Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаною заявою, в якій просить видати обмежувальний припис стосовно її чоловіка [PERSON] , яким визначити заходи тимчасового обмеження його прав, а саме: заборонити перебувати в місці проживання заявника, а саме у квартирі [ADDRESS] строком на 6 місяців та наближатися на відстань менше 300 метрів до місця проживання та перебування заявника, за вказаною адресою строком на 6 місяців. В обґрунтування вказаних вимог зазначає, що за адресою реєстрації проживає разом з батьком [PERSON] , [INFO] який є власником даного житла. [PERSON] зареєстрований в с. Данине Ніжинського району, у своїх батьків хоча як чоловік [PERSON] проживає в даній квартирі. Заінтересована особа веде аморальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, вчиняє сварки, конфлікти, чинить психічне та фізичне насилля в сім`ї, погрожують фізичною розправою. Неодноразові звернення за допомогою до правоохоронних органів з приводу вчинення насилля в сім`ї та нанесення тілесних ушкоджень не дали жодного результату, не вплинули на його поведінку, яка несе негатив і на психологічний стан та здоров`я заявника та її батька. На даний час до суду подано заяву про розірвання шлюбу з [PERSON] , але рішення по справі ще не прийнято. Заявник та її представник в судове засідання подали заяви, просили справу розглянути у їх відсутність, вимоги заяви підтримали та просили задовольнити в повному обсязі за вищевикладених обставин. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання подав заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечив встановлення обмежувального припису відносно нього. Відповідно до приписів ч. ч. 1, 2 ст. 350-5 ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Заслухавши пояснення заявника, представника заявника, заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] проживає в квартирі [ADDRESS] , крім неї за вказаною адресою проживають її батько [PERSON] та її чоловік [PERSON] . Між заявницею та заінтересованою особою - [PERSON] виникають сварки та конфліктні ситуації. Факт насилля в сім`ї підтверджується відповідним актом від 10 червня 2020 року, витягом з ЄРДР про внесення відомостей про вчинення [PERSON] злочину відносно його дружини, передбаченого ч. 1 ст. 125 ККУ та довідками лікаря про отриманні тілесні ушкодження [PERSON] у вигляді струсу головного мозку(а.с. 7-17). Відповідно до наданої Ніжинським ВП ГУНП в Чернігівській області інформації, за період з 24 березня 2020 року по 30 травня 2020 року року було зареєстровано 5 звернень [PERSON] за фактом неправомірних дій з боку [PERSON] (а.с.8). Розділом IV глави 13 Цивільного процесуального кодексу України визначено порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису. Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Як налогошує п.3, 6, 7, 8 ч.1,ст.1 цього Закону домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти). Частинами 2, 3, 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Статтею 350-6 ЦПК України передбачено, що, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців. Обмежувальний припис, виданий судом стосовно особи, яка на момент винесення рішення суду не досягла вісімнадцятирічного віку, не може обмежувати право проживання (перебування) цієї особи у місці свого постійного проживання (перебування). Враховуючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд, приходить до висновку, що наявні обґрунтовані ризики вчинення [PERSON] домашнього насильства щодо заявника, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність видачі обмежувального припису відносно заінтересованої особи шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, зокрема, встановлених п. 1 ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved