Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою в якій зазначила, що їй на праві власності належить 1/2 частина жилого будинку з надвірними будівлями по вул. Салтівське шосе, 113 в м. Харкові, інша 1/2 його частина належить [PERSON], яка безпідставно зайняла кімнату літ 1-4, площею 10,0 кв.м., якою фактично має користуватись позивач. Враховуючи жилу площу будинку, яка складає 54,1 кв.м., позивач просить визначити порядок користування ним та виселити відповідача з самовільно зайнятої нею кімнати літ 1-4. В подальшому позивачем подано позовну заяву в новій редакції, в якій вона уточнила прізвище відповідача, змінила позовні вимоги та просила суд визначити порядок користування жилим будинком по вул. Салтівське шосе, 113 в м. Харкові, виділивши [PERSON] в користування приміщення в квартирі № 1: тамбур № II площею 2,0 кв.м.; кухню № 1-1 площею 6,6 кв.м.; жилу кімнату № 1-2 площею 7,8 кв.м., жилу кімнату № 1-3, площею 9,2 кв.м., жилу кімнату № 1-4, площею 10,0 кв.м., а [PERSON] приміщення в квартирі № 2: тамбур № I площею 5,5 кв.м.; кухню № 2-1 площею 12,7 кв.м.; жилу кімнату № 2-2 площею 10,5 кв.м., жилу кімнату № 2-3 площею 8,3 кв.м., жилу кімнату № 2-4 площею 8,3 кв.м., виселити [PERSON] з приміщення кімнати № 1-4 площею 10.0 кв.м. жилого будинку № 113 по Салтівському шосе у м. Харкові. До суду позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутність, на задоволенні позову наполягла та просила ухвалити заочне рішення через неявку відповідача. Відповідач про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, причину неявки в судове засідання не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини: спірним є жилий будинок по Салтівському шосе, 113 в м. Харкові, який, згідно технічного паспорту, складається з жилого будинку літ А-1; жилої прибудови літ А1 1; прибудов літ а, а1; тамбурів літ а2, а3. Надвірні будівлі складаються з літніх кухонь літ Б, П; сараїв літ В, б, Ж, З, Н; вбиралень літ Г, К; льохів літ Д, Е; огорожі №№ 1-4. Житловий будинок літ. А-1 є одноповерховим, складається з двох квартир, до квартири № 1 входить тамбур № II площею 2,0 кв.м.; кухня № 1-1 площею 6,6 кв.м.; жила кімната № 1-2 площею 7,8 кв.м., жила кімната № 1-3, площею 9,2 кв.м., жила кімната № 1-4, площею 10,0 кв.м., до квартири № 2 входить тамбур № I площею 5,5 кв.м.; кухня № 2-1 площею 12,7 кв.м.; жила кімната № 2-2 площею 10,5 кв.м., жила кімнату № 2-3 площею 8,3 кв.м., жила кімнату № 2-4 площею 8,3 кв.м. (а.с. 7-8). Позивач є власником 1/2 частини вказаного житлового будинку та надвірних будівель, які отримані нею у спадщину (а.с. 3-5, 10). Відповідач зареєстрована за адресою спірного будинку № 113 по Салтівському шосе в м. Харкові (а.с. 20). З квитанцій та повідомлення вбачається, що на імя відповідача відкритий особовий рахунок зі сплати комунальних послуг (а.с. 47, 67, 68). Згідно відповіді Московського ВП ГУНП в Харківській області, позивач зверталась з приводу дій [PERSON], яка відмовляється звільнити кімнату, належну позивачу на праві власності. Вказаним листом їй рекомендовано звернутися до суду (а.с. 66). Згідно розяснень, які містяться в п. 33 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014, відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. Позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню незалежно від того, на своїй чи на чужій земельній ділянці або іншому об'єкті нерухомості відповідач вчиняє дії (бездіяльність), що порушують право позивача. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Визначаючи порядок користування спірним жилим будинком відповідно до позовних вимог суд не позбавляє відповідача права володіння, розпорядження чи користування своєю власністю, при цьому приймає до уваги, що вимог про поділ спірного будинку в натурі відповідно до належних сторонам часток не заявлено, як і клопотання про проведення відповідної експертизи з метою визначення можливого порядку користування спільною частковою власністю згідно належних сторонам часток. На підставі наданих доказів, суд вважає доведеним, що відповідач порушує права позивача шляхом зайняття належної позивачу на праві власності кімнати літ. 1-4 площею 10,0 кв.м., тому приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі шляхом визначення порядку користування та виселення з кімнати літ 1-4 площею 10 кв.м. Судові витрати суд розподіляє відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved