Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , зазначивши, що від шлюбу з відповідачем мають повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , котра навчається в Ніжинському медичному коледжі Чернігівської області, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, а також неповнолітню [PERSON] , [INFO] , яка теж є студенткою вказаного навчального закладу. Оскільки відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги повнолітній доньці не надає, позивач просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої дитини, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно на період продовження навчання, починаючи з дня пред`явлення позову до кінця періоду навчання 30.06.2020 року. Також позивач просить стягнути половину додаткових витрат на обох дітей, в розмірі 5600 грн., зазначивши, що за рік вона сплатила за проживання проживання 10400 грн. Окрім цього, повнолітня донька [PERSON] пройшла обов`язковий платний курс з підвищення в кваліфікації з лікувального масажу, за що позивач сплатила 800 грн. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали свої вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, додатково пояснивши, що судом у 2003 році винесено рішення про стягнення з відповідача аліментів на обох дітей, які на той час були неповнолітніми, однак на момент пред`явлення позову неможливо з`ясувати стан і результат виконання цього наказу. Діти позивача не отримують стипендії в навчальному закладі. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, від нього не надходило клопотань про відкладення розгляду справи. Заслухавши пояснення з`явившихся учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . З матеріалів справи вбачається, що повнолітня [PERSON] навчається за держзамовленням на денній формі навчання Ніжинського медичного коледжу Чернігівської обласної ради, а строк її навчання закінчується 30.06.2020 року. Неповнолітня [PERSON] навчається за держзамовленням на денній формі навчання Ніжинського медичного коледжу Чернігівської обласної ради, а строк її навчання закінчується 30.06.2022 року. Обидві доньки перебувають на утриманні позивача. Заочним рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області у справі №2-17/2009 року від 09.01.2009 року стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] , на утримання неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] , в розмірі 1/3 частини заробітку відповідача. З матеріалів справи вбачається, що позивач після припинення сімейних відносин з відповідачем уклала шлюб з [PERSON] Позивач від повторного шлюбу має двох малолітніх доньок: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивач на момент розгляду справи не працює і знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. З довідки Петрушівської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області №28 від 16.01.2019 року вбачається, що позивач має слідуючий склад сім`ї: [PERSON] , [INFO] -донька, [PERSON] , [INFO] - донька, [PERSON] , [INFO] - донька, [PERSON] , [INFO] , - донька. Загальна сума витрат, понесених позивачем на утримання дітей у зв`язку з їх навчанням складає 11200 грн., та підтверджена чеками. У відповідності до ч.1 ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ч.3 ст.199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ч.1 ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Суд також приймає до уваги, що кожен з батьків зобов`язаний утримувати неповнолітніх дітей, а також дітей, котрі досягли повноліття, однак продовжують навчання у зв`язку з чим потребують матеріальної допомоги. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що відповідач спроможний надавати утримання повнолітній доньці, яка продовжує навчання, а також нести додаткові витрати на неповнолітню дитину. В той же час, суд вважає, що задоволення вимоги позивача про стягнення аліментів в заявленому розмірі, може поставити відповідача в скрутне матеріальне становище та ускладнити виконання судового рішення. Таким чином, розмір заявлених до стягнення аліментів підлягає зменшенню. Спірні правовідносини виникли з приводу участі у додаткових витратах на дітей, у зв`язку з їх навчанням. У відповідності до ст.51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Статтею 185 СК України визначено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Згідно ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. У відповідності до ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За таких обставин відповідач зобов`язаний брати участь у додаткових витратах на [PERSON] та [PERSON], в порядку визначеному ст.185 СК України. Вказаний позивачем розмір витрат підтверджений документами, які не викликають сумніви в їх достовірності і повноті. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимоги позивача про стягнення додаткових витрат на дітей в документально підтвердженому розмірі пропорційно до витрат позивача. У відповідності до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави.

Outcome: partial