Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], по якому просила стягнути з відповідача 20 000 грн. матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири та 10 000 моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог вказано, що позивач постійно страждає від залиття квартири сусідами зверху, а саме з квартири [ADDRESS]. При цьому не кожного разу такі обставини були зафіксовані належним чином, основною причиною цього ставала відсутність відповідача в квартирі, перебування його на території Російської Федерації, відмова працівників КРЕП № 6 вийти на місце залиття та скласти відповідний акт. Під час чергового виходу на місце залиття 25 липня 2010 року працівниками КРЕП № 6 було складено акт та виявлено затікання стелі та стін в кімнаті, кухні, коридорі та ванній. Через затоплення виникло відшарування шпалер, пошкодження особистих речей. 05.06.2014 року знову сталося залиття квартири позивача, що підтверджується відповідним актом КРЕП № 6. Висновком обстеження КРЕП № 6 вважає бесіду із власником квартири № 6 та запропоновано надати посильну допомогу у проведенні ремонту в квартирі № 2, однак жодної допомоги від відповідача позивач не отримала. З метою вирішення вказаного питання [PERSON] звернулася до Прокуратури м. Кіровограда. Згідно відповіді виконувача обов'язків прокурора м. Кіровограда Л. Петренко від 18.07.2014 року № 92р-14 звернення направлено за належністю до Кіровоградської міської ради. Позивач вказує, що в зв'язку із періодичним залиттям в квартирі стали непридатними стеля в приміщеннях туалету, ванної кімнати та коридору, відшарувалися шпалери у вказаних кімнатах, гниє полове покриття та пошкоджено меблі: ліжко, крісло, стіл та речі особистого користування: телевізор, холодильник. В зв'язку з необхідністю заміни шпалер необхідним є також здійснення шпаклювання стін. Матеріальну шкоду оцінює в 20 000 грн. з розрахунку підготовленого бригадиром ремонтної бригади [PERSON] Крім того, внаслідок залиття їй завдано моральної шкоди, яку оцінює в 10 000 грн., котра виразилась у фізичних та душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою, а також у зв'язку із значним пошкодженням власного майна. Так, внаслідок неправомірних дій відповідача позивач на даний час позбавлена нормальних умов проживання, квартира втратила не лише естетичний вигляд, а й стала абсолютно непридатною для проживання. Крім того, в ній встановився стійкий неприємний запах. Зазнані моральні страждання виражаються в тому, що позивач протягом останніх років, а найбільше останніх 3-х місяців погано себе почуває, проживає у відсирівших кімнатах, з обпалими шпалерами. Вікна, які мали дерев'яну основу прогнили через вологу, стеля також обсипалася та вся у коричневих плямах. [PERSON] є пенсіонеркою, погано себе почуває, має підвищений тиск, запаморочення. В судовому засіданні позивач позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просила задовольнити. Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, вказали, що в акті КРЕП № 6 від 05.06.2014 року не вказано причин затікання, джерело затікання та осіб, які винні у зазначених діях. Крім того, із зазначеного акту не відомо, які саме пошкодження були виявлені особами, які складали зазначений акт. В зазначеному акті відсутні посилання на певні пошкодження. До позовної заяви також додана рецензія № 422063, підготовлена бригадиром ремонтної бригади [PERSON] Зазначена рецензія не відповідає вимогам ст. 64 ЦПК України, не має будь-якого доказового значення, не носить ознаки офіційного документу, на ньому відсутній підпис особи, яка його склала, печатка або штамп організації. Із зазначеної рецензії не відомо, яким чином та на підставі чого визначені ціни на матеріали та роботи, вказані роботи, що не можуть мати відношення до затікання (наприклад, встановлення вікон). До матеріалів позовної заяви не надано доказів того, що за період проживання позивачки [PERSON] в її квартирі проводився ремонт, в тому числі, капітальний ремонт, і що саме залиття її квартири 05 червня 2014 року призвело до наслідків, які потребують здійснення капітального ремонту квартири. В зв'язку з тим, що позивач не надала доказів, що саме відповідач зобов'язаний нести матеріальну відповідальність за завдану їй шкоду в зв'язку із залиттям її квартири, відповідач заперечує і той факт, що ним завдана позивачці моральна шкода, а також на нього можуть бути покладені судові витрати. Прокурор в судовому засіданні підтримала позовну заяву, просила задовольнити. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що працює в ЖЕО № 1 майстром дільниці. 05.06.2014 року звернулась позивач із заявою про затоплення її квартири. Коли прийшла комісія за заявою, то побачили, що на сходовій клітині тече вода. В квартирі позивача було мокро на стелі в ванній кімнаті, в туалеті, на кухні. Підлога була суха. Вода на кухні до вікна не дотікала. У квартирі відповідача було сухо. Причини затоплення квартири позивача встановити не змогли. Суд, в межах наданих доказів, заслухавши пояснення позивача, відповідача, представника відповідача, думку прокурора, допитавши свідка та дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов не підлягає задоволенню. Судом встановлено, що житловий будинок по [ADDRESS] у м. Кіровограді перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Кіровограда і обслуговується комунальним ремонтно-експлуатаційним підприємством №6. Позивач [PERSON] проживає у вказаному будинку у квартирі № 2, відповідач [PERSON] проживає у квартирі № 6, яка знаходиться над квартирою, яка належить позивачу. Відповідно до акту КРЕП № 6 від 05.06.2014 року, складеного майстрами КРЕП №6 [PERSON], [PERSON], слюсарями - сантехніками [PERSON], [PERSON], проведено обстеження квартири [ADDRESS], корп. З, в присутності власника квартири [PERSON], затвердженого начальником КРЕП № 6 Ковальовою СМ., виявлено затікання стелі та стін у вбиральні, ванній кімнаті та кухні, коридорі загального користування. Відповідно до п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 та зареєстрованих в міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року за № 92711207 у разі залиття квартир складається відповідний акт комісією ЖЕО в день надходження заявки. Складений акт надається для ознайомлення власникам квартир. В акті описується, що трапилося та які наслідки цієї події, тобто, що саме залито, які обсяги робіт, які ушкодження, які речі ушкоджено. Акт по суті не відображає наслідки залиття, не вказані мешканці, які є винними у залитті вищезазначеної квартири, не зазначено конкретні розміри ушкоджень, площа, яка фактично була залита, що не відповідає Інструкції по заповненню акта про залиття або інших пошкоджень у квартирі. Тому вказаний акт не може бути беззаперечним доказом розміру матеріальної шкоди та підставою визначення розміру відшкодування матеріальних збитків. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Стаття 22 ЦК визначає, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому у даному випадку відповідно до ч.1 даної статті збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму ВСУ № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», суди повиннім ати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що її дії були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Суд зазначає, що відповідно до норм ЦК України якщо сторона вважає себе потерпілою та виявила бажання стягнути збитки, вона має довести їх наявність та розмір. Однією з необхідних умов цивільно-правової відповідальності є наявність безпосереднього причинного зв'язку між протиправною поведінкою правопорушника і збитками потерпілої сторони, як вже зазначалося вище. Для притягнення особи до цивільно-правової відповідальності потрібен повний склад правопорушення, що складається з чотирьох елементів (протиправність, шкода, причинний зв'язок, вина). За відсутності хоч би одного з цих елементів (крім випадків безвинної відповідальності) цивільна відповідальність не настає. Оглянуті в судовому засіданні докази у вигляді фотокарток також не дають змогу встановити достовірний висновок про причинно-наслідковий зв'язок затоплення квартири позивачки з вини відповідача. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Виходячи з положень ч. 4 ст. 60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Проте будь-які докази, які б підтверджували в установленому законному порядку, що майнова шкода позивачу завдана неправомірними діями чи бездіяльністю та з вини саме відповідача по справі, суду не надані. Акт про затоплення не може слугувати беззаперечним доказом вини саме відповідача, оскільки не містить підтвердження вини саме відповідача по справі. До позовної заяви додана рецензія № 422063, підготовлена бригадиром ремонтної бригади [PERSON], згідно якої матеріальна шкода завдана [PERSON] згідно акта від 05.06.2014 року складає: робота кухня, прихожа, ванна кімната - побілення та покраска 21 кв.м. - 1170 грн., заміна плитки на підлозі 22 кв.м. - 2303 грн., стіни 47 м. куб. - 2120 грн., відкоси вікон 6,5 м. - 580 грн.; ванна демонтаж - 600 грн., заміна стояка в санвузлі - 300 грн., прибори - 300 грн., вікно - 2018 грн.; матеріали 7000-8000 грн., встановлення вікна - 1800-2000 грн., встановлення вхідної двері - 2000 грн., вікно у кухню - 2018 грн. /а.с. 15/. Проте із зазначеної рецензії не відомо, яким чином та на підставі чого визначені ціни на матеріали та роботи, вказані роботи, що не можуть мати відношення до затікання (наприклад, встановлення вікон). Згідно з ч. 1 ст. 143 ЦПК України для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань в галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі. Визначена позивачем сума матеріальної шкоди ґрунтується на припущеннях, при цьому клопотання щодо призначення по справі будівельно-технічної експертизи позивачем не заявлялось. Інші докази, які б підтверджували завдану позивачу майнову шкоду внаслідок неправомірних дій чи бездіяльності та з вини відповідача, суду не надані. Згідно вимог ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені ст.1167 ЦК України і полягають у її відшкодування особою, яка її завдала, за наявності її вини. П.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначає, що розмір відшкодування моральної немайнової шкоди суд визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Позивачкою не надано суду доказів, які б підтверджували її моральні переживання, а також будь-яких доказів щодо порушення нормальних життєвих стосунків, пов'язаних саме з залиттям квартири та не надала вона й жодного доказу на підтвердження причинного зв'язку між погіршенням стану свого здоров'я та протиправними діями відповідача. Суд вважає, що ні письмовими доказами, що містяться в матеріалах справи, ні допитаними в судовому засіданні свідками, не доведено наявність вини відповідача у залитті квартири позивача, відтак він не може нести відповідальність визначену ст.ст. 22, 1166 Цивільного кодексу України. Щодо вимоги про відшкодування моральної шкоди, вона також не підлягає задоволенню, за недоведеністю обставин, на її обґрунтування в розумінні ст.ст. 23, 1167 ЦК України. За вказаного, позовні вимоги задоволенню не підлягають у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed