Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю з [PERSON], який помер [INFO], в квартирі [ADDRESS] з 06 червня 2007 року по [INFO]. Заявниця обґрунтовує свою заяву тим, що [INFO] помер її двоюрідний дядько [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири [ADDRESS], загальною площею 47, 0 кв. м. [PERSON]. був зареєстрований та постійно мешкав у вказаній квартирі з 1957 року. Також [PERSON] зазначила, що з 06 червня 2007 року по теперішній час вона постійно мешкає та зареєстрована у вищевказаній квартирі. Саме з 06 червня 2007 року вони з [PERSON] проживали однією сім'єю, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки. За життя [PERSON] не був складений заповіт. В подальшому заявниця, звернувшись до Другої Одеської державної нотаріальної контори з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину, з'ясувала, що для прийняття спадщини їй необхідно встановити факт проживання однією сім'єю з [PERSON] протягом не менш як останніх п'яти років до часу відкриття спадщини. В судовому засіданні представник заявниці [PERSON] просила суд задовольнити заяву про встановлення факту проживання однією сім'єю. Представник зацікавленої особи Другої Одеської державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та зазначила, що вважає обґрунтованими вимоги [PERSON] Суд, вислухавши пояснення представника заявниці, дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення свідків вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно до ч. 3 ст. 235 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом із додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER]. Після його смерті відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS], що належала йому на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності, виданого Управлінням житлово-комунального господарства та паливно-енергетичного комплексу Одеської міської ради від 23 січня 2007 року за №8-20085. За життя [PERSON] не був складений заповіт. [PERSON], яка є двоюрідною племінницею [PERSON], та спадкоємцем четвертої черги за законом згідно ст. 1264 ЦК України, здійснювала поховання [PERSON] В подальшому, заявниця звернулась до Другої Одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Однак, листом Другої Одеської державної нотаріальної контори від 03 серпня 2015 року заявниці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим, що їй необхідно встановити факт проживання однією сім'єю з [PERSON] протягом не менш як останніх п'яти років. З свідоцтва про народження [NUMBER], виданого Київським РВВС м. Одеси, вбачається, що батьком заявниці є [PERSON]. Батько заявниці та [PERSON] були двоюрідними братами, а їх матері - [PERSON] та [PERSON], відповідно, рідними сестрами, що підтверджується копією книги реєстрації актів про народження за 1932 рік. Також судом встановлено, що [PERSON] був зареєстрований та постійно мешкав у квартирі [ADDRESS] з 1957 року по день смерті, про що свідчить довідка Дільниці №1 КП ЖКС «Портофранківський» від 02 липня 2015 року. Починаючи з 06 червня 2007 року з [PERSON] мешкала також [PERSON] Заявниця проживала з ним однією сім'єю, доглядала за ним, вони були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки. Крім того, з 06 червня 2007 року вона була зареєстрована за вищевказаною адресою, що підтверджується відповідною довідкою про місце проживання та склад сім'ї від 02 липня 2015 року. [PERSON] сплачувала комунальні послуги за квартиру, про що свідчать квитанції, надані до суду представником заявниці. Ці обставини підтверджуються також поясненнями допитаних у судовому засіданні у якості свідків [PERSON] та [PERSON] Зокрема, [PERSON], яка є співробітницею заявниці протягом останніх 18 років, у судовому засіданні пояснила, що в 2007 році [PERSON] з донькою переїхали жити в квартиру [ADDRESS] до двоюрідного дядьки [PERSON], який був особою похилого віку. В нього більше нікого з рідних не було. Заявниця доглядала за ним, вони мешкали однією сім'єю, купували продукти харчування, готували разом. Заявниця оплачувала за комунальні послуги. Також зазначила, що їй відомо про те, що [INFO] [PERSON] помер від раку, та [PERSON] здійснювала його поховання. Аналогічні обставини були повідомлені також [PERSON], який знайомий з заявницею з 1998 року. В суду немає підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених свідками, їх пояснення відповідають та не суперечать обставинам, свідчення про які містяться в інших зібраних по справі доказах. Враховуючи вищевикладене, суд вважає доведеним факт проживання [PERSON] однією сім'єю з [PERSON] в квартирі [ADDRESS] з 06 червня 2007 року по [INFO]. Відповідно до ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю. Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. За ч. 2 ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Згідно з п. 21 постанови Пленуму ВСУ №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. Таким чином, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім'єю є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Outcome: approved