Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на Ѕ частку квартири, яка є спільною сумісною власністю подружжя, а саме в порядку поділу спільної сумісної власності подружжя визнати право власності за [PERSON] , [INFO] , на Ѕ частку та за [PERSON] , [INFO] , на 1/2 частку квартири за адресою: [ADDRESS] , яка зареєстрована на праві власності в КПТІ «Інвентаризатор» за [PERSON] . Також просить стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати за оплату судового збору в сумі 768,40 грн. В позовній заяві в підтвердження позовних вимог позивач зазначила, що з відповідачем по справі вона уклала шлюб 20 грудня 2003 року, який був зареєстрований в Наталинській сільській раді Красноградського району Харківської області, актовий запис №46. Від шлюбу вони мають двох дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Під час перебування з відповідачем у шлюбі, а саме 22 березня 2006 року ними була куплена квартира під номером [ADDRESS] , що підтверджується Договором купівлі-продажу квартири від 22 березня 2006 року (ВСО№639392) та витягом з Державного реєстру правочинів від 22 березня 2006 року. Купівлю квартири вчинено за суму 37777,00 грн., з яких 7777,00 грн. продавець отримав до підписання договору купівлі-продажу, а решту відповідач по справі зобов`язався сплатити продавцю протягом трьох банківських днів з моменту нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу квартири. Цього ж дня 22 березня 2006 року [PERSON] був укладений кредитний договір №014/0256/74/60682 на суму 30000,00 грн. та іпотечний договір №014/0256/74/60682/1 для забезпечення зобов`язання за кредитним договором та здійснено повний розрахунок за куплену квартиру з продавцем, що підтверджується заявою [PERSON] про те, що вона одержала у повному обсязі розрахунок за продану квартиру за адресою: [ADDRESS] . На підставі Договору купівлі-продажу квартири від 22 березня 2006 року право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] зареєстровано в КПТІ «Інвентаризатор» в книзі 33 номер запису 3650 за відповідачем по справі [PERSON] , що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 22 березня 2006 року. Кредит, який був взятий для розрахунку за куплену квартиру, на суму 30000,00 грн. сторони у справі за спільні сімейні кошти виплатили достроково у зв`язку із чим, 13 квітня 2012 року державним нотаріусом Красноградської державної нотаріальної контори Харківської області Мошковою Н.О., на підставі статті 74 Закону України «Про нотаріат» та у зв`язку із виконання зобов`язань за договором іпотеки, знято заборону відчуження квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , накладену 22 березня 2006 року за реєстровим №355 Алдакимовою М.Б., приватним нотаріусом Красноградського районного нотаріального округу Харківської області, у зв`язку укладанням договору іпотеки. На теперішній час шлюб між позивачем та відповідачем розірваний, що підтверджується рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 06 вересня 2016 року у справі №626/1488/16-ц, рішення набрало законної сили 19 вересня 2016 року, під час розірвання шлюбу суперечки щодо поділу майна сторони не мали, оскільки відповідач пообіцяв, що спірну квартиру подарує дітям. Діти після розірвання шлюбу проживають з позивачем. Після розірвання шлюбу у даній квартирі проживає позивач разом із дітьми, а місце проживання відповідача їй на даний час не відоме, вони з ним спілкуємось тільки по телефону. Відповідач по справі не визнає права позивача на спірну квартиру та вважає, що вона належить лише йому, так як зареєстрована на праві власності за ним, у зв`язку із чим він відмовляється добровільно поділити спільне майно подружжя мирним шляхом. Тобто відповідач відмовляється укласти договір про поділ нерухомого мана (квартири), що є у спільній сумісній власності. Позивач в судове засідання не з`явилась, від неї до суду надійшла письмова заява, відповідно до якої вона підтримує свій позов та просить розгляд справи проводити за її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Так, як відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений у встановленому порядку, від нього до суду не надходило заяви про розгляд справи за його відсутності, не подавав відзив, згідно ст. 280 ЦПК України, суд вважає необхідним ухвалити заочне рішення по справі на підставі наявних у справі доказів, так як позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Перевіривши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоводенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 60 СК України майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. У відповідності до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 61 СК України передбачено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Відповідно до ч. 1 ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Частиною 1 ст. 69 СК України передбачено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Частина 1 статті 70 СК України передбачає, що у разі поділу майна, що є об`єктом права сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Як визначено в ч. 1 та 2 ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» встановлено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69 - 72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України), ч. З ст. ст. 368 ЦК України), відповідно до частини 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспорт засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо. Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі з 20.12.2003 року, який був зареєстрований в Наталинській сільській раді Красноградського району Харківської області, актовий запис №46. Від шлюбу вони мають двох дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Під час перебування з відповідачем у шлюбі, а саме 22 березня 2006 року ними була куплена квартира під номером [ADDRESS] , що підтверджується Договором купівлі-продажу квартири від 22 березня 2006 року (ВСО№639392) та витягом з Державного реєстру правочинів від 22 березня 2006 року. Купівлю квартири вчинено за суму 37777,00 грн., з яких 7777,00 грн. продавець отримав до підписання договору купівлі-продажу, а решту відповідач по справі зобов`язався сплатити продавцю протягом трьох банківських днів з моменту нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу квартири. Цього ж дня 22 березня 2006 року [PERSON] був укладений кредитний договір №014/0256/74/60682 на суму 30000,00 грн. та іпотечний договір №014/0256/74/60682/1 для забезпечення зобов`язання за кредитним договором та здійснено повний розрахунок за куплену квартиру з продавцем, що підтверджується заявою [PERSON] про те, що вона одержала у повному обсязі розрахунок за продану квартиру за адресою: [ADDRESS] . На підставі Договору купівлі-продажу квартири від 22 березня 2006 року право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] зареєстровано в КПТІ «Інвентаризатор» в книзі 33 номер запису 3650 за відповідачем по справі [PERSON] , що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 22 березня 2006 року. Кредит, який був взятий для розрахунку за куплену квартиру, на суму 30000,00 грн. сторони у справі за спільні сімейні кошти виплатили достроково у зв`язку із чим, 13 квітня 2012 року державним нотаріусом Красноградської державної нотаріальної контори Харківської області Мошковою Н.О., на підставі статті 74 Закону України «Про нотаріат» та у зв`язку із виконання зобов`язань за договором іпотеки, знято заборону відчуження квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , накладену 22 березня 2006 року за реєстровим №355 Алдакимовою М.Б., приватним нотаріусом Красноградського районного нотаріального округу Харківської області, у зв`язку укладанням договору іпотеки. З наведених вище доказів видно, що квартира [ADDRESS] була набута сторонами, як подружжям за час шлюбу, а отже є спільною сумісною власністю подружжя та позивач має законне право на її поділ. Також враховуючи вимоги ч.1 ст. 70 СК України щодо рівності часток подружжя у праві спільної сумісної власності при поділі майна суд, вважає, що в порядку поділу спільної сумісної власності подружжя для належного захисту у спірних правовідносинах, необхідно визнати право власності за [PERSON] , [INFO] на 1/2 частку та за [PERSON] на Ѕ частку квартири за адресою: [ADDRESS] , яка зареєстрована на праві власності в КПТІ «Інвентаризатор» за [PERSON] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати. На підставі ст.ст. 372 ЦК України, ст. 60, 61, 63, 69,70 СК України та

Outcome: approved