Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

[PERSON], звернулась в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що вони із відповідачем зареєстрували шлюб 26.12.2008 року, одак в даний час подружні відносини не підтримують. У шлюбі у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Вказує, що дочка проживає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач [PERSON] в добровільному порядку допомогу на утримання дочки не надає, хоча може, оскільки він працездатний, на утриманні більше нікого немає. Просила позов задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на утриманні дочки [PERSON] у розмірі 1200 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, однак 21.12.2017 року через канцелярію суду подала заяву про розгляду справи за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак 21.12.2017 року через канцелярію суду подав заяву в якій позов визнав, просив справу розглянути за його відсутності. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних в суду матеріалів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Частинами 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року передбачено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Так, судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб 26.12.2008 року відділі РАЦС Чернівецького міського управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-МИ №042869 (а.с.7) Крім того встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-МИ № 276714.(а.с. 8). Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Киселівської сільської ради Кіцманського районуЧернівецької області № 3248 від 11.12.2017 року, виданій [PERSON], вбачається, що на її утриманні перебуває донька [PERSON]-В. А., [INFO] (а.с.6). Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Статтею\~ 180 Сімейного Кодексу України\~визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. У відповідності до ст. 184 СК України, суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Позивачка посилалася на те, що відповідач інших утриманців немає, являється працездатною та працевлаштованою особою, а тому має можливість сплачувати аліменти на утримання дочки, яка проживає з нею та знаходиться на її повному утриманні. При визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище обох батьків, їх однакову міру відповідальності за виховання і розвиток доньки, стан здоровя дитини та відповідача. Суд також виходить із затвердженого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на момент ухвалення рішення судом, що становить 1860 гривень, а тому кожен із батьків повинен у рівних частках забезпечувати потреби дитини, які не можуть бути меншими ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Суд вважає, що на підтвердження своїх позовних вимог позивач надала суду відповідні докази, які не спростовані і які є підставою для зміни розміру аліментів. При цьому визначальним при вирішенні спору суд визнає гарантоване Конституцією та законами України право дитини на належне повноцінне її утримання. У зв'язку із задоволенням позовних вимог щодо стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 640 гривень, від сплати яких позивачка була звільнена при подачі позову, підлягають стягненню з відповідача. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи наведене, ст.ст.84,180,182, 184,\~191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved