Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до Ладинської сільської ради Любомльського району Волинської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що [INFO] року помер її батько - [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на нерухоме майно, що складається з житлового будинку та господарських споруд, які знаходяться по [ADDRESS]. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька та спадщину прийняла в порядку ст.1297 ЦК України, на підставі рішення Любомльського районного суду Волинської області про визначення додаткового строку для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. У видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно нотаріусом позивачу було відмовлено з підстав відсутності правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності спадкодавця на вказане спадкове нерухоме майно. З викладених підстав позивач звернулась до суду за захистом свого права та просила визнати за нею право власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом після смерті батька, яке знаходиться по [ADDRESS]. В судове засідання сторони не з'явились. Належним чином повідомлена позивач в судове засідання не з'явилась, однак її представник, який діє на підставі довіреності, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності та одночасно вказав, що позовні вимоги підтримує повністю. Від Ладинської сільської ради Любомльського району Волинської області надійшло клопотання, датоване 14.10.2014 року за вих. №345/2.18, відповідно до якого заперечень проти задоволення позову [PERSON] сільська рада не має та просить справу розглядати у відсутності представника сільської ради. За таких обставин, розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.197 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав. З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого Ладинською сільською радою Любомльського району Волинської області, вбачається, що [PERSON] помер [INFO] року в селі Мосир Любомльського району Волинської області (а.с.3). Згідно ч.1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, а, у відповідності до вимог ч.1 ст. 1261 ЦК України, першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, ....той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що позивач після смерті [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги, оскільки є його дочкою, що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Устилугським Райбюро ЗАГС Волинської області 14.11.1949 року, та копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого Ладинською сільською радою Любомльського району Волинської області (а.с.4). Позивач на день смерті батька - [PERSON] проживала окремо від останнього та, у зв'язку з пропуском встановленого ст.1270 ЦК України строку для прийняття спадщини, спадщину приймала на підставі рішення Любомльського районного суду Волинської області від 17.04.2014 року про визначення додаткового строку для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини (а.с.5-6). Належним чином завірена копія матеріалів спадкової справи №99/2014 до майна померлого [INFO] року [PERSON] свідчить також про те, що інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно, в тому числі на обов'язкову частку у спадщині після його смерті, немає (а.с.24-56). З довідки, виданої Ладинською сільською радою Любомльського району Волинської області 08.04.2014 року за №115, встановлено, що [PERSON] до дня своєї смерті проживав один і був зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Заповіт від його імені в сільській раді не посвідчувався та після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] та земельної ділянки. Заборони (арешту) на будівлі і майно, належне померлому, не було. Спадкоємцем [PERSON] є його дочка - [PERSON] (а.с.3 на звороті). Як вбачається з копії матеріалів вищевказаної спадкової справи, на ім'я позивача видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], а саме, на земельну ділянку, площею 0,25 га в межах згідно з планом, яка розташована за адресою: Волинська область, Любомльський район, Ладинська сільська рада, село Мосир, переданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), належної спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №358143, виданого на підставі рішення сесії місцевої Ради від 04 грудня 1993 року №14/4 (а.с.53). Згідно п.4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Постановою Любомльської державної нотаріальної контори Волинської області від 25.07.2014 року №489/02-31 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], після смерті [PERSON], у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно (а.с.55 на звороті). Приналежність спадкодавцю [PERSON] зазначеного нерухомого майна доводиться вищевказаною копією довідки Ладинської сільської ради Любомльського району Волинської області від 08.04.2014 року за №115 (а.с.3 на звороті). Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 14.10.2014 року за №28046695 та Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об'єкта нерухомого майна від 14.10.2014 року за №28046553, підтверджено відсутність записів щодо нерухомого майна, розташованого за адресою: [ADDRESS], зокрема, щодо реєстрації його права власності, іпотеки, заборони відчуження (а.с.59-60). Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Комплексним висновком відповідності державним будівельним, санітарним, протипожежним нормам, містобудівній документації, правилам забудови, земельному та природоохоронному законодавству стверджено факт відповідності нерухомого майна: житлового будинку, погрібу, літньої кухні, вбиральні, двох сараїв, огорожі, колодязя питного, які знаходяться в [ADDRESS], та їх придатність до експлуатації, а будинку - для проживання. Рішенням комісії рекомендовано позивачу [PERSON] узаконити вказане спадкове нерухоме майно (а.с.14-18). Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В порядку ч.1 ст.61 ЦПК України фактичні обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, у зв'язку із визнанням позову, суд вважає доведеними. Таким чином, з'ясовані по справі обставини свідчать, що визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому за позивачем [PERSON] слід визнати право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, які знаходяться по [ADDRESS], в порядку спадкування за законом, після смерті батька - [PERSON]

Outcome: approved