Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до Лисичанського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька, третя особа Орган опіки та піклування Лисичанської міської ради, в якому вказано, що вона [PERSON], перебувала у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON]. Від спільного проживання вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. З лютого 2014 року вони разом з сином проживають окремо від відповідача за адресою: [ADDRESS], дитина перебуває на утриманні позивача. З моменту припинення шлюбних відносин і до цього часу із відповідачем не спілкуються, він не приймає участі у вихованні дитини, не надає допомоги на утримання сина. У цей час у звязку з нестабільною ситуацією в країні позивач має намір виїхати за межі України до м. Геленджик Російської Федерації, де у мешкають її родичі, до яких вона хотіла би виїхати. Позивач не має можливості отримати дозвіл на виїзд за межі України від батька сина, оскільки на спілкування із нею він не йде, засоби звязку із ним їй не відомі. Тому вона вимушена звертатись з позовом до суду в якому просить надати дозвіл на виїзд за межі України малолітнього [PERSON], 18 червня 2008 року до м. Геленджик Російської Федерації під зобовязання його зворотного повернення в Україну у супроводі матері [PERSON] без згоди батька дитини [PERSON] на термін з 01 червня 2015 року до 31 грудня 2015 року, дозволити [PERSON] без згоди батька [PERSON] оформити документи для тимчасового виїзду малолітнього [PERSON], [INFO] за межі України. Позивач [PERSON] в судовому засіданні не була присутня, надала до суду письмову заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутністю, позов підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив. Представник третьої особи Орану опіки та піклування Лисичанської міської ради [PERSON] в судовому засіданні не була присутньою, надала до суду письмову заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У звязку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлені законом. Громадянин України не може бути позбавлений права в будь-який час повернутися в Україну. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 155 СК України визначено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обовязків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності й не не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 313 ЦК України, фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Відповідно до Постанови КМУ «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» від 27 січня 1995 року № 57, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску та без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Відповідно до Постанови КМУ «Про затвердження Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення» від 31 березня 1995 року № 231, оформлення паспорта / проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Для дітей віком від 14 до 18 років у заяві зазначається відсутність обставин, що обмежують згідно із законодавством право їх виїзду за кордон. В судовому засіданні було встановлено, що згідно з свідоцтвом про народження серії 1-ЕД №111942, виданим 25 червня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції, Луганської області, народився [PERSON] 18 червня 2008 року, про що зроблено актовий запис №520. Батьком дитини записаний [PERSON], матірю [PERSON] (а.с.3). Згідно з довідкою №30864 від 26 травня 2015 року, виданої Комунальним підприємством «Паспортна служба», [PERSON], що мешкає за адресою м. Лисичанськ, вул. Калініна, буд. 54, має на своєму утриманні сина [PERSON], 18.06.208 року народження (а.с.4). Згідно з довідкою №368 від 26.05.2015р. наданою КП «Лисичанська ЖЕК №1», [PERSON] разом із своїм сином [PERSON] проживають за адресою: [INFO] (а.с.5). Відповідно до характеристики наданою 26.05.2015р. наданою директором Лисичанської спеціалізованої школи І-ІІІ ступіней №8 [PERSON], що сімя характеризується як неповна, мати проводить достатньо часу з дитиною, в учбово-виховному процесі матір приймає активну участь. Приводить до школи та після уроків забирає дитину зі школи, з дитиною займається і перевіряє домашні завдання. Батько [PERSON] на цей час в місті не проживає, місце проживання його невідоме, не приймає участі у вихованні дитини, в учбовому процесі сина участі не приймає (а.с.6). З огляду на викладене діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Оскільки у позивачки є складнощі в отриманні згоди відповідача на виїзд дитини за кордон та оформлення проїзних документів, та враховуючи, що тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини за кордон відповідає її інтересам, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька, третя особа Орган опіки та піклування Лисичанської міської ради підлягає задоволенню.

Outcome: approved