Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та виселення. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 05 вересня 1990 року посвідченого державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району Богуновою, [PERSON] належить житловий будинок № 5 по вул.Чернишевського в місті Південне Харківського району Харківської області. В зазначеному будинку зареєстровані: [PERSON], її син [PERSON] та його колишня дружина - [PERSON] 15 грудня 2010 року рішенням Харківського районного суду Харківської області по справі № 2-3652/10 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. З 2003 року відповідачка почала зловживати спиртними напоями, в сім'ї почались постійні сварки та бійки. [PERSON] створила такі умови, при яких неможливе спільне з нею проживання. Позивач вже більше чотирьох років не може проживати у власному будинку, боячись за своє життя, та вимушена поневірятись по людях. Зараз позивач проживає у сусідки [PERSON] за адресою: м.Південне, вул. Артема, 16. На протязі багатьох років [PERSON] перешкоджає [PERSON] у володінні її будинком. Вже тривалий час позивач постійно звертається за допомогою до багатьох органів та інстанцій, щодо неправомірної поведінки відповідачки. Багато разів за адресою позивача виходили депутати Південноміської ради для того, щоб якось вплинути на [PERSON], але наражаються лише на брудну лайку та погрози з боку [PERSON], що підтверджується численними актами депутатів. Позивач зверталась до органів внутрішніх справ з заявами про неправомірні дії [PERSON] відносно її, в зв'язку з чим, співробітниками РВ з [PERSON] проводили бесіди про недопустимість такої поведінки, а 18 червня 2013 року Харківським районним судом [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено на неї адміністративний штраф у розмірі 51,00 грн. Крім того, в 2011 році ПАТ «Харківгаз» опломбував газовий лічильник в будинку позивача та припинив постачання газу в зв'язку із заборгованістю, яка утворилась з вини відповідачки, але [PERSON] самовільно підключилась до системи газопостачання, в результаті чого був складений розрахунок збитків на суму 4815,43 грн., а 10 червня 2013 року Харківським районним судом Харківської області на заяву ПАТ «Харківгаз» було видано судовий наказ по справі № 635/3705/13-ц про стягнення з [PERSON], як власника житлового будинку, заборгованості за послуги з газопостачання в сумі 4815,43 грн. та сплаченого судового збору у розмірі 114 грн.70 коп. Відповідач не слідкує за будинком та земельною ділянкою. Ані поточних, ані капітальних ремонтів нею не проводиться, будинок знаходиться в занедбаному стані, потребує негайного ремонту, який позивач не може зробити, так як не має доступу до нього. В зв'язку з тим, що відповідачка не є членом сім'ї позивача і у них склались відносини як у наймача та наймодавця, 25 грудня 2014 року [PERSON] офіційно попередила [PERSON] про розірвання з нею договору найму житлового приміщення, просила її звільнити житловий будинок та знятись з реєстрації протягом трьох місяців, як того вимагає законодавство, що підтверджується листом та поштовим повідомленням про вручення. 15 січня 2014 року [PERSON] виїхала з житлового будинку позивача, забравши при цьому всі речі, але в квітні 2014 року знову вселилась в зазначений будинок, самостійно зірвавши замки, заявивши, що вона тут жила і буде жити. Позивач просила суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням в будинку № 5 по вул.Чернишевського в м.Південне Харківського району Харківської області, який належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 05.09.1990 року. Виселити [PERSON] з житлового будинку № 5 по вул. Чернишевського в м.Південне Харківського району та області без надання їй іншого жилого приміщення та стягнути сплачений судовий збір. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] підтримали заявлені позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з’явилась, належним чином повідомлена про день, час та місце судового засідання, про причини неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 05 вересня 1990 року посвідченого державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району Богуновою, [PERSON] належить житловий будинок № 5 по вул.Чернишевського в місті Південне Харківського району Харківської області, що підтверджується копією договору купівлі-продажу та довідкою КП «ХРБТІ» від 30.09.2013 року за № 333 (а.с.7, 8,9). В зазначеному будинку зареєстровані: [PERSON], її син [PERSON] та його колишня дружина - [PERSON], що підтверджується довідкою виконкому Південноміської ради від 11.04.2014 року за №651 (а.с.11,). 15 грудня 2010 року рішенням Харківського районного суду Харківської області по справі № 2-3652/10 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.10). [PERSON] створює такі умови позивачу, при яких неможливе спільне з нею проживання. Позивач вже більше чотирьох років не може проживати у власному будинку, боячись за своє життя, та вимушена поневірятись по людях. Відповідач не слідкує за будинком та земельною ділянкою. Ані поточних, ані капітальних ремонтів нею не проводиться, будинок знаходиться в занедбаному стані, потребує негайного ремонту. Зазначені вище факти підтверджуються актами депутатів та зверненнями до органів внутрішніх справ (а.с.15,16,20,21,22,23). В зв'язку з тим, що відповідачка не є членом сім'ї позивача і у них склались відносини як у наймача та наймодавця, 25 грудня 2014 року [PERSON] офіційно попередила [PERSON] про розірвання з нею договору найму житлового приміщення, просила її звільнити житловий будинок та знятись з реєстрації протягом трьох місяців, як того вимагає законодавство, що підтверджується листом та поштовим повідомленням про вручення (а.с.12,13). Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (статті 316, 317, 319, 321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами статей 16, 386, 391 ЦК України. Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (статті 379, 382 ЦК України). Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише на підставах, передбачених законом. Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні /ст. 321 ЦК України/. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном /ч.1 ст.391 ЦК України/. На підставі вищезазначеного, з урахуванням того, що проживання [PERSON] в житловому будинку № 5 по вул.Чернишевського в місті Південне Харківського району Харківської області порушує права на володіння, користування та розпорядження зазначеним будинком [PERSON], позовні вимоги підлягають задоволенню. Суд розподіляє судові витрати між сторонами, відповідно до вимог ст.ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved