Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому зазначає, що при народженні вона мала прізвище «Сміщенко», її батьками були [PERSON] та [PERSON], які одружилися 01 березня 1969 року. Позивач при укладенні шлюбу 12 жовтня 1991 р. з [PERSON], отримала прізвище «Бабосєва». Бабуся позивач по материнській лінії [PERSON] 09 жовтня 2006 року склала на позивача заповіт 09 жовтня 2006 року, за яким заповіла їй земельну частку (пай) розміром 4,77 га, що розташований на території Новодніпровської сільської ради. Заповіт станом на 24 березня 2015 р. не скасовано та не змінено. Зазначена земельна ділянка (пай) належала їй на підставі державного акту серії ІІІ-ЗП № 051151 від 26.03.2003 року. 10 жовтня 2010 року її бабуся померла. Позивач вказує, що вона фактично жила з бабусею, а тому вважала, що правило про шестимісячний строк на мене не розповсюджується. Спадкодавиця була зареєстрована за адресою: [INFO], а [PERSON] проживала із нею, хоча була зареєстрована за адресою: [INFO]. Як зясувалось пізніше, мало значення саме місце реєстрації, а не місце фактичного проживання. Позивач просить встановити факт, що вона, [PERSON], [INFO], постійно проживала разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини 10 жовтня 2010 року за адресою: с. Новодніпровка Камянсько-Дніпровського району Запорізької області, вул. Савушкіна, 163а, та прийняла після неї спадщину. 2. Визнати за нею, [PERSON], [INFO], право власності на земельну ділянку (пай) розміром 4,77га, розташовану на території Новодніпровської сільської ради Камянсько-Дніпровського району Запорізької області, надану для сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування за заповітом після померлої 10 жовтня 2010 року [PERSON] В судовому засідання позивач та її представник на підставі договору [PERSON] підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити. Представник Відповідача до суду не зявився, надав суду заяву з проханням справу розглядати без їх участі, заперечень не мають. Представник третьої особи до суду також не зявився, від них надійшов лист, в якому вони просять справу розглядати без їх участі. Свідок Бабосєв суду пояснив, що позивач є його дружиною. У нього така робота, що він постійно перебуває у відрядженнях, син у них вже дорослий, мешкає окремо. Бабуся його дружини часто хворіла, у неї були проблеми із серцем,з тиском,тому вирішили, щоб [PERSON] жила з нею, так як [PERSON] потрібний був постійний догляд,поміч в обслуговуванні та медична допомога. Свідок Сміщенко суду пояснила, що [PERSON] є її донькою, вона останнім часом проживала разом із матірю свідка, так як [PERSON] до неї добре ставилася, [PERSON] також полюбляла бабусю. [PERSON] повідомила свідка про те, що хоче свої майно залишити [PERSON], бо [PERSON] дуже їй допомагала, особливо останнім часом, жила з нею, піклувалася про неї. [PERSON] вдома бував дуже рідко. За місцем їх реєстрації [PERSON] навідувалась, а також їх син, а фактично вона жила з [PERSON]. Після її смерті вона продовжувала отримувати орендну плату за пай, підтримувала порядок в будинку, здійснила поховання бабусі, отримала виплату на поховання від держави. Свідок зазначила, що вона була єдиною донькою у [PERSON], інших дітей у неї не було. На спадщину [PERSON] не претендувала ніколи та не збирається й надалі претендувати. Всі питання по спадковому майну було вирішено ще при житті її матері [PERSON]. Вислухавши пояснення позивача, її представника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку: Батьками позивачка були [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії I-АГ № 902239 від 08.01.1970 року (а.с. 11- зворотній бік). Її мати (в дівоцтві - [PERSON]) уклала шлюб 01 березня 1969 року та стала носити прізвище «Сміщенко», що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-АБ № 152469 від 01.03.1969 року (а.с. 11). 12 жовтня 1991 позивач уклала шлюб з [PERSON], отримала прізвище «Бабосєва», як видно із свідоцтва про укладення шлюб серії ІІ-ЖС № 428103 від 12.10.1991 року (а.с.12). [PERSON], яка є бабусею по материнській лінії, 09 жовтня 2006 року склала на [PERSON] заповіт, за яким заповіла їй земельну частку (пай) розміром 4,77га, що розташований на території Новодніпровської сільської ради (а.с. 7). Заповіт станом на 24 березня 2015 р. не скасовано та не змінено. Зазначена земельна ділянка (пай) належала спадкодавцю на підставі державного акту серії ІІІ-ЗП № 051151 від 26.03.2003 року (а.с. 9). 10 жовтня 2010 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖС № 181761 від 12.10.2010 р. (а.с. 14). У звязку з її смертю відкрилася спадщина на земельну частку (пай) розміром 4,77 га. За договором оренди землі з ФГ «Деметра» від 01.02.2008 р. (а.с. ) [PERSON] продовжувала отримувати оренду за пай, що підтверджується довідкою від 21.04.2015 р. за № 37. (а.с. 6). Спадкодавець була зареєстрована за адресою: [INFO], що підтверджується довідкою сільської ради (а.с. 11). З пояснень свідків [PERSON] та [PERSON], договору оренди землі та довідки про отримання орендної плати за оренду після смерті спадкодавця судом встановлено, що позивач фактично проживала зі спадкодавицею на момент відкриття спадщини. 23 квітня 2015 року [PERSON] надано розяснення з нотаріальної контори про те, що спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може його відновити шляхом звернення до суду чи повинні бути підстави, які підтверджують їх спільне проживання на момент відкриття спадщини (а.с. 12 зворотній бік). Згідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи визначені у заповіті. Згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Частина 3 ст. 1268 ЦК України вказує, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно п. 2. постанови пленуму Верховного Суду України N 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги повністю підлягають задоволенню.

Outcome: approved