Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-22 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до Велицької сільської ради Ковельського району Волинської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що 04.05.1999 помер її батько [PERSON]. Після смерті батька спадщину прийняла його дружина мати позивача [PERSON], оскільки на час смерті спадкодавця постійно з ним проживала, тому у відповідності до ст. 549 ЦК (в редакції 1963 року) вважається такою, що прийняла спадщину. 19.12.2002 від імені [PERSON] був посвідчений заповіт, згідно якого вона заповіла все належне їй майно своєму сину [PERSON]. 08.04.2008 [PERSON] померла. Після смерті [PERSON] спадщину прийняв [PERSON]. 04.10.2017 [PERSON] помер та після його смерті відкрилась спадщина. До складу спадкового майна входить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який розташований по вул. Велицька, 33 в с. Кухарі, Ковельського району Волинської області. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок позивачу було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на дане нерухоме майно. Оскільки право власності на будинок не зареєстровано, позивач не може оформити спадкових прав. Просила визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який розташований по вул. Велицька, 33 в с. Кухарі, Ковельського району, Волинської області в порядку спадкування після смерті 01.10.2017 [PERSON]. Позивач в судове засідання не зявилась, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує повністю, з підстав, викладених у заяві та просить його задовольнити. Представник відповідача Велицької сільської ради Ковельського району Волинської області в судове засідання не зявився, відзиву на позов не подав. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Копією свідоцтва про смерть серії І-ЕГ № 041469, виданого 05.05.1999 Велицькою сільською радою Ковельського району Волинської області доводиться та обставина, що [PERSON] помер 04.05.1999 у віці 70 років (а. с. 7). З копії заповіту, посвідченого 19.12.2002 секретарем Велицької сільської ради Ковельського району Волинської області, зареєстрованого в реєстрі за № 154 вбачається, що [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла все майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось своєму сину [PERSON] (а.с. 11). Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії І-ЕГ № 056641, виданого виконкомом Велицької сільської ради Ковельського району Волинської області, [PERSON] померла 08.04.2008 року у віці 76 років (а. с. 9). [PERSON] помер 04.10.2017 у віці 59 років, що стверджується копією свідоцтва про смерть (а. с. 10). Судом встановлено, що позивач [PERSON] є сестрою [PERSON] Статтею 1218 ЦК України\~визначено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що до складу спадкового майна входить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який розташований по вул. Велицька, 33 в с. Кухарі, Ковельського району Волинської області. Реєстрація права власності на житловий будинок не проводилась, свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом, а з аналізу змісту ст. ст.1222, 1241 ЦК України вбачається, що спадкування за законом має місце лише тоді і в тому обсязі, в якому воно не змінено заповітом, крім випадків права на обовязкову частку у спадщині, незалежно від заповіту. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтею 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. \~ \~ \~ \~Судом встановлено та підтверджується копією спадкової справи № 20/2018 щодо майна померлого 04.10.2017 [PERSON], заведеної 23.03.2018 приватним нотаріусом Ковельського районного нотаріального округу [PERSON], що після смерті [PERSON], який помер 04.10.2017 з заявою про прийняття спадщини звернулась [PERSON] Інший спадкоємець [PERSON] від прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] відмовилась, про що у встановлений ст. 1270 ЦК України строк подала нотаріусу за місцем відкриття спадщини заяву про відмову від спадщини. З витягу з погосподарської книги № 5.1 за 2016-2020 роки Велицької сільської ради Ковельського району слідує, що по особовому рахунку № 05-0043 рахується житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який розташований по вул. Велицька, 33 в с. Кухарі, Ковельського району, 1969 року побудови. Вказаний житловий будинок належить [PERSON] Як вбачається з довідки, виданої Велицькою сільською радою Ковельського району Волинської області, згідно запису погосподарської книги № 4, в с. Кухарі Ковельського району рахувалось господарство, головою якого був [PERSON], який помер 04.05.1999. Після смерті [PERSON] спадщину прийняла [PERSON], яка померла 26.04.2000, спадкових прав не оформила. Крім того, після смерті [PERSON] спадщину прийняла його дружина [PERSON], яка померла 08.04.2008, спадкових прав не оформила. Разом з батьками постійно проживав та був зареєстрований син [PERSON], який прийняв спадщину, але спадкових прав не оформив. Помер [PERSON] 04.10.2017. Заповіт від імені [PERSON] та [PERSON] Велицькою сільською радою не посвідчувався. 19.12.2002 від імені [PERSON] Велицькою сільською радою Ковельського району був посвідчений заповіт. Заповіт не змінено та не відмінено. Заповіт від імені [PERSON] сільською радою не посвідчувався. Заборони (арешту) на майно не накладено. Відповідно до ч.5\~ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За змістом ч. ч. 1, 3\~ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч.1\~ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З відповіді приватного нотаріуса Ковельського районного нотаріального округу від 25.04.2018 № 185/01-16 вбачається, що позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом\~на житловий будинок з підстав відсутності правовстановлюючих документів на дане нерухоме майно. Тобто, свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок не видавалось у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. Як вбачається з копії технічного паспорту, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по вул. Велицька, 33 в с. Кухарі, Ковельського району побудований у 1969 році, тобто за життя спадкодавця. Технічна документація не містить відміток про наявність самовільного будівництва. Право власності на будинок не зареєстровано. Таким чином, відсутність реєстрації права власності не позбавляє спадкоємця права успадкувати це майно, оскільки в силу\~ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до п. 4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, зводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. При зверненні позивача до\~нотаріального органу, нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Статтею 1296 ч. 3 ЦК України визначено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. На підставі висновку субєкта оціночної діяльності суд встановив відсутність самовільних перепланувань та добудов. Осіб, які б мали право в силу\~ст. 1241 ЦК України\~на обовязкову частку у спадщині не встановлено. Враховуючи відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спірне нерухоме майно, відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, відсутність осіб, які б мали право на обовязкову частку у спадщині, відсутність самовільних перебудов та добудов, суд вважає необхідним вжити заходи для захисту прав позивача у спосіб передбачений\~ст. 16 ЦК України, шляхом визнання за нею права власності житловий будинок в порядку спадкування. Судові витрати слід віднести за рахунок позивача.

Outcome: approved