Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 24.10.2005 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, в якому мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає із нею і знаходиться на її утриманні. Рішенням Кіцманського районного суду від 17.12.2015 року шлюб між ними розірвано. Дитини є інвалідом. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, будучи працездатним, тому просила стягнути з відповідача по 2000 гривень щомісячно до повноліття дитини. Позивач [PERSON] підтримала заявлені вимоги, вказуючи також, що дитина потребує здорового та посиленого харчування, так як є інвалідом потребує більше матеріальних затрат на утримання, часто хворіє простудними захворюваннями, через здійснення догляду за дитиною-інвалідом сама вона позбавлена можливості працювати. Відповідач [PERSON] заявлені вимоги визнав частково, погоджуючись на сплату аліментів у розмірі по 600 гривень щомісячно, вказуючи, що матеріально не спроможний сплачувати аліменти по 2000 гривень щомісячно, оскільки не працює, проживає із матір`ю пенсійного віку, у власності нерухомого чи іншого майна не має, позивачка отримує державну соціальну допомогу на дитину та пенсію по інвалідності, а з вимогами про стягнення додаткових витрат на дитину-інваліда позивачка не заявляє. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що сторони з 24.10.2005 року до 17.12.2015 року перебували у зареєстрованому шлюбі, в якому мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає із позивачкою і знаходиться на її утриманні. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані надавати матеріальну допомогу на утримання дитини до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру стягуваних аліментів суд зобов`язаний у відповідності до вимог ст.182 Сімейного кодексу України враховувати такі обставини: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не можу бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст. 184 Сімейного кодексу України суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Згідно ст. 183 Сімейного кодексу України розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) визначається судом, якщо платник аліментів працює, має сталий заробіток (дохід). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. З урахуванням розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, розміру мінімальної заробітної плати, та враховуючи інтереси дитини та для належного матеріального її забезпечення, розмір аліментів слід визначити по 1000 гривень щомісячно до повноліття дитини. Позивач не позбавлена права на звернення до суду відповідно до ст.185 Сімейного кодексу України про стягнення додаткових витрат на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Враховуючи наведене, ст.ст. 180, 182, 183, 184, 191, 192 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial