Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], Мукачівського МВ ГУ ДМС України в Закарпатській області, про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди батька та дозволу на оформлення документів. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 19 липня 2003 року по 03 грудня 2013 року, який в подальшому було розірвано. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. За рішенням суду місце проживання сина після розлучення визначено разом з нею за адресою: м. Мукачево, вул. Амурська, 21. Вона матеріально утримує та належним чином піклується про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. З часу розірвання шлюбу відповідач [PERSON] участі у вихованні та догляді за дитиною не бере, розвитком дитини не цікавиться, матеріальної допомоги на утримання та розвиток дитини не надає. Більш того, безпідставно чинить перешкоди їй у здійсненні нею заходів, спрямованих на покращення здоровя дитини, її фізичного, духовного та морального розвитку. Зокрема, відповідач відмовляється надати у передбаченому законодавством України порядку дозвіл на виїзд малолітнього\~[PERSON] за кордон для відпочинку та оздоровлення, оскільки дитина часто хворіє застудними захворюваннями, для лікування та профілактики яких, за рекомендаціями лікарів, необхідне періодичне перебування дитини на морі. Крім того, виїзд дитини за кордон сприятиме розширенню світогляду дитини та добре позначиться на її духовному та інтелектуальному розвитку як особистості. Оскільки відповідач ухиляється від надання дозволу на оформлення документів та виїзд дитини за кордон, позивач просить суд надати їй дозвіл на оформлення документів для тимчасового виїзду за межі кордон її сина [PERSON] без згоди його батька до досягнення сином повноліття, надати дозвіл [PERSON] на тимчасовий виїзд за межі України в супроводі матері або інших осіб, уповноважених матірю, без згоди та супроводу батька, надати їй дозвіл на виготовлення документів в Мукачівському МВ ГУ ДМС без нотаріальної згоди батька, та зобовязати Мукачівський МВ ГУДМС оформити відповідні документи. В подальшому позивач подала заяву про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої просить суд надати їй дозвіл на виготовлення документів для виїзду дитини за кордон та надати сину дозвіл на тимчасові виїзди за межі України без згоди та супроводу батька. В судове засідання позивач не зявився, до початку судового засідання подала заяву про розгляд справи без її участі, в якій зазначила, що позовні вимоги (зменшені) підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений. До початку судового засідання відповідач подав заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити. Представник відповідача - Мукачівського МВ ГУ ДМС України в Закарпатській області в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що зменшені позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували між собою в шлюбі, який розірвано 03 грудня 2008 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-ФМ № 019420. В період шлюбу в них народився син [PERSON], 03.09.2007 року, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ФМ № 079547. Позивач має намір виїхати з дитиною за кордон для відпочинку, однак відповідач [PERSON] ухиляється від добровільної дачі згоди на оформлення проїзного документу дитині, чим порушує право дитини та обмежує її право на свободу пересування. Згідно зі ст.2 ЗУ «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», документами, що надають право на виїзд з України і в'їзд в Україну та посвідчують особу громадянина під час перебування за її межами, зокрема є паспорт громадянина України для виїзду за кордон, проїзний документ дитини. Відповідно до ст.4. ЗУ «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. У відповідності до вимог ст.ст.7,155 Сімейного Кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч. 7 ст. 6 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 27 Європейської Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р., ратифікованої 27.02.1991 р., держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 150 та ч.1 ст. 155 Сімейного кодексу батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати її до самостійного життя, поважати дитину, і здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Відповідно до \~ч. 2 ст. 155 Сімейного кодексу України, за якою батьківські права\~не\~можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 141 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до п. 3 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених\~ Постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995 року виїзд за межі України громадян, які не досягли шістнадцятирічного віку, здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Згідно п. п. 17, 18 затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 24.03.2004 року № 380, Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документу дитини проїзний документ дитини, за наявності заперечень одного з батьків, може бути оформлений на підставі рішення суду. У відповідності до п.2-2 Постанови КМ України від 27.01.1995 року №57 Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України визначено, що виїзд за межі України громадян, які не досягли 16 річного віку, у супроводі одного з батьків здійснюється у разі пред'явлення оригіналу або нотаріально посвідченої копії рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16 річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Відповідно до ст.313 ЦК України фізична особа, яка досягла 16 років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. На момент звернення позивачем до суду дитина [PERSON] не досяг шістнадцятирічного віку і відповідно до вищевказаних вимог закону не має право вільно і самостійно виїжджати за межі території України. Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що з метою захисту інтересів дитини, а саме надання їй можливості виїжджати за кордон на відпочинок та з метою оздоровлення, зменшені позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved