Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до Вінницького міського суду Вінницької області з позовною заявою до ТОВ «Вінницягаз ЗБУТ» про стягнення моральної шкоди. Свої вимоги мотивувала тим що рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 10 березня 2017 року по цивільній справі № 127/16049/16-ц задоволено її позовні вимоги до ТОВ «Вінницягаз ЗБУТ», а також рішенням Вінницького міського суду Вінницької області задоволено позовні вимоги до ПАТ «Вінницягаз» по цивільній справі № 127/10123/17. Позивачка зазначає, що три рази зверталась до ТОВ «Вінницягаз ЗБУТ» з проханням надати відповідь про виконання рішення суду, на що отримала чотири письмових відповіді, остання від 12 вересня 2017 року. Позивачка вважає, що інформація, яка міститься у зазначених листах не свідчить про виконання рішення Апеляційного суду Вінницької області від 10 березня 2017 року. [PERSON] дії щодо навмисного невиконання рішення суду службовою особою, позивачка кваліфікує за ч. 2 ст. 382 КК України та вважає, що відповідачів необхідно притягнути до кримінальної відповідальності. Крім того, позивачка зазначає, що невиконанням відповідачами рішення Апеляційного суду Вінницької області від 10 березня 2017 року її завдано моральної шкоди, яка виразилась в тому, що маючи статус інваліда І групи з обмеженням руху була вимушена протягом 13 місяців починаючи з березня 2016 року відвідувати судові засідання, поштове відділення та місцезнаходження позивачів у звязку із чим подолала приблизно 46,8 км., що довело позивачку до тяжкого стану. За наведеного просить надати покарання злочинцям за невиконання рішення суду та за навмисне, особливо жорстоке знущання, надругу над честю та гідністю людини інваліда, стягнути з відповідачів моральну шкоду в розмірі 300 000,00 грн. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 17 жовтня 2017 року задоволено клопотання позивачки та до участі у справі в якості співвідповідача залучено ПАТ «Вінницягаз» (а. с. 24). Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позовній заяві. Крім того наголосила, що позовні вимоги предявлено саме у звязку із невиконанням рішення Апеляційного суду Вінницької області від 10 березня 2017 року. Крім того, в заяві від 17 жовтня 2017 року та письмових поясненнях від 08 листопада 2017 року, позивачка просила зобовязати відповідачів скасувати десятизначний особистий рахунок та залишити мій попередній номер особистого рахунку № 985 (а. с. 19, 35). Представник відповідачів ТОВ «Вінницягаз ЗБУТ» та ПАТ «Вінницягаз» в судовому засіданні позов не визнав. В письмових запереченнях від 17 жовтня 2017 року відповідач зазначив, що рішення Апеляційного суду Вінницької області від 10 березня 2017 року відповідачем виконане, про що неодноразово повідомляли [PERSON] Крім того зазначив, що позивачкою не надано жодного доказу про те, що її завдано моральної шкоди. За наведеного просив відмовити у задоволенні позову (а. с. 16-18). Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, вважає, що позов задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 21 грудня 2016 року по цивільній справі №127/16049/16-ц за позовом [PERSON] до ТОВ «Вінниця ЗБУТ» про скасування присвоєного коду та стягнення моральної шкоди, скасовано присвоєний [PERSON] ЕІС-код споживача та заборонено в подальшому присвоювати [PERSON] будь-який ідентифікатор включно номер запису у реєстрі та збирати, обробляти та розміщувати інформацію щодо позивачки в електронних системах. Вести облік та документацію стосовно позивачки по раніше встановленим формам обліку та стягнути на користь позивачки моральну шкоду в розмірі 3000,00 грн. (а. с. 36-39). Рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 10 березня 2017 року частково задоволена скарга ТОВ «Вінницягаз ЗБУТ», рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 21 грудня 2016 року скасовано. Зобовязано відповідача видалити з бази даних присвоєний ЕІС-код та інші цифрові ідентифікатори стосовно [PERSON] та вести облік і всю необхідну документацію стосовно позивачки, як побутового споживача за ПІБ та місцем фактичного проживання. В решті вимог відмовлено (а. с. 42-46). Ухвалою Вищого спеціалізовано суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 04 жовтня 2017 року касаційна скарга [PERSON] відхилена, рішення Апеляційного суду Вінницької області від 10 березня 2017 року залишено без змін (а. с. 47-48). Зазначені рішення отримані судом в порядку повного доступу до Єдиного державного реєстру судових рішень та за клопотанням сторін дорученні до справи. Як встановлено з пояснень позивача та не заперечувалось представником відповідача, рішення Апеляційного суду Вінницької області від 10 березня 2017 року в примусовому порядку у за правилами Закону України «Про виконавче провадження», не виконувалось. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 31 серпня 2017 року по цивільній справі № 127/10123/17 за позовом [PERSON] до ПАТ «Вінницягаз» про скасування та заборону вчинення дій, відшкодування моральної шкоди позов задоволено частково, зобовязано відповідача вести облік та всю необхідну документацію стосовно [PERSON] за раніше встановленими формами обліку (при потребі використовувати дані з обмеженого переліку ПІБ, місце народження, місце проживання). Заборонено відповідачеві надалі стосовно позивачки присвоювати будь-які ідентифікатори включно номер запису в реєстрі (УНЗР) та збирати обробляти та розміщувати інформацію в електронних системах, а також передачу інформації третім особам та до держреєстру. В решті вимог відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 25 вересня 2017 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою [PERSON] на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 31 серпня 2017 року. Зазначені рішення отримані судом в порядку повного доступу до Єдиного державного реєстру судових рішень. Наразі, станіном на день розгляду справи, судового рішення за апеляційною скаргою позивачки на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 31 серпня 2017 року не прийнято, а тому останнє не набрало законної сили. Позивачкою заявлено зокрема позовну вимогу про надання покарання злочинцям за невиконання рішення Апеляційного суду Вінницької області від 10 березня 2017 року. Із вказаного приводу суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 3, ч. 1 ст. 15 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи зокрема і щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. З наведених положень цивільно-процесуального законодавства вбачається, що в порядку цивільного судочинства розглядаються справи щодо захисту порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, при цьому такий захист здійснюється у спосіб визначений Законами України. Позивачка [PERSON] зазначає про порушення своїх прав у звязку із невиконанням рішення Апеляційного суду Вінницької області від 10 березня 2017 року, при цьому для захисту порушеного права обрала спосіб захисту, який сформулювала в позовній вимозі шляхом «надання покарання злочинцям за невиконання рішення суду». Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. З наведеного вбачається, що позивачкою обраний спосіб захисту, який не передбачений положеннями цивільного законодавства. Не передбачений обраний позивачкою спосіб захисту порушеного права в порядку цивільного судочинства, шляхом притягнення до кримінальної відповідальності за навмисне невиконання рішення суду і іншими Законами. При цьому суд зауважує, що позивачка, обираючи вищезазначений спосіб захисту порушеного права, на її думку, у звязку із навмисним невиконанням рішення суду службовими особами, не позбавлена права звернутись із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення, в порядку передбаченому кримінально-процесуальним законодавством. Крім того, суд звертає увагу позивачки на те, що вищезазначена вимога щодо невиконання судового рішення Апеляційного суду Вінницької області від 10 березня 2017 року предявлена до двох відповідачів одночасно, тобто до ТОВ «Вінницягаз ЗБУТ» та ПАТ «Вінницягаз», натомість відповідачем по справі № 127/16049/16-ц є лише ТОВ «Вінницягаз ЗБУТ», та саме зазначену юридичну особу судом зобовязано вчинити певні дії. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні вищезазначеної позовної вимоги. Крім того, позивачка просить стягнути з відповідачів моральну шкоду в розмірі 300 000,00 грн. Таку вимогу обґрунтовує тим, що невиконанням відповідачами рішення Апеляційного суду Вінницької області від 10 березня 2017 року її завдано моральної шкоди, адже позивачка для здійснення захисту своїх прав по цивільній справі № 127/16049/16-ц вимушена була подолати приблизно 46,8 км., що довело її до тяжкого стану. Відповідно до ст. 23, 1167 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до п. 5 постанова Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Наразі, у звязку із невірним обранням способу порушеного права, в судовому засіданні не встановлено неправомірності дій, зокрема ТОВ «Вінницягаз ЗБУТ» (відповідач по справ № 127/16049/16-ц) відповідних доказів суду не надано, а тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні вимоги про стягнення моральної шкоди. Щодо позовної вимоги до ТОВ «Вінницягаз ЗБУТ» та ПАТ «Вінницягаз» про зобовязання відповідачів скасувати десятизначний особистий рахунок, а залишити позивачці попередній номер особового рахунку 985 суд зазначає, що така позовна вимога була предметом розгляду в цивільній справі 127/16049/16-ц предявлена позивачкою до ТОВ «Вінницягаз ЗБУТ», а щодо відповідача ПАТ «Вінницягаз» - по цивільній справі №127/10123/17. Правова оцінка таким правовідносинам надана судами, зокрема рішення по цивільній справі 127/16049/16-ц набрало законної сили, рішення по цивільній справі №127/10123/17 законної сили не набрало, адже перебуває на стадії апеляційного оскарження, а тому в задоволенні зазначеної позовної вимоги слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed