Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до Автозаводського районного суду м. Кременчука із позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 17.09.2016 між нею та [PERSON] було укладено договір позики на суму 49000 дол.США. Згідно умов договору відповідач зобов'язався повернути отримані кошти до 17.10.2016, однак всупереч умовам розписки отримані кошти не повернув. Посилаючись на вказані обставини, уточнивши свої позовні вимоги, позивач просив стягнути з [PERSON] на його користь борг в сумі 49000 дол.США, 3% річних в сумі 20764,20грн. В судове засідання позивач не з'явився, від його представника надійшла заява про розгляд справи без його участі та участі позивача. Відповідач, [PERSON], в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань до суду не надав. Суд, дослідивши матеріали справи, надані суду докази, приходить до наступного. Відповідно до ст. 526, 530, 610, 611 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного законодавства. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). В разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.. Судом встановлено, що 17.09.2016 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до якого [PERSON] отримав у борг від [PERSON] кошти в сумі 49000 дол.США та зобов'язався повернути до 17.10.2016. Факт отримання [PERSON] коштів у борг підтверджується розпискою від 17.09.2016. У строки, визначені договором позики, [PERSON] грошові кошти не повернув. З огляду на те, що [PERSON] не виконав своїх зобов'язань за договором позики від 17.09.2016 суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] про стягнення з відповідача на її користь суми боргу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Частиною 1 ст. 1050 ЦК України визначено, що в тому разі, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. В ст.625 ЦК України зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на те, що [PERSON] прострочив виконання свого зобов'язання за договором позики, суд також вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь суми боргу з урахуванням 3% річних. Так, за період з 18.10.2016 по 20.09.2017(подання уточненої позовної заяви) 3% річних становлять та складаються: -3% річних - 1361,26 дол.США, що за курсом НБУ станом на день розгляду справи становить 35564,88 грн(49000 дол.США.(сума боргу)*338(кількість днів прострочення)*3/100/365) Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем не було надано суду доказів на спростування вимог позивача. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе задовольнити позов та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] борг в сумі 49000 дол.США та 3% річних в сумі 20764,20грн, в межах заявлених позовних вимог. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судові витрати, пов'язані з отриманням професійної правничої допомоги адвоката в сумі 3500 грн та з оплатою судового збору в сумі 8000 грн.

Outcome: approved