Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту смерті її батька [PERSON]. У обґрунтування своєї заяви [PERSON] посилалася на те, що 19.02.2015р. в м.Дебальцево Донецької області під час проведення бойових дій в даному регіоні помер її батько [PERSON], [INFO], у своїй квартирі, яка на даний час тимчасово знаходиться на окупованій території. Вона разом із своєю матір»ю змогли похоронити батька лише 26.02.2015р. Заявниця стверджує, що її батько помер у віці 75 років, він страждав різними захворюваннями і помер фізичною смертю без будь-якого насилля. Після смерті батька заявниця разом із своєю матір»ю залишили тимчасово не підконтрольну Україні територію в переїхали проживати в [INFO]. Лікарське свідоцтво про смерть [PERSON] , видане «Донецькою народною республікою» Дебальцевським відділом республіканського бюро судово-медичної експертизи, та засвідчено відбитком печатки «Донецької народної республіки». Однак у територіальному поділі України відсутня територіальна одиниця Донецька Народна Республіка, тому у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Перемишлянського РУЮ їй було рекомендовано звернутись в суд для встановлення факту смерті батька. Встановлення факту смерті батька [PERSON] необхідне для проведення державної реєстрації смерті батька на території України. Оскільки, м. Дебальцево на даний час є не підконтрольною Україні територією, тому вона не може самостійно підтвердити факт смерті батька із представленням належних документів. Під час судового розгляду [PERSON] подану заяву підтримала, дала пояснення аналогічні поданій заяві, просить її задовільнити. Представник заінтересованої особи відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Перемишлянського РУЮ подали заяву про розгляд справи у їх відсутності, заперечень проти задоволення заяви немають. Допитана у виїзному судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснила, 19.02.2015р. в м.Дебальцево у віці 75 років фізичною смертю без будь-якого насилля помер її чоловік [PERSON]. Вислухавши пояснення заявника, свідка, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про задоволення заяви з таких підстав. Згідно п. 8) ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного факту смерті. У п. 13 постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Згідно абзацу другого п. 18 вказаної Постанови рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Відповідно до ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Статтею 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» встановлено, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Із паспорта громадянина України слідує, що [PERSON] народилась та зареєстрована за адресою м.Дебальцеве. Згідно паспорта громадянина України, слідує, що [PERSON], [INFO] зареєстрований в [INFO]. Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Загальновідомою є та обставина, що м. Дебальцево Донецької області розташоване на території, тимчасово непідконтрольній українській владі, і на цій території створено так названу Донецьку народну республіку. Із лікарського свідоцтва про смерть № 150, виданого 09.04.2015 року «Донецькою народною республікою» Дебальцевським відділом республіканського бюро судово-медичної експертизи вбачається, що [PERSON], [INFO] , який помер 19.02.2015 року в м.Дебальцево внаслідок атеросклеротичного коронарокардиосклерозу. Отже, наведеними доказами достовірно встановлено, що [PERSON] помер 19.02.2015р. в м.Дебальцеве Донецької області. Однак зазначене лікарське свідоцтво про смерть [PERSON] не створює правових наслідків, оскільки воно завірене відбитком печатки неіснуючої Донецької народної республіки. Ураховуючи наведене, що чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту смерті [PERSON], а встановлення даного факту має юридичне значення, оскільки дає підстави [PERSON] реалізувати своє право для проведення державної реєстрації смерті батька на території України, вказана заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved