Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований із [PERSON] 23 липня 1994 року Сарненським райвідділом реєстрації актів громадянського стану Рівненської області, актовий запис № 110, стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей : [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку боржника щомісяця та на утримання повнолітньої дитини : [PERSON], [INFO], на час її навчання в Одеському національному політехнічному університеті - у розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку боржника щомісяця, до закінчення навчання, але не довше, аніж до досягнення нею 23 років. Позивач в судовому засіданні подані вимоги підтримала повністю, пояснила, що в сімї відсутнє взаєморозуміння, через що є недоцільним подальше збереження шлюбу, крім цього, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей та повнолітньої дитини на час навчання, посилаючись на те, що не впевнена, що після розірвання шлюбу відповідач буде систематично надавати матеріальну допомогу дітям. Відповідач у судовому засіданні заявлені до нього позовні вимоги про розірвання шлюбу та про стягнення аліментів визнав частково, пояснив, що матеріальну допомогу дітям надає, а тому в цій частині позовні вимоги є безпідставними, проти розірвання шлюбу по закінченню наданого строку на примирення не заперечує. Згідно із ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Факт реєстрації шлюбу між сторонами по справі доводиться наданим позивачем свідоцтвом про укладення шлюбу від 23 липня 1994 року. Відповідно до ст.112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Із позовної заяви та пояснень сторін встановлено, що на побутовому грунті між сторонами систематично виникають суперечки. Однак, згідно із ст.111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В ході судового розгляду встановлено, що подружжя має двоє неповнолітніх дітей, що, також, доводиться копіями свідоцтв про народження [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Враховуючи наведені обставини, сторонам було надано строк на примирення, по закінченню якого сторони зазначили, що примирення не відбулось та заперечили щодо продовження такого строку. З огляду на вказані обставини, відсутність бажання до примирення як у позивача, так і у відповідача, суд вважає, що вимога про розірвання шлюбу підлягає до задоволення. Згідно із ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Так, із свідоцтва про народження дітей : [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], встановлено, що їх батьками є сторони по справі. Сторони визнають, що неповнолітні діти проживають із батьками, однак, позивач наполягає, що їх утриманням опікується саме вона. Відповідач не заперечує вказаних обставин, однак, зазначає, що іноді також надає матеріальну допомогу на утримання дітей. Однак, відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України доказів на доведення надання відповідачем матеріальної допомоги на утримання дітей останнім суду надано не було. Враховуючи наведене, суд вважає вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей обґрунтованими. [PERSON] є працевлаштованим, а тому доцільним буде стягнення аліментів у частці від заробітку останнього у розмірі, зазначеному у позові. Також, згідно із ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Подружжя має повнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що встановлено із копії свідоцтва про її народження. Факт навчання повнолітньої дитини сторін по справі на денній формі навчання другого курсу відділення УБРТ Одеського національного політехнічного університету доводиться довідкою № 576 від 26 квітня 2016 року, відповідно до якої остання дійсно навчається у зазначеному навчальному закладі з 1 вересня 2014 року по 30 червня 2018 року. З огляду на наведене, суд вважає обґрунтованою вимогу позивача щодо стягнення аліментів на час навчання повнолітньої дитини. З огляду на наведене, позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, а тому підлягають до задоволення в повному обсязі. На підставі наведеного, ст.ст. 105, 110-112 СК України,

Outcome: approved