Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Визначено головуючого суддю Величко Т.О. 30.10.2020 року згідно розпорядження №454 керівника апарату Святошинського районного суду м. Києва, здійснено повторний авторозподіл справи у зв`язку з відстороненням головуючого судді по справі. 30.10.2020 року здійснено повторний авторозподіл справи в програмі КП-Д3 та справа розподілена судді Бабич Н.Д. Зазначений позов позивач обґрунтовує тим, що вона з 18.09.2010 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] . Проте спільне подружнє життя не склалося, між ними почали виникати непорозуміння, з травня 2020 року проживають окремо, мають різний бюджет, спір про майно не мають, збереження шлюбу неможливе, дитина проживає з батьком. Ухвалою суду, під головуванням судді Величко Т.О. від 23.06.2020 року відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с.16-17). Ухвалою суду від 04.09.2020 року, провадження у справі зупинено, надано час на примирення, закінчено підготовче провадження (а.с. 36). Ухвалою суду, під головуванням судді Бабич Н.Д., від 02.11.2020 року, прийнято позовну заяву до провадження, та відновлено провадження у справі, призначено розгляд справи (а.с. 43). У судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити. У судовому засіданні відповідач позов визнав та просив розірвати шлюб. Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши наявні докази та матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.09.2010 року між [PERSON] та [PERSON] у відділі реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві було зареєстровано шлюб за актовим записом №1309, про що свідчить свідоцтво про шлюб (а.с.5). Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). В судовому засіданні вчстановлено, що причиною розпаду сім`ї сторін стало те, що спільне подружнє життя не склалося, між ними почали виникати сварки та різного роду непорозуміння, з травня 2020 року шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, мають різний бюджет, збереження шлюбу неможливе, строк для примирення наданий судом позитивних результатів не дав. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд немає обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або достовірності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 1 СК України, побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що представник відповідача позов визнав, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв`язку з чим поданий позов підлягає задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Позивач, після розірвання шлюбу, не виявила бажання відновити дошлюбне прізвище. Питання судових витрат позивач залишила за собою. На підставі викладеного та

Outcome: approved