Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, обгрунтовуючи позовні вимоги тим, що [INFO] в с. Стадниця, Вінницького району Вінницької області помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 1,84 гектарів, розташована на території Стадницької сільської ради Вінницького району Вінницької області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: [NUMBER]. Однак, оригінал державного акта на право приватної власності на вказану земельну ділянку було втрачено. Позивач зазначає, що вона є спадкоємицею першої черги за законом після смерті батька. Іншим спадкоємцем першої черги за законом є син спадкодавця та її рідний брат - [PERSON] (відповідач по справі). Спадщину після смерті батька вони фактично прийняли, оскільки на час відкриття спадщини були зареєстровані зі спадкодавцем за однією адресою. Позивач зазначає, що домовилась з братом про поділ спадкового майна, яке залишилося після смерті [INFO] батька [PERSON], в зв'язку з чим вони уклали письмовий договір про поділ спадкового майна, але посвідчити його нотаріально не мають можливості через відсутність правовстановлюючих документів на спадкову земельну ділянку. Так, вони погодилися, що земельна ділянка площею 1,84 гектарів, розташована на території Стадницької сільської ради Вінницького району Вінницької області, цільове призначення - для ведення товарного сільського виробництва, кадастровий номер: [NUMBER], має бути успадкована нею, [PERSON], а брат [PERSON] отримав від неї компенсацію в рахунок поділу спадкового майна, примірник письмового договору поділу спадкового майна знаходиться у відповідача [PERSON]. Вказує, що для того, щоб вирішити спір в досудовому порядку вона зверталася до Вінницької районної державної нотаріальної контори, проте отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17 травня 2018 року за № 929/02-31, тобто досудове врегулювання спору не дало бажаних результатів. За вказаних обставин позивач просить суд ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька та в порядку поділу спадкового майна на вищевказану земельну ділянку. В підготовче засідання учасники прави не з'явились, однак попередньо подали до суду письмові заяви про розгляд справи без їхньої участі, при цьому представник позивача згідно ордеру [PERSON] в поданій заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, судові витрати просить залишити за позивачем, а відповідач [PERSON] та представник відповідача - сільський голова с. Стадниця, Вінницького району Вінницької області в поданих заявах зазначили, що позовні вимоги визнають. Частиною 3 статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести підготовче судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Частиною 3 статті 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлено, що [INFO] в с. Стадниця, Вінницького району Вінницької області помер [PERSON], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про його смерть [NUMBER], виданого повторно 05.10.2018 року (а.с. 7). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 1,84 гектарів, розташована на території Стадницької сільської ради Вінницького району Вінницької області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: [NUMBER], що належала [PERSON] на підставі Державного акта на право приватної власності на землю [NUMBER], виданого 28 лютого 2002 року Стадницькою сільською радою Вінницького району Вінницької області, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 127 (а.с. 16). Згідно ст. 524 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. З ксерокопій свідоцтв про народження позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] вбачається, що їх батьком записаний [PERSON], а отже вони є спадкоємцями першої черги за законом після смерті свого батька (а.с. 8, 9). Інших спадкоємців першої черги за законом та спадкоємців за заповітом немає, що підтверджується листом Вінницької районної державної нотаріальної контори за № 09/01-16 від 04.01.2019 року, відповідно до якого за відомостями Спадкового реєстру спадкоємці померлого [INFO] [PERSON] до нотаріальних контор та приватних нотаріусів по питанню відкриття спадщини не зверталися, спадкова справа не заводилась. Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Спадщину після смерті [INFO] [PERSON] фактично прийняли і [PERSON], і відповідач [PERSON], оскільки на час відкриття спадщини проживали та були зареєстровані разом зі спадкодавцем за однією адресою, що підтверджується довідками № 1156, № 1155 та № 1154, виданими виконкомом Стадницької сільської ради Вінницького району Вінницької області від 20.11.2018 року (а.с. 28, 29, 30). Позивач [PERSON] та відповідач по справі [PERSON] домовились про поділ спадкового майна, яке залишилося після смерті [INFO] їхнього батька [PERSON] і уклали письмовий договір про поділ спадкового майна, але посвідчити його нотаріально не мають можливості через відсутність правовстановлюючих документів на спадкову земельну ділянку, що підтверджується постановою державного нотаріуса Вінницької районної державної нотаріальної контори Когутницького Є.В. за № 929/02-31 від 17.05.2018 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 31). Так, вони погодилися, що земельна ділянка площею 1,84 гектарів, розташована на території Стадницької сільської ради Вінницького району Вінницької області, цільове призначення - для ведення товарного сільського виробництва, кадастровий номер: [NUMBER], має бути успадкована [PERSON], а її брат [PERSON] отримав від неї компенсацію в рахунок поділу спадкового майна, що підтверджується примірником цього договору та заявою відповідача [PERSON] про визнання позову. Факт втрати оригіналу державного акта на право приватної власності на землю підтверджується ксерокопією друкованого оголошення в газеті «Подільська Зоря» від 08 листопада 2018 року за № 45 (8727) (а.с. 17). Той факт, що за життя [PERSON] набув право власності на земельну ділянку площею 1,84 гектарів, що розташована на території Стадницької сільської ради Вінницького району Вінницької області, цільове призначення - для ведення товарного сільського виробництва, кадастровий номер: [NUMBER], підтверджується наступним: ксерокопією Державного акта на право приватної власності на землю [NUMBER], виданого 28 лютого 2002 року (а.с. 16); викопіюванням земельної частки (паю) площею 1,84 га, що належала [PERSON], затвердженим Стадницькою сільською радою Вінницького району вінницької області (а.с. 22); витягом зі списку членів КСП «Україна» с. Стадниця, Вінницького району Вінницької області, які мають право на земельну частку (пай), в якому під № 64 значиться [PERSON] (а.с. 23-24); витягом зі Списку власників сертифікатів, що мають право на земельну частку (пай) в межах Стадницької сільської ради Вінницького району Вінницької області, в якому під № 127 значиться [PERSON] (а.с. 25-26); довідками № 1155 та № 1116, виданими виконкомом Стадницької сільської ради Вінницького району за від 07.11.2018 року (а.с. 27). Згідно п. 23 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оскільки судом є встановленим, що позивач не в змозі отримати у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину за законом та в порядку поділу спадкового майна на земельну ділянку після смерті свого батька, іншого способу захисту своїх спадкових прав, окрім судового, у неї немає, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до абзацу 3 пункту 24 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», в разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Таким чином, визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що дає суду законні підстави для задоволення позову. Також за клопотанням представника позивача суд вважає залишити за позивачем судові витрати по справі. На підставі викладеного та

Outcome: approved