Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина - [PERSON] у розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення сином 23 років. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що від шлюбу сторони мають спільного сина - [PERSON] [INFO]. На даний час син навчається на денній формі навчання на контрактній основі у Вищому навчальному закладі «Перший Київський медичний коледж» (І рівня акредитації) за спеціальністю «Технології медичної діагностики та лікування» і власних коштів не має. Позивач несе всі витрати на утримання сина самостійно. Між сторонами не досягнуто згоди щодо утримання спільної дитини. Добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає. За таких обставин позивач пред'явила вищезазначений позов у суді. До початку судового засідання представник позивача подала до суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити та розглянути справу без її участі. Відповідач до початку судового засідання звернувся до суду із заявою, в якій позовні вимоги визнав, просив справу розглядати без його участі. Третя особа також звернулась до суду із заявою про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримала. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про задоволення позову виходячи з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи 05.06.1998 року між сторонами було зареєстровано шлюб, що підтверджено відповідним Свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER]. (а.с. 5) Відповідно до Свідоцтва про народження серія [NUMBER] у [PERSON] та [PERSON] [INFO] року народився спільний син - [PERSON]. (а.с. 4) Як вбачається з Довідки № 345 від 07.09.2017 [PERSON] дійсно є студентом ІІ курсу денного відділення ВНЗ «Перший Київський медичний коледж» (І рівень акредитації) за спеціальністю «Технології медичної діагностики та лікування» (спеціалізація «Лабораторна діагностика»). Термін навчання з 01.09.2016 по 30.06.2019. (а.с. 6) Згідно Договору № 1306 від 12.08.2016 укладеного з [PERSON], навчання у вказаному закладі [PERSON] складає 8800 грн. за навчальний рік. (а.с. 7-8) Оплата здійснювана [PERSON] вказаного навчання підтверджена відповідними квитанціями. (а.с. 9) Як вбачається з Довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія АВ № 0657144, [PERSON] має першу групу інвалідності з 11.04.2017 по опорно-руховому апарату; строк інвалідності встановлено довічно; постійно потребує стороннього догляду. (а.с. 13) Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного кодексу України. Обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено у ст. 180 СК України. Згідно з ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного Кодексу України - батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до їх повноліття, а тому є підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання його дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Ст. 199 СК України визначає якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Таким чином, оскільки відповідач визнав позовні вимоги в повному обсязі, його платоспроможність та розмір заявленого розміру аліментів на утримання сина не підлягають доказуванню. Виходячи з засад справедливості, добросовісності, розумності, а також виходячи з положень ст. 182, ч. 2 ст. 200 СК України, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача на утримання сина до досягнення ним 23 років аліменти у розмірі 1500 грн. щомісячно. Суд вважає за необхідне стягнути аліменти з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 08.11.2017 року. Зважаючи на викладене, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог в повному обсязі, суд прийшов до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів на утримання сина до досягнення ним 23 років у розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з 08.11.2017 року. Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного, ст.ст. 180-183, 185, 191, 198-200 СК України,

Outcome: approved