Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], 3-я особа: Коротичанська селищна рада Харківського району Харківської області в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок літ. «А-1» з прибудовою літ. «А1-1», тамбуром літ. «а», загальною площею 63,80кв.м., житловою площею 34,90кв.м. з надвірними будівлями та спорудами гаражем літ. «В», сараєм літ. «Г», льохом літ. «г», літнім душем літ. «Д», вбиральнею літ. «Е», сараєм літ. «Ж», зливною ямою літ. «З», огорожею літ. 1-4, колодязем літ. «к», розташований за адресою сел. Коротич, вул. Квіткова, (колишня вул. Комсомольська), № 37, Харківського району, Харківської області та припинити право власності за [PERSON] на ? частину житлового будинку літ. «А-1», житловою площею 29,70кв.м в звязку із знищенням майна. Свої позовні вимоги Позивач обґрунтовує тим, що житловий будинок, розташований за адресою сел. Коротич, вул. Квіткова, (колишня вул. Комсомольська), № 37, Харківського району, Харківської області житловою площею 29,70кв.м. належить їй в 3/8 частинах на підставі Свідоцтва про право на спадщину по закону, виданого 21.07.1978р. Другою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області після смерті матері [PERSON], в 3/8 частинах на підставі Договору дарування від 20.09.1978р., посвідченого державним нотаріусом Другою державною нотаріальною конторою Харківського району, за яким [PERSON] подарувала Росторгуєвій (після реєстрації шлюбу Мирович) [PERSON] належні їй 3/8 частини зазначеного житлового будинку з надвірними будівлями. ? частина зазначеного житлового будинку згідно рішення народного суду Харківського району та області належала [PERSON], який є її батьком. Даний житловий будинок було знесено в звязку із його частковим саморуйнуванням та неможливість реставрації в звязку із пошкодженням конструктивних елементів. В період з 1986 по 1990 роки нею за власні кошти добудовано житловий будинок літ. «А-1» з прибудовою літ. «А1-1», тамбуром літ. «а», загальною площею 63,80кв.м., житловою площею 34,90кв.м. з надвірними будівлями та спорудами: гаражем літ. «В», сараєм літ. «Г», льохом літ. «г», літнім душем літ. «Д», вбиральнею літ. «Е», сараєм літ. «Ж», зливною ямою літ. «З», огорожею літ. 1-4, колодязем літ. «к». Згідно рішення виконкому Коротичанської селищної ради від 24.11.1999р. № 350 Позивачу передано безкоштовно в приватну власність земельну ділянку площею 0,07га., що знаходиться в сел. Коротич по вул. Комсомольській № 37. Згідно акту обстеження КП «Архітектурне бюро Харківського району» від 13.02.2008р., даний житловий будинок можливо прийняти в експлуатацію та в разі його збереження необхідно оформити право власності на нього відповідно ст. 376 ЦК України в суді. Відповідно рішення виконкому Коротичанської селищної ради від 13.05.2008р. № 137 Позивачу було надано дозвіл на збереження збудованого житлового будинку літ. «А-1» з прибудовою літ. «А1-1», тамбуром літ. «а», загальною площею 63,80кв.м., житловою площею 34,90кв.м. з надвірними будівлями та спорудами: гаражем літ. «В», сараєм літ. «Г», льохом літ. «г», літнім душем літ. «Д», вбиральнею літ. «Е», сараєм літ. «Ж», зливною ямою літ. «З», огорожею літ. 1-4, колодязем літ. «к». Вважаючи в подальшому можливість порушення своїх прав з боку третіх осіб та неможливість здійснити необхідний обсяг по реалізації своїх прав, як власника, вона звернулась з дійсним позовом до суду. Позивач в судове засідання не зявився, але представник позивача надала до суду заяву, згідно якої, заявлені позовні вимоги Позивача підтримала в повному обсязі, просила справу розглянути за її відсутності (а.с.49). Відповідач та представник третьої особи в судове засідання не зявилися, про час, день та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, до суду надали заяви, згідно яких, заявлені позовні вимоги [PERSON] визнають та просили справу розглядати за їх відсутністю (а.с.51, 52). Виходячи з наведеного, та з того, що в матеріалах справи є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити рішення в справі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно до вимог ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стаття 57 ЦПК України передбачає, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, що мають істотне значення для вирішення справи. У відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна із сторін зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Вимогами ст. 61 ЦПК України визначені підстави звільнення від доказування. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній,господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши докази по справі, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. Житловий будинок, розташований за адресою сел. Коротич, вул. Квіткова, (колишня вул. Комсомольська), № 37, Харківського району, Харківської області жилою площею 29,70кв.м. належить [PERSON] в 3/8 частинах на підставі Свідоцтва про право на спадщину по закону, виданого 21.07.1978р. Другою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області після смерті матері позивача - [PERSON]; в 3/8 частинах на підставі Договору дарування від 20.09.1978р., посвідченого державним нотаріусом Другою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області за яким [PERSON] подарувала Росторгуєвій (після реєстрації шлюбу Мирович) [PERSON] належні їй 3/8 частини зазначеного житлового будинку з надвірними будівлями. Відповідно до Ршення народного суду Харківського району та області за [PERSON], який є батьком Позивача, визнано право власності на ? частину зазначеного житлового будинку (а.с.25-26, 28, 29). [PERSON] (батько позивача) помер 29 квітня 2011 року, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть (а.с.13). Даний житловий будинок було частково знесено в звязку із його частковим саморуйнуванням та неможливістю реставрації в звязку із пошкодженням конструктивних елементів. В період з 1986 по 1990 роки на місці старого будинку Позивачем за власні кошти добудовано житловий будинок літ. «А-1» з прибудовою літ. «А1-1», тамбуром літ. «а», загальною площею 63,80кв.м., житловою площею 34,90кв.м. з надвірними будівлями та спорудами: гаражем літ. «В», сараєм літ. «Г», льохом літ. «г», літнім душем літ. «Д», вбиральнею літ. «Е», сараєм літ. «Ж», зливною ямою літ. «З», огорожею літ. 1-4, колодязем літ. «к». Згідно рішення виконкому Коротичанської селищної ради від 24.11.1999р. № 350 Позивачу передано безкоштовно в приватну власність земельну ділянку площею 0,07га. (700кв.м.), що знаходиться в сел. Коротич, по вул. Комсомольська , № 37, Харківського району Харківської області (а.с.11). Згідно акту обстеження КП «Архітектурне бюро Харківського району» від 13.02.2008р., даний житловий будинок може бути прийнятий в експлуатацію та в разі його збереження необхідно оформити право власності на нього відповідно ст. 376 ЦК України в суді (а.с.30-41). Відповідно до Рішення виконкому Коротичанської селищної ради від 13.05.2008р. № 137 Позивачу надано дозвіл на збереження збудованого житлового будинку літ. «А-1» з прибудовою літ. «А1-1», тамбуром літ. «а», загальною площею 63,80кв.м., житловою площею 34,90кв.м. з надвірними будівлями та спорудами гаражем літ. «В», сараєм літ. «Г», льохом літ. «г», літнім душем літ. «Д», вбиральнею літ. «Е», сараєм літ. «Ж», зливною ямою літ. «З», огорожею літ. 1-4, колодязем літ. «к» (а.с.15). Відповідно п. 4 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі знищення майна. Виходячи з вимог ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно Наказу Міністерства Регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України N 404 від 09.08.2012р., «Про внесення змін до пункту 3.2 розділу 3 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 вересня 2012 р. за N 1538/21850 та Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна зі змінами від 08.01.2013 року, не належать до самочинного будівництва: індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 5 серпня 1992 року; (Абзац пункту 3.2 розділу 3 в редакції Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства N 404 (z1538-12) від 09.08.2012р.), збільшення або зменшення житлової або допоміжної площі за рахунок демонтування або влаштування перегородок (без порушення капітальних несучих стін, несучих конструкцій, опор, балок), комор, утеплення і оздоблення стін; перепланування, пов'язані зі збільшенням житлової або підсобної площі за рахунок демонтажу перегородок без порушення капітальних несучих стін, несучих конструкцій, опор, балок за рахунок площ коридорів та допоміжних приміщень; влаштування перегородок в підсобних приміщеннях; демонтування або влаштування шаф, антресолей, комор; перестановка інженерного та сантехнічного обладнання в межах призначених приміщень; зведення на земельній ділянці тимчасових господарських будівель та споруд, навісів, альтанок, тамбурів, терас, веранд, наметів, накриття, сходів, естакад, літніх душових, теплиць, свердловин, криниць, люфт-клозетів, вбиралень, вигрібних ям, замощень, парканів, воріт, хвірток, відкритих басейнів та із накриттям полегшеної конструкції, погребів, ганків тощо. Положенням ст. 319 ЦК України передбачено, що власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, а відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільного права є його визнання. Відповідно до ст. 19 Закону України від 01.07.2004р. №1952-ІV зі змінами «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» підставою для державної реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, є рішення суду про право власності на нерухоме майно, що набрало законної сили. Будинок проінвентаризовано та на нього виготовлено технічний паспорт (а.с.7-10). Виходячи з вищевикладеного, та беручи до уваги, що Відповідачі проти задоволення позову не заперечують, отже порушення прав інших осіб не відбувається, оскільки майно на яке було зареєстровано право власності знищено в звязку з його частковим саморуйнуванням, Позивачу було виділено у приватну власність земельну ділянку та будівництво було здійснено в 1990 роках і селищною радою надано дозвіл на його збереження, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, не суперечать закону та підлягають задоволенню. Судові витрати у відповідності до ст. 88 ЦПК України суд залишає за рахунок Позивача.

Outcome: approved