Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до Лисичанського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в якій зазначила, що з відповідачем у справі перебувала у шлюбі, зареєстрованому 17.07.2004 року Лисичанським РАЦС Луганської області, актовий запис № 288. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], батьком якої в свідоцтві про народження записано відповідача. Інших дітей, непрацездатної дружини, батьків відповідач не має, стягнень за виконавчими документами з нього не справляється. Проживають з відповідачем окремо, добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає. Після уточнення позовної заяви, просить суд стягнути з [PERSON], уродженця м. Лисичанська, Луганської області на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, надала до суду письмову заяву, де підтримала позовні вимоги, просила суд розглядати справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій уточненні позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив справу розглядати за його відсутдносі. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991 р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частині від доходу її матері, батька та (чи) в твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. З матеріалів справи вбачається, що згідно з рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 05.07.2013 року, шлюб, зареєстрований 17 липня 2004 р. Лисичанським РАЦС Луганської області, актовий запис № 288, між [PERSON] та [PERSON] - розірвано./а.с.5/ Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 26 жовтня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції Луганської області, Україна, [PERSON] народилась [INFO] року, про що зроблено відповідний запис № 721. Батьком дитини записаний [PERSON], матір'ю -[PERSON]. За таких обставин, враховуючи, що відповідач в добровільному порядку не надає позивачу матеріальної допомоги на утримання дитини, а позивач потребує такої допомоги, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, обставини справи знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, при цьому суд також бередо уваги визнання позову відповідачем, що не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до підп. 3 п. 5 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Приймаючи до уваги вимоги ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір на користь держави у сумі 640 гривня 00 копійок. У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved