overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, вказуючи, що з 25 грудня 2001 року вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя мають трьох неповнолітніх дітей, а саме: дочок [PERSON], [PERSON] та сина [PERSON]. Зазначає, що відповідач зловживає спиртними напоями, в стані алкогольного спяніння постійно вчиняє сварки в сім`ї під час чого ображає її та дітей. Крім того відповідач часто не ночує вдома. Прийшла до висновку, що примирення неможливе, просить шлюб з відповідачем розірвати. Крім того, зазначає, що на її утриманні перебуває неповнолітні діти. Відповідач не надає матеріальної допомоги, тому їй важко одній утримувати дітей. А тому, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти у твердій грошовій сумі на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 440 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Позивачка в судове засідання не зявилася, хоча про дату і час розгляду справи повідомлялася належним чином у встановленому законом порядку. Проте надіслала заяву у якій просить позов задоволити та справу розглянути у її відсутність. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач на неодноразові виклики в судове засідання не зявився, хоча про дату і час розгляду справи повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення по слідуючих підставах. З 25 грудня 2001 року сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі згідно свідоцтва про укладення шлюбу Серії 1-ГЮ № 045967 виданого 25.12.2001 року Мізоцькою селищною радою Здолбунівського районну Рівненської області, актовий запис № 27. З матеріалів справи вбачається, що сторони не ведуть спільне господарство, примирення між ними не можливе. При взаємовідносинах, які склались між сторонами, суд вважає, що сімя існує формально, збереження її неможливе. Тому позов в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Крім того, від спільного життя сторони мають неповнолітніх дітей, а саме: дочок [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Позивачці важко одній утримувати неповнолітніх дітей, тобто вона потребує матеріальної допомоги з боку відповідача. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За таких обставин суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 440 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Тому позов в частині стягнення аліментів підлягає задоволенню. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, вказуючи, що з 26 лютого 2010 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі.\~ Від спільного життя мають малолітню сина [PERSON]. Стверджує, що одруження з відповідачем виявилось невдалим, у них різні характери, відсутнє взаєморозуміння і довіра, з елементарних питань, щодо домашнього побуту постійно виникають конфлікти. З відповідачем проживають окремо, ведення спільного господарства припинено, не підтримують шлюбні відносини. Прийшла до висновку, що примирення неможливе, просить шлюб з відповідачем розірвати, малолітнього сина залишити проживати з нею. Позивач в заяві на ім'я суду просить справу розглянути у її відсутності та позовні вимоги задоволоти. Відповідач на неодноразові виклики в судове засідання не з'явився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином у передбаченому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. З 26 лютого 2010 року сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі, згідно із свідоцтва про шлюб серії 1-ГЮ №052147 виданого 26 лютого 2010 року відділом РАЦСу Корецького районного управління юстиції Рівненської області, актовий запис №5. Від спільного життя мають сина [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії 1-ГЮ №116328 виданого 19 липня 2010 року Жадківською сільською радою Корецького району Рівненської області. Сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують подружні стосунки, проживають окремо, примирення між ними неможливе. При взаємовідносинах, які склались між сторонами, суд вважає, що сімя існує формально, збереження її неможливе. За таких обставин суд приходить до висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, спільне проживання сторін є неможливим. Згідно із принципу 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року, малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виключні обставини, бути розлучена зі своєю матірю. Зазначений принцип міжнародної норми права констатує ту обставину, що малолітня дитина як правило більше потребує саме материнської любові, турботи і розуміння. На підставі наведеного, суд приходить до висновку про те, що малолітнього сина сторін необхідно залишити проживати з матірю, що не позбавляє батька права на особисте спілкування з сином та прийняття участі у його вихованні. Тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені нею та документально підтверджені судові витрати по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, вказуючи, що з 27 серпня 2010 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного життя мають двох неповнолітніх дітей : сина [PERSON] та доньку [PERSON]. Стверджує, що відповідач проживає разом із нею, однак ухиляється від утримання дітей та матеріальної допомоги добровільно не надає. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі по 1000 (одній тисячі) грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення ними повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилася, хоча про час та дату судового засідання була повідомлена належним чином у встановленому законом порядку, проте надіслала заяву у якій позов підтримала в повному обсязі, просить суд розглянути справу у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та дату судового засідання був повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, проте надіслав заяву у якій позов визнав у повному обсязі та просить справу розглянути у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що з 27 серпня 2010 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER]. Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], що стверджується копіями свідоцтва про народження. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, згідно ч.3 ст.181 СК України. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Оскільки відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, суд вважає за доцільне визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1000 (одна тисяча) грн. щомісячно на кожну дитину. Враховуючи наведене, а також те, що відповідач в добровільному порядку не приймає участі в утриманні дітей, відсутність у відповідача інших дітей та утриманців та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, вказуючи, що з 28 грудня 2013 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя дітей не мають. Стверджує, що одруження з відповідачем виявилось невдалим, у них різні характери, відсутнє взаєморозуміння і довіра. Прийшла до висновку, що примирення неможливе. Проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують. А тому, просить шлюб з відповідачем розірвати. В заяві на імя суду позивач повністю підтримала позовні вимоги, просить їх задовольнити та справу розглянути без її участі. Відповідач в заяві на імя суду позов визнав, згідний на розірвання шлюбу, просить справу розглянути без його участі. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. З 28 грудня 2013 року сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі, згідно свідоцтва про шлюб серії І-ГЮ №091188, виданого 28 грудня 2013 року Виконавчим комітетом Бугринської сільської ради Гощанського району Рівненської області. Сторони не ведуть спільне господарство, проживають окремо, не підтримують подружні стосунки, примирення між ними неможливе. При взаємовідносинах, які склались між сторонами, суд вважає, що сімя існує формально, збереження її неможливе. За таких обставин суд приходить до висновку, що причини, які спонукали позивача на полягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, спільне проживання сторін є неможливим. Судові витрати, згідно\~ст.141 ЦПК України\~підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до задоволення позовних вимог. Тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, вказуючи, що з 29 квітня 2008 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя мають трьох малолітніх дітей: дочку [PERSON], сина [PERSON], дочку [PERSON]. Стверджує, що одруження з відповідачем виявилось невдалим, у них різні характери, відсутнє взаєморозуміння і довіра, з елементарних питань, щодо домашнього побуту постійно виникають конфлікти. З відповідачем проживають окремо, ведення спільного господарства припинено, не підтримують шлюбні відносини. Прийшла до висновку, що примирення неможливе, просить шлюб з відповідачем розірвати. Позивач в заяві на ім'я суду просить справу розглянути у її відсутності та позовні вимоги задоволоти. Відповідач позовні вимоги визнав повністю, справу просить розглянути без його участі, про що на ім'я суду подав відповідну заяву. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. З 29 квітня 2008 року сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі, згідно із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 29 квітня 2008 року Іванівською сільської ради Корецького району Рівненської області, актовий запис №2. Від спільного життя мають трьох малолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO] року народження, сина [PERSON], [INFO] року народження, та дочку [PERSON], [INFO] народження, що стверджується свідоцтвами про народження. Сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують подружні стосунки, проживають окремо, примирення між ними неможливе. При взаємовідносинах, які склались між сторонами, суд вважає, що сім'я існує формально, збереження її неможливе. За таких обставин суд приходить до висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, спільне проживання сторін є неможливим. Тому позов підлягає до задоволення. Згідно принципу 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року, малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виключні обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Зазначений принцип міжнародної норми права констатує ту обставину, що малолітня дитина як правило більше потребує саме материнської любові, турботи і розуміння. На підставі наведеного, суд приходить до висновку про те, що малолітніх дітей сторін необхідно залишити проживати з матір'ю, що не позбавляє батька права на особисте спілкування з дітьми та прийняття участі у їх вихованні. Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені нею витрати по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, вказуючи, що з 29 січня 2006 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя мають двох синів [PERSON] та [PERSON]. Стверджує, що одруження з відповідачем виявилось невдалим, у них різні характери, відсутнє взаєморозуміння і довіра, з елементарних питань, щодо домашнього побуту постійно виникали конфлікти. Такі обставини призвели до того, що вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Проживають окремо, ведення спільного господарства припинено, не підтримують шлюбні відносини. Прийшла до висновку, що примирення неможливе, просить шлюб з відповідачем розірвати, дітей залишити проживати з нею. Позивач в заяві на імя суду просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обємі. Відповідач на виклики в судове засідання не зявився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином у передбаченому законом порядку. Суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, тому клопотання підлягає до задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. З 29 січня 2006 року сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі, згідно свідоцтва про шлюб серії 1-ГЮ №004348 виданого 29 січня 2006 року Коловертівською сільською радою Корецького району Рівненської області, актовий запис №1. Від спільного життя мають двох дітей: сина [PERSON] 22 серпня 2008 року та сина [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем. Судом встановлено, що не ведуть спільне господарство, не підтримують подружні стосунки, примирення між ними не можливе. Позивач вже раз зверталась з аналогічним позовом, в ході вирішення якого сторони примирились. Таке примирення виявилось тимчасовим, оскільки позивач в чергове звернулась з позовом про розірвання шлюбу. При взаємовідносинах, які склались між сторонами, суд вважає, що сімя існує формально, збереження її неможливе. За таких обставин суд приходить до висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, спільне проживання сторін є неможливим. Тому позов в цій частині підлягає до задоволення. Що ж стосується вимоги позивача про визначення місце проживання дітей, то суд приходить до таких висновків. Згідно принципу 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року, малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виключні обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Зазначений принцип міжнародної норми права констатує ту обставину, що малолітня дитина як правило більше потребує саме материнської любові, турботи і розуміння. На підставі наведеного, суд приходить до висновку про те, що малолітніх дітей сторін необхідно залишити проживати з матірю, що не позбавляє батька права на особисте спілкування з дітьми та прийняття участі у їх вихованні. Тому і в цій частині позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави судові витрати по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, вказуючи, що з 30 грудня 1993 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя дітей не мають. Стверджує, що одруження з відповідачем виявилось невдалим, у них різні характери, відсутнє взаєморозуміння і довіра. Прийшла до висновку, що примирення неможливе. Проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують. А тому, просить шлюб з відповідачем розірвати. В заяві на імя суду позивач повністю підтримала позовні вимоги, просить їх задовольнити та справу розглянути без її участі. Відповідач в заяві на імя суду позов визнав, згідний на розірвання, просить справу розглянути без його участі. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позовних вимог немає. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. З 30 грудня 1993 року сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі, згідно свідоцтва про шлюб серії 1-ГЮ №136538, виданого повторно 25 жовтня 2017 року Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану. Сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують подружні стосунки, примирення між ними неможливе. При взаємовідносинах, які склались між сторонами, суд вважає, що сімя існує формально, збереження її неможливе. За таких обставин суд приходить до висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, спільне проживання сторін є неможливим. Тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, вказуючи, що з 30 липня 1999 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя мають двох неповнолітніх дітей: Андрія та Віталія. Стверджує, що одруження з відповідачем виявилось невдалим, у них різні характери, відсутнє взаєморозуміння і довіра. Прийшла до висновку, що примирення неможливе. Проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують. А тому, просить шлюб з відповідачем розірвати. В заяві на імя суду позивач повністю підтримала позовні вимоги, просить їх задовольнити та справу розглянути без її участі. Відповідач в заяві на імя суду позов визнав, згідний на розірвання шлюбу, просить справу розглянути без його участі. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. З 30 липня 1999 року сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі, згідно свідоцтва про шлюб серії І-ГЮ №024262, виданого 30 липня 1999 року Бугринською сільською радою Гощанського району Рівненської області. Сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують подружні стосунки, примирення між ними неможливе. При взаємовідносинах, які склались між сторонами, суд вважає, що сімя існує формально, збереження її неможливе. За таких обставин суд приходить до висновку, що причини, які спонукали позивача на полягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, спільне проживання сторін є неможливим. Судові витрати, згідно із ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до задоволених позовних вимог. Тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, вказуючи, що з 30 січня 2005 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного життя мають неповнолітнього сина [PERSON]. Вказує, що дитина проживає з нею та перебуває на її утриманні. Однак відповідач матеріально сина не забезпечує та ухиляється від його утримання. А тому просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення ним повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилася хоча про час та дату розгляду справи була повідомлена належним чином у встановленому законом порядку, проте надіслала заяву у якій просить стягнути з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісячно і до досягнення сином повноліття, справу розглянути у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився хоча про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, проте надіслав заяву у якій позов про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісячно і до досягнення сином повноліття визнав у повному обсязі та просить справу розглянути у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що з 30 січня 2005 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, згідно ч.3 ст.181 СК України. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Оскільки відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 500 (П'ятсот) грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Враховуючи наведене, а також те, що відповідач в добровільному порядку не приймає участі в утриманні дітей, відсутність у відповідача інших дітей та утриманців та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, вказуючи, що з 30 січня 2014 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя мають сина [PERSON]. Стверджує, що одруження з відповідачем виявилось невдалим, у них різні характери, відсутнє взаєморозуміння і довіра, з елементарних питань, щодо домашнього побуту постійно виникають конфлікти. З відповідачем проживають окремо, ведення спільного господарства припинено, не підтримують шлюбні відносини. Прийшла до висновку, що примирення неможливе, просить шлюб з відповідачем розірвати. В судовому засіданні позивач позов підтримала та додатково пояснила, що з\~ травня 2015 року з відповідачем проживають окремо, з того часу\~ шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Вважає, що сімю зберегти неможливо. Просить шлюб з відповідачем розірвати, малолітнього сина [PERSON] залишити проживати з нею, стягнути з відповідача на її користь сплачений нею судовий збір. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, згідний на розірвання шлюбу. Також пояснив, що з червня 2015 року з позивачем проживають окремо, спільне господарство не ведуть, не підтримують подружні відносини. Погоджується на розірвання шлюбу. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. З 30 січня 2014 року сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі, згідно із свідоцтва про шлюб серії І-ГЮ №094132 виданого 30 січня 2014 року відділом ДРАЦСу\~ реєстраційної служби Корецького районного управління юстиції у Рівненській області, актовий запис №6. Від спільного життя мають сина [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії І-ГЮ №222900 виданого 17 квітня 2015 року\~виконавчим комітетом Новокорецької сільської ради Корецького району Рівненської області. Близько року сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують подружні стосунки, проживають окремо, примирення між ними неможливе. При взаємовідносинах, які склались між сторонами, суд вважає, що сімя існує формально, збереження її неможливе. За таких обставин суд приходить до висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, спільне проживання сторін є неможливим. Згідно із принципу 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року, малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виключні обставини, бути розлучена зі своєю матірю. Зазначений принцип міжнародної норми права констатує ту обставину, що малолітня дитина як правило більше потребує саме материнської любові, турботи і розуміння. На підставі наведеного, суд приходить до висновку про те, що малолітнього сина сторін необхідно залишити проживати з матірю, що не позбавляє батька права на особисте спілкування з сином та прийняття участі у його вихованні. Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати по справі. За таких обставин позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved