Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 600 грн., щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у позивача від спільного проживання з [PERSON]. народився син - [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з нею, та повністю перебуває на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку будь-якої допомоги на утримання дитини не надає, що й стало підставою звернення до суду з позовом. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений шляхом направлення поштового повідомлення, а тому суд вважає за можливе згідно ст. ст.224, 226 ЦПК України провести заочний розгляд даної справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] спільно проживали, без реєстрації шлюбу. [INFO] року у них народився син - [PERSON], про що Виконавчим комітетом Партизанської селищної ради Генічеського району Херсонської області зроблено актовий запис № 46, та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 08 жовтня 2009 року. Батьком дитини записаний - [PERSON]. На даний час, [PERSON] ухиляється від утримання свого сина, жодної матеріальної допомоги не надає. Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України). Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Зважаючи на ті обставини, що дитина проживає разом з матір'ю, а таким чином знаходиться на її утриманні, то відповідач як батько дитини, що проживає окремо від сім'ї зобов'язаний також нести відповідні витрати щодо утримання своєї дитини у відповідності до ст. 183 Сімейного кодексу України. При визначені розміру аліментів, суд приймає до уваги, те, відповідач є працездатною особою, жодних доказів, які б унеможливлювали сплату ним аліментів суду не надано, а тому суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO] року у розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з 25 березня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до вимог ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 551 грн. 20 коп., оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду. На підставі п.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання в частині стягнення розміру аліментів за один місяць.

Outcome: approved