Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до Лисичанського міського суду Луганської області з заявою, в якій просила встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] у м. Алчевськ, Луганської області, Україна. В обґрунтування заяви зазначила, що [INFO] померла - [PERSON] , [INFO] в м. Алчевськ Луганської області, Україна. На сьогодні це є тимчасово непідконтрольною територією українській владі, де не діють державні органи влади України. При зверненні до Алчевського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) з метою отримання свідоцтва про смерть, заявниця отримала письмову відмову. Заявниця є спадкоємицею за заповітом, складеного 09.09.2020, доглядала за [PERSON] , [INFO] та здійснила за власні кошти її поховання. Встановлення зазначеного факту заявниці необхідно для державної реєстрації смерті, отримання свідоцтва про смерть українського зразку про смерть померлої особи - [PERSON] , [INFO] та з подальшою метою оформлення спадкових прав. Заявниця [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, в заяві просила розглядати справу за її відсутності. Представник заінтересованої особи - Алчевського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) - в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. З матеріалів справи вбачається, що згідно з лікарським свідоцтвом про смерть № 982 від 16 листопада 2020 року та з довідкою про причину смерті № 106/у № 982 від 16 листопада 2020 року, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , причина смерті - великовогнищевий кардіосклероз, хронічна недостатність кровообігу. Згідно зі свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 17 листопада 2020 року, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] в м.Алчевськ, про що складено актовий запис № 1486. Згідно з копії заповіту НОЕ 649693 від 09 вересня 2020 року, зареєстрованого в реєстрі за №1369, складеного та виданого приватним нотаріусом Станично-Луганського районного нотаріального округу Луганської області Україна Даровською Н.М., [PERSON] , народилась [INFO] в селі Євсуг Біловодського району Луганської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , що зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , все своє майно, яке буде належати їй на день смерті, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, а також все те, що їй буде належати їй за законом на день її смерті та що згідно із законодавством України може бути успадкованим, у повному обсязі, без будь-яких винятків, заповіла [PERSON] , яка народилась [INFO] у місті Алчевськ Луганської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , яка є заявницею по справі. З відмови Алчевського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) № 805/21.16-71 від 15.12.2020, вбачається, що заявниця звернулась до Алчевського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) із заявою про державну реєстрацію факту смерті, проте їй було відмовлено, з підстав пред`явлення документу, виданого на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного. стану» органами державної реєстрації актів цивільного стану є: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану; відділи державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану); виконавчі органи сільських, селищних і міських (крім міст обласного значення) рад. Суд приходить до висновку, що лікарське свідоцтво про смерть та довідку про причини смерті, слід вважати нелегітимними документами, адже вони видані органом, на тимчасово окупованій території, що створений, обраний чи призначений у порядку, не передбаченому законом, а отже будь-які видані такими органами документи є недійсними, і такими, що не створюють правових наслідків. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. У контексті питання наявності у заявниці права на встановлення факту смерті [PERSON] , [INFO] , суд враховує, що у померлої особи може не бути родичів, які можуть звернутися із заявою про встановлення відповідного факту. Водночас відмова у задоволенні заяви з підстави, що заявниця не була родичкою померлої, унеможливить реалізацію нею своїх майнових та немайнових прав, що є порушення її конституційних прав, зокрема права на спадкування. Дана правова позиція знаходить своє відображення в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про окремі питання застосування Закону України від 04.02.2016р. №990-VIII «Про внесення змін до ЦПК України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України». Таким чином, оцінюючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд знаходить достатньо підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Відповідно до встановлених судом обставин, які мають значення для справи суд приходить до висновку, що є достатньо підстав для встановлення факту смерті громадянки України [PERSON] , [INFO] , уродженки села Євсуг, Біловодського району Луганської області, яка померла [INFO] в м. Алчевськ, Луганської області, Україна, причина смерті - великовогнищевий кардіосклероз, хронічна недостатність кровообігу, на час смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення.

Outcome: approved