Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до Сєвєродонецького міського суду Луганської області із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості по аліментам. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що від шлюбу з відповідачем [PERSON] вона має двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з позивачем та перебувають на повному її утриманні. Шлюб з відповідачем було розірвано 16.04.2018 року. Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 06.10.2017 р. з відповідача було стягнуто аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з 20.06.2017 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття на користь позивача. У зв`язку із тим, що відповідач не виконував покладені на нього обов`язки по сплаті аліментів у нього утворилась заборгованість, на підставі чого 23.03.2018 р. Державним виконавцем Сєвєродонецького МВ ДВС було винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України. В зв`язку із необхідністю виїзду за кордон відповідач звернувся до позивача з проханням подати заяву до ВДВС про те, що він сплатив існуючу заборгованість перед позивачем. 18.03.2019 вона з відповідачем звернулись до нотаріуса Кутової К.О., яка оформила заяву про те, що відповідач зобов`язується за один рік виплатити борг по аліментам у розмірі 40794,17 грн. 19.03.2019 року Сєвєродонецький ВДВС скасував заходи примусового виконання та виключив [PERSON] з Єдиного реєстру боржників. Фактично відповідач не сплатив зазначену суму боргу позивачу. Просить суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість по аліментам на утримання малолітніх дітей у розмірі 40 794, 17 гривень. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовну заяву в повному обсязі та просила її задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовної заяви, але під час подальшого судового розгляду визнав позовні вимоги в повному обсязі та не заперечував проти задоволення позову. Він пояснив, що у нього склалися тяжкі обставини - померла мати та захворів брат. Виїхати за кордон він був не в змозі і на даний час у нього відсутні гроші. Неофіційно підробляє, але грошей не вистачає. Утримувати дітей на даний час не в змозі. Дослідивши письмові матеріали справи, заслухавши сторони судового процесу, суд встановив наступне. Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Сєвєродонецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області 24.05.2016 року, [PERSON] народився [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис № 381. Батьками дитини записані: батько - [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області 09.04.2014 року, [PERSON] народився [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис № 307. Батьками дитини записані: батько - [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 14.03.2018 року, шлюб, зареєстрований 10.07.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 333, між [PERSON] та [PERSON] розірвано. З копії постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 23.03.2018 року ВП № 55113606 вбачається, що старшим державним виконавцем Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області було тимчасово обмежено боржника [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі. Згідно заяви, засвідченої приватним нотаріусом Кутовою К.О., зареєстрованого в реєстрі № 562 від 18 березня 2019 року, [PERSON] зобов`язується за один рік виплатити борг по аліментам на дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 40794,17 грн., станом на 01.03.2019 року, громадянці [PERSON] . Згідно копії постанови про скасування заходів примусового характеру від 19.03.2019, головним державним виконавцем Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління у Луганській області скасовано заходи примусового виконання, застосовані при примусовому виконанні виконавчого листа № 428/6298/17 виданого 26.10.2017 року Сєвєродонецьким міським судом, та виключено відомості про [PERSON] з Єдиного реєстру боржників. Відповідно до Закону України від 26 квітня 2001 року № 2402-III «Про охорону дитинства», охорона дитинства в Україні визначається як стратегічний загальнонаціональний пріоритет. Основні засади державної політики у цій сфері ґрунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини та з метою забезпечення прав дитини на такі умови життя, які будуть достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку дитини. Згідно з частиною другою статті 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Отже, обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку. Крім того, відповідно до Закону України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. У статті 179 СК України зазначається, що аліменти призначені для утримання дитини, не можуть бути використані не за цільовим призначенням. Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 182 СК України у редакції, чинній на час ухвалення рішення про стягнення аліментів). У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Відповідно ст. 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору судом. У своєму позові позивач посилається на ту обставину, що відповідач у зв`язку із необхідністю виїзду за кордон звернувся до позивача з проханням подати заяву до ВДВС про те, що він сплатив існуючу заборгованість перед позивачем, на підставі чого між ними було укладено письмову заяву, яку засвідчила нотаріус, у якій відповідач зобов`язується сплатити їй заборгованість по аліментам, але фактично він не сплатив зазначену суму боргу позивачу. В свою чергу, відповідач у судовому засіданні не заперечував обставини викладені у позовній заяві та підтвердив, що він дійсно фактично заборгованість по виплаті аліментів на утримання дітей не виплачував. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про необхідність стягнення заборгованості по виплаті аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , з [PERSON] , що є розумним та не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом щодо захисту прав неповнолітніх дітей, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Оскільки при зверненні до суду позивач не сплачувала судовий збір, як особа звільнена від його сплати на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», тому судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави у розмірі 840, 80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved