Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 24.04.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 486 та стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітнього сина - Кіріла, [INFO] в твердій грошові сумі у розмірі 550,00 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Заявлені вимоги позивачка обґрунтовує тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 24.04.2010 року, актовий запис № 486. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - Кіріла, [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось. Шлюбні відносини припинили своє існування, спільне господарство не ведеться. Між ними втрачено почуття поваги та взаємопорозуміння. Вказує, що вже тривалий час проживають окремо, а тому подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Зазначає, що дитина проживає з нею. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Просить шлюб між нею та відповідачем розірвати і стягнути з нього на її користь аліменти в твердій грошові сумі у розмірі 550 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття.. В судове засідання позивачка не зявилась, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі і просить їх задовольнити, після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «Войтенко». Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Суд вважає, що в матеріалах справи достатньо даних про права і взаємовідносини сторін, відповідач визнав позовні вимоги, про що свідчить його заява, яка надійшла до суду, а отже, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній даних і доказів. Оскільки сторони в судове засідання не зявились, у відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. При цьому суд виходить з наступного: [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, що зареєстрований 24.04.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 486 (а.с.5). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], батьками якого вони являються (а.с.6). Суд, приймаючи до уваги обставини життя подружжя, прийшов до висновку, що шлюб на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України належить розірвати, оскільки між сторонами втрачені почуття взаємопорозуміння і поваги, шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливе і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, що має істотне значення у даній справі. Батьки зобовязані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, що передбачено ст. 180 Сімейного кодексу України. На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні дитини не досягнуто, а отже аліменти підлягають стягненню в судовому порядку в силу ст. 181 Сімейного Кодексу України. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя і матеріальне становище позивача, дитини і відповідача, визнання позову відповідачем, обставини даної справи, і вважає за необхідне

Outcome: approved