Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до Мелітопольського міськрайонного суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме, що договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] від 27.12.1974 року, посвідчений державним нотаріусом Мелітопольської нотаріальної контори на ім`я [PERSON] і [PERSON] » належить [PERSON] . Заява мотивована тим, що 27 грудня 1974 року заявник купила житловий будинок [ADDRESS] . У 1977 році, на підставі інвентаризації житлового фонду с. Костянтинівка Мелітопольського району Запорізької області, нумерація її житлового будинку була змінена з № 7 на № 19. 19 січня 1988 року, вона отримала реєстраційне свідоцтво про реєстрацію права власності на житловий будинок [ADDRESS] на нею [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу від 27.12.1974 року. На теперішній час вона бажає розпорядитися належним їй на праві особистої власності житловим будинком [ADDRESS] та подарувати його своїй донці. Однак не може оформити договір дарування даного житлового будинку, у зв`язку з тим, що у договорі купівлі-продажу від 27.12.1974 року, неправильно на українській мові зазначено її по батькові у двох місцях, а саме: « [PERSON] » - 1 сторінка договору та « [PERSON] » 1 та 2 сторінка договору, замість правильного « [PERSON] », що не відповідає її по батькові в інших правовстановлюючих документах, а саме: у свідоцтві про її народження, у паспорті громадянина України, у довідці про присвоєння ідентифікаційного номеру, де її по батькові зазначено українською мовою « [PERSON] », у пенсійному посвідчені та трудовій книжці, де її по батькові зазначено російською мовою «[PERSON]». Вважає, що при оформленні договору купівлі-продажу від 27.12.1974 року була допущена орфографічна помилка, а саме неправильно здійснено переклад її по батькові з російської на українську мову, що призвело до помилки при укладені даного договору. Особа, яка укладала даний договір від імені власника зазначеного житлового будинку за дорученням - [PERSON] померла [INFO] , а місце перебування [PERSON] їй не відомо. Вказані обставини свідчать про те, що усунути дану помилку на теперішній час неможливо. У зв`язку з викладеним заявник змушена звернутись до суду із даною заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. У судове засідання заявник не з`явилась, але від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, заяву підтримує в повному обсязі та просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи - Мелітопольської районної державної нотаріальної контори Запорізької області Володіна О.С. у судове засідання не з`явилась, але від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення заявлених вимог не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясування обставин справи, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з наданою до матеріалів справи копією паспорту заявника, її по-батькові вказано як « [PERSON] » (а.с.6). Відповідно до копії свідоцтва про народження (а.с.9), по-батькові заявника вказано « [PERSON] ». Відповідно до копії трудової книжки (а.с.7-8), по батькові заявника російською мовою вказано « [PERSON] » (а.с.7-8). Відповідно до копії пенсійного посвідчення члена колгоспу, по-батькові заявника російською мовою вказано «[PERSON]» (а.с.7-8). Відповідно до копії договору купівлі-продажу від 27.12.1974 року, українською мовою по-батькові заявника зазначено у двох місцях, а саме: 1 сторінка договору - «Васильовна», 1 та 2 сторінка договору - « [PERSON] » (а.с.11-12). Відповідно до копії технічного паспорту на житловий будинок особистого житлового фонду за адресою: [ADDRESS] , по-батькові заявника російською мовою вказано « [PERSON] » (а.с.13). Відповідно до копії реєстраційного свідоцтва, по-батькові заявника російською мовою вказано «[PERSON]» (а.с.16). З довідки № 1421 від 23.07.2019, виданої виконавчим комітетом Костянтинівської сільської ради, вбачається, що згідно запису по господарських книг Костянтинівської сільської ради, житловому будинку, розташованому по [ADDRESS] , що належить [PERSON] , було змінено адресу в 1977 році на підставі інвентаризації житлового фонду села Костянтинівка Мелітопольського району Запорізької області: стара адреса - [ADDRESS] адреса [ADDRESS] [ADDRESS] (а.с.24). З довідки № 1420 від 24.07.2019, виданої виконавчим комітетом Костянтинівської сільської ради, вбачається, що згідно запису по господарських книг Костянтинівської сільської ради, житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] з моменту придбання житлового будинку з 28.12.1974 року. [PERSON] зареєстрована та проживає за даною адресою з моменту придбання житлового будинку по теперішній час (а.с.23). Відповідно до архівної довідки (а.с.33), сторонами за договором купівлі-продажу, посвідченого Мелітопольською районною державною нотаріальною конторою Запорізької області 28.12.1974 року за реєстровим № 7173, є [PERSON] - Продавець, [PERSON] - Покупець (а.с.33). З довідки № 1419 від 24.07.2019, виданої виконавчим комітетом Костянтинівської сільської ради, вбачається, що [PERSON] , яка мешкала за адресою: [ADDRESS] , померла [INFO] , актовий запис № 81 (а.с.22). У зв`язку із розбіжностями у написанні по батькові заявника, вона на теперішній час не може розпорядитися належним їй на праві особистої власності житловим будинком [ADDRESS] та подарувати його своїй донці. Згідно з п. 5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності з п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені у документі, не збігаються з ім`ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспортів. Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За правовими позиціями Верховного суду щодо розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документі, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по-батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки. Проте сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджений документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що у судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Згідно із ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В ході судового розгляду знайшов своє підтвердження факт належності правовстановлюючого документу, зазначений факт підтверджується належними у справі доказами, дослідженими судом, що узгоджуються між собою та з іншими матеріалами цивільної справи. Суд встановив, що встановлення факту належності правовстановлюючого документу для заявника має юридичне значення, оскільки через розбіжність у написанні по-батькові заявника, вона на теперішній час не може розпорядитися належним їй на праві особистої власності зазначеним житловим будинком та подарувати його своїй донці. За таких обставин, оскільки законом не визначено іншого, крім судового порядку встановлення факту належності правовстановлюючого документу, який просить встановити заявник, підтверджується письмовими матеріалами справи, суд приходить до висновку, що вимоги заявника є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved