Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Свої вимоги мотивує тим, що перебувала у відносинах та проживала однією сім`єю\~ з відповідачем по справі, від якого має малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . В свідоцтві про народження батьком дитини записано відповідача. [PERSON] жодної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає та не бере участі у її вихованні. Дитина проживає разом з матір`ю і знаходиться на її повному утриманні. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, в якій позов підтримала та уточнила свої вимоги щодо строку стягнення аліментів, а сама: просила стягнути з відповідача аліменти не з 01 серпня 2019 року, як зазначено в позові, а з дня подачі заяви до суду 23 січня 2019 року. Крім цього прохала розглянути справу без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач, який належним чином повідомлений про дату та час судового розгляду, повторно в судове засідання не з`явився, відомостей про поважність причин неявки суду не повідомив. Заяв та клопотань від відповідача до суду не надійшли. Відзив на позовну заяву до суду не надав. На підстав вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до переконання про задоволення позову на підставі наступного. Згідно копії Свідоцтва про народження серія [NUMBER] батьком дитини [PERSON] , [INFO] , зазначено відповідача [PERSON] . /а.с.5/ Як вбачається з довідки приватного підприємства «Житлово-експлуатаційна дільниця №1» від 21 січня 1019 року, [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] . Разом з нею зареєстрована дитина [PERSON] /а.с.6/ Судом встановлено, що між сторонами відсутня домовленість щодо виконання відповідачем обов`язку утримання малолітньої дитини. У відповідності до положень ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до частини 2 статті 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з частинами 1, 2 статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Постановою Верховної ради України № 789-XII від 27.02.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття. Статтею 191 Сімейного Кодексу України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно ст. 141 ЦПК України\~ з відповідача на користь\~ держави\~ підлягає стягненню\~ судовий збір.

Outcome: approved