Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-27 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 16 лютого 2016 року Солотвинською селищною радою Богородчанського району Івано-Франківської області, актовий запис №2. Заявлені вимоги позивачка обґрунтовує тим, що шлюб між нею та відповідачем зареєстровано 16 лютого 2016 року Солотвинською селищною радою Богородчанського району Івано-Франківської області. За час перебування в шлюбі у них [INFO] народилась дочка [PERSON] . Як зазначає в позовній заяві [PERSON] , спільне життя з відповідачем не склалось. [PERSON] зловживає спиртними напоями, в присутності дитини влаштовує сварки, псує речі в домі, вчиняє домашнє насильство, за що неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності. Змінювати свою поведінку чоловік не бажає, спроби налагодити стосунки результату не дали, примирення з ним неможливе. Позивачка вказує, що подальше спільне проживання з відповідачем буде суперечити її інтересам та інтересам їхньої малолітньої дочки, шлюб існує формально, тому просить такий розірвати. Малолітню дочку [PERSON] позивачка просить залишити на проживання з нею, понесені судові витрати стягнути на її користь з відповідача. В судове засідання позивачка не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до канцелярії суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає, не заперечує щодо розірвання шлюбу. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки відповідач позов визнав, погодився на розірвання шлюбу, підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову не встановлено, визнання позову не суперечить закону та не порушує будь-чиїх прав свобод чи законних інтересів, то суд вважає, що позов в частині заявлених вимог про розірвання шлюбу слід задоволити. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 16 лютого 2016 року в Солотвинській селищній раді Богородчанського району Івано-Франківської області, актовий запис №2, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 4). [INFO] у подружжя народилась дочка [PERSON] (а.с. 11). Згідно зі ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Стаття 24 Сімейного кодексу України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Загальна декларація прав людини у частині 2 статті 16 та стаття 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права містять положення, за яким шлюб не може укладатися без вільної і повної згоди сторін, що одружуються. Частиною 2 ст. 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З вказаних положень закону вбачається, що однією з засад шлюбу є його добровільність. При чому принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Добровільність шлюбу (наявність вільної згоди) - це його довічна риса. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання. З огляду на взаємини, які склались та існують між позивачкою і відповідачем, враховуючи те, що шлюб існує формально, позивачка не бажає збереження шлюбу, стверджує, що подальше спільне життя подружжя буде суперечити її інтересам, відповідач позов визнає та не заперечує щодо розірвання шлюбу, суд приходить до переконання, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. В частині позовних вимог про залишення малолітньої дочки на проживання з позивачкою слід відмовити, так як дитина проживає разом з [PERSON] , доказів того, що відповідач чинить перешкоди у проживанні [PERSON] з матір`ю, суду не надано. За таких обставин суд приходить до висновку, що на даний час спір з цього приводу між сторонами відсутній. Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивачки 908 грн сплаченого нею судового збору. Крім того, з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути понесені нею витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 800 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved