Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до Лисичанського міського суду з заявою про встановлення факту смерті особи, заінтересована особа [PERSON] державної реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області, в якій зазначила, що 04 лютого 2015 року помер її чоловік [PERSON] в результаті ДТП в селищі Хмизовка, Олексіївського району Бєлгородської області [PERSON]. Причина смерті згідно з медичного свідоцтва про смерть шок, множинні травми. 03.03.2016 року вона звернулась до [PERSON] державної реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області з метою отримання свідоцтва про смерть, але отримала письмову відмову. Встановлення зазначеного факту їй необхідно для отримання свідоцтва про смерть. Просила суд встановити факт смерті громадянина України [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], Україна, який помер 04 лютого 2015 року в с. Хмизовка Олексіївського району, Бєлгородської області, [PERSON], причина смерті шок, множинні травми. Заявниця [PERSON] в судове засідання не зявилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, в прохальній частині заяви просила розглядати справу за її відсутності. Представник заінтересованої особи [PERSON] державної реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області в судове засідання не зявилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорювальних прав. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. З матеріалів справи вбачається, що згідно з медичним свідоцтвом про смерть серії 142015 №011682 від 29.10.2015р. виданого Бєлгородським бюро судово-медичної експертизи про те, що [PERSON], [INFO] помер 04.02.2015 року, місце проживання Україна, [ADDRESS], місце смерті Бєлгородська область, Олексіївський район, с. Хмизовка, причина смерті шок, множинні травми. Згідно з свідоцтвом про смерть серії І-ЕД №426512 від 10.03.2015р. виданого Виконавчим комітетом Селезнівської селищної ради Перевальського району Луганської області [PERSON] помел 04.02.2015 року у віці 52 роки про що складено відповідний актовий запис №3, місце смерті [PERSON], Бєлгородська область, Олексіївський район, с. Хмизовка. Згідно з свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-ЕД №420456 від 19.10.1985 року наданого Сележневською с/р Перевальського району, Ворошиловградської області [PERSON] та [PERSON] 19 жовтня 1985 року уклали шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №28. Після укладання шлюбу прізвище дружини [PERSON]. Згідно з довідкою від 10.03.2015 р. селищним головою надана [PERSON], яка зареєстрована за адресою: [INFO] в тому, що її чоловік [PERSON], дійсно помер 04.02.2015р. і вони проживали разом і вели спільне господарство. Згідно з відмовою у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] державної реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області від 03.03.2016 року, предявлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, у звязку з чим відмовлено у державній реєстрації смерті. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невідємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» органами державної реєстрації актів цивільного стану є: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану; відділи державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану); виконавчі органи сільських, селищних і міських (крім міст обласного значення) рад. Суд приходить до висновку, що лікарське свідоцтво про смерть, довідку про смерть, слід вважати не легітимними документами, адже вони видані органами, на тимчасово окупованій території, що створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, а отже будь-які видані такими органами документи є недійсними, і такими, що не створюють правових наслідків. Таким чином, оцінюючи зібрані досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд знаходить достатньо підстав для задоволення заяви [PERSON]. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Відповідно до встановлених судом обставин, які мають значення для справи суд приходить до висновку, що є достатньо підстав для встановлення факту смерті громадянина України [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], Україна, який помер 04 лютого 2015 року в с. Хмизовка Олексіївського району, Бєлгородської області, [PERSON], причина смерті шок, множинні травми. У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення.

Outcome: approved