Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що 29.05.2012 р. в с. Бандурка Первомайського району Миколаївської області померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно, що складається з житлового будинку та земельних ділянок для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,2500 га, та для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1692га, що знаходяться по вул. Молодіжній, 55 в с. Бандурка Первомайського району Миколаївської області. 04.01.2003 р. мати позивачки склала заповіт, згідно з умовами якого позивачка є спадкоємицею всього майна, що залишилось після її смерті. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачці було відмовлено, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно. Тому просить позов задовольнити. Позивач та її представник в судове засідання не зявились. Представник позивача подав суду заяву про розгляд справи без їх участі, просить позов задовольнити. Від відповідача Тарасівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника сільської ради; проти задоволення позову не заперечують. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до таких висновків. [PERSON] померла 29.05.2012 р., свідоцтво про смерть серії І-ФП № 160131 від 01.06.2012 р. Згідно з заповітом, складеним 24.01.2003 р. в с. Тарасівка Первомайського району Миколаївської області, посвідченим секретарем Тпрасівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, зареєстрованим в реєстрі за № 6, [PERSON], [INFO], уродженка с. Мала Вільшанка Вільшанського району Кіровоградської області, проживаюча в [INFO], на випадок смерті зробила таке розпорядження: усе її майно, де б воно не було і з чого б не складалось, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом має право, заповіла своїй дочці [PERSON]. Відповідно до виписки з матеріалів Первомайського міжміського бюро технічної інвентаризації № 116/06-01-06 від 02.03.2017 р., станом на 31.12.2012 р. житловий будинок № 55 по вул. Молодіжна (стара назва Стаханівська) в с. Бандурка Первомайського району Миколаївської області належав на праві власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право особистої власності на будівлі, видане виконавчим комітетом Тарасівської сільської Ради народних депутатів Первомайського району Миколаївської області від 04.01.1990 р. Згідно з Державним актом IV-МК 016795, зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 451, [PERSON] на підставі рішення Тарасівської сільської Ради народних депутатів від 14.08.1993 р. передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,23 га, розташована на території с. Бандурка Тарасівської сільської Ради, для ведення особистого підсобного господарства. Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-4803315592017 від 19.04.2017 р., земельній ділянці, виданій на підставі вищезазначеного державного акта, присвоєно кадастровий номер 4825487600:10:0004:0001, для ведення особистого селянського господарства, площа земельної ділянки 0,1692 га, власником зазначено [PERSON]. Відповідно до Державного акту IV-МК 016792, зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 450, [PERSON] на підставі рішення Тарасівської сільської Ради народних депутатів від 14.08.1993 р. передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,25 га, розташована на території с. Бандурка Тарасівської сільської Ради, для обслуговування жилого будинку. Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-4803315682017 від 19.04.2017 р., земельній ділянці, виданій на підставі вищезазначеного державного акта, присвоєно кадастровий номер 4825487600:10:0004:0002, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площа земельної ділянки 0,2500 га, власником зазначено [PERSON]. Згідно з листом Другої Первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області № 1647/02-14 від 05.10.2017 р., після смерті [PERSON], яка померла 29.05.2012 р., була заведена спадкова справа № 215/2012 року. З заявою про прийняття спадщини звернулась [PERSON]. З заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину звернулась [PERSON]. Інших заяв до держнотконтори не надходило. Свідоцтво про право на спадщину земельна ділянка площею 5,38 га, кадастровий № 4825487600:09:000:0150, для ведення тованого сільськогосподарського виробництва видано на імя [PERSON]. Постановою завідувача Другої первомайської держнотконтори [PERSON] від 20.09.2017 р. [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок та земельні ділянки, що залишилась після смерті [PERSON], померлої 29.05.2012 р., у звязку з тим, що спадкоємцем не надано документи, що підтверджують право власності на житловий будинок та земельну ділянку. Відповідно до ч. 1 ст. 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленню, майновій самостійності їх учасників. Згідно зі\~ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 1216 ЦК України\~встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з приписами\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Відповідно до\~ст. 1225 ЦК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Статтею 1268 ЦК України передбачено право спадкоємця за законом чи заповітом прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до положень ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верхового суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»роз'яснено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. З роз'яснень, наданих Постановою Пленуму Верхового суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»вбачається, що особа яка не має змоги реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальному порядку набуває право на звернення до суду у порядку позовного провадження із вимогами щодо визнання права на спадщину. Згідно з приписами\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Ураховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що спадкодавцю належало за життя вищезазначене майно; позивач є спадкоємцем за заповітом та не має змоги реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальному порядку, а тому набула права на звернення до суду у порядку позовного провадження із вимогами щодо визнання права на спадщину. Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved