Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона перебуває в шлюбі з відповідачем з 12.07.2012 року, який зареєстрований виконавчим комітетом Маяківської сільської ради Луцького району Волинської області, актовий запис № 13. Від подружнього життя у сторін народились діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що вона з відповідачем не проживає, шлюбні відносини припинені, вони не ведуть спільного господарства, шлюб існує формально. Крім того, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання їх неповнолітніх дітей, які проживають з позивачем та знаходяться її повному матеріальному утриманні. Позивач просить суд шлюб, укладений з відповідачем 12.07.2012 року розірвати. Також, позивач просить суд стягувати аліменти з [PERSON] в її користь на утримання їх неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] в розмірі 2200 гривень від всіх її доходів, щомісячно, починаючи з 01.12.2016 року і до досягнення дітьми повноліття. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Позивач подала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності за наявними матеріалами справи. Просить суд позов задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення. З свідоцтва про шлюб вбачається, що сторони з 12.07.2012 року перебувають в шлюбі, який зареєстрований виконавчим комітетом Маяківської сільської ради Луцького району Волинської області, актовий запис № 13 (а.с. 4). Від подружнього життя у сторін народилась діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження (а.с. 5, 6). В судовому засіданні встановлено, що сторони проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, подальше спільне проживання є неможливим, шлюб існує формально. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а тому шлюб слід розірвати. При визначенні коштів, які підлягають стягненню з кожної з сторін при реєстрації розірвання шлюбу, суд виходить з матеріального становища кожного з подружжя. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається з свідоцтв про народження дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] - відповідач являється батьком останніх (а.с. 5, 6). В судовому засіданні встановлено, що відповідач офіційно ніде не працює. Діти проживають разом з матірю, знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей позивачу не надає. Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України\~передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує\~1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує стан здоровя, матеріальне становище сторін та неповнолітньої дитини, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає, що [PERSON] може сплачувати аліменти на утримання своїх неповнолітніх дітей в розмірі по 1000 гривень на кожного від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення старшою дитиною повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial