Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-31 00:00:00

[PERSON] звернулась до Козелецького районного суду Чернігівської області із позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Позовні вимоги мотивує тим, що вона є власником будинку [ADDRESS] , в якому вона зареєстрована та проживає. Крім неї, у вказаному будинку зареєстрований її син - [PERSON] , 1972 року народження, та його колишня дружина - [PERSON] , з якою він припинив спільне проживання у 2002 році та розірвав шлюб у 2020 році. В грудні 2002 року [PERSON] виїхала до своєї матері в с. Дорогинка Ічнянського району Чернігівської області. Відповідач [PERSON] понад 17 років без поважної причини не проживає за місцем реєстрації та не тримає там особистих речей. Позивач просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS] . Ухвалою судді Козелецького районного суду Чернігівської області від 12.11.2020 відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в підготовчому судовому засіданні. Ухвалою судді Козелецького районного суду Чернігівської області від 23.12.2020 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання [PERSON] подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленою про час, дату і місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомила, відзив на позовну заяву не надала. З письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судовим розглядом цивільної справи встановлено, що відповідно до довідки Нічогівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області від 28.10.2020 № 75 [PERSON] є власником житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно з довідкою Нічогівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області відповідач зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки Нічогівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області від 28.10.2020 № 74 [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] та має такий склад сім`ї: син [PERSON] , 1972 р.н. Із акту обстеження будинку зазначеного будинку вбачається, що [PERSON] зі слів [PERSON] та [PERSON] на протязі 17 років в даному будинку не проживає. Особистих речей [PERSON] не виявлено. Згідно з довідкою Нічогівської сільської ради від 22.10.2020 № 69 [PERSON] упродовж 17 років не проживає за адресою: [ADDRESS] . Заочним рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 15.09.2020 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Відповідно до ч. 4 ст. 9 ЖК Української РСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Згідно із ст. 72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право зайняти, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що право членів сім`ї власника будинку (квартири) на користування цим жилим приміщенням може виникати та існувати лише у осіб, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство або при їх вселенні була інша угода про порядок користування цим приміщенням. У разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік він втрачає право на користування цим будинком. Такі ж вимоги стосуються і колишніх членів сім`ї власника житла. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням підлягає задоволенню, оскільки відповідач за місцем реєстрації ( [ADDRESS] ) без поважних причин не проживає з грудня 2002 року та на даний час не є членом сім`ї власника будинку. Крім того відсутні підстави для збереження за відповідачем житлового приміщення понад один рік відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 840, 80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved