Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить визначити їй додатковий строк, достатній для подачі заяви про прийняття спадщини за законом після смерті чоловіка [PERSON], померлого 18 вересня 2014 року. Під час розгляду справи судом позивач збільшила позовні вимоги, просить, також, встановити факт родинних відносин між [PERSON], померлим 18 вересня 2014 року, який вказаний у свідоцтві про право власності на житло квартиру [ADDRESS], від 10 червня 1993 року, як [PERSON] (із виправленням прізвища) та [PERSON] як між чоловіком та дружиною. Позивачем до позовної заяви надавалась письмова заява, якою заявлені вимоги [PERSON] підтримала в повному обсязі. Відповідачем Сарненською міською радою, подано письмову заяву, згідно із якою проти позовних вимог відповідач заперечень не має. Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, врахувавши думку відповідача щодо заявлених вимог, суд дійшов до обґрунтованості заявленого позову. Згідно із ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документу особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Крім цього, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до копії паспорту позивача вона [PERSON], [INFO]. У цьому ж документі міститься відмітка у графі «Сімейний стан» про реєстрацію шлюбу 29 липня 1964 року із [PERSON]. Надана позивачем копія свідоцтва про одруження підтверджує факт реєстрації шлюбу між [PERSON] та [PERSON] (рос. мовою), проведеного 29 липня 1964 року Сарненським бюро ЗАГС. Із копії свідоцтва про смерть вбачається, що померла 18 вересня 2014 року особа [PERSON]. Суд, проаналізувавши надані позивачем докази, вважає, що особа, вказана у свідоцтві про смерть, дійсно є чоловіком позивача, а розбіжності у написанні прізвищ подружжя у свідоцтві про право власності на житло, виникла через неуважність особи, якою вносились записи до документів, а тому вимога щодо встановлення родинних відносин між позивачем та спадкодавцем підлягає до задоволення. Таким чином, позивач є спадкоємцем першої черги спадкування за законом після смерті чоловіка на підставі ст.1261 ЦК України. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Копії свідоцтва про право власності на житло квартиру [ADDRESS], договору від 20 жовтня 2011 року про визначення часток у вказаному житлі та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 4 грудня 2013 року, доводять, що у померлого [PERSON] на праві власності перебувала 1/2 частина зазначеної вище квартири. Позивач є особою пенсійного віку, яка, відповідно до позовної заяви, пропустила строк подачі відповідної заяви про прийняття спадщини, через те, що вважала, що прийняла спадщину належним чином, оскільки проживала разом із спадкодавцем на момент його смерті. Таким чином, оскільки в ході судового слідства підтверджено наявність спадкового майна у померлого [PERSON], доводиться факт родинних відносин між вказаними у позові особами, поважність причин пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини необізнаність із законодавством та похилий вік, приймається судом - вимоги позивача є обгрунтованими і підлягають до задоволення в повному обсязі. На підставі наведеного, ст.ст. 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved