Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 03 липня 2015 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину: ина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Позивач вказує, що на даний час вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідач добровільно не бажає надавати матеріальної допомоги на її утримання як дружини з якою проживає дитина, що не досягла трьох років, хоча зобовязаний це робити. На підставі викладеного вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. У судове засідання сторони, повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи, не зявилися. Позивач надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач причини неявки суду не повідомив. У звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Це право зберігається і після розірвання шлюбу. Згідно ст. 80 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя в частині від заробітку (доходу) іншого чоловіка і (або) в твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 79 Сімейного Кодексу України аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду з дня подачі позовної заяви. З матеріалів справи вбачається, що згідно із копією свідоцтва про народження серії І-ЕД № 370645, виданого 11.11.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області, [PERSON] народився 27 жовтня 2015 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 883. Батьком записаний [PERSON], матір'ю [PERSON]. З довідки № 04-14/24 від 20.03.17р., виданої філією Публічного акціонерного товариства «Національна суспільна телерадіокомпанія України» «Луганська регіональна дирекція» вбачається, що [PERSON] дійсно працює інженером 1 категорії з охорони праці та безпеки в філії ПАТ «НСТУ» «Луганська регіональна дирекція» з 01 грудня 2015 року. З 06 січня 2016 року знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Враховуючи те, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини, у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання своєї дружини, з якою проживає дитина, а також враховуючи, що сторонами не надано доказів наявності у відповідача інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, або наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд приходить до висновку, що позов заявлено обґрунтовано, доводи, викладені позивачем на підтвердження своїх вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, у зв'язку із чим позов підлягає задоволенню. Стосовно вимог позивача про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 600,00 грн. суд вважає необхідним відмовити позивачу у вказаних вимогах у звязку з їх необґрунтованістю, а саме не наданні розрахунку розміру компенсації витрат на правову допомогу відповідно до вимог Закону України Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах та документів, підтверджуючих оплату витрат на правову допомогу. Відповідно до підп. 3 п. 5 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Приймаючи до уваги вимоги ч. 3 ст. 88 ЦПК України та положення Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 640 грн. У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial