Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 25 травня 2013 року вони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вільшанського районного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №5. Від спільного проживання мають сина: [PERSON], [INFO]. Позивачка вказує на те, що одруження з відповідачем виявилося невдалим, між ними склалися стійкі неприязні відносини та конфлікти. Причиною розпаду сімї стало те, що відповідач почав зловживати спиртними напоями та застосовує до неї фізичну розправу. Зазначає, що спільно з відповідачем не проживають з середини січня 2015 року, спільного господарства не ведуть. Враховуючи зазначені обставини, позивачка просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] та покласти на відповідача судові витрати. Позивачка в судове засідання не з'явилась. Подала суду заяву про розгляд справи без її участі та просила позов задовольнити. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, відповідно до ст. 74 ЦПК України, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надійшло. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Статтею 21 Сімейного кодексу України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1\~\~ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною першою ст. 110 Сімейного кодексу України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.ч. 1, 2\~\~ст. 112 Сімейного кодексу України,\~\~суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що 25 травня 2013 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вільшанського районного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №5, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ОЛ №084765, повторно виданого 11 березня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вільшанського районного управління юстиції у Кіровоградській області (а.с.6). Від спільного проживання сторони мають сина: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ОЛ №140692, виданого 24 квітня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вільшанського районного управління юстиції у Кіровоградській області (а.с.7). Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, спільного господарства сторони не ведуть, з середини січня 2015 року разом не проживають. Відповідно до заяви ползивачки збереження шлюбу між ними неможливе. За таких обставин, суд приходить до висновку, що причини, які спонукали позивачку на розірвання шлюбу з відповідачем є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивачки, оскільки між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, їх шлюб носить чисто формальний характер, а тому збереження сім'ї є неможливим. Частиною першою ст. 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як вбачається з наданої квитанції, позивачка за подання даного позову до суду, сплатила судовий\~збір\~в розмірі 551 грн. 20 коп., виходячи з розміру, встановленого п.3 ч.2 ст. 4 Закону України Про судовий збір, що підлягає відшкодуванню. На підставі поданих по справі доказів суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки обставини, якими обґрунтовуються вимоги позивачки мали місце і підтверджуються письмовими матеріалами справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved