Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 25 листопада 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1416. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначила, що вона знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 25 листопада 2014 року. Під час шлюбу у подружжя народився син - [PERSON] . Питання про розірвання шлюбу виникло в родині у зв`язку з тим, що між подружжям відсутнє взаєморозуміння та спільні погляди на життя. Сторони проживають окремо з кінця 2017 року. Взаємні стосунки як подружжя фактично і остаточно припинились. Позивач вважає, що шлюб існує формально і подальше його збереження суперечить інтересам обох сторін, інтересам дитини. Поновлення та збереження сім`ї не вбачається можливим, на примирення з відповідачем не згодна. У судове засідання позивач не з`явилась, повідомлялась про дату та час слухання справи своєчасно та належним чином. В матеріалах справи міститься заява, в якій остання вказує на те, що свій позов підтримує у повному обсязі, шлюбні відносини з відповідачем не поновлені, примирення не відбулось і неможливо, у разі неявки відповідача справу просить розглядати в заочному порядку та за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного. Враховуючи умови ст. 280 ЦПК України, судом, за згодою позивача, розглянуто справу в заочному порядку. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 25 листопада 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1416 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 25.11.2014 року). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 10.12.2015 року). Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, а саме, що сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбно-сімейні відносини, вважає необхідним шлюб розірвати, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що у зв`язку з реєстрацією шлюбу позивачем змінено прізвище та після розірвання шлюбу остання виявила бажання надалі іменуватися ним, вимога [PERSON] підлягає задоволенню. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. Згідно квитанції № 91 від 24 квітня 2019 року, позивачем під час звернення до суду з вказаним позовом сплачено судовий збір в розмірі 768,40 грн., який підлягає стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved