Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 29.10.2010 року. У вказаній квартирі разом з нею зареєстрований її син [PERSON] (відповідач по справі). У 2012 році відповідач разом зі своєю родиною виїхав на постійне місце проживання до Канади, наміру повертатися до України не має. На даний час відповідач участі в утриманні житла та сплаті комунальних платежів не приймає, позивач не має можливості оформити субсидію. Тому позивач просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Соборності (колишня вул. Косіора)[ADDRESS]. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити, в подальшому звернулася до суду з заявою про закінчення розгляду справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином через оголошення на сайті суду https://dv.dp.court.gov.ua/sud0411/gromadyanam/viklik/145. Допитана в якості свідка [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою [PERSON], [PERSON], сина позивача, не бачила з 2012 року, за місцем реєстрації він не мешкає, знає зі слів позивача, що останній виїхав до Канади на постійне місце мешкання. Вислухавши позивача, свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу є власником квартири [ADDRESS] (колишня вул. Косіора) в м. Кривому Розі (а.с. 6-7, 8, 9, 10 копії договору, витягу, плану квартири, технічного паспорту). На даний час у вищевказаній квартирі зареєстровані позивач та її син [PERSON] (а.с. 11 - довідка). У матеріалах справи міститься Акт про не проживання від 30.05.2018 року, складений мешканцями сусідніх квартир будинку № 56 по вул. Соборності м. Кривого Рогу, підтверджений директором ТзОВ «Комбінат Благоустрою» (а.с. 12), із змісту якого вбачається, що за адресою: [ADDRESS], [PERSON] фактично не мешкає з 2012 року. Статтею 383\~ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї. Згідно ст.\~319\~ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та відповідно ст.\~321\~ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Стаття 386\~ЦК України передбачає, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст.\~391\~ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У відповідності зі ст. 405 ч. 2 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Реалізація встановлених конституційних гарантій, поряд з іншими, відображається в збереженні житла за його власниками без обмежень, та в гарантії збереження житла в державному та комунальну житлову фонді за тимчасово відсутніми громадянами протягом шести місяців (ст.71 ЖК УРСР), членів сім'ї власника жилого приміщення протягом року (ст.405 ЦК України). Не проживання у жилому приміщенні понад встановлений строк без поважних причин, дають підстави для визнання цих осіб в судовому порядку такими, що втратили права користування ним (ст. 72 ЖК УРСР,ст. 405 ЦК України). Наявність реєстрації [PERSON]у квартирі за вищевказаною адресою позбавляє можливості позивача здійснювати право власності у повному обсязі. Судом достовірно встановлено, що відповідач не мешкає у квартирі [ADDRESS] з 2012 року по даний час без поважних причин (тобто понад один рік), доказів стосовно поважних причин не проживання відповідача в даній квартирі у судовому засіданні не добуто; наявність будь-яких домовленостей між позивачем та відповідачем з приводу порядку користування спірним житлом, тривалості строку збереження права користування ним у судовому засіданні не встановлено. Відповідно до ч. ч. 1-4 ст.\~12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частинами 1, 5, 6 статті 81\~ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються\~сторонами та\~іншими учасниками\~справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, тому суд приходить до висновку про необхідність визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме спірною квартирою, розташованою за вищевказаною адресою, у зв'язку з відсутністю в ній без поважних причин понад одного року. Відповідно до ст. ст. 6, 8 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року № 1382-IV зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється за її особистим повідомленням, подання якого є обовязковим у разі зміни місця проживання. Зняття з реєстрації місця проживання у разі неподання особою відповідної заяви здійснюється на підставі рішення суду про позбавлення її права користування житловим приміщенням. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved