Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] , в якому просила розірвати укладений між ними шлюб, що зареєстрований 14 лютого 2018 року Калуським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 50, після розірвання шлюбу її прізвище не змінювати. Свої вимоги мотивувала тим, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 14.02.2018 року, однак, їхнє одруження виявилося невдалим, оскільки у них виявилися різні погляди на сімейне життя та сімейні відносини. Все це привело до виникнення сварок, а згодом і до припинення подружніх відносин. З липня 2020 року вони спільно не проживають та будь-яких відносин не підтримують, а тому вважає, що їхня сім`я остаточно розпалася, подальше спільне проживання з відповідачем є неможливим, в зв`язку з чим звернулася в суд з даним позовом. В судове засідання позивачка не з`явилась, подала письмову заяву про розгляд даної справи без її участі, в якій вказала, що позов підтримує в повному обсязі та наполягає на його задоволенні, не заперечує щодо винесення заочного рішення (а.с. 13). Відповідач відзиву на позов не подавав, в судове засідання не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки, незважаючи на те, що про дату, час та місце розгляду справи був належно повідомлений у встановленому законом порядку, що підтверджується оголошенням про виклик його до суду, поміщеним на офіційному сайті Долинського районного суду Івано-Франківської області 04.01.2021 року. За таких обставин суд 26.01.2021 року постановив ухвалу про заочний розгляд даної справи у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені всудовому засіданні докази, суд вважає, що заявлений позов належить до задоволення, виходячи з наступного. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ст.ст. 110, 112 вищевказаного кодексу, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення Як вбачається зі свідоцтва про шлюб (повторного) серії [NUMBER] від 16.08.2018 року (а.с. 3), сторони по справі 14 лютого 2018 року зареєстрували шлюб в Калуському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, про що складено відповідний актовий запис № 50. В судовому засіданні встановлено, що в сторін по справі виявилися різні погляди на сімейне життя та сімейні відносини, що стало причиною розпаду їх сім`ї. Як зазначила позивачка у позовній заяві, через різні погляди на життя та сімейні відносини між нею з відповідачем виникали часті сварки, що призвело до припинення сімейних відносин та розпаду їхньої сім`ї, оскільки з липня 2020 року вони спільно не проживають та будь-яких відносин не підтримують, дітей від даного шлюбу в них немає, спільного майна не нажили. За таких обставин суд вважає, що укладений між сторонами по справі шлюб існує формально, фактично їхня сім`я розпалася і подальше збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам позивачки, а тому заявлений позов слід задоволити, укладений між [PERSON] та [PERSON] шлюб розірвати, прізвище позивачки після розірвання шлюбу не змінювати. Згідно посвідчення серії [NUMBER] від 07.10.2019 року, виданого управлінням соцзахисту населення Калуської РДА Івано-Франківської області (а.с. 4), позивачка [PERSON] є особою з другою групою інвалідності, тому вона звільнена від сплати судового збору. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного, ст.ст. 24,105,110,112-114,160 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved