Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом, посилаючись на те, що вона є співвласником квартири [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За даною адресою зареєстрований ,що підтверджується довідкою №3204-05 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 12.04.2019 р., однак з травня 2016 року [PERSON] не проживає за означеною адресою. Факт не проживання відповідача за означеною адресою підтверджується актом №3301 обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 10.11.2016р. проведеним Управлінням праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради та встановлено, що [PERSON] (рідний брат свекрухи позивача) фактично проживає у [ADDRESS] в квартирі родички. На підставі означеного акту, комісією міськвиконкому з питань житлових субсидій Хмельницької міської ради [PERSON] К.В. призначено субсидію лише на одну особу. 26.01.2018 року, інспектором Управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради було повторно обстежено матеріально-побутові умови сім`ї та встановлено, що відповідач продовжує проживати за іншою адресою, а саме по [ADDRESS] , що підтверджується актом № 294 від 26.01.2018р. Відповідач не проживає у квартирі [ADDRESS] з травня 2016 року, у зв`язку із наявністю іншого місця проживання, не здійснює оплату за житлово-комунальні послуги за місцем своєї реєстрації. Просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування квартирою [ADDRESS] . Ухвалою судді Хмельницького міськрайонного суду від 8 травня 2019 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач відзив на позов не надав. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просила позов задовольнити, оскільки [PERSON] не проживає у квартирі [ADDRESS] . Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, і від нього не надійшло повідомлень про причини неявки. Відзив на позов не надав. Суд приходить до висновку ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] є співвласником квартири [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За означеною адресою зареєстрований ,що підтверджується довідкою №3204-05 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 12.04.2019 р., однак з травня 2016 року не проживає [PERSON] за означеною адресою. Факт не проживання відповідача за означеною адресою підтверджується актом №3301 обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 10.11.2016р. проведеним Управлінням праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради та встановлено, що [PERSON] (рідний брат свекрухи позивача) фактично проживає у [ADDRESS] в квартирі родича. 26.01.2018 року, інспектором Управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради було повторно обстежено матеріально-побутові умови сім`ї та встановлено, що відповідач продовжує проживати за іншою адресою, а саме - по [ADDRESS] , що підтверджується актом № 294 від 26.01.2018р. Факт не проживання відповідача з травня 2016 року без поважних причин у означеній квартирі підтверджується як свідками [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до вимог ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Право звернення до суду із даною позовною заявою про позбавлення права користування житловим приміщенням - є однією із форм захисту власником своїх прав. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 386 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають права власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до вимог ст. 405 Цивільного кодексу України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] щодо втрати [PERSON] такою особою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартира [ADDRESS] , оскільки останній з травня 2016 року не проживає в означеній квартирі без поважних причин. Розподіл судових витрат здійснено у відповідності до вимог ст.141 Цивільного процесуального кодексу України.

Outcome: approved