overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 09 жовтня 2009 року, який було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Володимир-Волинський Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 218. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, так як на протязі останнього часу у них не було взаєморозуміння, поваги один до одного, неодноразово виникали конфліктні ситуації, сварки, були різні погляди на життя, в результаті чого у них виникли неприязні відносини і надалі так тривати не може. На даний час фактично шлюбні відносини між ними припинились, відповідач близько двох років не проживає з нею, а проживає у своєї родини в іншому населеному пункті. Подальше сумісне життя та збереження сім'ї вважає неможливим. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Примирення не бажала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечував проти задоволення позову. Заслухавши пояснення позивачки, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстровано 09 жовтня 2009 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Володимир-Волинський Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 218. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Дані обставини стверджуються свідоцтвом про шлюб та свідоцтвом про народження. Сторони створити міцної сім'ї за час спільного проживання не змогли, шлюб розпався з їх спільної вини. За таких обставин справи суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а також моральним засадам суспільства. Згідно ст.104 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та моральним засадам суспільства. Враховуючи викладене, на підставі ст. ст. 104, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-22 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 14 жовтня 2007 року, який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Володимир-Волинський Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 348. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, вони близько двох років не проживають разом, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Відповідач покинув сімю, живе своїм життям. Вважає, що спільного майбутнього у них немає, відновлювати подружніх стосунків не бажає. Просить шлюб розірвати, оскільки подальше його збереження є неможливим. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала, просить його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Просить після розірвання шлюбу залишити за нею шлюбне прізвище [PERSON]. Відповідач [PERSON] позов визнав, не заперечує проти його задоволення. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстровано 14 жовтня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Володимир-Волинський Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 348. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Дані обставини стверджуються свідоцтвом про шлюб та копією свідоцтва про народження дитини. Сторони створити міцної сім'ї за час спільного проживання не змогли, шлюб розпався з вини відповідача. За таких обставин справи суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а також моральним засадам суспільства. Згідно ст.104 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та моральним засадам суспільства. Судові витрати, відповідно до ст.88 ЦПК України, суд покладає на відповідача. Враховуючи викладене, на підставі ст. ст. 104, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 27 травня 2006 року, який було зареєстровано виконавчим комітетом Зимнівської сільської ради Володимир - Волинського району Волинської області, актовий запис № 04. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - дочку [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Вказує на те, що одруження з відповідачем виявилось невдалим. Через несумісність характерів, спільне подружнє життя з відповідачем стало нестерпним. Відсутність почуттів одне до одного та відсутність спільних життєвих інтересів, призвели до постійної напруженості та сварок в сім'ї. Вважає, що відповідач не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї, піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємоповаги. Подальше сумісне життя та збереження сім'ї вважає неможливим. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Примирення не бажала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечував проти задоволення позову. Заслухавши пояснення позивачки, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстровано 27 травня 2006 року, який було зареєстровано виконавчим комітетом Зимнівської сільської ради Володимир - Волинського району Волинської області, актовий запис № 04. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - дочку [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Дані обставини стверджуються свідоцтвом про шлюб та свідоцтвами про народження. Сторони створити міцної сім'ї за час спільного проживання не змогли, шлюб розпався з їх спільної вини. За таких обставин справи суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а також моральним засадам суспільства. Згідно ст.104 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та моральним засадам суспільства. Враховуючи викладене, на підставі ст. ст. 104, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 31 травня 2014 року, який було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Володимир-Волинський реєстраційної служби Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 97. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON]. [INFO]. Вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки у них різні погляди на життя, різні характери, через образи і неповагу до неї у них втрачені почуття взаємної любові, поваги, що призвело до розляду і фактичного припинення шлюбних відносин. Вважає, що спільного майбутнього у них немає, відновлювати подружніх стосунків не бажає. Просить шлюб розірвати, оскільки подальше його збереження є неможливим. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала, просить його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] позов визнав, не заперечує проти його задоволення. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстровано 31 травня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Володимир-Волинський реєстраційної служби Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 97. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON]. [INFO]. Дані обставини стверджуються свідоцтвом про шлюб та копією свідоцтва про народження дитини. Сторони створити міцної сім'ї за час спільного проживання не змогли, шлюб розпався з вини відповідача. За таких обставин справи суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а також моральним засадам суспільства. Згідно ст.104 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та моральним засадам суспільства. Судові витрати, відповідно до ст.88 ЦПК України, суд покладає на відповідача. Враховуючи викладене, на підставі ст. ст. 104, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Свій позов мотивує тим, що перебуває у шлюбі з відповідачем [PERSON] з 27 березня 2003 року, який було зареєстровано Зимнівською сільською радою Володимир-Волинського району Волинської області, актовий запис № 2. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , батьком яких є відповідач по справі. Вказує, що відповідач не бере участі у вихованні дітей, матеріально їх не забезпечує, діти повністю перебувають на її утриманні. Вона сама не може забезпечити дітям належного життєвого рівня. Добровільно відповідач не бажає надавати коштів на утримання дітей. Оскільки відповідач працює, має стабільний регулярний дохід у вигляді заробітної плати, то просить стягнути з нього аліменти у розмірі 1/3 частки від його заробітку (доходу), але не менше 30 відстотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала, просить його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання для участі в розгляді справи повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, а тому відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), проти чого позивачка не заперечує. Заслухавши пояснення позивачки, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі та мають від нього двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , батьком яких є відповідач по справі. Дані обставини стверджуються копіями свідоцтв про народження дітей. Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Оскільки судом встановлено, що відповідач працює, а саме є військовослужбовцем військової частини [NUMBER] , його дохід має сталий характер, з врахуванням даних про стан здоров`я дітей та відповідача, то розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей відповідно до ст.ст.181, 183 СК України, визначає у частці у розмірі по 1/3 частки від його заробітку (доходу), але не менше 30 відстотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно. Судові витрати відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, суд покладає на відповідача. На підставі ст. ст.180-184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що між нею та відповідачем був укладений шлюб, який згідно рішення Володимир-Волинського міського суду від 23.01.2014 року було розірвано. Від спільного подружнього життя у них народилась дочка - [PERSON] - [INFO]. Відповідач будь-якої участі у вихованні дитини не приймає, ніякої матеріальної допомоги не надає, на її неодноразові звернення хоч трохи допомогти в утриманні дитини, відповідач не реагує. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 500 (п'ятсот) гривень щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, у своїх поясненнях зіслалась на обставини, викладені у позовній заяві.. Відповідач в судовому засіданні заявлений позов визнав частково, пояснив що ніде не працює, немає постійного джерела доходу, а тому не взмозі буде сплачувати такий розмір аліментів, просить зменшити заявлені позивачкою позовні вимоги. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до висновку що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який згідно рішення Володимир-Волинського міського суду від 23.01.2014 року було розірвано. Від цього шлюбу мають неповнолітню дитину, дочку - [PERSON] - [INFO], батьками якої є сторони у справі. Дана обставина стверджується свідоцтвом про народження дитини. Згідно ч.3 ст.181 даного СК України, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що відповідач не працює і офіційного джерела доходів немає. З врахуванням наведених обставин, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в сумі 400 гривень щомісячно що буде відповідати потребам в нормальному матеріальному забезпеченню дитини. На підставі ст. ст.180-184 СК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача в якому просить стягувати аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 15 січня 2013 року рішенням Шевченківського районного суду їх шлюб був розірваний. Відповідач з квітня 2010р. по жовтень 2012р. утримувався під вартою в СІЗО. Після зміни йому запобіжного заходу на підписку про невиїзд ухиляється від утримання дитини - [PERSON], [INFO], матеріальної допомоги не надає. Дитина знаходиться на повному її утриманні. Відповідач офіційно не працює. Тому просить суд зобов'язати відповідача сплачувати аліменти на утримання їхньої доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 1500грн. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, покликаючись на вказані в позовній заяві обставини. Просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином рекомендованим листом. Відомостей про причину його неявки немає. Зі згоди позивача, суд у відповідності до вимог ст.ст.169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу у відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивачки, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. (а.с.4). Дитина з жовтня 2012 року знаходиться на утриманні позивачки. З пояснень позивачки, відповідач участі в її утриманні не приймає, кошти на утримання дитини їй не надає. Згідно ч.1,2 ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи вони перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України кожен з батьків повинен утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Даний обов'язок не залежить від матеріального становища батьків. Відповідач є працездатним, інших утриманців не має. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище сторін, відсутність у відповідача інших неповнолітніх дітей. Суд також виходить із затвердженого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та вважає, що з відповідача слід стягнути в користь позивачки аліменти на утримання дитини починаючи з 11.04.2014р. щомісячно в твердій грошовій сумі в розмірі 1200грн. щомісячно, яка підлягає індексації відповідно до закону. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає позов підставним, таким що підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ст.367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за 1 місяць.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача в якому просить стягувати аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі 1000грн. щомісячно. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 22 січня 2014 року рішенням Шевченківського районного суду м.Львова їх шлюб був розірваний. Відповідач після припинення шлюбних відносин ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги не надає. Дитина перебуває на повному її утриманні. Тому просить суд зобов'язати відповідача сплачувати аліменти на утримання їхнього сина в твердій грошовій сумі. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, покликаючись на вказані в позовній заяві обставини. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково. Просить суд стягувати з нього аліменти в розмірі 600грн. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приймає часткове визнання відповідачем позову і приходить до висновку про задоволення позову з таких мотивів. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.4). Дитина знаходиться на утриманні позивачки, яка ніде не працює. З пояснень позивачки, відповідач участі в їх утриманні не приймає, кошти на утримання дитини їй не надає. Згідно ч.1,2 ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи вони перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України кожен з батьків повинен утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Даний обов'язок не залежить від матеріального становища батьків. Відповідач є працездатним, інших утриманців не має. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище сторін, відсутність у відповідача інших неповнолітніх дітей. Суд також виходить із затвердженого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та вважає, що з відповідача слід стягнути в користь позивачки аліменти на утримання дитини починаючи з 13.02.2014р. щомісячно в твердій грошовій сумі. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає позов підставним, таким що підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ст.367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за 1 місяць.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача в якому просить стягувати аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 частини від усіх доходів щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 16 вересня 2013 року шлюб з відповідачем рішенням суду був розірваний. З того часу вони з відповідачем не проживають однією сім'єю. Відповідач не надає жодних коштів на утримання дитини. Дитина живе разом з нею та перебуває на повному її утриманні. Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, покликаючись на вказані в позовній заяві обставини. Просять позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково. Просить суд стягувати з нього аліменти в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до досягнення нею повноліття. Додатково пояснив, що ніде не працює, підприємницької діяльності не веде, дитину часто забирає до себе на декілька днів, має батьків - пенсіонерів. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приймає часткове визнання відповідачем позову і приходить до висновку про часткове задоволення позову з таких мотивів. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.5). Позивачка з дитиною проживають окремо від відповідача. Дитина знаходиться на утриманні позивачки. З пояснень позивачки, відповідач участі в її утриманні не приймає, коштів на утримання дитини їй не надає. Згідно ч.1,2 ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи вони перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України кожен з батьків повинен утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Даний обов'язок не залежить від матеріального становища батьків. Відповідач безробітний. Крім дитини [PERSON], [INFO], інших дітей та утриманців не має. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище сторін, відсутність у відповідача інших неповнолітніх дітей. Суд також виходить із затвердженого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та вважає, що з відповідача слід стягувати в користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 03.03.2014р. і до досягнення дитиною повноліття. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає позов підставним, таким що підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ст.367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за 1 місяць.

Outcome: partial