Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла її баба [PERSON], яка 17.11.2014 року вчинила заповіт на користь своїх дітей: відповідачки по справі [PERSON] та сина [PERSON], який помер [INFO]. Вона є дочкою померлого [PERSON], який спадщину прийняв, але не оформив, так як помер, тому вона має право на спадкування після смерті батька належну йому по заповіту 1/2 частину спадкового майна, яке складається з земельної ділянки розміром 3,98га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER], вартістю 164 079,48 гривень, що розташована в адмінмежах Берегометської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, і належала померлій [PERSON] згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER], виданого 07 лютого 2005 року та зареєстрованого в Книзі реєстрації державних актів за № 010581500199. Оформити право на спадщину в нотаріальній конторі не може, оскільки є спір із відповідачкою щодо часток спадкового майна, тому просила позов задовольнити. [PERSON] пред'явила зустрічний позов до [PERSON] та Берегометської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно: 1/2 частину земельної ділянки розміром 3,98га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER], вартістю 164 079,48 гривень, що розташована в адмінмежах Берегометської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, яка належала померлій [INFO] [PERSON] згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER], виданого 07 лютого 2005 року та зареєстрованого в Книзі реєстрації державних актів за № 010581500199. Вказує, що її мати [PERSON] померла [INFO], вчинивши за життя 17.11.2014 року заповіт на її користь та на користь свого сина, а її брата, [PERSON] і рівних частках. [PERSON] помер [INFO]. Вона 24.06.2016 року подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Постановою державного нотаріуса від 05.10.2016 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з неподання правовстановлюючого документа на земельну ділянку. Вартість земельної ділянки згідно довідки відділу Держгеокадастру становить 164079,48 гривень. З підстав, передбачених ст.ст.1216-1218, 1222, 1223, 1234, 1235 ЦК України, просила позов задовольнити. Позивач та її представник підтримали заявлені вимоги з наведених підстав, просили також вирішити питання про судові витрати. Відповідач та її представники підтримали заявлені за зустрічним позовом вимоги. Заслухавши сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги і за первісним і за зустрічним позовами підлягають задоволенню. Встановлено, що [INFO] в с. Реваківці Кіцманського району Чернівецької області померла [PERSON], яка 17.11.2014 року вчинила заповіт, яким розпорядилась належній їй на праві власності земельною ділянкою площею 3,98га на користь [PERSON] та на користь [PERSON] в рівних частках. Згідно копії Державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER], виданого 07 лютого 2005 року та зареєстрованого в Книзі реєстрації державних актів за № 010581500199, на ім`я [PERSON], її на праві власності належала земельна ділянка розміром 3,98га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER], вартістю 164 079,48 гривень, що розташована в адмінмежах Берегометської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області. Наведене підтверджується змістом наданої 16.12.2016 року відділом Держгеокадастру у Кіцманському районі інформації. Після смерті [PERSON] спадкоємцями є: дочка - [PERSON] та син [PERSON], який помер [INFO], і спадкоємцем якого є [PERSON], що вбачається із змісту довідок виконкому Берегометської сільської ради за № 652 від 24.06.2016 року та за № 653 від 24.06.2016 року. Із змісту вказаних довідок також вбачається, що [PERSON] та [PERSON] з народження і по день смерті проживали за однією адресою в [ADDRESS] [PERSON] 24.06.2016 року подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Постановою державного нотаріуса від 05.10.2016 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з неподання правовстановлюючого документа на земельну ділянку. [PERSON] 18.11.2016 року подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Постановою державного нотаріуса від 18.11.2016 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з неподання правовстановлюючого документа на земельну ділянку. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ч.1 ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як передбачено статтею 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка досягла чотирнадцяти років, має право подати заяву про прийняття спадщини без згоди своїх батьків або піклувальника. Заяву про прийняття спадщини від імені малолітньої, недієздатної особи подають її батьки (усиновлювачі), опікун. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Частиною першою статті 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ст.1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців. Відповідно до ст.1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі. Як передбачено статтею 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов?язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім?я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Враховуючи наведені та встановлені судом обставини, з урахуванням факту звернення позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, наявність обґрунтованої відмови нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на спадщину, та у зв'язку з відсутністю у спадкоємців оригіналу правовстановлюючого документа на спадкове майно - земельну ділянку, а отже відсутність іншого способу визнання свого права на спадкове майно, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заявлених як за первісним так і за зустрічним позовом вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного. І позивач і відповідач понесли витрати по сплаті судового збору. Представник відповідача [PERSON] просив відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення судових витрат по платі судового збору, про які було заявлено представником позивача під час розгляду справи, оскільки такі не були заявлені у позові та не були заявлені у передбачений законодавством строк та спосіб. Суд вважає, що таке твердження є безпідставним та необгрунтованим, оскільки, відповідно до вимог ст. 79 ЦК України судовий збір належить до судових витрат, а отже до позовних вимог не належить, а суд, як-то передбачено п.6 ч.1 ст.214 ЦК України, зобов'язаний вирішити питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 88 ЦПК та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. При цьому, суд враховує, що вартість земельної ділянки згідно довідки відділу Держгеокадастру становить 164079,48 гривень. При поданні позову [PERSON] сплачено судовий збір у розмірі 824,52 гривень, [PERSON] при поданні зустрічного позову сплачено судовий збір у розмірі 825 гривень. Сплаті підлягав судовий збір в сумі 820,40 гривень. І позивач і відповідач понесли витрати по сплаті судового збору. Тому підстав для стягнення як з відповідача на користь позивача за первісним позовом так із позивача на користь відповідача за зустрічним позовом суд не вбачає, враховуючи також те, що спір існує між наявними спадкоємцями, будь-яких позовних вимог до сільської ради за зустрічним позовом не пред'явлено, тому сільська рада не може вважатися належним відповідачем за наявності належного відповідача. Враховуючи виклеєне, ст.ст. ст.ст.1216-1218, 1222, 1223, 1234, 1235, 1261, 1268, 1270, 1276, 1278, 1296, 1297 ЦК України,

Outcome: approved