Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, а саме уточнивши заявлені вимоги просить суд: розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON], який був зареєстрований 19.03.2009 року\~Приморською сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області, свідоцтво про шлюб серії 1-ЖД № 096501, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 02. Позивач в судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, в матеріалах справи є її заява, відповідно до якої просить позовні вимоги задовольнити в частині розірвання шлюбу, просить позов розглянути у її відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в матеріалах справи є його заява, відповідно до якої з уточненими позовними вимогами згоден, просить позов розглянути у його відсутність. У звязку із неявкою сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши всі надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 19.03.2009 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Приморською сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №02, та видане свідоцтво про шлюб серії 1-ЖД №096501. Від шлюбу подружжя мають дитину сина [PERSON], [INFO], згідно (копії) свідоцтва про народження серії 1-ЖД №180785, виданого Виконавчим комітетом Приморської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, про що в книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис за № 10. В позовній заяві позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, шлюб та сімю, будь-які відносини між сторонами припинені та шлюб носить формальний характер, збереження шлюбу неможливе. Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Частиною 2 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] щодо розірвання\~ шлюбу підлягає задоволенню. У відповідності до положень ст.88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 гривень.

Outcome: approved