Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] із вказаним позовом, у якому просила змінити розмір стягуваних із відповідача на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], аліментів, та із врахуванням змінених позовних вимог просила стягувати на її користь на утримання сина [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частина від усіх видів доходу відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу подачі позову до суду й до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що в період шлюбу із відповідачем у них народився спільний син [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу проживає разом із нею. За рішенням Віньковецького районного суду від 11.10.2007 року із [PERSON] на її користь на утримання сина стягуються аліменти у твердій грошовій сумі 200 грн. щомісячно. Однак на теперішній час ця сума є надто малою, та враховуючи, що матеріальне становище позивача є незадовільним, а відповідач працює та має сталі регулярні доходи, [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом. У судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю та просив задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання, будучи повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справ, не зявився, натомість надав до суду письмову заяву, у якій просив розглядати справу за його відсутності. Крім того, надав на позов заперечення, у яких вказав, що з 12.08.2008 року перебуває в шлюбі із [PERSON], від якого у них народилась дочка [PERSON], [INFO], а також він допомагає утримувати повнолітню дочку дружини Євгенію, яка навчається в університеті. Зазначив, що у випадку зміни позивачем позовних вимог, він не заперечує проти стягнення з нього за рішенням суду аліментів у розмірі 1/4 всіх можливих видів його заробітку (доходу) щомісячно починаючи з дня предявлення позову і до повноліття дитини. Заслухавши представника позивача, вивчивши доводи та заперечення, дослідивши письмові матеріали справи, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши досліджені судом докази в їх сукупності, суд дійшов такого. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], який на теперішній час проживає разом із матірю, тобто позивачем, оскільки сторони з 2007 року проживають окремо. Згідно з рішенням Віньковецького районного суду від 11.10.2007 року із відповідача на користь позивача на утримання сина [PERSON] стягуються аліменти у твердій грошовій сумі 200 гривень щомісячно до досягнення ним повноліття. Наведені обставини підтверджуються поясненнями позивача, представника відповідача, письмовими доказами, і ніким не оспорені. Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини (далі Конвенції), суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 27 Конвенції батько(- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Згідно зі ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а обов'язок з утримання дитини покладається рівною мірою на обох батьків. За положеннями ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України (в редакції Закону № 2037-VIII від 17.05.2017) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень. Отже, розмір аліментів на утримання дитини в сумі 200 гривень не відповідає вимогам, встановленим статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік, і він не буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а тому враховуючи зміни у законодавстві, суд вважає за необхідне змінити розмір стягуваних із [PERSON] аліментів. Частиною 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Предметом розглядуваного судом спору є зміна розміру стягуваних аліментів на утримання неповнолітнього сина, а спосіб стягнення має визначати суд з врахуванням обставин справи щодо наявності у позивача регулярного заробітку (доходу) чи нерегулярного, а також позиції позивача. За матеріалами справи відповідач [PERSON] працює водієм в ТОВ «ТРАНС-ЗАФТ» м. Хмельницький та регулярно отримує заробітну плату, про що свідчить довідка від 11.09.2017 року № 24. Згідно з ч. 1 ст. 183 цього Кодексу частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Визначаючи розмір аліментів, що підлягає надалі стягненню з відповідача на користь позивача на утримання сина, суд враховує, що за станом на день розгляду справи прожитковий мінімум для дитини старше шести років становить 1777 грн., тому розмір аліментів не може бути меншим ніж 889 грн. (1777 грн. х 50 %). При цьому суд бере до уваги, що з часу присудження у 2007 році аліментів у розмірі 200 гривень на [PERSON], коли йому було всього чотири роки, істотно змінились обставини його життя та потреби, і у звязку з цим на теперішній час він потребує значно більших витрат для належного забезпечення його всестороннього розвитку. Тому з огляду на те, що відповідач працює, має сталий, регулярний дохід, суд вважає посильним для нього аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно, і щодо визначення саме такого розміру аліментів [PERSON] зазначив у наданих ним до суду запереченнях. Відповідно до положень ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» № 3674-VІ із відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640,00 гривень.

Outcome: approved