Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів, в якій зазначає, що судовим наказом від 22.05.2018р. було встановлено про стягнення з боржника [PERSON] на користь [PERSON] аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21.05.2018р. до досягнення дитиною повноліття. Через місяць після видачі судового наказу, боржник виїхав на заробітки до Чехії, де пропрацював три місяці з 22.06.2018р. по 22.09.2018р. Наступні після приїзду два-три місяці він готував позов до суду щодо розподілу майна, в тому числі квартири, збудованої за кошти батьків позивача. В позові також зазначені вимоги про стягнення з позивача суми понесених судових витрат в розмірі 23000грн., судячи з чого [PERSON] дійшла висновку про суттєве поліпшення матеріального стану боржника. Крім того на день подачі позову до суду відповідач працевлаштований. 17 січня 2019р. відповідач сплатив аліменти на утримання сина в розмірі 8100,00 грн. за вісім минулих місяців, але таких коштів на утримання сина шістнадцяти років, а тим більше на його гармонійний розвиток - не вистачає по визначенню. З огляду на викладене, позивач просить зміни встановлений розмір аліментів, та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі ј частини заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 01.04.2019р. до досягнення дитиною повноліття. 10.07.2019р. до суду надійшли додаткові пояснення [PERSON] , яка зазначає, що за півтора роки з дня офіційного розлучення з відповідачем, вона двічі отримала аліменти на утримання сина в розмірі 13600,00 грн., виходячи з встановлених судовим наказом аліментів в розмірі 50% прожиткового мінімуму. Цих коштів на участь батька в утриманні сина позивачу не вистачає та не може вистачати, оскільки вони проживають у трикімнатній квартирі, що належить їй з синами в рівних долях. Субсидія, завдяки відповідачу, не призначається, оскільки у сторін спільний на квартиру особистий рахунок та відповідач отримує пільги на соціальні норми площі і споживання інших послуг, що приходиться на нього, а тому позивач може покрити частину витрат на комунальні платежі. Коштів з аліментів позивачу не вистачає ні на повноцінне харчування сина, ні на його лікування (наявність хронічних хвороб з отолорингології), ні на одяг та взуття. Не вистає коштів також і на оздоровлення влітку. Враховуючи, що син закінчує школу, попереду позивача чекають значні витрати на його випуск. Крім того, позивачу бракує коштів на допомогу репетиторів (математика, англійська мова, українська мова та література). В той же час відповідач може собі дозволити поїздки за кордон на декілька місяців та тривалі відпустки без утримання, а також не обмежує себе ні в напоях, ні в продуктах харчування. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги за викладеними в позові та додаткових пояснення обставинами та просила задовольнити позов. Відповідач заперечував проти задоволення позову, зазначивши, що має намір утримувати сина. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне. Відповідно до копії судового наказу Деснянського районного суду м. Києва від 22 травня 2018р., з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21.05.2018р. до досягнення дитиною повноліття (а.с.2). Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 03.07.2019р., за виконавчим листом Деснянського районного суду м. Києва 754/6366/18 від 25.03.2018р. наявна переплата по аліментам на 01.07.2019р., що становить суму 385,50 грн. Відповідно до довідки про доходи №28 від 08.07.2019р., [PERSON] отримала заробітну плату в період з 01.01.2019р. по 30.06.2019р. в розмірі 25800 грн. Згідно довідки №69/06 від 08.07.2019р., [PERSON] в період з 09.11.2018р. по 04.04.2019р. працював на посаді оператора заправних станцій в філії «Автобусний парк №6» та отримав за вказаний період заробітну плату в розмірі 35119,47 грн. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до положень ч.3 ст.12, ч.ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем не надано доказів, які підтверджують зміну матеріального стану ані позивача ані відповідача. Крім того , не надано доказів щодо погіршення або поліпшення стану здоров`я платника аліментів та одержувача, а зміна стану здоров`я дитини, не може бути наслідком зміни розміру аліментів, оскільки позивач не позбавлена права звернутись до суду з позовом про стягнення додаткових витрат на утримання дитини за наявності особливих обставин (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позивачем в судовому засіданні не доведено викладені в позові обставини, які дають підстави для зміни розміру аліментів. З огляду на викладене, суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки при подачі позову, позивачем не був сплачений судовий збір, суд вважає за необхідне стягнути з позивача судовий збір в розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed