Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до Лисичанського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, третя особа - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Лисичанської міської ради. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до рішення суду від 07.12.2009 року, малолітній [PERSON] [INFO], після розірвання шлюбу батьків залишився проживати зі своєю матір'ю, позивачем по справі - [PERSON]. Відповідно до рішення Лисичанського міського суду Луганської області суду від 23.02.2009 року, [PERSON] зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання малолітнього [PERSON] [INFO]. Відповідач у даній справі є батьком малолітнього [PERSON], [INFO], проте він не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти. Відповідно до інформаційної довідки № 3176 від 11.05.2016 року Відділу Державної виконавчої служби, заборгованість з аліментів станом на 10.05.2016 року складає 46750 грн. Відповідно довідки № 58 від 24.05.2016 року дошкільного закладу, який відвідував малолітній, за весь час перебування [PERSON], батько хлопчика жодного разу не з'являвся. Відповідно довідки № 292 від 24.05.2016 року середньої школи, яку відвідує малолітній [PERSON], за час навчання його батько жодного разу у школі не з'являвся, в вихованні дитини участі не приймав та батьківських зборів не відвідував. Відповідно до висновку органу опіки та піклування [PERSON], [INFO], звернулася із заявою про надання висновку щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітнього сина [PERSON], [INFO] В ході проведеної роботи було встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, від якого мають малолітнього сина, [PERSON], [INFO] Разом не проживають з народження дитини, шлюб розірвано у 2009 році. Малолітній [PERSON] проживає з матір'ю та молодшим братом за адресою: [ADDRESS], де створено необхідні умови для повноцінного розвитку, виховання та навчання дітей. Хлопчик навчається в Сєвєродонецькій середній загальноосвітній школі № 11. Мати дитини регулярно відвідує батьківські збори, приділяє належну увагу вихованню сина. За час навчання батько малолітнього, [PERSON], жодного разу у школі не заявлявся, в вихованні дитини участі не приймав та батьківські збори не відвідував. З 01.09.2010р. по 14.08.2014р. малолітній [PERSON] відвідував ДНЗ № 11. Приводила та забирала дитину з дитячого садка його мати. За час перебування хлопчика в закладі, батько - гр. [PERSON] жодного разу не з'являвся. [PERSON] ухилився від виконання батьківських обов'язків стосовно малолітнього сина, [PERSON], [INFO], не займається вихованням дитини, не спілкується з ним, не відвідує його, не цікавиться станом його здоров'ям, матеріальної допомоги не надає, має заборгованість по аліментам у розмірі 46 750,00грн./довідка Лисичанського відділу ДВС від 11.05.2016р. Враховуючи, що [PERSON] самоухилився від виконання батьківських обов'язків, не займається вихованням та утриманням малолітнього сина, [PERSON], [INFO], відповідно до ст. ст. 164, 165 Сімейного кодексу України, орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради вважає доцільним позбавлення батьківських прав, [PERSON], стосовно Малолітнього сина, [PERSON]. Вищезазначені обставини свідчать про невиконання Відповідачем своїх батьківський. У зв'язку з вищенаведеним вона звернулася з даною позовною заявою до суду, у якій просила суд позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав у відношенні його сина [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала заяву в якій просила справу розглянути у її відсутність. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив суд їх задовольнити, підтвердив факти, викладені в позовній заяві. Проти заочного вирішення справи не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. В судовому засіданні представник третьої особи [PERSON] не заперечувала проти задоволення позовних вимог, підтримала доводи, що містяться у висновку Сєвєродонецької міської ради про доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечувала проти розгляду справи за відсутності відповідача. У зв'язку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Спір між позивачем та відповідачем виник з приводу того, що позивач [PERSON] вважає відповідача [PERSON] таким, що не виконує належним чином свої батьківські права, зокрема, він не бере участі у вихованні дитини, не спілкується з ним і взагалі втратив до дитини інтерес. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. У зв'язку з цим необхідно звернутися до правових позицій Європейського суду з прав людини, а саме в розумінні пункту 1 ст. 8 Конвенції, яка гарантує кожній особі, окрім інших прав, право на повагу до її сімейного життя. Суд нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олссон проти Швеції» (Olsson v. Sweden) від 27.11.1992 р., статус рішення - остаточне), і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров'ю чи розвитку дитини (рішення у справі «Йогансен проти Норвегії» (Johansen. v. Norway) від 07.08.1996 р., статус рішення - остаточне). Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов'язанні виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п.п. 15, 16. Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступ до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. З матеріалів справи встановлено, що згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого 16.01.2001 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову № 3 Харківського міського управління юстиції, [INFO] народився [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис № 236. Батьком дитини записаний [PERSON], матір'ю дитини записана [PERSON]. Згідно з рішенням Лисичанського міського суду у справі № 2-2628 від 07 грудня 2009 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно з рішенням Лисичанського міського суду у справі № 2-559/09 від 23.02.2009 з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] в розмірі ? частини всіх видів його доходів щомісячно, починаючи з 05.02.2009р. і до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з довідкою № 3176 від 11.05.2016р., наданою Лисичанським міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області, в провадженні знаходиться в/л №2-559 від 23.02.2009р. про стягнення з [PERSON]. на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини від всіх видів доходів щомісячно, починаючи з 05.02.2009р. і до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Заборгованість по стягненню аліментів станом на 10.05.2016 року складає 46750,00 грн. Згідно довідкою № 58 від 24.05.2016 року, виданою Комунальним дошкільним закладом комбінованого типу № 11 «Світлячок», малолітній [PERSON] відвідував групу № 4 дошкільного закладу відділу освіти Сєвєродонецької міської ради з 01.09.2010 року-по 14.08.2014 року, за весь час перебування [PERSON], батько хлопчика жодного разу не з'являвся. Згідно з довідкою № 292 від 24.05.2016 року, виданою середньою загальноосвітньою школою № 11 м. Сєвєродонецька, яку відвідує малолітній [PERSON], за час навчання його батько жодного разу у школі не з'являвся, в вихованні дитини участі не приймав та батьківських зборів не відвідував. Згідно з висновком Сєвєродонецької міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав № 74-В від 02.09.2016 року, Орган опіки та піклування, враховуючи інтереси малолітньої дитини, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON], стосовно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Згідно з довідкою № 1887 від 23.05.2016 р., [PERSON] мешкає в [ADDRESS], та має наступний склад сім'ї, а саме: [PERSON], [INFO] - син, [PERSON], [INFO] - син. За таких обставин, враховуючи, що [PERSON] повністю ухилився від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню свого сина, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, доводи, викладені позивачем на підтвердження своїх вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Позовні вимоги щодо позбавлення відповідача батьківських прав не суперечать закону та відповідають інтересам дитини.

Outcome: approved