Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до Богунського районного суду міста Житомира із указаним позовом в якому зазначила, що є власницею 85/100 ідеальних частин домоволодіння за адресою: [ADDRESS], який до цього часу належав її матері. Інші 15/100 ідеальних частин домоволодіння належали сусідам, які проживають в окремому будинку. Позивач вказує, що із відповіді КП «Житомирське обласне МБТІ» Житомирської обласної ради їй стало відомо, що домоволодіння по [ADDRESS] складалось з 2-ох житлових будинків, при цьому будинок, який рахується за гр. [PERSON], матір'ю позивача, значиться за адресою: [ADDRESS], а житловий будинок сусідів значиться за адресою: [ADDRESS]. Зважаючи на те, що сусідський будинок було виділено в окремий за адресою [ADDRESS] та видано свідоцтво про право власності, а за життя матері позивача вона не оформила право власності на свій будинок в цілому, позивач просить суд визнати за нею право власності в цілому (100/100 ідеальних часток) на домоволодіння за адресою - [ADDRESS], що складається із житлового будинку літ. «Б» загальною площею 315,7 кв.м., в тому числі житлова площа 110,3 кв.м., сарай - гараж літ. «Г», уборна літ. «Д» та стягнути із відповідача судові витрати. В судове засідання сторони не з'явились, представник позивача направив на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача направив заяву в якій просив суд розглядати справу у його відсутність (а.с.26). Треті особи в судове засідання не з'явились, про час, місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що даний позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником 85/100 житлового будинку [ADDRESS], що підтверджується копіями договору дарування частини житлового будинку від 04.03.2011 року та свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.7-10), при цьому власником даної частини житлового будинку станом на 01.02.2011 року була мати позивача - [PERSON] Згідно відомостей із Реєстру прав власності на нерухоме майно від 01.02.2011 року станом на вказану дату власниками інших 15/100 частин будинку являлись [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). Із листа КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради від 14.08.2013 року №А-284 вбачається, що вказане вище домоволодіння по [ADDRESS] складалось з 2-ох житлових будинків та надвірних будівель при цьому за гр. [PERSON] було зареєстровано 85/100 ідеальних частин домоволодіння, що складаються з житлового будинку літ. «Б» загальною площею 315,7 кв.м., в т.ч. житловою площею 110,3 кв.м., сараю-гаража літ. «Г» та уборної літ. «Д». Відповідно до наявних в Управлінні містобудування, архітектури та дизайну картографічних матеріалів, виконаних ДП «Поліськгеодезкартографія» для проведення Всеукраїнського перепису населення та рішення міськвиконкому від 01.10.1968 року №728, житловий будинок, який рахується за гр. [PERSON] значиться за адресою: [ADDRESS], а житловий будинок літ. «А» значиться за адресою: [ADDRESS]. Згідно заяви власників будинку (сусідів) літ. «А», будинок було виділено в окремий за адресою [ADDRESS] та видано свідоцтво про право власності на підставі рішення виконкому Житомирської міської ради № 457 від 26.07.2001 (а.с.13, 55-56). Судом встановлено, що на підставі рішення виконкому Житомирської міської Ради депутатів трудящих від 01.10.1968 року № 728 було змінено нумерації будинків, зокрема, домоволодінню за адресою [ADDRESS], було присвоєно дві окремих адреси: [ADDRESS] (в глибині двору, а.с.15-18). Із пояснень [PERSON] вбачається, що мати позивача не оформила право власності на будинок та надвірні споруди за адресою - [ADDRESS], а була власником 85/100 частин зазначеного будинку (а.с.30). Статтями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути зокрема визнання права. Таким чином, оскільки судом встановлено, що право власності на житловий будинок літ. «Б», розташований за адресою: [ADDRESS], із надвірними будівлями не був зареєстрований на праві власності за позивачем у передбаченому чинним законодавством України порядку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають положенням чинного законодавства України, а отже підлягають до задоволення. Враховуючи наведене вище,

Outcome: approved