Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-20 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, сторони перебувають у шлюбі з 15.10.1995 р. За час шлюбу у сторін народилось двоє дітей: дочка [PERSON] , яка є повнолітньою та неповнолітня дочка [PERSON] . Протьогом трьох років сторони проживають окремо. Зазначає, що неповнолітня дочка проживає з позивачкою у м. Києві, дитина повністю перебуває на її утриманні. Відповідач відмовляється в добровільному порядку допомагати утримувати дитину, хоча останній має можливість. Між позивачкою та відповідачем не досягнуто згоди з приводу утримання дитини, а тому позивачка звернулась до суду та просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки в розмірі по 2000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді від 19.03.2019 року було прийнято позовну заяву до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження . Станом на 21.05.2019 р. відзиву на позовну заяву відповідачем подано не було. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась, у позовній заяві просить справу розглядати у її відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча належним чином судом був повідомлений про час і місце розгляду справи, про що свідчить реєстр на відправку поштової кореспонденції. Про причини неявки суд не повідомив. У відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно вимог\~ст.180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому, за змістом\~ст. 141 СК України\~батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини. Як убачається з копії копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] позивач та відповідач 15.10.1995 р. вступили у шлюб. Відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] (серії [NUMBER] від 26.09.2003 р. ), сторони є її батьками та мають на своєму утриманні вказану вище спільну неповнолітню дитину. Відповідно до ч.1\~ст.184 СК України,\~якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Крім цього, відповідно до ч. 2\~ст. 182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом установлено, що розмір прожиткового мінімуму для дітей збільшився відповідно до\~ЗУ «Про Державний бюджет України на 2019 рік»\~та для дітей віком від 6 до 18 років він складає з 01.01.2019 року\~2027 гривень (50% - 1013,50 грн). Аналізуючи зазначені норми закону, суд виходить з того, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров`я та розвитку дитини, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, забезпечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує мінімальні потреби дитини. У позовній заяві позивачка вказує, що відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дочки не надає і дитина перебуває повністю на її утриманні. Згідно ч.1\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У поданій до суду позовній заяві позивачем не обґрунтовано та не наведено доказів на підтвердження того, що відповідач має можливість сплачувати аліменти в розмірі по 2000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Таким чином, при визначенні розміру аліментів суд, враховуючи матеріальне становище відповідача, величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством, а також із урахуванням середньостатистичних доходів громадян по Волинській області та Україні та положення\~ст.180 СК України\~про те, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, та вважає, що з відповідача слід стягувати на користь позивачки аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 1200 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня звернення до суду із даною вимогою. Визначений розмір аліментів в сумі 1200 гривень щомісячно, на переконання суду, є об`єктивним та справедливим з врахуванням наведених вище обставин. На підставі вимог п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України\~слід допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Судові витрати у справі згідно\~ст. 141 ЦПК України\~підлягають стягненню з відповідача [PERSON] в дохід держави.

Outcome: partial