Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з нього аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] [INFO] у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку(доходу) відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття, оскільки відповідач після розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин кошти на утримання дочки не виділяє, хоча має можливість надавати дитині матеріальну допомогу, бо має постійне місце роботи та стабільний заробіток. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала заявлені нею позовні вимоги та просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] з позовними вимогами, заявленими позивачкою згоден частково та пояснив суду, що згоден сплачувати щомісячно аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частині від його доходу та надав суду довідку про свої доходи за останні 6 місяців поточного року, яка долучена до матеріалів справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін та дослідивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 20.10.2012 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано на підставі рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 19.06.2015 року, копія якого знаходиться в матеріалах справи на аркуші № 7. У період шлюбу - 14.03.2013 року у сторін народилась дочка - [PERSON], у свідоцтві про народження якої батьком зазначено відповідача по справі [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, копія якого знаходиться в матеріалах справи на аркуші № 2. Після розірвання шлюбу сторони проживають окремо, малолітня дитина проживає разом з матірю, позивачкою по справі та знаходиться на її утримання . В свою чергу відповідач, як батько дитини , після розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин, коштів на утримання дочки не надає, хоча має таку можливість бо має постійне місце роботи на ПАТ «ЗФЗ» та отримує стабільний дохід Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України та ст.51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.1 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку(доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них , з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 р. кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч.1 ст.79 та ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. При визначенні розміру аліментів, судом враховується стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, який працездатний, має постійне місце роботи й отримує стабільний дохід, інших стягнень за виконавчими листами з відповідача не здійснюється, тому на підставі ч.3 ст.181 СК України кошти на утримання дитини(аліменти) присуджуються судом у частці від доходу її батька. Однією з вагомих підстав, що враховуються судом при визначенні розміру аліментів є згода відповідача на стягнення з нього аліментів на утримання дочки в розмірі 1/4 частини від його доходу (заробітку) щомісячно. Так, згідно наданої відповідачем довідки про доходи № 12-986 від 17.08.2016 року за останні 6 місяців поточного року, яка долучена до матеріалів справи, середня сума його доходу становить 6369,90 грн., відповідно 1/4 частина від якої становитиме 1592,47 грн., що більше прожиткового мінімуму на дитину віком до 6 років, встановленого Законом України «Про Державний бюджет на 2016 рік», який з 1 травня 2016 року становить 1228 грн. Крім того, позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на дитину , якій на час звернення до суду вже виповнилось 3 роки, тобто позивачка працездатна, а та обставина , що вона не працює, не позбавляє її обовязку утримувати малолітню дитину, що визначено діючим законодавством . На підставі вищевикладеного, а також враховуючи вимоги Сімейного Кодексу України , щодо участі обох батьків в утримуванні неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, суд вважає, що розмір аліментів 1/4 частина від доходу відповідача не ущемлятиме права позивачки та малолітньої дитини й не погіршуватиме матеріальне становище платника аліментів, тому вимоги позивачки щодо розміру аліментів 1/3 частина підлягають частковому задоволенню. Крім того, на підставі ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 551,20 грн.

Outcome: partial