Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до Лисичанського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в якій зазначила, що з відповідачем у справі перебуває у зареєстрованому шлюбі, шлюб не розірвано. Від шлюбу вони мають дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], батьком яких в свідоцтві про народження записано відповідача. Інших дітей, непрацездатної дружини, батьків відповідач не має, стягнень за виконавчими документами з нього не справляється. Проживають з відповідачем окремо, добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Тому просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для кожної дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви та до досягнення кожною дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про день, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, до суду подала письмову заяву, у якій зазначила, що позовні вимоги підтримує. Просила суд розглядати справу без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечувала проти розгляду справи за відсутності відповідача. У звязку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991 р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частині від доходу її матері, батька та (чи) в твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня предявлення позову. З матеріалів справи вбачається, що згідно з свідоцтвом про народження серії І-ЕД № 019319, виданого 11.10.2005 року Алчевським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганської області [PERSON] народився 25 січня 2005 року, про що зроблено актовий запис № 397. Батьком дитини записаний [PERSON], матірю [PERSON]. Згідно з свідоцтвом про народження серії І-ЕД № 150484, виданого 21.10.2000 року Алчевським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської області [PERSON] народилась 24.08.2000 року, про що зроблено актовий запис № 582. Батьком дитини записаний [PERSON], матірю [PERSON]. За таких обставин, враховуючи, що відповідач в добровільному порядку не надає позивачу матеріальної допомоги на утримання дітей, а позивач потребує такої допомоги, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, позовні вимоги підтверджено протягом судового засідання, у звязку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до підп. 3 п. 5 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Приймаючи до уваги вимоги ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір на користь держави у сумі 640 гривень 00 копійок. У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved