Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій вказувала, що з відповідачем перебуває в шлюбі зареєстровану 24.06.2014 року виконавчим комітетом Видиборської сільської ради, за актовим записом №5. Від цього шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO] Вони з відповідачем проживають окремо. Дитина знаходиться на вихованні та утриманні позивачки, її доходів недостатньо для забезпечення належного рівня дитини, а тому вона потребує матеріальної допомоги. У звязку з цим просила стягувати з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 17% всіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дитини, оскільки відповідач добровільно кошти на утримання дитини не надає, хоча працює і спроможний сплачувати аліменти. В судовому засідання позивачка [PERSON] заявлений позов підтримала, просила його задовольнити. Також зазначила, що відповідач надає кошти на утримання дитини, але не регулярно і в малому розмірі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заявлений позов не визнав, зазначив, що дитина його, однак сплачувати аліменти на її утримання не бажає, а тому просив відмовити у задоволенні позову. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд позов задовольняє, виходячи з наступного: В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 24.06.2014 року виконавчим комітетом Видиборської сільської ради, за актовим записом №5. Від цього шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 3). Сторони проживають окремо, дитина знаходиться на вихованні та утриманні позивачки, її доходів недостатньо для забезпечення належного рівня дитини, а тому вона потребує матеріальної допомоги. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини надає нерегулярно і в малому розмірі, хоч, працездатний, працює та спроможний надавати матеріальну допомогу. Відповідач має двох неповнолітніх дітей від першого шлюбу на утримання яких сплачує аліменти у розмірі 33% заробітку. Вказані обставини сторонами не оспорюються, ними визнаються. Крім того, що зазначені обставини сторонами визнаються, вони підтверджуються матеріалами справи. В звязку з цим, судом у відповідності із ст. 61 ЦПК України, визнані вказані обставини такими, що не підлягають доказуванню. В ч. 2 ст. 181 СК України, зазначається, що за рішенням суду кошти на утримання дітей можуть бути присуджені у частці від доходу батька(матері). Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності із ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З огляду на викладене, враховуючи те, що [PERSON] власних доходів не має, має задовільний стан здоровя, а також те, що відповідач працює, має задовільний стан здоровя, сплачує аліменти в розмірі 33% його заробітку на утримання дітей від першого шлюбу, та може надавати матеріальну допомогу, суд стягує з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дитини. Крім того, у відповідності із ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір в сумі 551,20 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved