Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Заяву мотивує тим, що з відповідачем перебуває у шлюбі, який зареєстрований 20.10.2009 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 17.01.2020 року. Від спільного подружнього життя у них народилась донька [PERSON] , [INFO] , яка на даний час проживає разом з матір`ю (позивачем). Позивач вказує, що життя з [PERSON] не склалось внаслідок постійних спорів, різних поглядів на виконання подружніх обов`язків, а також неможливістю подальшого спільного проживання. За час постійного проживання з відповідачем у них постійно виникали сварки та конфлікти, в результаті чого будь-яке примирення та збереження шлюбу вважає неможливим та таким, що суперечить його інтересам та інтересам спільної дитини. На даний час фактично шлюбні відносини між ними припинені, спільного господарства не ведуть.\~\~\~\~\~\~\~ Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує повністю, просить суд шлюб із відповідачем розірвати та розглядати справу у його відсутність. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явилась, подала до суду письмову заяву, згідно якої позов визнала повністю, проти задоволення позову не заперечила, просить суд розглядати справу у її відсутність. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи та проведенням розгляду справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося. Суд, перевіривши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 206,207 цього Кодексу. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Кальміуським районним у м.Маріуполі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) 20.10.2009 року, актовий запис №2, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від спільного подружнього життя у них народилась донька - [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 05.03.2010 року Іллічівським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, батьками якої являються сторони по справі. Як вбачається з позовної заяви, донька - [PERSON] , [INFO] на даний час проживає з матір`ю позивачем по справі. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, відповідно до ч. ч. 1 , 3 та 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Частиною 2 ст. 104 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З матеріалів справи слідує, що сторони з лютого 2020 року не підтримують подружніх відносин, проживають окремо один від одного, спільного господарства не ведуть, майнового спору у них немає. Їх шлюб існує лише формально, надання судом строку для примирення позивач та відповідач не бажає, а збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а підстави для його збереження\~ відсутні.

Outcome: approved