Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 26.102003 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, в якому мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає із нею і знаходиться на її утриманні після припинення подружніх стосунків із відповідачем. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, будучи працездатним, не маючи інших утриманців, працюючи по найму та отримуючи мінливий дохід, тому просила стягнути з нього по 1000 гривень щомісячно до повноліття дитини. Позивач [PERSON] підтримала заявлені вимоги, подавши письмову заяву. Відповідач [PERSON] заявлені вимоги визнав частково, погоджуючись на сплату аліментів у розмірі по 500 гривень щомісячно, що вбачається із змісту поданої ним письмової заяви. У письмових запереченнях проти позову відповідач [PERSON] вказував, що заявлений позивачкою розмір аліментів є занадто великим, він не працює, підприємницькою діяльністю не займається, після припинення подружніх стосунків із позивачкою добровільно сплачував аліменти по 320 гривень, працює він по найму і його заробіток не є постійним, тому спроможний сплачувати по 500 гривень щомісячно. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що сторони з 26.10.2013 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, в якому мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає із позивачкою і знаходиться на її утриманні. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані надавати матеріальну допомогу на утримання дитини до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру стягуваних аліментів суд зобов`язаний у відповідності до вимог ст.182 Сімейного кодексу України враховувати такі обставини: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не можу бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст. 184 Сімейного кодексу України суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Згідно ст. 183 Сімейного кодексу України розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) визначається судом, якщо платник аліментів працює, має сталий заробіток (дохід). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Судом не встановлено, що відповідач працює та має сталий заробіток, що він є непрацездатним та позбавлений можливості отримувати дохід, а також, що він має інших утриманців. З урахуванням розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, розміру мінімальної заробітної плати, та враховуючи інтереси дитини та для належного матеріального її забезпечення, розмір аліментів слід визначити по 750 гривень щомісячно до повноліття дитини. Враховуючи наведене, ст.ст. 180, 182, 183, 184, 191, 192 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial