Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. В позовній заяві зазначено, що 31.08.1997 сторони зареєстрували шлюб у Лихолітській сільській раді Козелецького району Чернігівської області. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 13.05.2019 шлюб між сторонами розірвано. Під час шлюбу сторони за договором купівлі-продажу від 17.08.2016 р. придбали земельну ділянку площею 0,0480 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , на якій збудували будинок з мансардою загальною площею 132,7 кв.м. Власноком будинку і земельної ділянки значиться відповідач по справі. Позивач вважає, що має право на Ѕ частину будинку та земельної ділянки, оскільки під час придбання земельної ділянки та будівництва і прийняття будинку в експлуатацію перебувала в зареєстрованому з відповідачем шлюбі, вели спільне господарство та витрачали спільні кошти на купівлю земельної ділянки та будівництво будинку. Відповідач відмовляється у позасудовому порядку вирішити питання про поділ спільно придбаного майна та не бажає добровільно визнавати за позивачем право на Ѕ частину спірного нерухомого майна, тому позивач просить визнати за нею право власності на 1/2 ідеальну частку земельної ділянки, кадастровий №0520680200:01:001:1404, розташованої за адресою: [ADDRESS] та на 1/2 ідеальну частку будинковолодіння [ADDRESS] за цією ж адресою. 19.08.2020 у даній справі відкрито провадження. В судовому засіданні позивач [PERSON] вимоги позовної заяви підтримла в повному обсязі, просила суд її задовільнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 31.08.1997 сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , виданого 31.08.1997 Виконкомом Лихолітської сільської Ради народних депутатів Козелецького району Чернігівської області, актовий запис №3. (а.с. 5). Як вбачається з договору купівлі-продажу земельної ділянки від 17.08.2016, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Павліченко Г.В., зареєстрованого в реєстрі №1507, відповідач [PERSON] придбав земельну ділянку площею 0,0480 га, кадастровий номер 0520680200:01:001:1404 по [ADDRESS] . (а.с. 158-159) Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №236281289 від 10.12.2020, право власності на земельну ділянку кадастровий номер 0520680200:01:001:1404 по [ADDRESS] зареєстровано 17.08.2016 за [PERSON] , номер запису про право власності 16015521, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 631091205206 (а.с. 153-157). Із витягу з рішення Виконавчого комітету Вінницької міської ради від 09.08.2018 р. №1727 «Про присвоєння адрес об`єктам нерухомого майна» вбачається, що садовому будиноку по [ADDRESS] , розташованому на земельній ділянці площею 0,0480 га, кадастровий номер 0520680200:01:001:1404, присвоєно адресу [ADDRESS] . (а.с. 17) На підставі рішення Виконавчого комітету Вінницької міської ради від 18.10.2018 р. №2270 «Про включення будинків житлового фонду» садовий будинок, який розташований за наведеною вище адресою, включено до житлового фонду. (а.с. 18) Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №236281289 від 10.12.2020, право власності на садовий будинок з мансандрою та спорудами, загальною площею 132,7 кв.м., по [ADDRESS] , зареєстровано за [PERSON] , номер запису про право власності 27795535, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1637676805101. (а.с. 153-157) Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 13.05.2019 (справа №127/7160/19) розірвано шлюб між сторонами, зареєстрований 31.08.1997 Виконкомом Лихолітської сільської Ради народних депутатів Козелецького району Чернігівської області, актовий запис №3. (а.с. 7). Відповідно до ч. 1 ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. За правилами ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї (ч. 4 ст. 65 СК України). Частина 3 ст. 368 ЦК України визначає, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України (ст. 68 СК України). Згідно з ч.1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Частиною 1 ст. 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Враховуючи наведене вище, беручи до уваги визнання позову відповідачем [PERSON] , суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання за [PERSON] права на 1/2 ідеальну частку земельної ділянки, кадастровий №0520680200:01:001:1404, розташованої за адресою: [ADDRESS] та на 1/2 ідеальну частку будинковолодіння [ADDRESS] по за цією ж адресою, підлягають задоволенню. Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2038 грн. 20 коп. та 1200 грн. 00 коп. витрат пов`язаних із проведенням експертної оцінки. На підставі викладеного та

Outcome: approved