Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до Автозаводського районного суду м.Кременчука із заявою про встановлення факту смерті [PERSON] на тимчасово окупованій території України. Свої вимоги заявник мотивував тим, що померлий [INFO] [PERSON] був її чоловіком. Отримати свідоцтво про смерть чоловіка у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України і у неї відсутній медичний документ, що може бути прийнятий відділом РАЦС. Встановлення вказаного факту необхідно заявнику для проведення реєстрації смерті її чоловіка в органах ДРАЦС. В судовому засіданні [PERSON] підтримала свою заяву та просила її задовольнити з підстав, викладених в ній. Заінтересована особа, Кременчуцький міський відділ ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надіслав заяву про розгляд справи без участі його представника. Суд, вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані суду докази, приходить до наступного. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Як роз'яснено у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року № 5, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. За нормою ч. 1 ст. 257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] є дружиною померлого [INFO]. [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 22.06.1985 відділом РАЦС Петровського району м.Донецьк [INFO] в м.Донецьк Донецької області помер [PERSON], на підтвердження чого заявником надано лікарське свідоцтво про смерть №3287, виданого 27.11.2017 бюро судово-медичної експертизи. Відповідно до ч. 3 ст. 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» Державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року № 52/5 встановлено, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о); б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о); в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Ці документи додаються до другого примірника актового запису про смерть. Надане заявником лікарське свідоцтво про смерть №3287, видане 27.11.2017 бюро судово-медичної експертизи, що знаходиться в м.Донецьк на тимчасово окупованій території України. Тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території (ст.ст. 1; 4 ч. 2 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»). Відповідно до ст. 9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. 12.12.2017 Кременчуцьким міським відділом ДРАЦС [PERSON]. було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті чоловіка, у зв'язку з тим, що документ, наданий заявником для підтвердження факту смерті виданий на тимчасово окупованій території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють своїх повноважень. Встановлення факту смерті заявнику необхідне для проведення реєстрації смерті її чоловіка, [PERSON], який помер [INFO]. у м. Донецьк Донецької області, що є тимчасово окупованою територією України. З урахуванням зазначеного суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню. Згідно ст. ст.10, 57-60, 179, 208, 212-215, 256, 2571, 259, 367 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved