Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до Дергачівського районного суду Харківської області з позовною заявою, в якій просила стягнути з [PERSON] на її користь заборгованість за аліментами у розмірі 10204 гривень, пеню у розмірі 3102 гривні 35 копійок. В обґрунтування позову посилається на те, що з [PERSON] вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 14.07.2011 року. Від спільного життя мають дитину [PERSON], [INFO]. Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 15.09.2010 року з [PERSON] стягнуто на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 28.07.2010 року до досягнення нею повноліття. На підставі виконавчого листа Дергачіського районного суду Харківської області від 15.09.2010 року було відкрито виконавче провадження. У зв'язку з недобросовісним виконанням [PERSON] рішення суду утворилась заборгованість, яка станом на 15.03.2016 року, з урахуванням здійснених виплат складає 10204 гривні. Крім того, оскільки заборгованість за аліментами виникла з вини відповідача [PERSON], тому з нього повинна бути стягнута пеня, яка складає 3102 гривні 35 копійок. В судове засідання позивач не з'явилась, але надала суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить розглядати справу в її відсутність. Відповідач у судове засідання не з`явився, про поважні причини неявки суд не повідомив, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся заздалегідь та належним чином. Згідно ч.2 ст.77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Сторони перебували у шлюбі з 29.08.2015 року, який було розірвано 14.07.2011 року (а.с.7, 12). Від спільного подружнього життя мають дитину [PERSON], [INFO] (а.с.8). Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 15.09.2010 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 15.09.2010 року до досягнення дитини повноліття (а.с.6). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі виконавчого листа, виданого Дергачіським районним судом Харківської області від 15.09.2010 року, було відкрито виконавче провадження. Як вбачається з розрахунку боргу по аліментах, виданого відділом державної виконавчої служби Дергачівського районного управління юстиції Харківської області, заборгованість [PERSON] станом на 15.03.2016 року складає 10204 гривні (а.с.13). Щодо стягнення суми заборгованості, суд виходить з наступного. На теперішній час питання про стягнення аліментів з відповідача вирішено судом, рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 15.09.2010 року про примусове стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON], [INFO], перебуває на примусовому виконанні у відділі державної виконавчої служби; в межах виконавчого провадження підлягає стягненню заборгованість у розмірі 10204 гривні. Оскільки підстав стягувати цю суму повторно немає, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача [PERSON] пені за час прострочення сплати аліментів, суд доходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст.196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. З статті 196 СК України вбачається, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач кошти на сплату аліментів на утримання дитини [PERSON], [INFO], не надає, має заборгованість по сплаті аліментів, що свідчить про навмисне ухилення його від своїх обов'язків щодо сплати аліментів. За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач навмисно ухиляється від сплати аліментів, тому позовні вимоги про стягнення пені підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial