Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просила стягнути на її користь з [PERSON] набути без достатньої правової підстави грошову суму у розмірі 15000 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 30 березня 2014 року між сторонами був підписаний договір купівлі-продажу житлового будинку, що належав [PERSON] Вартість будинку сторони визначили в 40000 грн. та домовились про сплату вказаної суми частинами. Договір нотаріально посвідчений не був і його державна реєстрація не відбулась. На виконання вказаного договору вона передала [PERSON] : 30 березня 2014 року 2000 грн., 27 серпня 2014 року 1500 грн., 06 серпня 2015 року 1500 грн., 15 серпня 2015 року 2000 грн., 27 серпня 2015 року 3000 грн., 10 жовтня 2016 року 5000 грн., а всього 15000 грн. Проте, на сьогоднішній день [PERSON] , у порушення домовленостей, звернулась до суду з позовом про виселення та грошові кошти повертати не збірається. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково. Пояснив, що укладений 30 березня 2014 року між сторонами договір купівлі-продажу житлового будинку є нікчемним, оскільки нотаріально не посвідчений. Зазначив, що [PERSON] дозволила [PERSON] тимчасово проживати в належному їй будинку. Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. Як встановлено судом право власності на житловий будинок [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 20.06.1992 року. 30.03.2014 року [PERSON] та [PERSON] уклали у простій письмовій формі договір купівлі-продажу вказаного вище житлового будинку за 40000 грн. з розстрочкою платежів. На виконання договору [PERSON] сплатила 15000 грн. Частиною 2 ст.215 ЦК України встановлено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Згідно \~ч.\~1\~ст.\~220\~ЦК України\~у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. З огляду на викладені припису закону укладений 30.03.2014 року між [PERSON] та [PERSON] договір є нікчемним, оскільки його недійсність встановлена законом. Згідно частин 1-2 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Зі змісту статті 1212 ЦК України зазначена норма закону застосовується лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуто за допомогою інших, спеціальних способів захисту. Отже, сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи - набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї - якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі - потерпілому, яка має належний правовий титул на нього. Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 1212 ЦК України, положення глави 83 цього Кодексу застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином. Як зазначалося вище, на виконання недійсного правочину [PERSON] передала [PERSON] 15000 грн., а отже зазначена сума підлягає стягненню на користь позивача на підставі ст. 1212 ЦК України. Судовий збір, сплачений при зверненні до суду з позовом, підлягає стягненню на його користь з відповідача.

Outcome: approved