Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просила визнати відповідача таким, що втратив право користування житлом по [ADDRESS]. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що на пiдставi ордера № 625347 вiд 21.01.1980 р. виконавчим комітетом Дзержинської районної ради народних депутатів м. Харкова її батьку, [PERSON] на сiм'ю, що складається з 3-х чоловiк була надана однокiмнатна квартира в комунальнiй квартирi, житловою площею 18,9 кв.м, розташована в [ADDRESS]. Позивачка вказує, що її батько помер, i нині в квартирi, окрiм неї, зареєстрованi дочка позивачки, [PERSON], [INFO] i її колишнiй чоловiк, [PERSON], який є основним наймачем ц єї площi. [PERSON] зазначає, що навеснi 1994 р. відповідач, забравши свої речі, пiшов з квартири, після чого в нiй i не з'являвся, квартирою не цiкавився, нiякої участi в платi за квартиру i комунальні послуги не приймав, нiяких претензій i вимог з приводу проживання за місцем реєстрації не пред'являв; нiяких його речей в квартирi немає; куди він пiшов i де став мешкати позивачцi не вiдомо. Позивачка вказує, що 27.02.2001 р. шлюб мiж нею i відповідачем був розiрваний. На даний момент, вказує [PERSON], відповідач не машкає на спiрній житловій площі більш ніж 6 мiсяцiв без поважних причин. Позивачка [PERSON] в судовому засiданнi позовнi вимоги пiдтримала в повному обсязi, просила їх задовольнити; в зв'язку з неявкою належним чином повідомленого про час i мiсце слухання справи вiдповiдача, просила суд ухвалити заочне рішення на пiдставi наявних у справi доказiв. Відповідач [PERSON] в судове засiдання не з'явився, судові повістки, надіслані на останню відому судові адресу місця проживання або місцезнаходження відповідача, повернулись без вручення адресату, що свідчить про його відсутність за останнім відомим місцем проживання чи знаходження, заяву про зміну свого місця проживання або місцезнаходження відповідач суду не надавав, тому, в силу ч. 1 ст. 77 ЦПК України, відповідач вважається повідомленим належним чином про час і місце слухання справи. Крiм того, для повiдомлення відповідача про час i мiсце проведення судового засiдання по данiй справi в газетi «Слобiдський край» вiд 12.08.2014 р. № 96 (22060) було розміщено оголошення. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ч.1 ст.224 ЦПК України. Суд, заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог, і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що Виконавчим комітетом Дзержинської районної Ради народних депутатів [PERSON], сiм'я якого складається з трьох чоловiк, видано ордер № 025347 вiд 21.01.1980 р. на право зайняття 1 кiмнати загальною житловою площею 18,9 кв.м в квартирi [ADDRESS]. Ордер видано на пiдставi рішення виконкому Дзержинської районної Ради народних депутатів м. Харкова від 16.01.1980 р. № 32. Вiдповiдно до довідки з мiсця проживання про склад сiм'ї i прописку № 1983 вiд 17.09.2012 р., виданої Комунальним підприємством «Жилкомсервiс» дільниця № 6, [PERSON] проживає i постiйно прописана в [ADDRESS], яка складається з 1 кiмнати житловою площею 18,9 кв.м. Особовий рахунок відкрито на iм'я [PERSON] В житловому приміщенні проживає три особи : [PERSON] (основний наймач), [PERSON] (колишня дружина), [PERSON] (дочка дружини). Згiдно з актом обстеження вiд 07.04.2014 р., [PERSON] ([INFO], паспорт [NUMBER], проживає за адресою: м. Харкiв, [ADDRESS]), [PERSON] ([INFO], паспорт [NUMBER], проживає за адресою: м. Харкiв, [ADDRESS]) i [PERSON] ([INFO], паспорт [NUMBER]), якi є сусiдями позивачки повiдомили, що [PERSON] в квартирi [ADDRESS] не проживає з 1995 р., його особистих речей в квартирi немає. Зазначено, що, вiдповiдно до слiв [PERSON], за квартиру i комунальнi послуги [PERSON] оплату не здiйснює. Пiд час судового засiдання в якостi свiдкiв була допитана [PERSON], яка є сусiдкою позивачки. Вона пояснила суду, що нiколи [PERSON] в кiмнатi позивачки не бачила. Також в якостi свiдка булла допитана [PERSON], яка є сусiдкою [PERSON], наддала суду аналогiчнi з [PERSON] пояснення. Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. ст. 317, 319 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном, власник володіє, користується, розпоряджується своїм майном на власний розсуд. Він має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст. 109 ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] i визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: м. Харкiв, [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved