Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до Лисичанського міського суду із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що вона є власником будинку [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 09.04.2008 року. В будинку зареєстрована її донька [PERSON] з 24.05.2003 року, як член сім'ї власника. Дочка не мешкає в належному їй будинку з кінця 2003 року. Вона не приїздить додому, забрала всі свої речі. Вона сплачує комунальні послуги за відповідачку, не має можливості отримати субсидію на оплату комунальних послуг, не має можливості розпоряджатися своєю власністю. Вона також неодноразово зверталась до дочки з проханням знятися з реєстрації, але вона відмовляється, у зв'язку з чим змушена звернутись до суду. Відповідачка не мешкає в будинку більше десяти років, домовленості про збереження за нею права на користування житловими приміщенням в належному їй будинку не було. Вона не перешкоджала відповідачці проживати в належному їй будинку, але вона добровільно покинула будинок, влаштовує своє особисте життя, не спілкується із позивачкою. Дочка не проживає в будинку без поважних причин. Тому просив суд визнати [PERSON], [INFO] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме будинком [ADDRESS]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, позов підтримала, просила задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про причину неявки суд не повідомила, про день, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечувала проти розгляду справи за відсутності відповідача. У зв'язку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.1950 року, підписана від імені України 9 листопада 1995 року та ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З матеріалів справи вбачається, що згідно із свідоцтвом про право на спадщину за законом від 09.04.2008р. посвідченого державним нотаріусом Лисичанської державної нотаріальної контори Аббасовим Е.І. за реєстром №3-933, спадкова справа №672 за 2007 рік. спадокємицею [PERSON] є його донька [PERSON], спадщина, на явку видано це свідоцтво складається з житлового будинку [ADDRESS]. Згідно з витягом з Витягом про державну реєстрацію прав влансості на нерухоме майно наданим Лисичанським комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації» №18586599 від 21.04.2008 р. житловий будинок [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON], зареєстровано в книзі №5, запис №910. Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 18.10.1986 р. виданого Лисичанським міськвиконкомом Ворошиловградської області [PERSON] народилась [INFO], про що зроблено актовий запис №144. Батьком записаний [PERSON], матірю - [PERSON]. Згідно із довідкою № 2432/10-02 від 25.03.2016 року, виданої Відділом адміністративних послуг Лисичанської міської ради [PERSON] про те, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [INFO] - власник, [PERSON], [INFO] - донька. Згідно із довідкою наданою Головою вуличного комітету Шаталовою В.Д.[PERSON], яка мешкає за адресою [ADDRESS] в тому, що її донька [PERSON] прописана, але фактично не проживає за вказаною адресою з 2003 р. по теперішній час. Судом встановлено, що існування реєстрації відповідача у будинку позивача обмежує її права, так як вона змушена сплачувати комунальні послуги за зареєстрованого відповідача, яка у комунальних витратах участі не приймає. Судом також встановлено, що відповідач не проживає у вказаному будинку вже 13 років. За таких обставин суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, доводи, викладені позивачем на підтвердження своїх вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, відповідач дійсно не проживає у будинку за адресою: [ADDRESS] понад 13 років без поважних причин, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved