Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про поділ сумісно нажитого майна, мотивувавши його тим, що вона знаходилась з відповідачем в зареєстрованому шлюбу з 04.09.2010 року по 22.01.2013 року. Від шлюбу мають дитину- доньку [PERSON], [INFO]. Під час шлюбу вони придбали майно. На теперішній час між сторонами не досягнуто домовленості про поділ майна, а саме: пральної машинки «Samsung» вартістю 3020,83 грн.; електричного масляного радіатору вартістю 499,00 грн.; електричного нагрівального боллеру вартістю 769, 10 грн.; кухонного гарнітуру вартістю 4500,00 грн.; ліжка двоспального з матрацом вартістю 2080,00 грн.; душової кабіни вартістю 1500,00 грн. Загальна сума придбаного майна складає 14868,93 грн. Вказано майно було придбано за час сумісного життя та за їхні спільні гроші. Вважає, що майно яке вони придбали необхідно розділити, залишити за відповідачем право власності на нього та стягнути з відповідача на користь позивачки грошову компенсацію частки спільного майна в розмірі 7434, 47 грн. та судові витрати. Також позивачка просить стягнути з відповідача на її користь понесені нею витрати по сплаті судового збору в розмірі 229,40 грн. В судовому засіданні позивачка підтримала свої уточнені позовні вимоги. Відповідач в судовому засіданні заперечував щодо обсягу та вартості майна яке перебуває в спільній сумісній власності та яке підлягає поділу, позовні вимоги визнав частково. Заслухавши пояснення сторін, оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбу з 04.09.2010 року по 22.01.2013 року. Від шлюбу мають дитину- доньку [PERSON], [INFO]. Під час сумісного життя в шлюбі сторонами придбано майно, а саме: електричний масляний радіатор вартістю 499,00 грн.; електричний нагрівальний боллер вартістю 769, 10 грн.; кухонний гарнітур вартістю 4500,00 грн.; ліжко двоспальне з матрацом вартістю 2080,00 грн. Пральна машинка «Samsung» вартістю 3020,83 грн. була придбана [PERSON], що підтверджено кредитним договором № 001-04388-14211 від 14.12.2011 року та накладною № М41-000713 від 14.12.2011 року. Факт придбання душової кабіни сторонами в період шлюбу вартістю 1500,00 грн. не доведено, оскільки не підтверджено жодними доказами. Статтею 60 СК України визначено, що майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності. Таким чином, в України діє загальний режим спільності майна подружжя, згідно з яким майно, набуте в шлюбі, вважається таким, що належить подружжю, то у зв'язку з цим речі, набуті за час шлюбу, автоматично підпадають під режим спільного майна подружжя. Відповідно до частини 1 статті 70, частини 1 статті 71 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Пленум Верховного Суду України в Постанові № 11 від 21 грудня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначив у п.22, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Таким чином, суд дійшов до висновку, що майно: електричний масляний радіатор вартістю 499,00 грн.; електричний нагрівальний боллер вартістю 769, 10 грн.; кухонний гарнітур вартістю 4500,00 грн.; ліжко двоспальне з матрацом вартістю 2080,00 грн. придбано в шлюбі сторін є їх спільною сумісною власністю та частка кожної із сторін в спільному сумісному майні є рівною - 1/2 вартості спільного майна, оскільки інше не встановлено письмовим договором між ними в зв'язку з його відсутністю. Також суд, враховуючи відносини сторін та їх думку, приходить до висновку, що поділу між позивачкою та відповідачем майна, як спільної сумісної власності подружжя, підлягає вищевказане рухоме майно, яке слід залишити на праві власності відповідачу та стягнути з нього компенсацію за частку спільного майна на користь позивача в розмірі 3924,05 грн. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві-пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Тому з відповідача підлягає стягненню пропорційна частина сплаченого позивачкою судового збору 114,70 грн.

Outcome: partial