Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 23 серпня 2014 року вона з відповідачем уклала шлюб. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Останнім часом сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сімю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи між ними постійно виникають сварки, свідком яких нерідко стає їхня дитина, що тяжким чином впливає на її психічний стан та кожен раз спричиняє позивачці душевні страждання. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у сімї та не здатен підтримувати нормальну здорову атмосферу, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, взаємодопомоги. Подружні відносини між ними припинились з лютого 2017 року. З цього часу спільне господарство не ведеться, спору про спільне майно немає. За таких обставин вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам дитини. Просить не надавати строку для примирення. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище - [PERSON]. Просить суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 23 серпня 2014 року у Словянській сільській раді Межівського району Дніпропетровської області, актовий запис № 283777, після розірвання шлюбу залишивши прізвище [PERSON]. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі, після розірвання шлюбу просить залишити прізвище [PERSON]. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти його задоволення. Виходячи з матеріалів справи, вбачається, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-КИ №283777 виданого виконавчим комітетом Словянської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області, 23 серпня 2014 року [PERSON], [INFO], уродженець [INFO], та [PERSON], [INFO], уродженка міста Дніпропетровськ, зареєстрували свій шлюб за актовим записом №28 у виконавчому комітеті Словянської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області. Копією свідоцтва про народження серії 1-КИ №539924 від 12 травня 2015 року виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Першотравенського міського управління юстиції у Дніпропетровській області підтверджується факт того, що у [PERSON] та [PERSON] є спільна дитина [PERSON], [INFO]. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити з наступних підстав: Частиною 2\~статті 3 СК України\~встановлено, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до\~ст.112 Сімейного Кодексу України, п.12\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи особливий характер сімейних відносин а також те, що збереження шлюбу можливе лише на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Детально вивчивши й оцінивши мотиви розлучення, повно і всебічно з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, приймаючи до уваги те, що сторони наполягають на розірванні шлюбу, суд вважає, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, причини, що спонукають сторони наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до\~ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно ч.1 ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягти з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 гривня.

Outcome: approved