Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом в якому просить визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою №37, яка розташована в будинку [ADDRESS]. Свої вимоги позивачі обґрунтовує тим, що вона зареєстрована та постійно проживає в квартирі №37, яка розташована в будинку [ADDRESS]. В зазначеній квартирі також зареєстрований, але не мешкає її колишній чоловік [PERSON], який добровільно виїхав з квартири, і тривалий час, без поважних причин, не проживає в квартирі, житлом не користується, обов'язків по утриманню житла не виконує, та його реєстрація позбавляє позивача законної можливості користуватися та вільно розпоряджатися майном. У зв'язку з цим позивач була вимушена звернутися до суду з вказаним позовом (а.с.2-3). Позивач в судове засідання не з'явилась, надала письмову заяву в якій просить розглянути справу без її участі, позов підтримує та просить його задовольнити. Проти заочного рішення не заперечує (а.с.22). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився повторно, про причини неявки суду не сповістив, заперечень проти позову не надав та від нього не надійшла заява про розгляд справи без його участі. На підставі ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до положень ст.224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі ордеру №1555 від 14 січня 1966 року, який був виданий [PERSON] (матері позивача (а.с.5) в складі сім'ї з чотирьох чоловік, позивач [PERSON] постійно мешкає та зареєстрована в квартирі №37, що знаходиться в будинку [ADDRESS] (а.с.4). Згідно ст.64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. В зазначеній квартирі з 1982 року також був зареєстрований чоловік позивача [PERSON], [INFO] (а.с.8). Рішенням суду від 12.05.2016 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.9). Як вбачається з позовної заяви відповідач [PERSON] добровільно виїхав з квартири, і тривалий час, без поважних причин, не проживає в квартирі, житлом не користується, обов'язків по утриманню житла не виконує, проживає за іншою адресою та його реєстрація позбавляє позивача законної можливості користуватися та вільно розпоряджатися майном. Факт не проживання відповідача [PERSON] понад півроку в квартирі [ADDRESS], підтверджується актами від 23.12.2015 р., 23.01.2016 р., 23.02.2016 р., 23.03.2016 р., 23.04.2016 р. та 23.05.2016 р., завіреними начальником ЖЕД-1 МУЖКГ м.Чорноморська, Одеської області (а.с.10-14). Частиною 1 ст.71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Враховуючи, що відповідач не проживає за адресою своєї реєстрації понад встановленого законом строку, тобто понад шести місяців, суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON] втратив право користування житловим приміщенням за місцем реєстрації, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved