Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою про визнання свого сина [PERSON], [INFO], недієздатним, та призначити заявника опікуном, посилаючись на те, що [PERSON] тривалий час хворіє на психічну хворобу «Шизофренія, параноїдальна форма», у зв'язку з чим він не розуміє значення своїх дій, не може себе контролювати та не може керувати своїми діями. Визнання сина недієздатним заявнику потрібно для оформлення над ним опіки та захисту його майнових та немайнових прав. В судовому засіданні 15.11.2016р. заявник та представник заявника підтримали заявлені вимоги, заявник суду пояснила, що її син [PERSON] в 2010 р. поїхав в Київ і там вживав алкоголь і психотропні засоби, тому в нього почались відхилення в психіці, ходив роздітий, голодний, вони забрали його додому, зараз, коли син вживає алкоголь, то хвороба прогресує, він вибігає з будинку, риє ями в городі, нічого не чує, погрожує батькам, поводить себе агресивно. В судове засідання 16.11.2016 р. заявник не з'явилась, до канцелярії суду надійшла заява про розгляд справи в її відсутність. Заінтересована особа - орган опіки і піклування виконкому Широківської селищної ради Дніпропетровської області повідомлені про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засіданні представника не направили, з заявою згодні та просять розглянути справу у їх відсутність. В судовому засіданні 15.11..2016р. представник не заперечувала проти задоволення вимог заяви. Заслухавши заявника, представника заявника, представника органу опіки і піклування, думку особи, щодо якої вирішується питання про визнання недієздатним [PERSON], вивчивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 3 ст. 237 ЦПК України заява про визнання фізичної особи недієздатою може бути подана до суду членами її сім`ї. Заявник [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO], згідно із свідоцтвом про народження (а.с. 11). Згідно ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення свої дій та керувати ними. [PERSON] є інвалідом другої групи, перебуває на обліку в лікаря-психіатра Широківської центральної районної лікарні (а.с.15). Висновком судово-психіатричного експерта № 181 від 28.07.2016 р. встановлено, що [PERSON] страждає хронічним стійким психічним розладом у вигляді шизофренії, параноїдної форми, з непреривним типом перебігу, за своїм психічним станом не може розуміти значення свої дій та керувати ними (а.с. 38-42). Ч.2 ст. 60 ЦПК України передбачено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною. До суду подано висновок та подання органу опіки і піклування про доцільність визнання [PERSON] недієздатним та призначення [PERSON] опікуном [PERSON], зібрані всі необхідні документи для встановлення опіки (а.с. 80-81). Аналізуючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги заявника є обгрунтованими та підлягають задоволенню шляхом визнання [PERSON], [INFO], недієздатним та призначення [PERSON] його опікуном. Заявник звільнений від сплати судових витрат, відповідно до ч. 2 ст. 240 ЦПК України судові витрати компенсуються за рахунок держави. Відповідно до ст. ст. 39, 58, 60 ЦК України,

Outcome: approved