Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача аліменти на її користь, на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання в розмірі ? частини заробітної плати та інших доходів до досягнення ним 23 років, тобто до 24 вересня 2017 року. Свої вимоги мотивувала тим, що відповідач є батьком їхнього сина [PERSON] [INFO], який проживає разом з нею, та на даний час навчається у Національному університеті «Одеська юридична академія». Особистого її доходу не вистачає на забезпечення сімї та на навчання сина, відповідач в добровільному порядку відмовляється від надання матеріальної допомоги, а тому вона змушена звернутися з позовом до суду. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та добавила, що хоча в договорі про навчання вказано, що син навчається на вечірній формі навчання, але фактично навчання його проходить відповідно графіку денної форми навчання та оплата за дане навчання становить біля 8\~000 грн. в рік. Позов просила задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги не визнав, та пояснив, що нещодавно тільки влаштувався на роботу електриком на ТОВ «Агрофірма «Поле»», великого заробітку він не має, також має ряд захворювань, на даний час одружений з [PERSON], яка не працює та знаходиться на його утриманні, а тому він не в змозі надавати матеріальну допомогу на навчання сина. Також добавив, що так як син повнолітній, і навчається на вечірній формі навчання, а тому він має можливість самостійно влаштуватися на роботу та заробляти собі на навчання. Суд заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідач є батьком [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-СП №267912 від 05.10.1994 року, та даний факт не заперечується відповідачем. Відповідач разом з сином не проживає, та не надає допомоги, що також не заперечується відповідачем. Фактично на утриманні позивачки перебуває син [PERSON], яка працює начальником виробництва ТОВ «Манеж» та отримує заробітну плату у розмірі 1330 грн. Іншого виду доходу в позивачки не має. [PERSON], на утримання якого з відповідача слід стягнути аліменти, [INFO], та станом на 18.09.2012 року являється студентом першого курсу вечірньої форми навчання Черкаського факультету Національного університету «Одеська юридична академія», спеціальність «Правознавство», спеціалізація «Прокуратура та слідство», що підтверджується довідкою №1173 від 18.09.2012 року виданою деканом Черкаського факультету «НУ «ОЮА»». Статтею 199 СК України встановлено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до вимог ч.1 ст. 200 СК Украни суд визначає розмір аліментів на повнолітню дитину у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Як встановлено в судовому засіданні, дохід позивачки в середньому складає 1\~300 грн., що не являється достатнім для утримання сімї та оплати навчання сина в вищому навчальному закладі. Та хоча відповідач і заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, але в силу вказаної вище норми закону, він зобовязаний це робити. Посилання відповідача на те, що він нещодавно влаштувався на роботу, має ряд захворювань та має на утриманні дружину, яка не працює, а тому не може надавати матеріальну допомогу синові, суд розцінює критично та як намагання останнього уникнути відповідальності, оскільки відповідач, як встановлено в судовому засіданні, працевлаштований електриком на ТОВ «Агрофірма «Поле»», що підтверджується довідкою №АФ000000022 від 26.12.2012 року, хоча і має захворювання, але не являється інвалідом, та те, що в нього на утриманні знаходиться дружина, яка не працює (хоча даний факт відповідач не підтвердив відповідними довідками), вона все ж таки працездатна, а тому суд вважає, що він може і зобовязаний надавати матеріальну допомогу своїй дитині. Посилання відповідача на те, що його син [PERSON], на утримання якого з відповідача стягують аліменти, навчається на вечірній формі, а тому має змогу сам влаштуватися на роботу, суд не приймає до уваги, так як з показів позивачки вбачається, що навчання сина лише рахується вечірньою формою, а насправді проходить навчання за графіком денної форми, а тому він весь свій час приділяє навчанню і не має змоги працювати. Виходячи з вище викладеного, та приймаючи до уваги те, що відповідач на даний час працевлаштований, має постійний заробіток, але з огляду на його трудову книжку, надану ним особисто, вбачається, що він часто змінює місце своєї роботи, а тому суд вважає за доцільне стягувати з відповідача кошти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, в твердій грошовій сумі в розмірі 300 гривень, що становить 30 % від його постійного заробітку на даний час, і до досягнення [PERSON] двадцяти трирічного віку, починаючи з дня подачі позову до суду, тобто з 26.11.2012 року. Відповідно до вимог ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. За таких обставин, враховуючи, що позивачка відповідно до вимог Закону звільнена від сплати судового збору при подачі позовної заяви, то його слід стягнути з відповідача. При цьому слід враховувати, що сума судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, яка станом на 01.01.2012 становить 1\~073 грн., тому сума судового збору, що підлягає стягненню з відповідача становить 214 грн. 60 коп.

Outcome: approved