Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, просила: - розірвати шлюб укладений між нею та [PERSON], який зареєстрований Кіровським районним управлінням юстиції м. Кіровограда про що в книзі реєстрації актів про одруження відділу реєстрації актів громадського стану 23.06.2001 року зроблено відповідний актовий запис № 358; - стягнути аліменти з [PERSON] на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини його доходу до повноліття дитини, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину, відповідно до внесених змін до СК України, починаючи з дня подання позовної заяви до суду; - відповідно до вимог п. 1 ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу, встановлених законом; - стягнути з [PERSON] на її користь понесені по справі судові витрати. Позивач до початку судового засідання надала уточнену заяву відповідно до якої просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі ? частини від його доходу до повноліття дитини та провести про розгляд справи за її відсутності, уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, уточнені позовні вимоги визнав в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 23.06.2001 року у Відділі реєстрації актів громадського стану Кіровоградського районного управління юстиції м. Кіровограда, актовий запис № 358 (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 6). Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на викладене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, збереження сім'ї є неможливим, а тому шлюб необхідно розірвати. З'ясовано, що неповнолітня дитина проживає із позивачем та знаходяться на її утриманні і вихованні. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», визначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Домовленість між батьками щодо утримання дитини після припинення шлюбних стосунків відсутня. Згідно з ч.3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує : 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружину, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, які мають істотне значення . На підставі викладеного, суд з урахуванням вимог ст. 182 СК України вважає, що позов обґрунтований, а відтак підлягає задоволенню. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Відповідач свій батьківський обов'язок належним чином не виконує, кошти на утримання дитини своєчасно не надає, тому з нього слід стягнути аліменти в примусовому порядку, як і просить позивач. Враховуючи, що ініціатором розірвання шлюбу є позивач, суд не розподіляє судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: partial