульовано і в рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Спорронг і Лоннрот проти Швеції» (23 вересня 1982 р.), відповідно до якого суд повинен визначити, чи було дотримано справедливий баланс між вимогами інтересів суспільства і вимогами захисту основних прав людини. Забезпечення такої рівноваги є невід`ємним принципом Конвенції в цілому і також відображено у структурі ст. 1 Першого протоколу. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено й у вітчизняному законодавстві. Так, відповідно до ч.4 ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Тобто, право приватної власності позивачів є непорушним. Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини - стаття 1 Першого протоколу до Конвенції містить три окремі норми: перша, що виражається в першому реченні першого абзацу та має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, що міститься в другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, що міститься в другому абзаці, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою (див., серед інших джерел, рішення у справах Immobiliare Saffi v. Italy, заява № 22774/93, п. 44, ECHR 1999-V, та «Вістіньш і Препьолкінс проти Латвії», заява № 71243/01, п. 93, від 25 жовтня 2012 року). Суд наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece) [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А № 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії» (Kushoglu v. Bulgaria), заява № 48191/99, пп. 49-62, від 10 травня 2007 року). Також, суд наголошує на тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льон рот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden), пп. 69 і 73, Series A № 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі James and Others v. the United Kingdom, п. 50, Series A № 98). Відповідно до положення ст.47 Конституції України держава створює умови, за яких громадянин матиме змогу придбати житло у власність. Стаття 41 Конституції України наголошує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Статтею 30 ЦПК України передбачено, що позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини. Статтями 316-320, 321, 328 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Держава - не втручається у здійснення власником права власності. Право власності набувається на підставах, що не заборонені Законом, зокрема із правочинів і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із Закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статями 386-393 ЦК України передбачено, що держава забезпечує рівний захист усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Таким чином, позовні вимоги позивача про зняття арешту з належної їй на праві спільної часткової власності квартири [ADDRESS] , є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Стосовно позовних вимог про зняття арешту з автомобіля марки ДЕУ ЛАНОС TF69Y, 2005 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , суд зазначає наступне. Як вбачається з копії ухвали Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 квітня 2011 року, яка знаходиться в матеріалах справи, судом було задоволено клопотання [PERSON] про скасування заходів забезпечення позову та скасовано арешт автомобіля марки Деу Ланос TF69Y, 2005 року випуску, державний номер [NUMBER] . Враховуючи вищевикладене, та те, що заходи забезпечення позову у вигляді арешту спірного автомобіля були скасовані ухвалою суду від 20 квітня 2011 року, тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні даних позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial