Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-09 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання припиненим іпотечного договору. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 13.03.2007 року між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] був укладений договір про надання відновлювальної кредитної лінії №078-22008/07, згідно якого останній отримав кредитні кошти зі сплатою 13% річних. Крім того, 13.03.2007 року між нею та акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» був укладений іпотечний договір, за умовами якого вона виступила іпотекодавцем за зобов'язанням [PERSON] за кредитним договором. При цьому, в іпотечному договорі сторони визначили, що вона як іпотекодавець відповідає за виконання основного зобов'язання позичальника на певних умовах, серед яких розмір процентної ставки по кредиту становить 13 процентів річних. Вказує, що 23.06.2008 року між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено додаткову угоду №1 про внесення змін та доповнень до кредитного договору, а саме: збільшено розмір процентної ставки до 14% річних. При цьому, її про внесення змін до кредитного договору не було повідомлено, з нею такі зміни не погоджено, а про існування такої додаткової угоди вона дізналась лише у 2016 році. Зазначає, що вносячи 23.06.2008 року зміни до основного зобов'язання без внесення змін до іпотечного договору, то така зміна відбулася в односторонньому порядку без її згоди, що є порушенням її прав як іпотекодавця та суперечить законодавству України. Вважає, що оскільки до іпотечного договору не внесено зміни щодо забезпечення нового основного зобов'язання, які внесені в кредитний договір 23.06.2008 року, то іпотека припиняється з припиненням основного первісного зобов'язання згідно ч. 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку». У зв'язку з чим, просить визнати припиненим іпотечний договір, посвідчений 13.03.2007 року приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за №409. Ухвалою суду від 11.09.2018 року до участі у справі в якості третьої особи залучено [PERSON] Позивач в судове засідання не з'явилась, подала суду клопотання про слухання справи у її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений судом належним чином. Разом з тим, у поданому відзиві на позовну заяву просив відмовити у задоволенні позову. Третя особа в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений судом належним чином. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що 13.03.2007 року між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] був укладений договір про надання відновлювальної кредитної лінії №078-22008/07, згідно якого останній отримав кредитні кошти в сумі 40000 доларів США зі сплатою 13% річних (а.с. 14-22). В якості забезпечення виконання зобов'язань, 13.03.2007 року між [PERSON] та акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» був укладений іпотечний договір, за умовами якого вона виступила іпотекодавцем за зобов'язанням [PERSON] за кредитним договором (а.с. 9-13). Також судом з'ясовано, що 23.06.2008 року між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено додаткову угоду №1 про внесення змін та доповнень до кредитного договору, а саме: збільшено розмір процентної ставки до 14% річних (а.с ). Крім того, 08.08.2008 року між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено додаткову угоду №2 до договору про надання відновлювальної кредитної лінії №078-22008/07, відповідно до умов якої сторони погодили внести зміни до п. 1.1, 1.1.1 договору в частині збільшення максимального ліміту заборгованості до 80000 доларів США зі змінами у графіку погашення заборгованості (а.с. ). При цьому, 08.08.2018 року акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» між та [PERSON] було укладено додаткову угоду №1 до іпотечного договору, посвідченого 13.03.2007 року приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області та зареєстрованого в реєстрі №409, якою погодили внести зміни в п. 1.2 ст.1 та пп. 1.4.1, 1.4.2 п. 1.4 ст. 1 іпотечного договору. Дана угода посвідчена приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Волинської області та зареєстрована в реєстрі за №2275 (а.с. ). Згідно свідоцтва про зміну імені [NUMBER] від 25.09.2015 року [PERSON] змінила ім'я на [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до ст. 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі: - припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору; - реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; - набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; - визнання іпотечного договору недійсним; - знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; - з інших підстав, передбачених цим Законом. Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно з ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. У відповідності до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Ст. 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, посилання позивача про те, її не було повідомлено про внесення змін до кредитного договору не заслуговують на увагу та спростовуються дослідженими вище письмовими доказами. А тому, дослідивши та оцінивши представлені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги є безпідставними, а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Outcome: dismissed