Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до Лисичанського міського суду із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що в з 23.08.1995 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], а 02.11.2011 року на підставі рішення Лисичанського міського суду шлюб розірвано. У 2012 році [PERSON] зібрав свої речі та почав мешкати окремо. Вона є власником будинку [ADDRESS]. В належній їй будинку зареєстрованим залишається колишній чоловік [PERSON], особистих речей в будинку не має, участі в утриманні будинку він не приймає, вона самостійно змушена сплачувати комунальні послуги, не має можливості розпоряджатися своїм майном, а також оформити субсидію. Вона не перешкоджає відповідачу проживати в будинку. Тому просила суд визнати [PERSON], [INFO] таким, що втратив право користування жилим приміщенням, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, позов підтримала, просила задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомви, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечував проти розгляду справи за відсутності відповідачів. У зв'язку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідачів, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.1950 року, підписана від імені України 9 листопада 1995 року та ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З матеріалів справи вбачається, що згідно з довідкою про належність нерухомого майна № 416 від 10.06.2016р., наданою Лисичанським комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації» [PERSON], станом на 01.01.2013р. право власності на житловий будинок [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право вланості на нерухоме майно видане 20.09.2012р., згідно з рішенням виконкому Лисичанської міської ради № 518 від 19.09.2012р. Згідно з рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 02.11.2011р. у справі № 2-2205/11 шлюб, зареєстрований 23.08.1995 року відділом РАЦС Лохвицького райвиконкому Полтавської області, актовий запис № 63 між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 02.12.2014 р., виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Лисичансього міського управління юстиції у Луганській області [PERSON] народилась [INFO], про що зроблено актовий запис № 762. Батьком записаний [PERSON], матірю - [PERSON]. Згідно з витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян державну реєстрацю народження згдіно з ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України для призначення допомоги № 00014780263 від 02.12.2014р. [PERSON] народилась [INFO] , відомості про батька записані за вказівкою матері згідно ч. 1 ст. 135 СК України, батько - [PERSON]. Згідно із довідкою від 26.02.2016 року, виданою Головою вуличного комітету [PERSON], за адресою: [ADDRESS] зареєстрований але не мешкає з 2012 року її колишній чоловік - [PERSON], [INFO]. Підтверджується сусідами. Згідно із довідкою № 2106/10-02 від 26.02.2016 року, виданою Відділом адміністративних послуг Лисичанської міської ради, за адресою: [ADDRESS], зареєстровані [PERSON] - власник, [PERSON] - донька, [PERSON] - син, [PERSON] - донька, [PERSON] - колишній чоловік. Судом встановлено, що існування реєстрації відповідачки у будинку позивача обмежує його права, так як він змушений сплачувати комунальні послуги за зареєстровану відповідачку, яка у комунальних витратах участі не приймає. Судом також встановлено, що відповідач не проживає у вказаному будинку з 2012 року. За таких обставин суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, доводи, викладені позивачем на підтвердження своїх вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, відповідачка дійсно не проживає у будинку за адресою: [ADDRESS], з грудня 2014 року, тобто понад 1 рік, і судом встановлено, що відповідач мешкає за іншою адресою, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved