Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-31 00:00:00

[PERSON] звернулась до Сєвєродонецького міського суду Луганської області із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання жінки, з якою проживає дитина віком до 3-х років, яку мотивувала тим, що сторони не перебувають у зареєстрованому шлюбі та мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON] , [INFO] , яка мешкає з позивачем і знаходиться на її утриманні. Позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, не працює та крім соціальної допомоги на утримання дитини інших доходів не має. Відповідач [PERSON] не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання позивача [PERSON] і в добровільному порядку надавати відмовляється. Тому, позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом і просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дочкою [PERSON] трьох років. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнав. У зв`язку з неявкою у судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст. 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частини другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Відповідно до ч.2,4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.1 ст.79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до ч.1,2 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 26.04.2019р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Лутугинському району та місту Сєвєродонецьк Головного територіального управління юстиції у луганській області, [PERSON] народилася [INFO] , про що складено відповідний актовий запис №2. Батьком дитини записаний [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] . [PERSON] мешкає з позивачем та перебуває на її утриманні, що підтверджується копією довідки Відділу адімінстративних послуг Центру надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку. Позивач [PERSON] наразі перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Відповідач [PERSON] добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання дружини. Таким чином, враховуючи, що разом з [PERSON] мешкає дочка [PERSON] , [INFO] , якій не виповнилось трьох років, то вона має право на утримання від відповідача [PERSON] до досягнення дитиною трьох років, оскільки не працює, так як здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а тому позбавлена можливості матеріально забезпечити себе та мати необхідні засоби до існування. Визначаючи розмір та спосіб стягнення аліментів на утримання жінки, суд враховує те, що в судовому засіданні не було встановлено того, що за станом здоров`я [PERSON] не може працювати та має лікарські протипоказання щодо працевлаштування, а тому може надавати матеріальну допомогу (доказів неможливості надання такої допомоги відповідачем не надано). Зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні, враховуючи ту обставину, що позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку і не має інших джерел доходу, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання жінки, з якою проживає дитина віком до 3-х років, підлягають задоволенню в повному обсязі в розмірі 1/4 частки, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідно до ст.430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивача [PERSON] звільнено від сплати судового збору, то судовий збір у розмірі 768,40грн. підлягає стягненню з відповідача [PERSON] в дохід держави.

Outcome: approved