Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, вказуючи, з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 27.01.2000 року, від вказаного шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON], який є студентом першого курсу. Зазначає, що син потребує матеріальної допомоги відповідача, так як її дохід є недостатнім для задоволення усіх потреб сина повязаних з навчанням. Стверджує, що відповідач добровільно матеріальної допомоги. А тому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку щомісячно до закінчення сином навчання, але не довше ніж до виповнення сином 23 років. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала та просить задоволити з аналогічних мотивів. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та просить у задоволенні відмовити. У поданих запереченнях вказує, що немає можливості утримувати сина, оскільки сам перебуває у скрутному матеріальному становищі, так як будинок у якому він проживає з цивільною дружиною потребує капітального ремонту для чого він оформив декілька кредитів у банках, на виплату яких іде майже вся його заробітна плата. Крім того зазначає, що син навчається в університеті та отримує стипендію. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, шлюб між ними розірвано, що стверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії № І-ГЮ № 023110. Від даного шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження. Згідно довідки Національного університету водного господарства та природокористування № 71 від 03.09.2015 року, [PERSON] навчається в вказаному університеті в інституті автоматики, кібернетики та обчислювальної техніки на денній державній формі навчання з 01.09.2015 року по 30.06.2016 рік. З довідки № 544 від 22.10.2015 року ДТГО «Львівська залізниця» вбачається, що відповідач працює на посаді слюсаря з огляду та ремонту локомотивів на пунктах технічного обслуговування із середньомісячною зарплатою за останніх 6 місяців близько 5\~000 грн. Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Суд критично оцінює твердження відповідача про наявність кредитних зобовязань, так як такі зобовязання не є підставою для позбавлення сина матеріальної допомоги, яка йому необхідна для продовження навчання. Враховуючи, що позивачці одній важко утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання на денній формі без матеріальної допомоги з боку відповідача, а також те, що відповідач має можливість із заробітної плати сплачувати аліменти у розмірі 1/3 частини від всіх видів його заробітку щомісячно на період навчання сина, яке закінчується 30.06.2016 року, тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved