Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Управління Держгеокадастру у Луцьком районі Волинської області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою. Свої вимоги обґрунтовує тим, що на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 20.07.1985 року вона являється власником житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами по [ADDRESS] Рішенням Гіркополонківської сільської ради Луцького району Волинської області від 30.04.2015 року № 29/23 їй надано дозвіл на складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, орієнтовоною площею 0,1500 га, що знаходиться за адресою: по [ADDRESS] Вказує, що 03.06.2015 року вона звернулась в ТзОВ «Горизонт» із заявою про виготовлення технічної документації та подала акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 03.06.2015 року, яким погоджено зміни із суміжними землевласниками (користувачами), в тому числі з відповідачем. Зазначає, що при проведенні топографічної зйомки її земельної ділянки та земельної ділянки відповідача, ТзОВ «Горизонт» було виявлено часткове накладення земельної ділянки [PERSON] на її земельну ділянку, внаслідок чого частина її погребу знаходиться на земельній ділянці [PERSON], а посаджені дерева останньою фактично знаходяться на належній їй земельній ділянці та руйнують погріб, оскільки посаджені на близькій відстані від нього. У зв'язку з виявленням ТзОВ «Горизонт» накладення земельної ділянки відповідача на земельну ділянку позивача, останній не виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки, а тому вона не має можливості приватизувати вищевказану земельну ділянку. Просить суд зобов'язати відповідача повернути їй самовільно зайняту частину земельної ділянки, що перебуває в її користуванні, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], на якій знаходиться частина її погребу. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовну заяву підтримала з підстав в ній зазначених. Просила суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали за безпідставністю вимог. Просили суд відмовити в задоволенні позову. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Управління Держгеокадастру у Луцьком районі Волинської області в судове засідання не з'явився, проте подав суду заяву про розгляд справи без його участі за наявними матеріалами справи. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Управління Держгеокадастру у Луцьком районі Волинської області за наявними матеріалами справи. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, свідків, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що позов безпідставний та не підлягає до задоволення. На підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 20.07.1985 року [PERSON] являється власником житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами [ADDRESS] (а.с. 8). Рішенням Гіркополонківської сільської ради Луцького району Волинської області від 30.04.2015 року № 29/23 [PERSON] надано дозвіл на складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, орієнтовоною площею 0,1500 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 14). В свою чергу відповідачу [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка площею 0,20 га, що знаходяться на території с. Полонка Луцького району Волинської області, яка предана: для обслуговування житлового будинку (о, 12 га) та для ведення особистого підсобного господарства площею 0,08 га (а. с. 38). 03.06.2015 року [PERSON] звернулась в ТзОВ «Горизонт» із заявою про виготовлення технічної документації та подала акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 03.06.2015 року, яким погоджено зміни із суміжними землевласниками (користувачами), в тому числі з відповідачем [PERSON] (а.с. 15, 16). В судовому засіданні встановлено, і дана обставина не оспорювалась жодною із сторін, що вищезгадані земельні ділянки є суміжними, відтак позивач та відповідач [PERSON] є суміжними землекористувачами. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків, у випадках, коли вони зникли, перемістилися або стали непридатними (ст. 106 ЗК України). Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків (ч. ч. 2, 3 ст. 152 ЗК України.) Звертаючись до суду з позовом позивач, як власник земельної ділянки, вказувала на те, що при проведенні топографічної зйомки її земельної ділянки та земельної ділянки відповідача, ТзОВ «Горизонт» було виявлено часткове накладення земельної ділянки [PERSON] на її земельну ділянку, внаслідок чого частина її погребу знаходиться на земельній ділянці [PERSON], а посаджені дерева останньою фактично знаходяться на належній їй земельній ділянці та руйнують погріб, оскільки посаджені на близькій відстані від нього. Основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації (ст. 107 ЗК України.) Формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування (ч. 1,7 ст. 79-1 ЗК України.) З матеріалів справи вбачається, що відповідачем було виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчує право власності на її земельну ділянку. Технічна документація відповідає правовстановлючим документам на право власності на земельну ділянку. При цьому слід зауважити, що в матеріалах даної документації містяться акти від 09.12.1996 року та від 30.07.2015 року про погодження меж суміжними землекористувачами . Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу (ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України.) Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення (ст. 212 ЦПК України). Жодна із сторін, після роз'ясненого судом права заявити клопотання про призначення відповідної експертизи, таким правом не скористалась. Відтак з врахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства та беручи до уваги саме обов'язок сторін довести ті обставини на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, суд розглядає справу по наявних у ній доказах. Доказів, які б свідчили, що відбулося накладення земельних ділянок відповідача на земельну ділянку належну [PERSON], зменшилась її площа та розмір, у матеріалах справи відсутні. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем не подано належних, допустимих та беззаперечних доказів, які б вказували про порушення відповідачами її земельних прав, тому позовні вимоги [PERSON] не підлягають до задоволення.

Outcome: dismissed