Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона є дружиною [PERSON], колишнього мешканця [INFO]. 05.01.2016 року її чоловік, а відповідачів батько, помер. Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку с.Боржавське, вул.Добровольців, 40, Виноградівського району. Позивач спадщину в порядку ст. 1268 ЦК України прийняла, оскільки на день відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем. [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], відмовляються від своїх часток спадкового майна в користь позивача. Оформити спадщину у нотаріальному порядку не має можливості, оскільки правовстановлюючий документ на спадковий будинок втрачено. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідачі також в судове засідання не зявилися, подали до суду заяви в яких просять суд розглянути справу у їх відсутності, із позовними вимогами погоджуються, проти задоволення таких не заперечують. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 05.01.2016 року [PERSON] чоловік позивача, а відповідачів батько, помер (а.с.5,6зв.,11,14,18,22,25). Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку с.Боржавське, вул.Добровольців, 40, Виноградівського району, відповідно до свідоцтва про право власності на житловий будинок від 06.12.2000 року, видане на підставі розпорядження голови Виноградівської райдержадміністрації № 661 від 05.12.2000 року (а.с.29-35). Оригінал якого втрачено (а.с.63). За ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Про відмову від спадщини спадкоємець може заявити протягом строку, встановленого для її прийняття. Як вбачається з матеріалів справи, обставин позову [PERSON] на час смерті чоловіка [PERSON] постійно проживала з ним, вважається такою, що прийняла спадщину (а.с.24,25). Відповідачі, як спадкоємці першої черги на частку у спадковому майні не претендують, про що свідчать відповідні заяви, посвідчені секретарем сільської ради (а.с.57-60). Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що позивач є такою, що прийняла спадщину, що відкрилася на день смерті спадкодавця, до складу якої ввійшло нерухоме майно, відтак вона зобовязана отримати свідоцтво про право на спадщину за законом. Однак, згідно із правилами, встановленими п.4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженими Наказом Мінюсту від 22.02.2012 року N 296/5, для видачі свідоцтва про право на спадщину, у складі якої є нерухоме майно, необхідно подати правовстановлюючий документ та [PERSON] із Державного реєстру речових прав. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Суд прийшов до висновку, що умови для отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину за законом у нотаріальному порядку відсутні. Відтак, невизнане право позивача набуте шляхом переходу права власності в порядку спадкування, підлягає судовому захисту обраним способом, передбаченим законом. Отже, суд, розглянувши цивільну справу у межах заявлених вимог та на підставі навних у ній доказів, прийшов до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved