Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що з 17 лютого 2007 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Від спільного проживання мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачем. В позові зазначає, що відповідач ухиляється від утримання дітей, матеріальної допомоги добровільно не надає. Крім того, син [PERSON] являється інвалідом з дитинства та потребує додаткових витрат на лікування. У зв'язку з наведеним, позивач просить стягнути з відповідача на її користь щомісячно аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину; стягнути щомісячно з відповідача додаткові витрати на сина [PERSON], [INFO], в розмірі 500 грн. Позивач в судове засідання не з'явилась. В позові просить справу розглядати в її відсутність та задовольнити позовні вимоги, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання двічі не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, відповідно до ст. 74 ЦПК України, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надійшло. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. В порядку ст. 158 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і постановити рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження серії 1-ОЛ №038281, виданого 12 квітня 2007 року Розкішненською сільською радою Голованівського району Кіровоградської області, [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження серії 1-ОЛ №066553, виданого 25 вересня 2008 року виконкомом Ємилівської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, та [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження серії І-ОЛ №172578, виданого 13 жовтня 2014 року виконавчим комітетом Ємилівської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області (а.с. 5-6, 9). Згідно довідки про склад сімї за №2121, виданої 20 грудня 2016 року Лиманською селищною радою Роздільнянського району Одеської області, діти [PERSON], [PERSON] та [PERSON] проживають разом з позивачем в [ADDRESS] (а.с. 4). Відповідно до копії посвідчення серії ААБ №191984, виданого 11.07.2012 року Голованівським УПСЗН, [PERSON], [INFO], являється інвалідом з дитинства (а.с. 7). Як вбачається з копії консультативного висновку спеціаліста Голованівської ЦРЛ від 27.10.2010 року, [PERSON], [INFO], має клінічний діагноз: синдром Дауна каріотин (а.с. 8). В судовому засіданні встановлено, що відповідач по справі добровільної матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Згідно зі ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.\~Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. За змістом ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з вимогами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Крім того, за нормами ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Судом встановлено, що діти, які потребують матеріальної допомоги, проживають з матір'ю, а тому відповідач зобов'язаний утримувати їх до досягнення повноліття, крім того, враховуючи, що спільний син сторін [PERSON], [INFO], має хворобу, тому відповідач зобовязаний брати участь у додаткових витратах на цю дитину. Вирішуючи питання про розмір аліментів та додаткових витрат, що підлягають стягненню, суд враховує, що відповідач є здоровою працездатною людиною, інших неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має. А тому, суд\~дійшов висновку, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання дітей в розмірі по 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та надавати додаткові витрати на дитину, яка є інвалідом з дитинства. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України\~ суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову (ч. 1\~ст. 191 Сімейного кодексу України). У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір, від сплати судового збору звільняються позивачі -\~ у справах про стягнення аліментів. Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому з відповідача мають бути стягнуті 1280 грн. судового збору на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved