Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем по справі, [PERSON] зареєстрували шлюб 27.09.2012 року у виконавчому комітеті Делятинської селищної ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, актовий запис № 29. У шлюбі у них народилась дочка [PERSON] - [INFO], яка на даний час проживає з нею та знаходиться на її утриманні та вихованні. Причиною розірвання шлюбу є те, що за час спільного проживання у них склались різні погляди на сімейне життя та на ведення спільного господарства, вони виявились людьми з різними характерами, різними інтересами, через що між ними часто виникали сварки та скандали. На протязі спільного проживання між ними склались неприязні відносини, які в кінцевому результаті призвели до припинення подружнього життя. На даний час вони проживають окремо та не підтримують жодних сімейних стосунків, спільного господарства не ведуть. Вона проживає в будинку своїх батьків разом з малолітньою дочкою, яку повністю утримує та виховує, власного житла не має, працює, однак її доходів не вистачає, щоб забезпечити дитину всім необхідним, інших доходів не має. Відповідач жодних коштів на утримання дитини не надає, її вихованням не цікавиться. Відповідач неофіційно працює по тимчасових заробітках, з чого має мінливий нерегулярний дохід, тому має можливість надавати допомогу на утримання дитини. Крім того, він є фізично здоровою працездатною людиною, інших утриманців, крім їхньої дитини не має. Наміру зберегти сім'ю з відповідачем у неї немає. Вважає, що їх сім'я розпалась остаточно, шлюб носить формальний характер і примирення між ними неможливе. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги позивача підтримала повністю з підстав, наведених в позовній заяві, просить шлюб між позивачем та відповідачем розірвати, малолітню дитину після розірвання шлюбу просить залишити проживати з матір'ю, після розірвання шлюбу прізвище позивачу просить змінити з [PERSON] на дошлюбне прізвище [PERSON]. Крім того, просить стягувати з відповідача в користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, у відповідності до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України, з опублікуванням якого особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Про причини неявки відповідач не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутності не поступало. Тому зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст. 76, 81 ЦПК України і, які сторона вважає достатніми для обгрунтування і заперечення своїх позовних вимог та, з'ясувавши фактичні обставини, прийшов до висновку про необхідність часткового задоволення позову, виходячи з наступних підстав. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб, який зареєстрований 27.09.2012 року у виконавчому комітеті Делятинської селищної ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, актовий запис № 29 (а.с. 5). У шлюбі у них народилась дочка [PERSON] - [INFO], про що свідчать копія свідоцтва про народження (а.с. 6). Позивач на даний час проживає в будинку своїх батьків разом з малолітньою дочкою, власного житла не має, працює, однак її доходів не вистачає, щоб забезпечити дитину всім необхідним, інших доходів не має. Відповідач коштів на утримання дитини не надає (а.с. 34-38). Відповідач неофіційно працює по тимчасових заробітках, з чого має мінливий нерегулярний дохід, тому має можливість надавати допомогу на утримання дитини. У відповідності до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що сторони на даний час проживають окремо та не підтримують сімейні відносини і не мають наміру підтримувати їх в подальшому. Їх шлюб існує формально. Крім того, сторони втратили почуття поваги та любові один до одного, наміру зберегти сім'ю у них не має. За таких обставин суд прийшов до висновку про те, що шлюб втратив своє значення і не може бути поновлений в зв'язку з категоричним запереченням позивача. Малолітню [PERSON] - [INFO] слід залишити проживати з матір'ю. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Частиною першою ст. 12 зазначеного Закону встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Перевіряючи доводи позивача щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, суд належним чином врахував положення ч. 1 ст. 184 СК України щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, як у разі наявності нерегулярного, мінливого доходу платника. З врахуванням обставин справи, стан здоров'я та матеріального становища дитини, матеріального стану та стану здоров'я відповідача, який не працює, є фізично здоровою людиною, відсутність інших утриманців, суд прийшов до висновку, що позов в частині стягнення аліментів слід задовільнити частково і стягувати з [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача, зокрема 704 грн. 80 коп. судового збору в дохід держави. На підставі наведеного, ст.ст. 110, 112, 180, 181, 183 СК України, 4, 19, 258, 263, 264, 265, 268, 273, 280-282, 289 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved