Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-20 00:00:00

\~ \~ \~ \~[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що в період спільного проживання у сторін 26 січня 2009 року народився син [PERSON]. Сторони проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу. Позивач вказує, що матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає. У звязку із цим, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення сином повноліття. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про відкриття провадження від 19.11.2018 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Повідомлення відповідача про розгляд справи здійснювався на адресу реєстрації його місця його реєстрації. Відповідач у визначений судом термін відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини - [PERSON] [INFO], який перебуває на утриманні позивачки відповідно до довідки Байбузівської сільської ради Черкаського району Черкаської області від 29.10.2018 року №597, а тому відповідно до ст. 180 СК України зобовязаний утримувати дитину до досягнення ним повноліття. Згідно частини другої\~статті 51 Конституції України\~батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3\~ст. 51 Конституції України). У відповідності до\~ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Як передбачено ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789X11 (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно чинного законодавства, ЦПК України, СК України встановлений розмір для стягнення аліментів на утримання однієї неповнолітньої дитини одна четверта з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення ним повноліття. Однак, позивачка у своїх позовних вимогах просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. При цьому позивачка не надала суду жодних доказів, які б підтверджували, що саме вказана частина стягнення є необхідною для рівня життя дитини, достатнього для його фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до\~ст.\~183\~СК України\~частка заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька,\~яка буде\~стягуватися як\~аліменти на\~дитину,\~визначається судом. Вивчивши матеріали справи суд вбачає, що достатній розмір стягнення аліментів з відповідача, відповідно до чинного законодавства 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення сином повноліття. Відповідно до ч. 6\~ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд визначає, що рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial