Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-20 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлої 19 листопада 2016 року. Заяву мотивувала тим, що після її смерті відкрилась спадщина на 1/2 частину квартири [ADDRESS]. Інша частина квартири належала батьку позивача [PERSON], який помер 10 листопада 2017 року. Про те що квартира знаходиться у спільній власності батьків позивач дізналась коли збирала документи для оформлення спадщини після смерті батька. Після цього вона звернулась із заявою до приватного нотаріуса Тисменицького РНО [PERSON] про прийняття спадщини після смерті матері. Однак [PERSON] було відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини у звязку із пропуском встановленого законом шестимісячного строку для її прийняття. Позивач в судове засідання не зявилась, подала суду заяву за змістом якої просила розгляд справи проводити без її участі.\~ Позовні вимоги підтримала з мотивів викладених в позовній заяві, просила позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] селищної ради в судове засідання не зявився. Суду надіслав заяву у якій вказав що не заперечує проти задоволення позовних вимог. Та просив розгляд справи проводити без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. Суду подав заяву про визнання позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно копії свідоцтва про смерть серії І-НМ № 238391 від 19 листопада 2016 року, виданого Івано-Франківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області [PERSON] померла 19 листопада 2016 року (а.с. 8). За даними свідоцтва про народження позивача, її матірю записано [PERSON], а батьком [PERSON] (а.с. 11). [PERSON] та [PERSON] за життя належала квартира [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло, виданого Агенством по приватизації державного житлового фонду 11 червня 1998 року (а.с. 12). Таким чином після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на 1/2 частину вказаної квартири. Строк на подачу заяви у нотконтору позивач пропустила з поважних причин, оскільки не знала про те що квартира належить на праві спільної сумісної власності обидвом батькам. Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом шестимісячного строку не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Однак, положенням ч. 3 цієї ж статті визначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно ч. 1 та ч. 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Таким чином, враховуючи що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб , суд приходить до висновку про наявність підстав для визначення [PERSON] додаткового строку, достатнього для подання нею заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 1217, 1220, 1223, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved