Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

[PERSON]звернулась до суду з вищевказаним позовом, просила: - розірвати шлюб, зареєстрований 07.02.1998 року, відділом РАЦС за актовим записом № 62, між нею та [PERSON]; - стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання їхньої доньки - [PERSON], [INFO], у розмірі, що становить ? (25 %) від його заробітку (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого Законом для дитини відповідного віку, до досягнення донькою повноліття, тобто до [INFO]. На обґрунтування позову зазначено, що 07.02.1998 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO], який мешкає з відповідачем і знаходиться на його утриманні та доньку - [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачем та знаходиться на їх утриманні. Фактично шлюбні відносини вони припинили в лютому 2013 році. Збереження сім'ї неможливе, оскільки відповідач вже має іншу родину та дитину, спільне господарство сторони не ведуть, претензій щодо поділу майна не мають, суперечок щодо проживання дітей не мають. Також, [PERSON] зазначила, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, і тому вона просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання їхньої доньки. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні визнав позов в частині розірвання шлюбу, наслідки визнання позову йому роз'ясненні. Та, заперечив, щодо вимоги про стягнення аліментів, зазначав, що в зв'язку з тим, що з ним проживає старша дитина, яку він утримує, на що допомогу позивач не надає. Допомагав доньці, коли дитина хворіла, давав кошти на її операцію у розмірі 950 грн. та по можливості надавав кошти, тоді, як остання до нього приїздила. Додатково зазначив, що не може сплачувати аліменти, оскільки не дозволяє фінансовий стан, його заробітна плата, як торгівельного представника ЧП «Лідер» становить 1200 грн. Заслухавши сторін по справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 07.02.1998 року у Кіровському райвідділі реєстрації актів громадського стану м. Кіровограда, актовий запис № 62 (а.с. 5). Від спільного проживання сторони мають спільних дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 6-7). Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на викладене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, збереження сім'ї є неможливим, а тому шлюб необхідно розірвати. Щодо вимоги про стягнення аліментів судом з'ясовано, що неповнолітня донька [PERSON], [INFO], проживає із позивачем та знаходиться на її утриманні і вихованні, що підтверджується довідкою виданою ОЖБК від 12.10.2015 року. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», визначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Домовленість між батьками щодо утримання дитини після припинення шлюбних стосунків відсутня. Згідно з ч.3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує : 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружину, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, які мають істотне значення . На підставі викладеного, суд з урахуванням вимог ст. 182 СК України вважає, що позов обґрунтований, та підлягає задоволенню в розмірі ? частини від всіх видів заробітку /доходів/ відповідача, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Відповідач свій батьківський обов'язок належним чином не виконує, кошти на утримання дитини своєчасно не надає, тому з нього слід стягнути аліменти в примусовому порядку, як і просить позивач. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються від дня пред'явлення позову. Згідно ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір за вимогу про стягнення аліментів. Враховуючи, що ініціатором розірвання шлюбу є позивач, суд не розподіляє судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved