Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про визнання права власності на майно в порядку спадкування. Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що [INFO] помер [PERSON] - батько її чоловіка [PERSON] , після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок за адресою: [ADDRESS] ; земельної ділянки для обслуговування житлового будинку кадастровий номер 3221885601:31:065:0231; земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер 3221885601:31:065:0232; земельної ділянки для обслуговування житлового будинку кадастровий номер 3221885601:31:065:0230. [PERSON] звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом, однак оформити спадщину не встиг, оскільки [INFO] помер. Однак, [PERSON] прийняв спадщину фактично, так як постійно проживав разом із спадкоємцем [PERSON] . Після смерті [PERSON] , [PERSON] звернулась до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після [PERSON] , але постановою державного нотаріуса Вишгородської районної державної нотаріальної контори Київської області, відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки на час відкриття спадщини разом із спадкоємцем не проживала, протягом строку, встановленого ЦК України, відповідну заяву про прийняття спадщини за законом та інших документів, які підтверджують факт прийняття нею спадщини, в нотаріальну контору не подавала. Ухвалою суду від 28.10.2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 08.07.2020 року протокольною ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач та її представник в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали з підстав викладених у позовній заяві та просили задовольнити. Відповідач Нижчедубечанська сільська рада Вишгородського району Київської області в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, до суду направлено лист про розгляд справи у відсутність представника сільської ради. Третя особа Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Нижчедубечанської сільської ради Вишгородського району Київської області, в судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду заяви повідомлена належним чином. Третя особа Вишгородська районна державна нотаріальна контора державний нотаріус в судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, до суду направила лист про слухання справи у її відсутність. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснив, що [PERSON] після одруження з [PERSON] постійно проживає за адресою: [ADDRESS] . Заслухавши позивача, представника позивача, допитавши [PERSON] в якості свідків, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копіює свідоцтва про смерть [NUMBER] від 26.07.2013 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на спадкове майно, а саме: житловий будинок за адресою: [ADDRESS] ; земельної ділянки для обслуговування житлового будинку кадастровий номер 3221885601:31:065:0231; земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер 3221885601:31:065:0232; земельної ділянки для обслуговування житлового будинку кадастровий номер 3221885601:31:065:0230. Спадкоємцем майна померлого [PERSON] являвся його син [PERSON] , який фактично прийняв спадщину у відповідності до норм статті 1268 ЦК України, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживав із спадкодавцем, що підтверджується копією будинкової книги на будинок [ADDRESS] та довідкою виконавчого комітету Нижчедубечанської сільської ради Вишгородського району Київської області від 24.06.2019 року №253. [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] від [INFO]. Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, а саме: житловий будинок за адресою: [ADDRESS] ; земельної ділянки для обслуговування житлового будинку кадастровий номер 3221885601:31:065:0231; земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер 3221885601:31:065:0232; земельної ділянки для обслуговування житлового будинку кадастровий номер 3221885601:31:065:0230. Згідно до ч.1 ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Спадкоємцями майна померлого [PERSON] являються його дружина [PERSON] (копія свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 26.01.2008 року) та діти [PERSON] (копія свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 25.04.2008 року) та [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 05.04.2013 року). З копії матеріалів спадкової справи №156/2019 до майна померлого [INFO] [PERSON] вбачається, що [PERSON] від імені малолітнього сина [PERSON] , 24.06.2019 року звернулась до нотаріальної контори із заявою зареєстрованою під №425 про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Крім того, [PERSON] від імені малолітнього сина [PERSON] , 24.06.2019 року звернулась до нотаріальної контори із заявою зареєстрованою під №426 про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Разом з тим, [PERSON] 24.06.2019 року звернулась до нотаріальної контори із заявою зареєстрованою під №427 про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] . Постановою державного нотаріуса Вишгородської районної державної нотаріальної контори Київської області від 24.06.2019 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого [INFO] , оскільки на час відкриття спадщини разом із спадкоємцем не проживала, протягом строку, встановленого ЦК України, відповідну заяву про прийняття спадщини за законом та інших документів, які підтверджують факт прийняття нею спадщини, в нотаріальну контору не подавала. Відповідно до акту обстеження-житлово-побутових умов від 02.09.2019 року складеного депутатом Нижчедубечанської сільської ради Вишгородського району Київської області Селебінка Л.О., [PERSON] з серпня 2007 року проживає за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п.2 ч.2 ст.331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно ч. 3 ст.3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Як вбачається з технічного паспорта на будинок [ADDRESS] , виготовленого 26.07.2017 року, КП «Вишгородське бюро технічної інвентаризації» на ім`я [PERSON] , вказаний житловий будинок побудовано у 1969 році. Крім того, відповідно до виписки з по господарської книги виданої Нижчедубечанською сільською радою Вишгородського району Київської області №260, власником житлового будинку, який знаходиться в [ADDRESS] , являвся [PERSON] . Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку кадастровий номер 3221885601:31:065:0230, площею 0,1200 га для ведення особистого селянського господарства, розташовану за адресою: [ADDRESS] , належала на праві приватної власності [PERSON] . Як вбачається з витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку кадастровий номер 3221885601:31:065:0232, площею 0,1300 га для ведення особистого селянського господарства, розташовану за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Нижча Дубечня, належала на праві приватної власності [PERSON] . Крім того, відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку кадастровий номер 3221885601:31:065:0231, площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташовану за адресою: [ADDRESS] , належала на праві приватної власності [PERSON] Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди на час закінчення будівництва спірного житлового будинку (1950 рік) регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року №56. Згідно з п. 6 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затвердженої Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року (була чинною до 13 грудня 1995 року), не підлягають реєстрації будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. Підстави набуття права власності на житловий будинок, споруди та належність цього майна особі визначаються законодавством, чинним на час набуття права власності. Законодавством, яке діє на час відкриття спадщини, врегульовано питання спадкування цього майна, а не його належність спадкодавцю. Отже, при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно суд керується законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самого спадкодавця на момент набуття ним права власності, а також положеннями ЦК Української РСР 1963 року, Законом України «Про власність», Законом України «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування в Україні», постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР». Відповідно до п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції Української РСР № 45/5 від 31 жовтня 1975 року, п. 45 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженої наказом Міністра юстиції Української РСР № 1/5 від 19 січня 1976 року, підтвердженням належності будинку може служити відповідна довідка виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, в якій, крім підтвердження належності жилого будинку (частини будинку) відчужувачу на підставі запису в погосподарській книзі, повинно бути також зазначено: дані про склад будинку; розмір загальної жилої площі і розмір земельної ділянки. Згідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною 1 статті 1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Як роз`яснено в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування /зі збереженням її цільового призначення/ при підтвердженні цього права спадкодавця Державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Разом з тим, ст.126 ЗК України визначено, що право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених ч.2 цієї статті. За ч.2 ст.126 ЗК України право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки; свідоцтвом про право на спадщину. Тобто, після отримання свідоцтва про право на спадщину у спадкоємця виникають певні майнові права на земельну ділянку. Згідно п. «г» ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Отже, враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки 1/3 частину майна, а саме: житлового будинку за адресою: [ADDRESS] ; земельної ділянки для обслуговування житлового будинку кадастровий номер 3221885601:31:065:0231; земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер 3221885601:31:065:0232; земельної ділянки для обслуговування житлового будинку кадастровий номер 3221885601:31:065:0230, належала спадкодавцю [PERSON] , входить до складу спадкової маси та переходить до спадкоємця [PERSON] . На підставі статей 331,1216, 1217, 1218, 1220, 1266, 1297 ЦК України,

Outcome: approved