Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить: стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду\~ з позовом до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця та до досягнення [PERSON] , [INFO] , трьох років, починаючи з дня звернення до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що від шлюбу з відповідачем вони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач має регулярний дохід, проте отримані кошти витрачає на власний розсуд. У зв`язку з доглядом за дитиною вона не має змоги працювати, утримувати себе та потребує матеріальної допомоги від батька дитини. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Зазначає, що оскільки вона самостійного доходу не має та потребує матеріальної допомоги, законодавчо маю право на утримання від відповідача, відповідач перебуває у працездатному віці та стані і може надавати матеріальну допомогу, виходячи з принципу справедливості та розумності, а також з урахуванням її потреб та дитини, вважає доцільним стягнути аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/3 частки всіх видів доходу відповідача до досягнення дитиною повноліття та в такому ж розмірі аліменти на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку. Позивач у судове засідання не з`явилась.\~ Її представник надала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Додатково зазначила, що позов підтримує (а.с. 18). Відповідач у судове засідання не з`явився. Надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Додатково зазначив, що позовні вимоги визнає (а.с. 19). Оскільки всі особи, що беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали позовної заяви, враховуючи відсутність відзиву на позов та заяву відповідача про визнання позову, що не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за можливе розглянути дану цивільну справу у судовому засіданні, за наслідками якого винести рішення про задоволення вимог позивача. При цьому суд виходить з наступного: Судом встановлено, що сторони мають спільну неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 4). Згідно довідки Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради від 07.08.2020 №3913 [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою [ADDRESS] , місце проживання її сина [PERSON] , [INFO] , також зареєстроване за вказаною адресою (а.с. 8). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Із врахуванням вищезазначених встановлених в судовому засіданні обставин та відсутності домовленості сторін про сплату аліментів на неповнолітню дитину останні повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття відповідно до ст.180 СК України, позивач вправі звернутися до суду з даним позовом. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач є працездатною особою і працює, що останнім не заперечується, і є підставою для стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в частці від його заробітку (доходу). При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини відповідно до ст.182 СК України, можливість надання утримання на неповнолітню дитину позивачем, визнання позову відповідачем і вважає за необхідне стягнути аліменти у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача. Положеннями ст.84 СК України встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Домовленість сторін про сплату аліментів на утримання позивача відсутня, відповідно до ч.4 ст.75 СК України позивач, яка не працює і на утриманні якої перебуває малолітня дитина, є такою, що потребує матеріальної допомоги, відповідач, який працює, може надавати матеріальну допомогу на утримання дружини. При визначенні розміру аліментів суд враховує неналежний рівень матеріального забезпечення позивача, на утриманні якої перебуває малолітня дитина, можливість відповідача, який працює, надавати матеріальну допомогу, відсутність інших аліментних зобов`язань та непрацездатних утриманців, і вважає за необхідне стягнути аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), що узгоджується з положеннями ст.80 СК України. Даний розмір аліментів визнаний відповідачем і не порушує баланс інтересів сторін з огляду на утримання позивачем малолітньої дитини. Суд визнає необхідним застосувати п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України і допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп. на рахунок держави.

Outcome: approved