Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути аліменти з [PERSON] на утримання дитини. Позов мотивовано тим, що вона перебувала у сімейних відносинах з відповідачем від яких у них народився син - [PERSON] , [INFO] . Після народження дитини сім`я розпалася і відповідач поїхав на заробітки до Польші. У 2018 році відповідач повернувся до України та на прохання позивача надати матеріальну допомогу на утримання сина він перерахував 800 грн. Оскільки позивач одна утримує дитину, а відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, то з вказаним позовом вона звернулася до суду. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини у розмірі 6000,00 грн. В судовому засіданні позивач, представник позивача на задоволенні позовних вимог наполягали у повному обсязі. Відповідач, представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечували. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, позивача, відповідача, представника відповідача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач перебувала у сімейних відносинах з відповідачем від яких у них народився син - [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Позивач одна утримує дитину, створює для нього належні умови для виховання та розвитку, оздоровлює дитину (а.с. 12-21, 67-83). З матеріалів справи вбачається, що відповідач також має ще одну дитину - доньку [PERSON] , [INFO] та у відповідності до рішення Чаплинського районного суду Херсонської області від 30.08.2012 року з нього було стягнуто аліменти на утримання дитини у розмірі 400,00 грн. щомісячно, також на його утриманні перебуває матір пенсійного віку, яка отримує лише пенсію за віком та перебуває на обліку у лікаря-терапевта (а.с. 47-56). Судом також встановлено, що відповідач з 2016 року по 19.06.2020 року неодноразово перетинав державний кордон України, що підтверджує факт його роботи за кордоном (а.с. 85). Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки малолітня дитина проживає з матір`ю, батько - відповідач по справі зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на її утримання та виховання. Відповідно до ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. А частиною 3 цієї статті встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. В силу ч. ч. 1, 2 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. За змістом ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Враховуючи вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та те, що аліменти, спрямовані на утримання малолітнього сина, повинні бути достатніми і, разом з тим, співрозмірними з урахуванням мети аліментного зобов`язання, суд дійшов висновку, що судом встановлені, передбачені статтею 182 СК України, обставини для визначення аліментів на утримання малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі 1500,00 грн., щомісячно, починаючи з 21.07.2020 року та до повноліття дитини. За змістом п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного, стст. 141, 180-183, 184, 191 СК України,

Outcome: partial