Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до Мар'їнського районного суду Донецької області з позовною заявою про звернення стягнення на предмет застави. У судове засідання позивач та відповідач не з'явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягає, просить їх задовольнити. Заява посвідчена секретарем Констянтинівської сільської ради Мар'їнського району Галенко Л. П. 26.06.2018 року та зареєстрована в реєстрі за № 104. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти заявлених позовних вимог не заперечує, просить їх задовольнити. Заява посвідчена секретарем Констянтинівської сільської ради Мар'їнського району Галенко Л. П. 26.06.2018 року та зареєстрована в реєстрі за № 102. Суд, дослідивши письмові докази у справі, встановив наступне. [PERSON] ([INFO], паспорт [NUMBER], виданий 18.04.2015 року Мар'їнським РВ ГУ ДМС України в Донецькій області, РНОКПП [NUMBER]) зайняла у [PERSON] (паспорт [NUMBER], виданий Мар'їнським РВ УМВС України в Донецькій області) грошові кошти у розмірі 50 000 грн. на власні потреби. Грошові кошти зобов'язалась повернути в строк до 01.01.2018 року. Для забезпечення гарантії повернення коштів отриманих в борг добровільно передала [PERSON] державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], площа земельної ділянки 5,6497 га. Належний їй державний акт вона передала в якості застави та у випадку не повернення грошових коштів [PERSON] може розпоряджатись земельною ділянкою на власний розсуд. Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Отже, письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Крім того, частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобов'язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов'язання, має містити умови отримання позичальником в борг із зобов'язанням її повернення та дати отримання коштів. Відповідно до ст. 576 ЦК України зазначена земельна ділянка відповідно до державного акту серія [NUMBER], є предметом застави і забезпечує виконання [PERSON] боргового зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 589 ЦК України, у разі невиконання позичальником свого зобов'язання, забезпеченого заставою, заставоутримувач отримує право звернення щодо стягнення на предмет застави. Відповідно до ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється на підставі рішення суду, якщо інше не встановлено угодою або законом. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved