Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до Ленінського районного суду м. Харкова з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що з відповідачем по справі знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 17 липня 2009 року. Від спільного шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розбіжність поглядів на сімейні відносини та обов`язки, через вживання відповідачем алкоголю. На теперішній час проживають окремо, спільне господарство не ведеться, фактичні шлюбні відносини припинені. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу неможливе, бо суперечить інтересам сторін, у зв`язку з чим просить розірвати шлюб з відповідачем У судове засідання позивач не з`явилась, подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву до суду в якій просив розглядати справу без його участі та просив розірвати шлюб. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у випадку визнання позову відповідачем за наявності законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи і докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно до ст.114 Сімейного Кодексу України шлюб вважається припиненим з моменту набрання рішення про його розірвання, чинності. Відповідно до ст.115 Сімейного кодексу України, розірвання шлюбу здійснене за рішенням суду, має бути зареєстровано в державному органі реєстрації актів цивільного стану. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17 липня 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , виданим Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 218. Від спільного шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серія [NUMBER] , видане Червонозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. Малолітній син проживає з матір`ю. Приймаючи до уваги фактичні взаємини між подружжям, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя сторін, такі як не ведення спільного господарювання, небажання позивача та відповідача надалі підтримувати сімейні відносини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, внаслідок чого позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Неповнолітня дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з матір`ю. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційне розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved