Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаною позовною заявою, вказуючи, що рішенням Іллінецького районного суду Вінницької області від 20 березня 2015 року у справі №131/1780/14 - ц стягнуто з [PERSON] на користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі по 350 гривень на місяць. Зазначеного розміру аліментів недостатньо для утримання дитини. Згідно статті 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2016 рік прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років становить 1228 гривня. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (стаття 180 Сімейного кодексу України). Обовязок щодо утримання дитини є однаковим як для матері так і для батька, а тому я вважаю за справедливе розділити прожитковий мінімум на дитину 1228 гривню на обох батьків по 614 гривень на кожного з батьків. Виправдання [PERSON], що він не працює і не може сплачувати аліменти не може розцінюватись судом, як вагома причина, адже відповідач молодий, здоровий хлопець і просто лінується знайти офіційну роботу. [PERSON] сплачує кошти за комунальні послуги, за лікування та медичне обстеження дитини, одяг, харчування. Відповідач участі в матеріальному утриманні дитини не бере та не виконує свої батьківські обовязки. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, проте подала до суду заяву в якій просить справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує, також додала довідку Центру первинної медико санітарної допомоги, від 19.09.2016 про те, що [PERSON] знаходиться на обліку з приводу пахової грижі та потребує оперативного лікування. Відповідач [PERSON] подав до суду заперечення в якому вказав, що позивачем не наведено жодної обставини та не підтверджено жодними доказами підстави для задоволення вказаного позову. Позовні вимоги мають грунтуватися на положеннях ст. 192 СК України, а позивач застосовує положення ст. 182-184 СК України, що стосується загальних правил призначення аліментів на утримання дитини. Що стосується зміни розміру аліментів, то стаття 192 СК України визначає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках. Позивач у даному випадку має довести наявність чи відсутність даних обставин. Слід також враховувати положення ст. 182 СК України щодо обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, зокрема це стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Кожна з даних обставин має бути доведена належними та допустимими доказами. Не достатньо просто констатувати, що «відповідач молодий, здоровий хлопець і просто лінується знайти офіційну роботу», в даному випадку потрібно вказати факти покращення матеріального становища відповідача та надати відповідні докази до суду, що свідчать про можливість сплачувати більшу суму аліментів. Позивачем в даному випадку не доведено ні: - погіршення стану здоровя дитини (поява хронічної хвороби, інвалідності тощо) - покращення матеріального становища платника аліментів (особа працевлаштувалась, значно збільшився розмір заробітної плати, були зроблені покупки обєктів нерухомості або дорогого авто, що говорить про можливості платника аліментів витрачати більше коштів на утримання своєї дитини), Доцільно довести суду, що ті обставини, які були взяті до уваги судом при визначенні розміру аліментів перестали існувати, значно змінились. Такі обставини повинні буди дійсними і не надуманими, належно підтвердженими та обгрунтованими. Формальний підхід до подання такого позову закінчується формальним рішенням про відсутність підстав для його задоволення. [PERSON] вказав, що на даний час він не працевлаштований, на його утриманні перебуває однорічна дитина та дружина, що перебуває у декретній відпустці, докази чого додав до заперечення, та згодний сплачувати аліменти в розмірі ? всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Враховуючи, що позивачем не доведено обставини, що мають значення для справи, а саме наявність обставин для збільшення розміру аліментів, відповідно, вважаю, що позивачу необхідно відмовити в задоволенні вимог в повному обсязі в звязку з безпідставністю вимог та недоведеністю обставин. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені по справі докази приходить до висновку, що позов обґрунтований, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягає задоволенню. У відповідності до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання, щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього і інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менший, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При зміні розміру аліментів суд враховує стан здоровя дитини, матеріальне становище платника аліментів, який тимчасово не працюючий, має на утриманні малолітню дитину, та дружину, яка перебуває у декретній відпцустці, відношення відповідача до змінених позовних вимог, які він не визнає повністю, що стягуються з відповідача на користь позивача на утримання сина [PERSON] визначивши їх в розмірі 1/4 від всіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача слід також стягнути судовий збір на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved