Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, вказуючи, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22 листопада 2009 року, від якого мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Неповнолітня дитина мешкає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач на утримання дитини матеріальної допомоги не надає. Позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 5000 грн. щомісяця, стягнути на її користь додаткові витрати у розмірі 3 263,67 грн. та стягнути на її користь витрати на правову допомогу у розмірі 400 грн. Позивач у судовому засіданні пояснила, що з відповідачем мешкають окремо, відповідач офіційно не працює, розмір його доходів невідомий, матеріальну допомогу не надає, дитина постійно хворіє та потребує додаткових витрат, просить її позовні вимоги задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи сповіщався. Причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, заслухавши позивача, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22 листопада 2009 року, від якого мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Неповнолітня дитина постійно хворіє, проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні, про що свідчить довідка № 1561 від 31.10.2016 року, яка видана виконавчим комітетом Випасненської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини, чим порушує вимогу ст. 180 СК України, згідно якій батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 185 СК України, той с батьків, з якого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, к якому вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особистими обставинами. У відповідності з п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» звернуто увага судів на те, що до передбаченої ст. 185 СК України участь в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом, тощо), можна притягати лише її батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Згідно судової практиці розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення, суд вважає, що відповідач повинен виконувати свій обов'язок батька та утримувати свою дитину, яка хворіє та потребує додаткових витрат. Враховуючи вищевикладене, та те, що позивач також повинна брати участь у додаткових витратах на дитину, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів підлягають частковому задоволенню, тому суд вважає стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини у розмірі 700 грн. щомісяця, стягнути додаткові витрати у розмірі 1 500 грн. та стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 400 грн. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 04.11.2016 року.

Outcome: partial