Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаною заявою, в якій просила видати обмежувальний припис відносно [PERSON] , встановивши заходи тимчасового обмеження його прав з покладенням на нього строком на шість місяців: заборони перебувати в місці проживання (перебування) з постраждалою [PERSON] та дитиною [PERSON] , які проживають за адресою: [ADDRESS] ; заборони наближатися на відстань 300 метрів до місця проживання, роботи, інших місць частого відвідування [PERSON] ; обмеження спілкування з дитиною [PERSON] та заборонити наближатися до зареєстрованого місця проживання дитини та дитячого садочка; заборонити вести листування, телефонні переговори з постраждалою [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. В обґрунтування вказаних вимог заявник зазначає, що з 27.01.2017 перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , однак фактичні шлюбні відносини припинені рік тому. Від шлюбу мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Впродовж останнього часу [PERSON] систематично вчиняє по відношенню до неї та дитини фізичне та психологічне насильство, що виявляється в наступному. Перебуваючи в нетверезому стані, чоловік розпочинає сварки, погрожує фізичною розправою, залякує заявницю, виражається нецензурною лайкою у присутності дитини, піднімає руку на заявницю та дитину, вживає алкогольні напої в присутності останнього. [PERSON] неодноразово зверталась до поліції з приводу вчинення відносно неї домашнього насильства у формі лайок, образ, погроз, приниження, залякування, за результатами яких 09.01.2020, 03.02.2020 та 15.07.2020 відносно [PERSON] було застосовано термінові заборонні приписи, 12.02.2020, 01.04.2020, 06.04.2020 [PERSON] притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Також зазначає, що 17.08.2020 її чоловік вдарив ломакою дитину, про що було складено протокол про адміністративне правопорушення. Оскільки заявниця відчуває нездатність захистити себе та дитину, а тому потребує захисту в протидії домашнього насильства з боку заінтересованої особи, зазначене стало підставою для звернення до суду із вказаною заявою. В судовому засіданні заявник [PERSON] надала пояснення, аналогічні до викладених у заяві про видачу обмежувального припису та просила заяву задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти встановлення відносно нього обмежувального припису. Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, та оцінивши докази, суд дійшов висновку, що заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 24 та п.1 ч.1 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника, із заявою про видачу якого може звернутися постраждала особа або її представник. Положеннями ст. 26 вказаного закону передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Судом встановлено, що [PERSON] з 27.01.2017 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Від шлюбу подружжя має неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Як вбачається із матеріалів справи, заявниця протягом року неодноразово зверталась до поліції за фактом вчинення домашнього насильства відносно неї з боку [PERSON] , внаслідок чого до останнього застосовувались термінові заборонні приписи: 09.01.2020 серії АА №034448 строком на 2 доби, 03.02.2020 серії АА 033811 стоком на 7 діб та 15.07.2020 серії АА 032961 стоком на 3 доби, а також тричі [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП відповідно до постанов Заводського районного суду м. Запоріжжя від 12.02.2020, 01.04.2020 та 06.04.2020. Крім того, відповідно до довідки Заводського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області 17.08.2020 відносно [PERSON] було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ 279977 за фактом нанесення останнім удару ломакою по голові дитині. Таким чином, суд вважає доведеним факт, що [PERSON] вчиняє домашнє насильство відносно [PERSON] , є високою вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення щодо постраждалої особи, такі ризики є реальними та підтверджуються матеріалами справи, тому для забезпечення дієвого та ефективного захисту до кривдника необхідно застосувати обмежувальний припис. Разом з тим, суд не вбачає підстав для видачі обмежувального припису з визначенням заходів тимчасового обмеження права перебувати в місці спільного проживання (перебування) за адресою: [ADDRESS] з постраждалою [PERSON] та дитиною [PERSON] та заборонити кривднику наближатися на певну відстань до місця його проживання, оскільки [PERSON] зареєстрований та фактично проживає за вказаною адресою. Жодних доказів можливості проживання останнього за іншою адресою суду не надано. При цьому, згідно з копією витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання № 2311-944170-2017 від 20.10.2017 місце проживання заявника [PERSON] зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . За таких обставин, приймаючи до уваги, що ухвалення судового рішення про видачу обмежувального припису не може замінювати встановлений чинним законодавством порядок виселення особи з житлового приміщення чи зняття її з реєстрації місця проживання, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні вимог в цій частині. На підставі викладеного, суд дійшов до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч.3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно з ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Outcome: partial