Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаною позовною заявою, яка була уточнена та просить суд визнати недійсним запис у трудовій книжці про день звільнення 31.12.2013 року,\~ зобов`язати Державне підприємство «Одеський автомобільний ремонтний завод» внести відповідні зміни на момент отримання трудової книжки 21.03.2016 р. Крім того, позивач просить суд стягнути з Державного підприємства «Одеський автомобільний ремонтний завод» на свою користь середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 12930,96 грн. та моральну шкоду в розмірі 3000,00 грн., а також стягнути з Державного підприємства «Одеський автомобільний ремонтний завод» судові витрати. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] була прийнята на роботу комірником складу 2 групи та місцевої оборони на 46 Авторемонтний завод. 11.04.1999 р. 46 Авторемонтний завод перейменовано у військову частину [NUMBER] . Згідно наказу Міністра оборони України № 508 від 04.09.2007 р., Військова частина [NUMBER] перейменована в Державне підприємство «Одеський автомобільний ремонтний завод», де [PERSON] назначена завідуючою складом. Постановою господарського суду Одеської області від 25.11.2013 р. відповідача визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру у справі № 1-23-32/135-08-4825 та призначено ліквідатором боржника арбітражного керуючого Фоменко М.С. [PERSON] \~ неодноразово зверталась до арбітражного керуючого та керівництва підприємства з проханням звільнити її за власним бажанням і виплатою їй належної заробітної плати, однак відповіді не отримувала. На час звернення до суду [PERSON] не отримувала заробітної плати, її не звільнили, не здійснили остаточний розрахунок і не видали трудову книжку. Відповідно до уточненою позовної заяви 21.03.2016 р. представником [PERSON] в кур`єрської компанії «Поштовий дім» була отримана трудова книжка позивача серії [NUMBER] і виписана розписка про отримання трудової книжки В судове засідання позивач та його представник [PERSON] позовну заяву підтримали в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомили. Вислухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позив підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] була прийнята на роботу комірником складу 2 групи та місцевої оборони на 46 Авторемонтний завод. 11.04.1999 р. 46 Авторемонтний завод перейменовано у військову частину [NUMBER] . Згідно наказу Міністра оборони України № 508 від 04.09.2007 р., Військова частина [NUMBER] перейменована в Державне підприємство «Одеський автомобільний ремонтний завод», де [PERSON] назначена завідуючою складом. 31.12.2013 року [PERSON] було звільнено з посади завідуючої складом НЗ та МО за власним бажанням. 21.03.2016 р. представник [PERSON] . [PERSON] отримав трудову книжка позивача серії [NUMBER] . Отже, трудову книжку було видано майже через три роки після звільнення. Відповідно до ст. 233 КЗпП працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного (міського) суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення у місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення. Трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника (ч.1 ст. 48 КЗпП України). Статтею 47 КЗпП України передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. \~День звільнення це останній день, коли працівник перебуває у трудових відносинах з роботодавцем. А отже днем звільнення не можна вважати день видачі трудової книжки. Таким чином, суд вважає необхідним стягнути Державного підприємства «Одеський автомобільний ремонтний завод» на користь [PERSON] середній заробіток за час затримки видачі трудової книжки з вини роботодавця у розмірі 12\~930,96 грн. Положеннями ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Інші позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки не ґрунтуються на діючому законодавстві та нічим не підтверджуються. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial