Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визначення місця проживання дітей, а у подальшому вона також звернулась до [PERSON] з вимогами про стягнення аліментів на утримання дітей. Свої вимоги [PERSON] мотивувала тим, що сторони мають двох спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . На даний час спільне життя у сторін не склалось, тому вони проживають окремо, [PERSON] разом з дітьми проживає за адресою: [ADDRESS] . На думку [PERSON] , [PERSON] неодноразово вказував на те, що забере дітей, тому вона вважала за доцільне визначити їх місце проживання разом із нею. Посилаючись на викладене вище та законодавство, [PERSON] просила суд: визначити місцем проживання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , разом з нею за адресою: [ADDRESS] ; стягнути на користь неї з [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дітьми повноліття. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми шляхом визначення способів участі у вихованні та спілкуванні з дітьми. Свої вимоги [PERSON] мотивував тим, що сторони мають двох спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . На даний час спільне життя у сторін не склалось, тому рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29.03.2018, яке набрало законної сили 02.05.2018, шлюб між сторонами було розірвано, вони проживають окремо, [PERSON] разом з дітьми проживає за адресою: [ADDRESS] . Зі слів [PERSON] , [PERSON] чинить йому перешкоди у спілкуванні з дітьми, а тому він вважає, що щонайкращою буде ситуація, коли діти все-таки залишаться проживати разом з матір`ю, а він буде брати участь у їх вихованні та утриманні, сплачуючи аліменти, відвідуючи доньку та сина, забираючи їх до себе на вихідні та канікули відповідно до чітко встановленого графіка. Посилаючись на викладене вище та законодавство, [PERSON] просив суд: усунути йому перешкоди у спілкуванні з дітьми, визначивши способи його участі у вихованні його дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , та спілкуванні з ними шляхом встановлення наступного графіку їх зустрічей: у перший і третій тиждень кожного місяця з 18.00 п`ятниці по 18.00 неділі за місцем проживання [PERSON] ; щороку з 01 по 31 липня, а також першого тижня зимових канікул для спільного відпочинку та оздоровлення як за місцем проживання [PERSON] , так і за його межами. 19.12.2017 ухвалою судді було відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] про визначення місця проживання дітей та призначено підготовче судове засідання. 29.03.2018 ухвалою суду було забезпечено докази у справі. 21.05.2018 ухвалою судді відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми шляхом визначення способів участі у вихованні та спілкуванні з дітьми. 22.05.2018 ухвалою суду цивільні справи за позовом [PERSON] про визначення місця проживання дітей, стягнення аліментів та за позовом [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми шляхом визначення способів участі у вихованні та спілкуванні з дітьми об`єднано в одне провадження. 27.08.2018 ухвалою суду було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду. У судове засідання [PERSON] та її представник не з`явились, звернулись до суду з клопотанням слухати справу без їх участі, свій позов підтримали, просили суд задовольнити його у повному обсязі, під час розгляду справи по суті у минулих засіданнях проти задоволення позову [PERSON] заперечували, у заяві просили вирішити позов [PERSON] з урахуванням висновків третіх осіб. У судове засідання [PERSON] та його представник також не з`явились, звернулись до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи, під час розгляду справи по суті у минулих засіданнях свій позов підтримували, просили його задовольнити, позов [PERSON] про визначення місця проживання дітей визнали у повному обсязі, а вимоги про стягнення аліментів визнали частково, вважали, що в інтересах дітей доцільно стягнути аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на кожну дитину. З огляду на тривалість розгляду справи та предмет спору, який стосується інтересів малолітніх дітей, суд вважає за необхідне відхилити клопотання представника [PERSON] про відкладення розгляду справи, засідання в якій вже й так неодноразово були відкладені, та розглядати справу без участі сторін. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вислухавши думку осіб, які брали участь у минулих судових засіданнях, дослідивши матеріали справи та письмові докази в їх сукупності, оцінивши їх відповідно до ст. 89 ЦПК України, з огляду на часткове визнання [PERSON] позову [PERSON] у порядку ч. 4 ст. 206 ЦПК України суд приходить до висновку про часткове задоволення позову [PERSON] та про задоволення позову [PERSON] у повному обсязі, з огляду на наступне. При розгляді справи судом встановлено, що сторони мають двох спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що вбачається зі свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 26.02.2008 та серії [NUMBER] від 19.12.2013. 28.02.2014 сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району міста Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції за актовим записом № 41, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 28.02.2014. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29.03.2018, яке набрало законної сили 02.05.2018, у цивільній справі № 369/10651/17 шлюб між сторонами було розірвано. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 27.01.1997 [PERSON] є співвласником квартири за адресою: [ADDRESS] . Згідно з актом обстеження житлових умов № 1 від 02.01.2018 умови проживання у квартирі за адресою: [ADDRESS] , належні для проживання дітей сторін. З огляду на довідку з місця проживання № 606 від 27.12.2017 [PERSON] та діти сторін проживають без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . З довідки № 16 від 22.01.2018 та характеристики від 17.04.2018 № 73 вбачається, що [PERSON] працює бібліотекарем КЗ «Обласна бібліотека для дітей» з 02.01.2018 та позитивно характеризується. З характеристики № 6 від 17.01.2018 та довідки ДНЗ (ясла-садок) комбінованого типу № 91 «Кобзарик» № 120 від 21.12.2017 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , відвідує даний заклад з 08.09.2017, позитивно характеризується. З характеристики вбачається, що [PERSON] , [INFO] , навчається у Черкаському навчально-виховному комплексі «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів-ліцей спортивного профілю № 34» та позитивно характеризується. З огляду на наказ ФОП [PERSON] № 1-к від 10.05.2018 та довідку ФОП [PERSON] від 11.09.2018 [PERSON] прийнятий ФОП [PERSON] з 11.05.2018 на посаду інженера-будівельника з посадовим окладом 3730 грн., за травень 2018 року ним було отримано 2611 грн., за червень, липень, серпень 2018 року - по 3730 грн. щомісячно. З довідки-характеристики з місця проживання № 134 від 01.02.2018, медичної довідки про проходження обов`язкових попереднього та періодичного психіатричного огляду серії 12ЯЯФ № 204958 від 29.01.2018, сертифікату про проходження профілактичного наркологічного огляду серії 12ЯЯФ № 792740 від 29.01.2018 вбачається, що [PERSON] позитивно характеризується та не перебуває на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра. Рішенням Служби у справах дітей Черкаської міської ради визначено місце проживання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , разом з їх матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Служби у справах дітей Черкаської міської ради № 377 від 08.06.2018 було встановлено батькові [PERSON] спосіб участі у вихованні та спілкуванні з малолітніми [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] : перші та треті вихідні місяця з 10.00 суботи до 17.00 неділі; один місяць влітку (липень) під час відпустки батька; один тиждень під час зимових канікул; без присутності матері дітей та з урахуванням обставин, що можуть виникнути. Відповідно до листа Служби у справах дітей Черкаської міської ради № 1975/30-02-48 від 24.07.2018 заява [PERSON] щодо неналежного виконання [PERSON] вище згаданого рішення органу опіки та піклування розглянута, з матір`ю дітей проведено бесіду профілактичного характеру, рекомендовано [PERSON] , якщо він вважає, що [PERSON] не належним чином виконує згадане рішення, звернутись до суду з позовом про усунення перешкод у вихованні дітей. Враховуючи зміст заявлених вимог, суд приходить до висновку про необхідність аналізу наступних правових норм. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За правилами ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України передбачено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. У принципі 2 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959, проголошено, що дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які дозволили б їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно і в соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності. З огляду на принцип 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір`ю. Зважаючи на положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Україною 27.02.1991, що набула чинності для України 27.09.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У відповідності до ч. 1 ст. 7 згаданої Конвенції дитина з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Відповідно до ч. 3 ст. 9 даної Конвенції про права дитини, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. У відповідності до ч. 4 ст. 27 згаданої Конвенції держави-учасниці вживають всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками або іншими особами, які відповідають за дитину як всередині Держави-учасниці, так і за кордоном. Згідно зі ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Виходячи зі змісту ст. 55 Конституції України, кожному гарантується захист його прав і свобод у судовому порядку. Виходячи зі змісту ч.ч. 6-10 ст. 7 СК України, жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 18 СК України способами захисту сімейних прав та інтересів є, зокрема, встановлення правовідношення, примусове виконання добровільно не виконаного обов`язку. У відповідності до ч.ч. 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За правилами ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. У відповідності до норм ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Частинами 1-3 ст. 157 СК України визначено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Частиною 1 ст. 161 СК України визначено, що, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 180 СК України проголошено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» визначено, що прожитковий мінімум з 01.07.2019 на дітей до 6 років становить 1 699 грн., для дітей віком від 6 до 18 років - 2 118 грн. З урахуванням проаналізованих правових норм в розрізі встановлених обставин у справі суд приходить до наступних висновків. Оскільки діти сторін є малолітніми і немає підстав вважати, що їх проживання разом з матір`ю у квартирі, співвласником якої вона є та яка має відповідний стан для проживання там дітей, батько дітей [PERSON] визнає вимоги матері про проживання дітей разом з нею у її квартирі, в силу вимог ст. 206 ЦПК України та принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959, суд задовольняє вимогу [PERSON] про визначення місця проживання дітей з нею за адресою: [ADDRESS] . Так як діти проживають та будуть проживати разом з матір`ю і знаходитимуться на її утриманні, [PERSON] має право на стягнення з батька дітей [PERSON] аліментів на їх утримання. Зважаючи на те, що в матеріалах справи є довідка про доходи [PERSON] , що вказує на низький рівень його доходу, та вимоги ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Україною 27.02.1991, що набула чинності для України 27.09.1991, суд вважає, що визначення розміру аліментів у частці від доходу батька буде суперечити інтересам дітей, а тому у цій частині позов [PERSON] задовольняє частково та стягує з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі з урахуванням вимог ч. 2 ст. 182 СК України та ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», а саме: на утримання сина [PERSON] - 2118 грн. щомісячно, а доньки [PERSON] - 1699 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня подачі [PERSON] позову, тобто з 29.03.2018, і до досягнення дітьми повноліття. При цьому, суд враховує, що [PERSON] не заперечував проти стягнення аліментів у такий спосіб і у такому розмірі. Разом з тим, так як діти проживають та будуть проживати разом з матір`ю [PERSON] , у матеріалах справи містяться докази того, що між сторонами існує спір щодо участі [PERSON] , який живе окремо, у вихованні його дітей та спілкуванні з ними, з огляду на вимоги ст.ст. 157, 159, 161 СК України суд приходить до висновку про задоволення вимог [PERSON] про усунення перешкод у його спілкуванні з дітьми та встановлює наступний графік їх зустрічей: у перший і третій тиждень кожного місяця з 18.00 п`ятниці по 18.00 неділі за місцем проживання [PERSON] ; щороку з 01 по 31 липня, а також першого тижня зимових канікул для спільного відпочинку та оздоровлення як за місцем проживання [PERSON] , так і за його межами. Такий графік побачень батька з дітьми є максимально наближеним до графіку, встановленого органом опіки та піклування. При цьому, суд враховує, що сторони проживають у різних, віддалених населених пунктах, тобто дорога від місця проживання дітей до місця проживання батька займатиме значний час, а тому з метою дотримання інтересів дітей та батька, які мають право на спілкування один з одним, проміжок часу на побачення батька з дітьми на вихідних, визначений органом опіки та піклування, має бути розширений. Також з метою надання можливості сторонам заздалегідь планувати свій час та час дітей суд визначає періоди побачень та відпочинку дітей з батьком на літніх та зимових канікулах більш конкретно. Враховуючи наведені обставини,

Outcome: partial