Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом до [PERSON]; третя особа: Мелітопольський міський відділ УДМС України в Запорізької області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позов позивачка обґрунтовує тим, що їй на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. На початку 2006 року вона почала проживати у цивільному шлюбі з відповідачем, а 24 травня 2006 року зареєструвала його у своїй квартирі. Останнім часом у позивачки з відповідачем постійно виникали сварки та непорозуміння, допомагати матеріально він взагалі відмовлялася, а у червні 2013 року відповідач пішов проживати за іншою адресою. Вона неодноразово просила відповідача у добровільному порядку зняти себе з реєстрації у вказаній, але відповідач відмовився це робити. На теперішній час у відповідача є постійне місце проживання, але чомусь відповідач не хоче у добровільному порядку вирішити дане питання і на прохання позивачки відповідав лише образами, а зараз взагалі не хоче спілкуватися з нею. В судове засідання позивачка не з'явилася, однак надала письмове клопотання про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. У судове засідання відповідач не з'явився з невідомих причин, не повідомивши суд про причини своєї неявки, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутності чи заперечень проти позову не надіслав. Через неявку відповідача у судове засідання з невідомих причин, на підставі заяви позивача, у відповідності зі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за необхідне ухвалити по справі заочне рішення. Згідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник третьої особи - Мелітопольського міського відділу УДМС України в Запорізької області до судового засідання не з'явився з невідомих причин, не повідомивши суд про причини своєї неявки, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступними підставами. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), що воно здійснює відповідно до закону по своїй волі, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власнику належить право володіння, користування і розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи втративши право користування житловим приміщенням унаслідок відсутності цієї особи понад установлені терміни, провадиться в судовому порядку. Судом встановлено, що позивачки на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. Даний факт підтверджується копією свідоцтва про право власності від 23.07.2004 року та копією технічного паспорту від 24.03.2012 року. /а.с.18-11/. На початку 2006 року позивачка почала проживати у цивільному шлюбі з відповідачем, а 24 травня 2006 року зареєструвала відповідача у своїй квартирі [ADDRESS], що підтверджується копією домової книги /а.с.12/. Відповідно до довідки голови ЖБК - 7 від 26.10.2014 року, відповідач [PERSON] з червня 2013 року не мешкає за адресою: [ADDRESS] /а.с.13/. Цей факт також підтверджується поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON] Позивачка неодноразово просила відповідача у добровільному порядку знятися з реєстрації у квартирі [ADDRESS], але відповідач відмовився це робити. На теперішній час у відповідача є постійне місце проживання, але чомусь відповідач не хоче у добровільному порядку вирішити дане питання і на прохання позивача відповідав лише образами, а зараз взагалі не хоче спілкуватися з позивачем, всі намагання вирішити це питання в добровільному порядку виявилися марними, тому в позасудовому порядку врегулювати ситуацію не представляється можливим, що змусило позивача звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Згідно ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок /квартиру/, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Те, що відповідач не живе у будинку, але залишається в ньому зареєстрованим, порушує право позивача, передбачене Конституцією України, статтею 319 ЦК України, на повне, на власний розсуд володіння, розпорядження і користування належним йому майном. На підставі викладеного, суд вважає можливим визнати [PERSON] таким, що втратив право користування вищевказаним житловим приміщенням.

Outcome: approved