overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-23 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до Ожидівської сільської ради Буського району Львівської області про визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно, а саме на житловий будинок в с.Ожидів Буського району Львівської області по вул.Миру,15, який належав її батькові [PERSON], померлому 09 серпня 2017 року. Правовстановлюючі документи на будинок за померлим відсутні, а тому вона не може оформити свої спадкові права. Просить про задоволення позовних вимог, оскільки дружина померлого та її мама [PERSON] відмовилась від належної їй частки у даній спадщині на її користь, інших спадкоємців немає. В судове засідання позивач не зявилась, подала до суду заяву, в якій позов підтримала, просила його задовольнити, слухати справу без її участі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій справу просив слухати у його відсутності, заперечень проти визнання права власності на даний житловий будинок за позивачем немає. За таких обставин на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України прийнято рішення про проведення розгляду справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувальних засобів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Позивач є спадкоємицею першої черги до даної спадщини згідно ст.1261 ЦК України. Відповідач не заперечує проти визнання за позивачем права власності на вищезазначений житловий будинок. Крім позивачки спадкоємицею до даної спадщини є дружина померлого та її мама [PERSON], однак вона відмовилась від належної їй частки у даній спадщині на користь позивачки, про що подала відповідну заяву 07.02.2018 року. Інших спадкоємців, які могли б претендувати на будинок не має, що стверджується спадковою справою приватного нотаріуса Буського нотаріального округу Львівської області № 129/17, заведеної після смерті [PERSON], який помер 09 серпня 2017 року. Факт належності [PERSON] житлового будинку № 15 по вул.Миру в с.Ожидів Буського району Львівської області стверджується довідкою Ожидівської сільської Ради Буського району Львівської області від 26.02.2018 р. № 282. Як видно з технічного паспорта від 30.11.2017 р. даний житловий будинок побудований в 1984 році, відповідає діючим нормам і правилам забудови та придатний для проживання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до ОК «Сміла» і просить визнати за нею право власності в порядку спадкування на квартиру № 50 (пятдесят) по вул. Свердлова, буд. 126 (сто двадцять шість) в м. Сміла Черкаської області, загальною площею 40,7 кв.м, житловою площею 26,1 кв.м, належну її матері - [PERSON], яка померла 12 травня 2002 року. Посилається на те, що вона є єдиною спадкоємицею за заповітом, яка прийняла спадщину шляхом подання до нотконтори заяви про прийняття спадщини, але нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки на квартиру відсутні правовстановлюючі документи. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю. Представник відповідача позовні вимоги визнав повністю. Позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Квартира № 50 (пятдесят) по вул. Свердлова, буд. 126 (сто двадцять шість) в м. Сміла Черкаської області, загальною площею 40,7 кв.м, житловою площею 26,1 кв.м, належить [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Смілянської міської ради від 15 квітня 1970 № 212. [PERSON] померла 12 травня 2002 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть. За життя, 26 квітня 1991 року, [PERSON] склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Смілянської державної нотаріальної контори, який на день її смерті ніким не змінений та не скасований, та яким спадкодавиця заповіла своїй доньці позивачці у справі кооперативну квартиру за адресою: [ADDRESS] та паєнагромадження в житловов-будівельному кооперативі «Дружба». В послідуючому, в результаті зміни нумерації будинків по вул. Свердлова в м. Сміла номер будинку «126» змінено на номер «116». Після смерті [PERSON] спадщину прийняла донька спадкодавиці позивачка у справі шляхом подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини. Постановою державного нотаріуса Смілянської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17 листопада 2015 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказану квартиру, так як на неї відсутні правовстановлюючі документи. Оскільки позивачка, являючись спадкоємицею за заповітом, єдина прийняла спадщину після смерті своєї матері [PERSON], за нею слід визнати право власності на спадкову квартиру [ADDRESS]. На підставі наведеного, ст.ст. 1220, 1222, 1235, 1261, 1269 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-20 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до Пастирської сільської ради і просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на домоволодіння за адресою: [ADDRESS], що складається з житлового будинку з верандою (літ.А-1, а) загальною площею 52,9 кв.м, житловою площею 28,0 кв.м, та господарських споруд і будівель: ганка, літньої кухні-гаража (літ.Б), погріба з шийкою (літ.В), сараю (літ.Г), убиральні (літ.Д), колодязя питного № 1, воріт з хвірткою № 2, огорожі №№ 3, 4, 5, належне [PERSON] - батьку позивачки, померлому [INFO] року. Посилається на те, що вона є єдиною спадкоємицею, яка прийняла спадщину шляхом подання до нотконтори заяви про прийняття спадщини, але отримати свідоцтво про право на спадщину не може, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на домоволодіння. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надіслав суду заяву, з якої вбачається, що він проти позову не заперечує і просить справу розглядати без участі його представника. Позов підлягає до задоволення з наступних підстав. [PERSON] помер [INFO] року, [PERSON] - його дружина померла [INFO] року, що підтверджується свідоцтвами про смерть. Відповідно до довідки від 03 червня 2014 року № 249, виданої Пастирською сільською радою Смілянського району, домоволодіння за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі запису погосподарської книги Пастирської сільської ради, номер погосподарського об'єкта № 386. Згідно з постановою державного нотаріуса Смілянської державної нотаріальної контори від 27 червня 2014 року після смерті [PERSON] на підставі заяви про прийняття спадщини [PERSON] 01 квітня 2014 року заведена спадкова справа № 176/2014, інших спадкоємців немає. Правовстановлюючі документи на спадкове домоволодіння відсутні, тому нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину на дане домоволодіння, про що виніс постанову від 27 червня 2014 року. Оскільки позивачка, являючись єдиною спадкоємицею першої черги після смерті [PERSON], прийняла спадщину після його смерті шляхом подання заяви до нотаріальної контори, а відповідач позов визнав повністю, за позивачкою слід визнати право власності на спадкове домоволодіння. На підставі наведеного, ст.ст. 1220, 1222, 1261, 1269 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі Одеського обласного управляння про усунення перешкод в користуванні власністю, посилаючись на те, що на підставі рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 30.06.2010 року є власником ? частини домоволодіння [ADDRESS]. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13.12.2013 року, на будинок [ADDRESS] приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Рогатіним В.О. 07.11.2008 року накладений арешт (обтяження), підстава якого повідомлення Ощадбанку про видачу 11.07.1989 року позики, суб'єктом обтяження є [PERSON]. Оскільки позивач вважає зазначений арешт безпідставним, таким що порушує її право розпорядження належним їй майном, вона вимушена звернутись з позовом до суду. Позивач надала суду заяву в якій підтримала позовні вимоги, справу просить розглянути в її відсутність. Представник відповідача надав суду заяву в якій позовні вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення, справу просить розглянути в його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи в порядку письмового провадження, вважає що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на підставі рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 30.06.2010 року є власником ? частини домоволодіння [ADDRESS]. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13.12.2013 року, на будинок [ADDRESS] приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Рогатіним В.О. 07.11.2008 року накладений арешт (обтяження), підстава якого повідомлення Ощадбанку про видачу 11.07.1989 року позики, суб'єктом обтяження є [PERSON]. Згідно повідомлення Одеського обласного управляння ПАТ «Державний ощадний банк України» від 10 грудня 2013 року, станом на 03.12.2013 року заборгованість [PERSON] перед АТ «Ощадбанк» не обліковується. Відповідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У зв'язку з викладеним суд вважає можливим усунути [PERSON] перешкоди в користуванні власністю, шляхом скасування арешту (обтяження) на будинок [ADDRESS], накладений 07.11.2008 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Рогатіним В.О., на підставі повідомлення Ощадбанку про видачу 11.07.1989 року позики. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до ПАТ «Імексбанк» про стягнення коштів, посилаючись на те, що 18 серпня 2014 року між нею та ПАТ «Імексбанк» укладений договір банківського вкладу № 50015537, згідно якого позивач передав, а відповідач прийняв на строковий депозитний рахунок грошову суму в розмірі 25 952,00 гривень, строком до 23 лютого 2015 року, з подальшим поверненням суми вкладу та сплатою відсотків. Оскільки відповідач взяті на себе зобов'язання по вказаному договору не виконує, суму вкладу до теперішнього часу позивачу не повернув, вона вимушена звернутись з позовом до суду. Представник позивача, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, надав суду заяву в якій позовні вимоги підтримав, просить суд їх задовольнити, справу розглянути в його відсутність. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до п. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 18 серпня 2014 року між ПАТ «Імексбанк» та [PERSON] укладений договір банківського вкладу № 50015537, згідно якого позивач передав, а відповідач прийняв на строковий депозитний рахунок грошову суму в розмірі 25 952,00 гривень, строком до 23 лютого 2015 року, з подальшим поверненням суми вкладу та сплатою відсотків. На час розгляду справи, відповідач взяті на себе зобов'язання за вказаним договором банківського вкладу не виконав, суму вкладу позивачу не повернув. Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, є недопустимою одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 530 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися у встановлені терміни. За таких обставин суд вважає можливим стягнути з ПАТ «Імексбанк» на користь [PERSON] 25 952,00 гривень в порядку виконання умов договору банківського вкладу № 50015537 від 18 серпня 2014 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до ПАТ «Імексбанк» про стягнення коштів, посилаючись на те, що 28 лютого 2011 року між нею та ПАТ «Імексбанк» укладений договір про відкриття банківського рахунку по вкладу «Пенсійний 10% - для всіх», згідно якого на рахунок № 26207904882998, відкритий на імя позивача нараховувались пенсійні виплати. Оскільки відповідач взяті на себе зобовязання по вказаному договору не виконує, суму пенсійних виплат які надійшли на рахунок позивачу не виплатив, вона вимушена звернутись з позовом до суду. Позивач, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, надала суду заяву в якій позовні вимоги підтримала, просить суд їх задовольнити, справу розглянути в її відсутність. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до п. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 28 лютого 2011 року між [PERSON] та ПАТ «Імексбанк» укладений договір про відкриття банківського рахунку по вкладу «Пенсійний 10% - для всіх», згідно якого на рахунок № 26207904882998, відкритий на імя позивача нараховувались пенсійні виплати. На час розгляду справи, відповідач взяті на себе зобовязання за вказаним договором банківського вкладу не виконав, суму пенсійних виплат які надійшли на рахунок позивачу не виплатив. Згідно виписки з особового рахунку за період з 01 січня 2014 року по 11 березня 2015 року заборгованість складає 24\~579,86 гривень. Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, є недопустимою одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 530 ЦК України зобовязання повинно виконуватися у встановлені терміни. За таких обставин суд вважає можливим стягнути з ПАТ «Імексбанк» на користь [PERSON] 24\~579,86 гривень в порядку виконання умов договору банківського вкладу «Пенсійний 10% - для всіх» від 28 лютого 2011 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до ПАТ «Фінбанк» про стягнення грошових коштів за договорами банківських вкладів, посилаючись на те, що 15.01.2014 року між позивачем та відповідачем укладено договір банківського вкладу (депозиту) № 001348/101 на суму 20 000,00 гривень з процентною ставкою 23,00 % річних та договір банківського вкладу № 001356/101 від 15.01.2014 року на суму 2961,00 доларів з процентною ставкою 10,25% річних, з подальшим поверненням суми вкладу та сплатою відсотків. 23.01.2014 року між позивачем та відповідачем укладено договір банківського вкладу (депозиту) № 002218/101 на суму 3997,00 євро з процентною ставкою 8,25% річних, з подальшим поверненням суми вкладу та сплатою відсотків. Оскільки відповідач взяті на себе зобов'язання по вказаних договорах не виконує, суми вкладів до теперішнього часу позивачу не повернув, вона вимушена звернутись з позовом до суду. Позивач, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, надала суду заяву в якій позовні вимоги підтримала, просить суд їх задовольнити, справу розглянути в її відсутність. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до п. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 15.01.2014 року між ПАТ «Фінбанк» та [PERSON] укладено договір банківського вкладу (депозиту) № 001348/101 на суму 20 000,00 гривень з процентною ставкою 23,00 % річних, з подальшим поверненням суми вкладу та сплатою відсотків. 15.01.2014 року між ПАТ «Фінбанк» та [PERSON] укладено договір банківського вкладу № 001356/101 на суму 2961,00 доларів з процентною ставкою 10,25% річних, з подальшим поверненням суми вкладу та сплатою відсотків. 23.01.2014 року між ПАТ «Фінбанк» та [PERSON] укладено договір банківського вкладу (депозиту) № 002218/101 на суму 3997,00 євро з процентною ставкою 8,25% річних, з подальшим поверненням суми вкладу та сплатою відсотків. 18.12.2014 року [PERSON] звернулась до ПАТ «Фінбанк» з вимогою про повернення грошей по вказаним грошовим вкладам. На час розгляду справи, відповідач взяті на себе зобов'язання за вказаними договорами банківського вкладу не виконав, суми вкладу позивачу в повному обсязі не повернув, у зв'язку з чим виникла заборгованість в сумі 14940,96 гривень; 2051,39 доларів США та 3238,66 євро. Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, є недопустимою одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 530 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися у встановлені терміни. За таких обставин суд вважає можливим стягнути з На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до Першого Малиновського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції про звільнення майна з-під арешту, посилаючись на те, що постановами Першого Малиновського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції від 20.04.2015 року та 08.05.2015 року накладено арешт та заборону на відчуження на належну позивачу квартиру [ADDRESS]. Вказаний арешт накладений під час проведення виконавчих дій по виконанню виконавчого листа Малиновського районного суду міста [PERSON] № 521/8792/13-ц про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON], грошової суми в розмірі 404\~963,28 гривень. Оскільки позивач вважає, що майно на яке накладено арешт, належить їх, а не боржникові за виконавчим листом, вона вимушена звернутись з позовом про звільнення майна з-під арешту до суду. Представник позивача надав заяву в якій підтримав позовні вимоги, просить суд задовольнити їх в повному обсязі, справу розглянути в його відсутність. Перший Малиновський відділ ДВС Одеського міського управління юстиції надав суду заперечення на позов в яких заперечує проти задоволення позовних вимог, посилаючись на їх необґрунтованість, справу просить розглянути без участі представника. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що на виконанні Першого Малиновського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції знаходиться виконавчий лист № 521/8792/13-ц, виданий Малиновським районним судом міста [PERSON] 20.06.2014 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON], грошової суми в розмірі 404\~963,28 гривень. Постановою Першого Малиновського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції ВП № 43822224 від 20.04.2015 року накладений арешт та заборона на відчуження всього рухомого та нерухомого майна, що належить [PERSON]. Постановою Першого Малиновського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції ВП № 43822224 від 08.05.2015 року накладений арешт та заборона на відчуження квартири [ADDRESS]. В судовому засіданні також встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Малиновського районного суду міста [PERSON] від 28 липня 2014 року. Рішенням Малиновського районного суду міста [PERSON] від 26 серпня 2014 року квартира [ADDRESS], право власності на яку зареєстровано за [PERSON], визнана особистою приватною власністю [PERSON], вказане рішення набрало чинності 05 вересня 2014 року. Відповідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» у випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до Першої Луцької державної нотаріальної контори про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 15.03.1999 року помер її батько [PERSON] Після смерті останнього відкрилась спадщина на належну йому земельну ділянку (пай), яка перебуває у колективній власності колишнього «Світанок» розміром 5,39 га, та належить йому на підставі сертифікату серії ВЛ № 0255007 від 20.10.2008 року. Позивач у встановлений законом термін не звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, оскільки про наявність даної земельної ділянки їй не було відомо. Крім того, вказує, що як мешканцю сільської місцевості, не вистачало часу та можливості, а також їй важко самостійно пересуватись. Вважає, що пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин. Просить суд визначити їй додатковий строк тривалістю один місяць для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], який помер 15.03.1999 року. Представник позивача в судове засідання не зявилась, проте подала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності за наявними матеріалами справи. Представник Першої Луцької державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, проте належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності осіб, які не зявились за наявними матеріалами справи. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. З свідоцтва про смерть від 16.03.1999 року вбачається, що 15.03.1999 року [PERSON] помер (а.с. 9). Судом встановлено, що [PERSON] у встановлений законом шестимісячний строк з поважних причин не подала у державну нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON], оскільки про наявність даної земельної ділянки на момент смерті батька їй не було відомо. Крім того, позивачу не вистачало часу та можливості, а також останній складно самостійно пересуватись. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Отже, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, визнати причину пропуску строку для прийняття спадщини поважною та визначити [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття після смерті батька [PERSON], який помер 15.03.1999 року тривалістю один місяць з дати набрання рішенням суду законної сили. На підставі наведеного,

Outcome: approved