Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом в якому із врахуванням неодноразових змін та доповнень, просила усунути перешкоди в проведенні нею приватизації земельних ділянок, шляхом: визнання незаконним та скасування державних актів про права власності [PERSON] на земельні ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та для ведення особистого селянського господарства, що розташовані в [ADDRESS]; визнання незаконним та скасування державної реєстрації, проведеної кадастровим реєстратором відділу Держземагентсва у Полонському районі зазначених земельних ділянок. Також позивачка просила стягнути солідарно із всіх відповідачів понесені неї судові витрати, зокрема за проведення судової земельно-технічної експертизи в сумі 3700 грн., та за надання правової допомоги адвокатом [PERSON] В обґрунтування позову позивачка зазначала, що вона являється власником домоволодіння, розташованого в [ADDRESS]. Рішеннями сесії Полонської міської ради від 25.06.2013 року № 17 та № 18 для неї надані дозволи на виготовлення технічної документації із землеустрою, щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (далі технічна документація) з метою передачі в приватну власність, із земель міської ради площею 0,10 га, розташованої за вказаною адресою, та дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, з метою передачі у приватну власність ( далі проект землеустрою), із земель міської ради площею 0,15 га, розташованої біля вказаного домоволодіння. Полонський районний відділ Центру Кадастру за її зверненням виготовив технічну документацію із землеустрою та проект землеустрою, однак відділ Держземагенства у Полонському районі відмовив їй у здійсненні державної реєстрації земельних ділянок і з мотивів, що у межах земельних ділянок які підлягають приватизації знаходиться частина земельної ділянки, що належить для [PERSON] , хоча на місцевості між земельною ділянкою, котра знаходиться у її користуванні, та земельною ділянкою, яка є власністю [PERSON] встановлена тверда межа (огорожа) і будь-який спір з приводу суміжного землекористування між ними відсутній. Оскільки [PERSON] не забажала добровільно виготовити нову технічну документації із землеустрою, що дало би можливість виправити помилку в даних Державного земельного кадастру без анулювання державних актів на право власності на земельні ділянки виданих для неї, тому просила скасувати ці державні акти. В судовому засіданні 18.12.2014 року [PERSON] та представник Полонського районного відділу Центру Кадастру, а також представник відділу Держземагенства пояснили, що за зверненням [PERSON] їй виготовлена нова технічна документація, в якій усунуті недоліки, котрі перешкоджали для [PERSON] здійснити приватизацію земельних ділянок, і на даний час остання може безперешкодно приватизувати земельні ділянки. У зв'язку з цим [PERSON] подала заяву про відмову від своїх позовних вимог про визнання недійсними та скасування державних актів про право власності [PERSON] на земельні ділянки і скасування їх державної реєстрації, та при цьому посилаючись на ч.1 ст.89 ЦПК України просила стягнути зі всіх відповідачів солідарно понесені нею судові витрати. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1,3 ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. Згідно до п.3 ч.1 ст.205 названого Кодексу суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом. Отже, оскільки [PERSON] в ході судового розгляду подала заяву про відмову від позову, та дана відмова не суперечить закону, тому суд вважає за можливим прийняти її, та провадження у справі закрити. Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред'явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення всіх понесених ним у справі витрат з відповідача. По справі встановлено, що [PERSON] відмовилась від заявленого нею позову через те, що [PERSON] добровільно звернулась до Полонського відділу Центру Кадастру, який виготовив їй нову технічну документацію, де виправив помилки допущені приватним підприємством «Обрій» при розробленні технічної документації в 2004 році для [PERSON] У зв'язку з такими діями відповідачів для [PERSON] перестали існувати перешкоди у здійсненні приватизації земельних ділянок, а тому для неї відпала необхідність, яка існувала до пред'явлення позову, визнавати недійсними державні акти про право власності [PERSON] на земельні ділянки, а відтак позивачка має право на підставі ч.1 ст. 89 ЦПК України на присудження для неї судових витрат. Як вбачається із висновку судової земельно-технічної експертизи (а.с.127-134) у технічному звіті розробленого приватним підприємством «Обрій» в 2004 році для [PERSON] (мати [PERSON]) площі земельних ділянок, які підлягали приватизації, їх конфігурація та координати визначені не вірно і не узгоджуються із фактичним місцем розташування земельних ділянок на місцевості. В документаціях із землеустрою розроблених Полонським відділом Центру Кадастру в 2013 році для [PERSON] площі та конфігурація земельних ділянок визначено вірно, а координати поворотних точок меж земельних ділянок - ні. Схематичне накладення частин земельних ділянок зазначених у Технічному звіті та документаціях із землеустрою має місце, через неправильне вирахування поворотних точок меж земельних ділянок. Виправити помилки в даних державного земельного кадастру без анулювання державних акту на право власності на земельні ділянки виданих для [PERSON], які би не створювали перешкод для приватизації [PERSON] земельних ділянок на які виготовлено документації із землеустрою, можливо шляхом складання технічної документації із землеустрою [PERSON] та внесення її до державного земельного кадастру. Отже, при виготовлені технічного звіту в 2004 році для [PERSON], документації із землеустрою в 2013 році для [PERSON] були допущені помилки, через які позивачка не могла здійснити приватизацію земельних ділянок, а [PERSON], до пред'явлення позову, не бажала добровільно скласти нову технічну документацію для їх виправлення. Таким чином суд вважає, що саме з Центру Кадастру, приватного підприємства «Обрій», [PERSON] підлягають стягненню в рівних частках понесені позивачкою судові витрати, а саме оплата вартості за проведення експертизи 3700 грн., витрати на правову допомогу 2000 грн. Відповідно до п.5 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі закриття провадження у справі, що має місце в даному випадку.

Outcome: approved