Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, а також стягнення аліментів на утримання сина у розмірі 1/3 частини заробітку відповідача та судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони перебувають у шлюбі з 18.10.2003 року та мають неповнолітню дитину, проте сімейні стосунки припинено, відновлювати сімейні відносини сторони не мають наміру, шлюб існує формально, примирення неможливо. Крім цього, відповідач належної допомоги на утримання сина не надає, а тому дитина перебуває на повному утриманні позивача. На підставі викладеного позивач просить розірвати шлюб і стягнути аліменти. Позивач у судове засідання не з'явилась, проте надала суду письмову заяву в якій просила розглянути справу без її участі, а позовні вимоги підтримала в повному обсязі та не заперечувала проти заочного розгляду справи (а.с.30). Відповідач у судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, однак про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Відповідно до вимог ст.ст.110 ч.1, 112 ч.2 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтями 181 ч.3, 191 СК України передбачено, що позивачка, як дружина - мати, має право на отримання від відповідача, як батька дитини, аліментів на утримання дитини у частці від його доходу, від дня пред'явлення позову. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18.10.2003 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER], яке видано 18.10.2003 року Іванівською сільською радою, Кіровоградського району та області, актовий запис №2 (а.с.5). У шлюбі народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER], яке видано 09.07.2007 року відділом РАЦС Кіровоградського РУЮ, актовий запис №01, де в якості батьків вказані сторони (а.с.6). Сторони проживають окремо і відновлювати сімейні відносини не мають наміру, шлюб існує формально. Характер взаємовідносин, які склалися між сторонами, робить їх подальше спільне життя неможливим. Відповідач участі щодо утримання сина не приймає, а тому дитина перебуває на утриманні позивача. На підставі викладеного та враховуючи, що рішення позивача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів і пред'явлення позову до суду прийнято із усвідомленням його наслідків, примирення сторін не можливо, розірвання шлюбу не суперечить закону, не порушуються права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судові витрати по справі, а саме судовий збір у сумі 243,60 грн., необхідно стягнути з відповідача на користь позивача та держави, що відповідає вимогам ст.88 ЦПК України. Суд допускає негайне виконання рішення суду в стягненні аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved