Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що вони з відповідачем є батьками [PERSON], [INFO] Рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 13.07.2011 р. з відповідача стягуються аліменти на утримання сина в розмірі 400 грн. щомісячно. Однак у зв'язку із підвищенням цін на продукти харчування, одяг та інше змінилось її матеріальне становище і не вистачає коштів на утримання дитини. Крім того, син подорослішав та потребує більше коштів на його утримання, а тих коштів, що стягуються з відповідача як аліменти на утримання дитини не достатньо. Син досяг 16-го віку та збільшився прожитковий мінімум на дитину відповідного віку. Дитина перебуває на її утриманні. Крім того, на її утриманні перебуває також син - [PERSON] Їй одній важко утримувати сина, також просить врахувати, що вона не має постійно місця роботи та не перебуває на обліку в центрі зайнятості, допомоги по безробіттю вона не отримує. Відповідач добровільно допомоги на утримання сина не надає, аліменти сплачує не в повному обсязі, не бере участі в додаткових витратах на дитину. З огляду на викладене просить збільшити розмір аліментів, які стягуються із відповідача на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] з 400,00 грн. щомісячно до 800,00 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала із підстав, що в ньому викладені, додатково та на запитання пояснила, що вона змушена звернутись із вказаним позовом до суду через скрутне матеріальне становище, яке погіршилось внаслідок того, що [PERSON] підріс, він фізично розвинувся, займається спортом, їздить на змагання, у зв»язку із хорошим фізичним розвитком потребує покращеного харчування, постійно потрібно оновлювати одяг. Також син постійно відвідує заняття спортом та спортивні змагання, які позивачка оплачує за власні кошти, купує спеціальні пристрої та одяг для зайняття спортом. На даний час син знаходиться у випускному класі та необхідні кошти для випуску, піднялись споживчі ціни. Сама позивачка неофіційно працює, як може забезпечує дитину, сама хворіє, потребує операції через хворобу очей, житлом забезпечена, має на утриманні ще одну дитину - неповнолітнього сина [PERSON], 2004 р.н. Відповідач повністю самоусунувся від утримання дитини. Заборгованості по аліментах на кінець 2014 року немає, однак коштів не вистачає на утримання дитини, а тому просить її позов задовольнити та збільшити розмір аліментів. В порівнянні із датою винесення останнього рішення суду про збільшення розміру аліментів у 2011 році її сімейний стан не змінився, вона не працює. Однак змінились потреби сина, який серйозно займається спортом, змінився його вік та прожитковий мінімум для дитини його віку. З часу винесення рішення суду син [PERSON] двічі ламав ключицю та лікувався з даного приводу, однак відповідач та його родина жодної допомоги на лікування не надавали. Виходячи з цього позивачка робить висновок про те, що її матеріальне становище погіршилось. Відповідач [PERSON] позов [PERSON] не визнав. Надав суду письмові заперечення (а.с.26-27), згідно яких, позов [PERSON] про збільшення аліментів не визнав із тих підстав, що з нього на користь позивачки стягуються аліменти у розмірі 400 грн. щомісячно на утримання сина [PERSON] Заборгованості із сплати аліментів немає. Однак з часу винесення рішення його матеріальний стан не покращився, а тому сплачувати аліменти у розмірі більшому, ніж визначено рішенням Жмеринського суду у сумі 400 грн. не може. Позивач живе лише із власного господарства, здійснює догляд за батьком інвалідом першої групи, а тому виїхати на заробітки в іншу місцевість не може. Також відповідач хворіє. У відповідача є інша сім»я та син [PERSON], 2002 р.н. У судовому засіданні відповідач заперечення підтримав, вказав, що категорично заперечує проти збільшення аліментів у будь-якому розмірі, оскільки він не має можливості їх сплачувати. Він живе разом із сім»єю в с.Бабчинці Чернівецького району Вінницької області із співмешканкою та сином [PERSON], 2002 р.н., який так само навчається та потребує утримання. Постійно приїздить в м.Жмеринку, де здійснює догляд за батьком-інвалідом, адже він надає йому соціальні послуги, за що отримує від держави близько ста гривень допомоги. Відповідач працездатний, але оскільки роботи та спеціальності у нього немає, він лише утримує господарство. Коштів для утримання власної сім»ї йому також не вистачає, житлом забезпечений, має захворювання хребта. Для того, аби сплачувати аліменти у розмірі, що просить позивачка, йому необхідно займатись якоюсь незаконною діяльністю. Просив в задоволенні позову відмовити. Суд, заслухавши пояснення сторін, оглянувши матеріали цивільної справи № 2-783/11 за позовом [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів, у якій 13.07.2011 року було ухвалено рішення суду, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітнього [PERSON]. [INFO] (а.с. 6, 7) Рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 13.07.2011 р. у справі №2-783/11 з відповідача [PERSON] стягуються аліменти в розмірі 400,00 грн. щомісячно на користь позивачки [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], починаючи з час звернення з даним позовом до суду, про що 22.09.2011 р. видано виконавчий лист у справі № 2-783/11, згідно якого з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина в розмірі 400 грн. щомісячно. (а.с. 8) З довідки про склад сім'ї позивачки вбачається, що позивачка проживає в [ADDRESS]. Разом із нею за вказаною адресою зареєстровані діти: [PERSON], 1997 р.н., та [PERSON], 2004 р.н. Діти проживають біля матері та знаходяться на її утриманні. (а.с. 9) Син сторін [PERSON] займається у секції греко-римської боротьби Вінницької обласної організації ФСТ «Динамо» України. (а.с. 13) Позивачка не зареєстрована в Жмеринському міськрайонному центрі зайнятості. (а.с. 10) Позивачка [PERSON] має захворювання хребта та очей. (а.с. 12, 18) Неповнолітній [PERSON] у 2013 роках двічі мав перелом ключиці та був звільнений від відвідування занять (а.с.14-17) Відповідач [PERSON] має захворювання хребта та систематично проходить курси лікування (а.с.29, 30) Є особою, що рахується в УПСЗН Жмеринської міської ради Вінницької області як отримувач компенсації за надання соціальної допомоги [PERSON]- інваліду першої групи, батькові відповідача за яким він здійснює постійний догляд (а.с.31-34) До складу сім»ї відповідача в с.Бабчинці Чернівецького району Вінницької області входить співмешканка [PERSON], дочка співмешканки [PERSON], син [PERSON], відповідач проживає в с.Бабчинці без реєстрації (а.с.35, 36) Відповідач [PERSON] на обліку у Жмеринському міськрайонному центрі зайнятості не перебуває, як приватний підприємець не зареєстрований (а.с.37, 38), заборгованості за виконавчим листом 2-783, який видано 22.09.2011 року по сплаті аліментів на користь [PERSON] не має (а.с.39) Оглядом цивільної справи 2-783/2011 встановлено, що на час винесення рішення Жмеринським міськрайонним судом від 13.07.2011 року відповідачем позовні вимоги про стягнення із нього аліментів у розмірі 400 грн. визнано повністю. З часу винесення вказаного рішення обставини, що мають значення для розгляду справи істотно не змінились. Позивачка не отримує допомоги по безробіттю, яку вона отримувала станом на час винесення рішення у 2011 році. Обставин, які б доводили необхідність звільнення відповідача від обов'язків утримувати дитину, судом не встановлено. Встановленим в суді фактичним обставинам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України суд при визначенні аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Суд відкидає надану позивачкою як доказ неповної сплати відповідачем визначених судом аліментів довідку відділу ДВС Жмеринського МРЮ № 10/7676 від 14.10.2014 р. згідно якої за період з квітня 2014 р. по липень 2014 р. відповідач сплачував аліменти у розмірі 400 грн. на місяць, у серпні 2014 р. відповідачам сплачено аліменти у розмірі 300 грн., у вересні 2014 р. аліменти не сплачено (а.с. 11), оскільки позивачка в судовому засіданні підтвердила, що заборгованості по сплаті аліментів за 2014 рік відповідач не має. Також суд відкидає посилання позивачки на збільшення прожиткового мінімуму для дитини конкретного віку як на підставу для збільшення розміру стягуваних аліментів, оскільки п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15 травня 2006 року «Ппро застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз»яснено, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Також суд відкидає посилання позивачки на особливі здібності дитини: зайняття спортом та відповідні спортивні досягнення та пов»язані із цим витрати як на підставу для збільшення розміру стягуваних аліментів, оскільки вказані витрати ст. 185 СК України є додатковими витратами на дитину та підлягають стягненню у встановленому для цього порядку. Однак суд приймає до уваги погіршення матеріального стану позивачки, яка на даний час не перебуває на обліку в центрі зайнятості, несе витрати, що пов»язані із фізичним розвитком сина, забезпечує його одягом, харчуванням, засобами гігієни. Враховуючи положення ч. 1 ст. 192 СК України, обставини справи, обов»язок обох батьків брати участь в утриманні дитини, суд дійшов до переконання в тому, що наявні підстави для збільшення розміру аліментів, оскільки відповідач зобов'язаний та може надавати щомісячне утримання дитини в розмірі 500 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір на користь позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: partial