Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі, є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем. Відповідач проживає окремо, не надає матеріальної допомоги, необхідної для утримання доньки, хоча є фізично здоровою та працездатною особою, може утримувати дитину за станом свого здоров`я, крім того інших осіб на утриманні не має. Посилаючись на зазначені обставини, просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки у твердій грошовій сумі у розмірі по 2000 гривень щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття. Позивач у підготовче засідання не з`явилася, представник позивача подав заяву, в якій вказав, що позов підтримує в уточненому розмірі, зокрема просив стягувати з відповідача аліменти в сумі 1800 гривень щомісячно на дитину з моменту звернення до суду до досягнення дитиною повноліття. Просив справу розглядати за відсутності сторони позивача. Відповідач в підготовче засідання не з`явився, подав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позов з уточненими вимогами визнав, проти задоволення позову не заперечив. Крім того, у заяві зазначив, що є фізично здоровим, працевлаштованим, інших осіб, окрім дітей на утриманні немає. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, суд розглядає справу в порядку, встановленому частиною 2 статті 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до таких висновків. Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження (аркуш справи 9, 10), донька перебуває на утриманні матері (аркуш справи 8 ). Відповідач є працездатним, крім спільної з позивачем дитини, інших утриманців немає. Згідно з частиною 1 статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частин 1, 3 статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у т вердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Таким чином, обрання способу стягнення аліментів у частці від доходу чи у твердій грошовій сумі здійснюється саме за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до вимог статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частини 1 статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, суд оцінивши всі наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, вважає встановленими наступні обставини: відповідач є працездатним, офіційно не працює, крім спільної з позивачем дитини, інших утриманців немає. Крім того, суд враховує, що у відповідності до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Із заяви, поданої відповідачем до суду убачається, що відповідач позов визнав (аркуш справи 28). Дані обставини, в силу вимог статті 206 ЦПК України, серед інших, є підставою для задоволення позову, оскільки визнання позовних вимог відповідачам є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, оскільки в часі подана пізніше ніж подано відзив, у якому він частково визнавав позов, а тому таке визнання позову приймається судом. Відповідно до частин 3, 4 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 2 статті 182 СК України слідує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 установлено: з 1 грудня 2019 року - 1779, 00 гривень. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заявлений позивачем і визнаний відповідачем розмір аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 1800 гривень щомісячно відповідає вимогам закону щодо мінімального розміру аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а тому з відповідача слід стягувати аліменти у визначеному розмірі, починаючи з дати звернення з позовом до суду та до досягнення дитиною повноліття. Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з підпунктом 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», позивачі - у справах про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору. Підпунктом 1 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що ставка судового збору за подання позову майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2019 рік» встановлено, прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2019 року становить 1921, 00 гривень. Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору, на день звернення позивача із позовом до суду в даній справі складає 768, 40 гривень. Відповідно до частини 6 статті 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної вимоги. Враховуючи, що позивач при подачі позову була звільнена від сплати судового збору на підставі закону, відповідач, реалізувавши передбачене статтею 206 ЦПК України право, визнав позов повністю до початку розгляду справи по суті, то відповідно до вимог частини 1 статті 142 ЦПК України, пункту 1.1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача в дохід держави слід стягнути 50 відсотків судового збору - 384 грн. 20 коп. судового збору. Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved