Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду 04.10.2013 р. з позовом про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS]. В позовній заяві зазначила, що вказана квартира належить до державного житлового фонду і знаходиться на балансі міського комунального підприємства «Основаніє». Квартира трикімнатна, не приватизована. Наймачем квартири є вона. У квартирі вона зареєстрована та постійно мешкає. У квартирі також зареєстрований її брат - [PERSON] та його донька - [PERSON], яка народилась та постійно мешкала і мешкає зараз з батьками за адресою: [ADDRESS]. 15.03.2013 р. [PERSON], без її відома та згоди, зареєстрував у вказаній квартирі на той час неповнолітню доньку [PERSON], яка в квартирі ніколи не мешкала та не мешкає, до квартири не заселялась, речі та майно не завозила. [PERSON] також в квартирі не мешкає, однак сплачує платежі за квартиру з березня 2013 р. тільки за себе. З 15.03.2013 р. у квартирі [ADDRESS] мешкає тільки вона. [PERSON] в квартирі не проживає без поважних причин, не сплачує платежі житловому органу на утримання житлового будинку та прибудинкової території, не користується квартирою для проживання, її речей в квартирі нема. За позовом [PERSON] посилаючись на ст.ст.71, 72 ЖК України, просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] та стягнути судові витрати. [PERSON], як відповідач, та [PERSON], як третя особа, що заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, заявили зустрічні позови, в яких зазначили, що квартира [ADDRESS] є комунальною власністю та складається з трьох кімнат: № 5 - площею 10,12 кв.м.; № 2 - площею 11,12 кв.м., та № 6 - площею 18,6 кв.м., жилою площею 41,69 кв.м., загальною площею 54,79 кв.м. Ізольованою є лише кімната № 2. Вони сплачують комунальні послуги та квартирну плату, тобто виконують передбачені житловим кодексом та договором найму обов»язки. За згодою [PERSON], договір найму на спірну квартиру було укладено між [PERSON] та МКП «Основаніє», на балансі якого знаходиться будинок [ADDRESS]. У березні 2013 р. [PERSON] зареєстрував та вселив у якості члена своєї сім»ї [PERSON] та вони зайняли дві кімнати у квартирі. З першого ж дня проживання [PERSON] була не згодна з таким порядком користування квартирою та почала оскаржувати реєстрацію [PERSON], яка проживала у квартирі до травня 2013 р., тобто, до закінчення навчання на четвертому курсі, а влітку у зв»язку з канікулами перебувала на відпочинку, потім відпочивала та проживала у своєї мами у селі Петромихайлівка. В цей час відносини між ними та [PERSON] суттєво погіршилися через судові спори та невизнання позивачем за первісним позовом їх прав на проживання у спірній квартирі. [PERSON], використовуючи будь-яку можливість, робила неможливим проживання у спірній квартирі, вчиняла сварки, перекладала їх особисті речі, викидала з холодильника продукти. У зв»язку з неможливими умовами користування квартирою у вересні 2013 р., замість того, щоб вселитись у спірну квартиру після літніх канікул та перебування на відпочинку, [PERSON] вимушена була винайняти житло за оплату, оскільки вона перебуває на стаціонарному навчанні у м.Запоріжжя. У квартирі [PERSON] тримає трьох котів та собаку породи - німецька вівчарка, які псують технічний стан квартири, а також їх речі, що робить неможливим їх користування квартирою. 13.11.2013 р. [PERSON] не зміг потрапити до спірної квартири, оскільки [PERSON] змінила замок на вхідних дверях, у зв»язку з чим він був вимушений звертатись до Шевченківського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області. За позовами [PERSON] та [PERSON], посилаючись на ст.ст.47, 63-65 ЖК України, просять зобов»язати [PERSON] не перешкоджати їм користуватись квартирою та надати їм один комплект ключів від вхідних дверей квартири за адресою: [ADDRESS]; вселити їх до квартири [ADDRESS]. [PERSON] та її представник підтримали первісний позов, просили його задовольнити та відмовити в задоволенні зустрічних позовів. Представник [PERSON] та [PERSON] просила задовольнити зустрічні позови з підстав, які в них викладені, та відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] Представник третьої особи - МКП «Основаніє» подав до суду заяву про розгляд справи без їх участі. Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення [PERSON] та її представника, представника [PERSON] та [PERSON], допитавши свідків, суд вважає, що заявлені [PERSON] та [PERSON] позови підлягають задоволенню, а в задоволенні вимог [PERSON] слід відмовити. Згідно довідки МКП «Основаніє» від 09.04.2013 р. (а.с.6) в квартирі [ADDRESS] зареєстрована та мешкає [PERSON], яка має склад родини: донька - [PERSON] та брат - [PERSON] В позовній заяві [PERSON] зазначила, що [PERSON] до зазначеної квартири не вселялась, в ній з моменту реєстрації -15.03.2013 р. не мешкала та не мешкає. Викладені обставини в судовому засіданні підтвердили допитані свідки - сусіди [PERSON] та [PERSON], а також невістка [PERSON] - [PERSON] Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Статтею 72 ЖК України встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, для визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням з передбачених ст.71 ЖК України підстав, необхідно встановити строк та причини непроживання. З пояснень вказаних вище свідків судом встановлено, що [PERSON] до квартири не вселялась. Вказані висновки суду не спростовані в процесі розгляду справи. [PERSON] зазначила, що вселилась в березні 2013 р. до спірної квартири, де проживала до травня 2013 р., але влітку у зв»язку з канікулами перебувала на відпочинку та тимчасово мешкала в с.Петромихайлівка у своєї матері, а з вересня 2013 р. не проживала в квартирі через перешкоди у проживанні, які створила їй [PERSON] Відповідно до ст.10 ЦПК України розгляд і вирішення справ в порядку цивільного судочинства здійснюється на засадах змагальності та свободи сторін у наданні доказів і у доведеності перед судом їх переконливості. судом Згідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Твердження [PERSON] про те, що вона вселялась до квартири, а також в частині створення їй [PERSON] перешкод у користуванні житловим приміщенням не доведені належними та допустимим доказами в процесі розгляду справи, а тому позов, заявлений [PERSON] підлягає задоволенню. Задоволення позову [PERSON] про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою, повністю виключає можливість задоволення позовних вимог [PERSON] про усунення їй перешкод в користуванні житловим приміщенням та вселення. Розглядаючи позовні вимоги [PERSON] суд виходив з наступного. Ч.1 ст.64 ЖК України передбачено, що члени сім»ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами та несуть усі обов»язки, що виплавають з договору найму жилого приміщення. З заяви [PERSON] на ім»я директора МКП «Основаніє» від 18.11.2013 р. (а.с.26) встановлено, що останній звертався за створенням комісії, яка б могла засвідчити факт заміни дверних замків. З відповідною заявою щодо зміни дверних замків звертався [PERSON] і до Шевченківського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області, про що свідчить висновок від 18.11.2013 р. (а.с.58). Ту обставину, що позивач за зустрічним позовом, не зміг потрапити до квартири в листопаді 2013 р. підтвердили допитані в суді свідки [PERSON] та [PERSON] Оцінивши надані [PERSON] докази, суд дійшов висновку, що на час розгляду справи [PERSON] створила йому перешкоди у користуванні квартирою, а тому його право користування квартирою підлягає захисту у обраний ним спосіб. У відповідності до ст..88 ЦПК України, стягненню з відповідачів підлягає судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved