Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчатися. Як доказ заявлених вимог вказує, що за час перебування з відповідачем [PERSON] в шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO]. На даний час сину виповнилося 18 років, однак він продовжує навчатися на 3 курсі Волинського державного училища культури і мистецтв імені [PERSON] на спеціалізації духові інструменти. Строк закінчення навчання - 30.06.2017 року. Посилаючись на те, що відповідач є працездатною особою, працює офіційно і може надавати матеріальну допомогу, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до закінчення навчання - 30.06.2017 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася. До суду подано заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримує частково, уточнивши їх в частині стягнення аліментів та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO], в розмірі 1/5 частини всіх видів його доходів, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач по справі [PERSON] в судове засідання не зявився до суду подано заяву про визнання уточнених позовних вимог та розгляд справи у його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з цим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Правовідносини, що існують між сторонами у справі, регулюються нормами глави 16 Сімейного кодексу України. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у випадку припинення навчання. Відповідно до абз. 1 п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23-х років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено, що [PERSON], народився 15.11.1997 року, що стверджується свідоцтвом про народження серії І-ЕГ № 015060 від 21.11.1997 року, батьком якого зазначено [PERSON], матірю [PERSON] (а.с.4). Факт зміни прізвища позивача з «Гладкова» на «Федорук» стверджується свідоцтвом про одруження від 30.09.2000 року (а.с.11). Як вбачається з довідки № 487/1-26 від 13.11.2015 року [PERSON] навчається на третьому курсі денної форми навчання Волинського державного училища культури і мистецтв ім. І.Ф. Стравінського, спеціалізація духовні інструменти. Строк навчання закінчується 30.06.2017 року (а.с. 5). Згідно ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку платника аліментів, з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України щодо стану здоров'я та матеріального становища дитини, стану здоров'я та матеріального становища платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Беручи до уваги викладене, враховуючи матеріальний стан сторін, потреби дитини, а також визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної вимоги. На підставі ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved