Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (Далі ПАТ КБ «ПриватБанк») з позовом про визнання недійсним кредитного договору, мотивуючи його тим, що 06 липня 2007 року між її чоловіком [PERSON] та Черкаським ГРУ Приватбанку було укладено кредитний договір № CSIPG100000142 у вигляді непоновлювальної кредитної лінії у розмірі 34200,00 доларів США на наступні цілі: 28800,00 доларів США на придбання нерухомості, а також у розмірі 5400,00 доларів США на сплату страхових платежів у випадку та згідно порядку, передбачених п.п. 2.1.3, 2.2.7. даного Договору, строком з 06.07.2007 року до 06.07.2022 року та сплати процентів у розмірі 12 % на суму залишку заборгованості за кредитом. Також було укладено і іпотечний договір до кредитного договору № CSIPG100000142 від 06.07.2007 року, згідно якого було надано позивачу у вигляді непоновлювальної кредитної лінії у розмірі 34200,00 доларів США на наступні цілі: 28800,00 доларів США на придбання нерухомості, а також у розмірі 5400,00 доларів США на сплату страхових платежів, під забезпечення виконання зобовязання по кредитному договору № CSIPG100000142 від 06.07.2007 року. Забезпеченням згідно договору іпотеки виступає житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться у с. Степанки Черкаського району Черкаської області по вул. Комсомольській 19, що належить [PERSON] на праві приватної власності та земельна ділянка для обслуговування житлового будинку, площею 0,21 га, на якій розміщений предмет іпотеки. Позивач вказує, що при підписанні даного договору відповідачами було порушено законні права позивача, кредитний договір № CSIPG100000142 від 06.07.2007 року за своїм змістом і текстом не відповідає законодавству України, інтересам та волі позивача, порушує її права та законні інтереси. Позивач просить визнати недійсним кредитний договір № CSIPG100000142 від 06.07.2007 року укладений між [PERSON] та Черкаським ГРУ Приватбанк у звязку з тим, що вона 06.07.2007 року перебувала за кордоном на заробітках, письмової згоди на укладення кредитного договору чоловіком не надавала, про укладення кредитного договору чоловіком не знала. 12.04.2007 року позивачем подано до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій вона просить суд визнати недійсним кредитний договір №СSIPG200000142 від 06 липня 2007 року укладений між [PERSON] та ЗАТ КБ «ПриватБанк». 26.05.2017 року позивач у судовому засіданні заявила клопотання про залишення без розгляду позовної вимоги щодо визнання недійсним кредитного договору №СSIPG200000142 від 06 липня 2007 року, укладеного між [PERSON] та ЗАТ КБ «ПриватБанк», яке судом задоволено та винесено ухвалу про залишення позовних вимог у цій частині без розгляду. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила їх задоволити посилаючись на обставини наведені у позові та вважала, що укладенням кредитного договору порушено її права. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] позовні вимоги визнала та проти їх задоволення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, подавши до суду заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання, призначене на 26.05.2017 року не зявився, причини неявки суду невідомі, про час та дату слухання справи повідомлявся належним чином, у судових засіданнях протягом слухання справи заперечував проти позовних вимог та просив відмовити у їх задоволенні, крім того подав до суду заяву про застосування строків позовної давності. Дослідивши надані письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини справи. В судовому засіданні встановлено, що 06 липня 2007 року між [PERSON], з одного боку та Черкаським ГРУ Приватбанку з іншого боку укладено кредитний договір № CSIPG100000142 про отримання [PERSON] кредитних коштів у вигляді непоновлювальної кредитної лінії у розмірі 34200,00 дол. США на наступні цілі: 28 800,00 доларів США - на придбання нерухомості, а також у розмірі 5 400, 00 доларів США - на сплату страхових платежів у випадку та згідно порядку, передбачених п.п.2.1.3, 2.2.7 даного Договору, строком з 06 липня 2007 року до 06 липня 2022 року, та сплати процентів у розмірі 12 %\~ на суму залишку заборгованості за кредитом. Того ж дня, з метою забезпечення виконання зобов'язання по вказаному кредитному договору було укладено іпотечний договір між тими ж сторонами, предметом якого виступає житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться в с. Степанки, Черкаського району, Черкаської області по вул. Комсомольській 19, що придбаний позивачем за кредитні кошти і належить\~ йому на праві приватної власності, та земельна ділянка для обслуговування житлового будинку площею 0,21 гектарів, на якій розміщений предмет іпотеки. Договір іпотеки посвідчений 06 липня 2007 року приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу [PERSON], та зареєстровано в реєстрі за № 3858. Відповідно до заяви позивача [PERSON] від 21.06.2007 року, засвідченої приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу [PERSON], позивач надала згоду на укладання договору іпотеки та передачу в іпотеку її чоловіком [PERSON] у забезпечення його кредитних зобовязань належного їм жилого будинку з надвірними спорудами по вул. Комсомольська 19 у с. Степанки Черкаського району Черкаської області. Відповідно по відміток у паспорті на імя позивача про перетинання кордону України, [PERSON] виїхала за межі України 25.06.2007 року та повернулась 12.09.2011 року і на момент укладання кредитного договору відповідачем [PERSON] вона була відсутня на території України, однак зі змісту заяви [PERSON] 21.06.2007 року, засвідченої приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу [PERSON] випливає, що позивач надає згоду на укладання відповідачем договору іпотеки у забезпечення його кредитних зобовязань. Відповідно до принципу свободи договору, закріпленого в\~ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору та самостійно визначають розмір плати і порядок розрахунків. За загальним правилом ч. 2\~ст. 65 СК України\~дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її (його) згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Така згода на укладення одним з подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна згідно із ч. 3\~ст. 65 ЦК України\~повинна бути письмовою, у тому числі нотаріально посвідченою, якщо правочин підлягав вчиненню з таким посвідченням. Ці вимоги поширюються на вчинення будь-яких правочинів. Положення\~статті 65 Сімейного Кодексу України\~щодо порядку розпорядження майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, регулюють відносини, які стосуються розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності подружжя, і не стосуються права одного із подружжя на отримання кредиту, оскільки кредитний договір є правочином щодо отримання у власність грошових коштів. Таким чином, згода дружини на укладення кредитного договору чоловіком чинним законодавством не передбачена, аналогічна позиція суду викладена в ухвалі ВССУ від 16.01.2017 року у справі № 258/7949/14 ц. Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, аналізуючи всі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення, оскільки право відповідача на укладення кредитного договору є його особистим правом. Предметом укладення кредитного договору були грошові кошти, а не майно відповідача, а тому відсутність письмової згоди дружини для вчинення даного правочину не є підставою для визнання його недійсним. Суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, а тому заява представнка відповідача ПАТ КБ Приватбанк про застосування позовної давності не підлагає до заволення. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed