Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житлом та зняття її з реєстрації за місцем проживання. Свої вимоги обґрунтувала тим, що їй на праві приватної власності належить будинок, який розташований в [ADDRESS]. В даному будинку був зареєстрований [PERSON], який з січня 2011 року в даному будинку не проживає, не несе витрат по його утриманню, вважає, що вона як власниця житла має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном. На підставі викладеного просить задовольнити позовні вимоги та визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком за вищевказаною адресою. Відповідач у судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про день і час слухання справи був повідомлений належним чином відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України, а саме - оголошенням у пресі, газеті «Урядовий кур'єр» № 41 від 04.03.2014 р. Суд вважає можливим розглянути позов за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, застосувавши заочний порядок розгляду справи. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] на підставі договору дарування є власником житлового будинку, який розташований в [ADDRESS]. Матеріалами справи встановлено, що у будинку зареєстрований відповідач, проте з січня 2011 року не проживає вже більше трьох років, а мешкає в іншому невідомому позивачу місці. Згідно ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші незаборонені законом угоди. Статтею ст.391 ЦК України передбачено що, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. З пояснень односельців [PERSON] та [PERSON] вбачається, що [PERSON] протягом трьох років не проживає за адресою [ADDRESS]. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В ході судового розгляду було встановлено, що відповідач відсутній без поважних причин за місцем реєстрації на протязі трьох років, комунальні послуги не сплачує, мешкає за іншим місцем проживання, тому вважається таким, що втратив право на користування вказаним житловим приміщенням. З огляду на вище наведене, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги. Ухвалення рішення про позбавлення права користуватися житловим приміщенням відповідача є підставою для зняття його з реєстрації у зазначеному будинку, відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» при відповідному зверненні до служби у справах громадян, еміграції та реєстрації фізичних осіб Голопристанського РВ УМВС України в Херсонській області у встановленому законом порядку. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved