Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до Лисичанського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в якій зазначила, що з відповідачем у справі перебуває у шлюбі зареєстрованому 06.05.2016 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис №88. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], батьком якого в свідоцтві про народження яких записано відповідача. Інших дітей, непрацездатної дружини, батьків відповідач не має, стягнень за виконавчими документами з нього не справляється. Проживають з відповідачем окремо, добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Тому просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 50 % з усіх видів його доходів щомісячно на дитину, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про день, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, до суду подала письмову заяву, у якій зазначила, що позовні вимоги підтримує. Просила суд розглядати справу без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, до суду подав письмову заяву, у якій зазначив, що позовні вимоги визнає. Просив суд розглядати справу без його участі. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991 р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частині від доходу її матері, батька та (чи) в твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня предявлення позову. З матеріалів справи вбачається, що згідно з свідоцтвом про шлюб серії 1-ЕД №223036, виданого 06.05.2016 року Лисичанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, [PERSON] та [PERSON] 06.05.2016 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №88. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON]. Згідно з свідоцтвом про народження серії І-ЕД № 377251, виданого 06.10.2016 року Виконавчим комітетом Привільської міської ради м. Лисичанськ Луганської області, [PERSON] народилась 03.10.2016 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 21. Батьком записаний [PERSON], а матірю [PERSON]. Згідно з довідкою наданою секретарем міської ради та депутатом Привільської міської ради від 21.02.2017 р. [PERSON], яка мешкає за адресою м. Привілля, вул. Левадна, буд. 3 в тому, що вона дійсно проживає з донькою [PERSON], [INFO]. Згідно з довідки про доходи №32 від 14.02.2017 р. наданою ВП «Шахта ім. Г.Г.Капустіна» ПАТ «Лисичанськвугілля» [PERSON] дійсно працює в ВП «Шахта ім.. [PERSON]» гірник очисного забою, дохід з серпня 2016 р. по січень 2017 р. складає 58456,48 грн. За таких обставин, враховуючи, що відповідач в добровільному порядку не надає позивачу матеріальної допомоги на утримання дітей, а позивач потребує такої допомоги, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, позовні вимоги підтверджено протягом судового засідання, у звязку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до підп. 3 п. 5 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Приймаючи до уваги вимоги ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір на користь держави у сумі 640 гривень 00 копійок. У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved