Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власності шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, мотивуючи вимоги тим , що позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Відповідач [PERSON], являючись колишнім власником квартири, не знялася з реєстраційного обліку і наразі значаться зареєстрованою у ній, чим порушує права позивача [PERSON], як власника квартири. Тому, позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом і просить суд усунути їй перешкоди у здійсненні права користування і розпорядження майном шляхом визнання відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, в позовній заяві зазначила прохання про розгляд справи за її відсутністю. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги визнала. У зв'язку з неявкою у судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, а також інших документів, які свідчать про припинення підстав на право користування житловим приміщенням. Відповідно до ст. 401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. При цьому відповідно до ст. 406 ЦК України сервітут припиняється у разі припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до копії договору купівлі-продажу квартири ННВ №775504, посвідченого 04.04.2018р. приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Єпіфанцевою Н.В., реєстр №525, [PERSON] в інтересах [PERSON] продала, а [PERSON] купила квартиру [ADDRESS] Зазначене право власності зареєстровано за [PERSON], що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №119587504 від 04.04.2018р.. Відповідно до копії довідки про склад сім'ї №22947 від 11.04.2018р., виданої Відділом адміністративних послуг Центру надання адміністративних послуг Сєвєродонецької міської ради Луганської області, за адресою: [ADDRESS] зареєстрована [PERSON], [INFO] Таким чином , у судовому засіданні було встановлено , що позивач [PERSON] 04.04.2018р. за договором купівлі-продажу квартири набула у власність квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS]. За даною адресою залишилася зареєстрованою колишня власниця квартири - відповідач [PERSON], яка за даною адресою не мешкає. Оскільки у відповідності до чинного законодавства України припинення права власності на житлове приміщення у колишнього власника житла має похідним втрату права користування зазначеним житловим приміщенням колишнього власника житла та припиняється разом з припиненням його права власності, то суд приходить до висновку, що обставини, викладені позивачем [PERSON] знайшли своє підтвердження в матеріалах справи.

Outcome: approved