Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вимогами до [PERSON] та просить суд: - визнати житловий будинок № 117 по вул.. Котовського в с. Крутоярівка Білгород-Дністровського району Одеської області обєктом спільної власності подружжя; - визнати за [PERSON] право власності на ? частину житлового будинку № 117 по вул.. Котовського в с. Крутоярівка; - поділити житловий будинок № 117 по вул.. Котовського в с. Крутоярівка між [PERSON] та [PERSON] відповідно до варіанту поділу запропонованому експертом ПМП «ЄКС»; - визначити порядок користування земельною ділянкою, що надана для будівництва та обслуговування будинку № 117 по вул.. Котовського в с.Крутоярівка; - вселити [PERSON] в будинок № 117 по вул.. Котовського в с.Крутоярівка Білгород-Дністровського району Одеської бласті; - поділити між сторонами наступне майно: холодильник «Індезіт» вартістю 5000 грн., стінку «Вікторія» вартістю 3000 грн., корову вартістю 5000 грн., телевізор марки «Онікс» вартістю 1300 грн., тюнер вартістю 800 грн., електродробілка вартістю 1000 грн., духовка вартістю 500 грн., камін вартістю 500 грн., тачка вартістю 280 грн., газова плита вартістю 1000 грн., газовий балон вартістю 100 грн., виноградна перебілка вартістю 150 грн., шерстяне одіяло вартістю 120 грн., матрац вартістю 200 грн., розпилювач вартістю 160 грн., 2 стола вартістю 600 грн., 30 штук гусей вартістю 3000 грн., дві бочки деревяні вартістю 500 грн., набір посуди вартістю 500 грн., а всього майна на суму 21 900 грн., виділив [PERSON]: холодильник «Індезіт» вартістю 5000 грн., електродробілка вартістю 1000 грн., духовка вартістю 500 грн., камін вартістю 500 грн., 15 гусей вартістю 1500 грн., набір посуди вартістю 500 грн.,1 бочку вартістю 250 грн., 1 стіл вартістю 300 грн., матрац вартістю 200 грн., шерстяне одіяло вартістю 120 грн., розпилювач вартістю 160 грн., а всього майна на суму 10 030 грн., інше майно - виділити [PERSON] - зобовязати [PERSON] повернути [PERSON] особисте майно, а саме: спальне ліжко, пральню машину, 1 стіл, 3 табуретки, одіяло, банкетну скатерть, 3 покривала, 2 килима, домоткані половики 7 штук, 1 килим, набір посуди; - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати по сплаті послуг адвоката. В обґрунтуванні своїх вимог [PERSON] посилається на те, що вони з чоловіком [PERSON] перебували в шлюбних відносинах з 2001 року та разом збудували житловий будинок № 117 по вул.. Котовського, облаштували його меблями, технікою та іншим. Після припинення фактичних шлюбних відносин в жовтні місяці 2013 року [PERSON] виїхала з будинку та запропонувала чоловікові добровільно, за спільною згодою поділити сумісне майно, однак, [PERSON], хоча і давав згоду, але жодних дій не вчиняв. [PERSON] у судове засідання не зявилась, про час та місце слухання справи сповіщалась, надала до суду заяву з проханням провести слухання за її відсутністю та задовольнити її вимоги, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Представник Крутоярівської сільської ради Білгород-Дністровського району в судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання повідомлявся, представив суду заяву з проханням розглянути справу за їх відсутністю. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Судом встановлені наступні фактичні обставини на підставі представлених доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Як вбачається з матеріалів справи, 17 січня 2001 року між сторонами [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ЖД № 297431, актовий запис № 11. 22.06.2005 року відповідач отримав свідоцтво про право власності серії САА № 838918, відповідно до якого він є власником житлового будинку № 117 по вул.. Котовського в селі Крутоярівка Білгород-Дністровського району Одеської області, загальною площею 60,5 кв.м., житловою площею 38,0 кв.м. Згідно з Будинковою Книгою від 25.07.2005 року зазначеного будинку, інші особи, окрім сторін, в будинку не проживали. В жовтні місяці 2013 року у сторін припинились шлюбні відносини та позивач, через натиск відповідача, виїхала з будинку. Відповідно до змісту ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності і кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно з\~ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Частиною 1 статті 70 Сімейного Кодексу України закріплений основний принцип поділу майна подружжя: \~у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Ця норма встановлює презумпцію рівності часток. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку. Таким чином, доведеним є той факт, що будинок № 117 по вул.. Котовського будувався сторонами разом та спільними зусиллями, а тому майнові права на будинок у сторін рівні. Згідно з\~ст. 71 СК України\~- якщо дружина та чоловік не домовились про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Відповідно до ч. 1\~ст. 364 ЦК України,\~співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Суд звертає увагу на те, що для зясування всіх обставин справи та встановлення порядку користування нерухомим майном, що є спільною частковою власністю необхідні спеціальні знання в галузі будівництва. Згідно з ч.1 ст.143 ЦПК України, для зясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі. Виділ у натурі частки із спільного майна може бути заборонений законом або бути неможливим в силу самої природи спільної речі, яка є неподільною (ч. 2 ст. 183 ЦК). Верховний Суд України у абзаці першому пункту 6 постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» від 4 жовтня 1991 р. N 7 підкреслює, що судам при вирішенні справ про виділ у натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, слід мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Виходячи з таких положень законодавства, ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 07.07.2014 року по справі була призначена судова будівельно-технічна експертиза щодо встановлення можливих варіантів поділу в натурі житлового будинку № 117 по вул.. Котовського в с.Крутоярівка між співвласниками відповідно до належних їм часток. Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 35/07 від 24.12.2014 року, складеного експертом ПМП «ЄКС» [PERSON], запропонований лише один найбільш доцільний та технічно можливий варіант поділу житлового будинку № 117 по вул.. Котовського в с.Крутоярівка з максимальним приближенням до ідеальних часток співвласників. 1 му співвласнику (1/2 частка) виділити: - літ. «А» житловий будинок у складі приміщень: частина 1-1 коридор пл. 7,20 м2 (розмірами 1,40 м х 5,14 м) - 16 773 грн., 1-2 кухня пл. 10,80 м2 - 24 986 грн., 1-5 житлова пл. 11,10м2- 25 680 грн., - літ. «а» тамбур у складі приміщення І пл. 2,20 м2 - 6 898 грн., - літ. «В» підвал пл. 11,10 м2 - 4 183 грн., - частина літ. «Б» сараю пл. 42,00 м2 (розмірами 8,00 м х 5,25 м) - 22 202 грн., ? частка споруд загального користування (№ 2 ворота, № 3 хвіртка) - 3 390,50 гривень. Загальною площею по літ. «А» - 31,30 м2, оціночною вартістю 104 112,50 грн., що складає 1/2 фактичну частку, більше ідеальної частки на 226 грн. у нині чинних цінах на будівельні матеріали і послуги. Розмір грошової компенсації, яку повинен 1-ий співвласник сплатити 2-му співвласнику, складає 226 грн.Вхід в квартиру 1-го співвласника зберегти існуючий в приміщенні І літ. «а». 2 - му співвласнику (1/2 частка) виділити: - літ. «А» житловий будинок у складі приміщень: частина 1-1 коридор пл. 4,40 м2 (розмірами 1,40 м х 3,12 м) - 10 295 грн., 1-3 житлова пл. 16,30 м2 - 37 710 грн., 1-4 житлова пл. 10,60 м2 - 24 523 грн., - частина літ. «Б» сараю пл. 16,30 м2 (розмірами 3,10 м х 5,25 м) - 8 616 грн., - огорожа № 1 - 2 255 грн., - огорожа № 4 - 16 871 грн., -? частка споруд загального користування (№ 2 ворота, № 3 хвіртка) - 3 390,50 гривень. Загальною площею по літ. «А» - 31,30 м2, оціночною вартістю 103 660,50 грн., що складає 1/2 фактичну частку, менше ідеальної частки на 226 грн. у нині чинних цінах на будівельні матеріали і послуги. Розмір грошової компенсації, яку повинен отримати 2- ий співвласник від 1- го співвласника, складає 226 гривень.Вхід в квартиру 2-го співвласника зберегти існуючий в приміщенні 1-1 літ. «А». Виходячи із запропонованого варіанта поділу житлового будинку, на рішення суду був запропонований наступний варіант порядку користування земельною ділянкою, розташованою за адресою: вул. Котовського, 117, с. Крутоярівка, Білгород - Дністровський район, Одеська область, фактичною площею 3700 м2, втому числі (2500 м2 - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), 1200 м2 - для ведення особистого селянського господарства) з врахуванням часток співвласників на житловий будинок по % частині: Земельна ділянка площею 2 500 м2 - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) Для вїзду, входу та проходу до своїх частин житлового будинку в користування співвласників виділити земельну ділянку загального користування І площею 42 кв.м. Опис меж земельної ділянки загального користування І викладено у дослідницькій частині по третьому питанню та зображено на схемі в додатку № 7 червоною лінією, земельна ділянка загального користування І зображена помаранчевим кольором. 1-му співвласнику (1/2 частка) виділити в особисте користування земельну ділянку № 1 площею 1229 кв.м. Опис меж земельної ділянки № 1 викладено у дослідницькій частині по третьому питанню та зображено на схемі в додатку № 7 червоною лінією, земельна ділянка № 1 зображена жовтим кольором. 2-му співвласнику (1/2 частка) виділити в особисте користування земельну ділянку № 2 площею 1229 кв.м., яка складається із: - земельної ділянки № 2-1 площею 1185 м , - земельної ділянки № 2-2 площею 44 м2. Опис меж земельної ділянки № 2 викладено у дослідницькій частині по третьому питанню та зображено на схемі в додатку № 7 червоною лінією, земельна ділянка № 2 зображена зеленим кольором. Земельна ділянка площею 1200 кв.м. - для ведення особистого селянського господарства: 1-му співвласнику (1/2 частка) виділити в особисте користування земельну ділянку № 3 площею 600 кв.м. Опис меж земельної ділянки № 3 викладено у дослідницькій частині по третьому питанню та зображено на схемі в додатку № 7 червоною лінією, земельна ділянка № З зображена жовтим кольором. 2-му співвласнику (1/2 частка) виділити в особисте користування земельну ділянку № 4 площею 600 кв.м. Опис меж земельної ділянки № 4 викладено у дослідницькій частині по третьому питанню та зображено на схемі в додатку № 7 червоною лінією, земельна ділянка № 4 зображена зеленим кольором. З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача про визнання спірного житлового будинку обєктом спільною власністю подружжя та визнати за нею право власності на 1/2 частину будинку, виділивши їй ? частину будинку як 2-му співвласнику. Дані вимоги [PERSON] повністю обґрунтовані та правомірні. Також, суд зазначає про право позивача проживати в тій частині будинку, яка належить їй, тому її вимога про вселення до житлового будинку, на думку суду, не порушує права відповідача та одночасно спрямована на захист житлових прав [PERSON]. Статтею 47 Конституції України закріплено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. На підставі\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року\~ «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», суд приходить до висновку про необхідність усунення перешкод позивачу у користуванні належною їй частиною житлового будинку № 117 по вул.. Котовського в с. Крутоярівка Білгород-Дністровського району, вселивши її в належну їй частину будинку, яка виділена даним рішенням як 2-му співвласнику. За розясненням Пленуму ВСУ в п.23 постанови № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Разом з тим, матеріалами справи не можливо встановити існування, джерело і час придбання тих речей, яких позивач просить поділити між нею та чоловіком і зобовязати його повернути їй особисті речі. Самі наголошення позивача суд не може сприймати як достовірний та достатній доказ її права на зазначені нею речі. Згідно ст.ст.\~10,\~60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.\~Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права\~ щодо подання\~ доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на\~ підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з\~ст. 214 ЦПК України,\~під час ухвалення рішення суд, зокрема, вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Відповідно до розяснень п. 4 Постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 року за № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», оскільки розгляд справи провадиться в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів, суди згідно зі ст. 119 ЦПК повинні вимагати від осіб, що подали заяву, повного викладення обставин, якими обґрунтовуються дані вимоги, й посилання на засоби їх доказування. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача на її користь витрат по сплаті послуг адвоката, суд зазначає, що дана вимоги також не обґрунтована та взагалі не встановлена сума витрат на отримані нею послуги адвоката. Відповідно до ч.1 ст. 84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. З положень ч.1ст.11 ЦПК України вбачається, що суд зобовязаний розглядати справу виключно в межах заявлених стороною вимог та на підставі поданих нею доказів, тобто суд не вправі виходити за межі доводів сторони та замість неї самостійно шукати нові підстави для задоволення вимог сторони, оскільки суд не виконує функції адвокатури, а лише надає оцінку вимогам та доводам сторони виключно у межах цих вимог і доводів. Згідно з довідкою до акту огляду МСЕК № 956953, що міститься в матеріалах справи, позивач є інвалідом ІІ групи, та відповідно до посвідчення серії ААБ № 292385 відповідач також є інвалідом ІІ групи, тому, враховуючи вимоги п. 9 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» (від сплати судового збору звільняються інваліди I та II груп), суд звільняє сторін від сплати судового збору.

Outcome: partial