Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до Московського районного суду м. Харкова з позовною заяву до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання, яку в подальшому уточнила та з урахуванням уточнень просить суд стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання у Харківській державній академії культури на факультеті культурології на денному відділенні навчання, у розмірі 2400 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання чи досягнення нею двадцяти трьох річного віку. В обґрунтовуючи позовні вимоги посилалась на те, що відповідач [PERSON] є рідним батьком позивача, яка на даний час є повнолітньою, однак продовжує навчатися на третьому курсі у Харківській державній академії культури на факультеті культурології на денному відділені навчання, за контрактною формою навчання, та не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Позивачка зареєстрована та проживає разом з матір`ю, та знаходиться на її утриманні. Вважає, що відповідач є працездатним, має заробіток, а тому може надавати допомогу на утримання позивачки. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 05.03.2021 року відкрито провадження у справі. 19 квітня 2021 року, відповідач [PERSON] не погоджуючись із заявленими позовними вимогами, подав відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі виходячи з наступного. Так, відповідач [PERSON] зазначив, що починаючи з 12.10.2020 року по 15.02.2021 року його цивільна дружина [PERSON] знаходилась на лікуванні у зв`язку з вагітністю та пологами. Так як пологи проходили з ускладненнями, він був вимушений постійно знаходитись з дружиною та дитиною, та не мав змоги працювати. Починаючи з 01.03.2021 року цивільна дружина відповідача - [PERSON] почала працювати, а відповідач [PERSON] скориставшись своїм правом, передбаченим ст. 179, 181 КЗпП України, почав здійснювати догляд за своєю новонародженою донечкою [PERSON] , [INFO] , до досягнення нею трирічного віку, та ніяких доходів не отримував. До повноліття доньки, яка є позивачем у справі, відповідач сплачував аліменти на її утримання, та за можливості завжди допомагав їй матеріально. Але на даний час відповідач знаходячись фактично у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку - не працює, будь-яких доходів та депозитів немає. Через що, у нього відсутня фінансова можливість надавати матеріальну допомогу своїй повнолітній донці [PERSON] на період її навчання. Крім того, відповідач зазначив, що він має непрацездатну матір похилого віку - [PERSON] , якій 70 років та непрацездатного, дуже хворого батька - [PERSON] , якому 79 років, та який потребує дуже складної операції на серці, вартість якої складає приблизно 150 000 - 200 000 грн. 28 квітня 2021 року на адресу суду від позивачки [PERSON] надійшла уточнена позовна заява, відповідно до змісту якої остання з урахуванням уточнень просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання у Харківській державній академії культури на факультеті культурології на денному відділенні навчання, у розмірі 2400 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання чи досягнення нею двадцяти трьох річного віку. 28 травня 2021 року, відповідач [PERSON] не погоджуючись із заявленими уточненими позовними вимогами, подав відзив на уточнені позовні вимоги, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 05.07.2021 року у справі закрито підготовче судове засідання, справу призначено до судового розгляду. У судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник адвокат Царьов Р.В. підтримали уточнені позовні вимоги в повному обсязі, просили їх задовольнити, надали відповідні пояснення. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Міщенко Н.О. у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, третьої особи, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивачка у справі, [PERSON] донькою відповідача - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Московського району 09 листопада 2000 року. На даний час позивачка [PERSON] є повнолітньою, однак, як убачається зі змісту довідки від 28.12.2020 року, виданої Харківською державною академією культури, [PERSON] , дійсно є студентом факультету культурології денної форми навчання спеціальності «Журналістика» 3 курсу Харківської державної академії культури. Навчається за контрактом. Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті199,200,201 СК України). Положеннями ч. 1, 3 ст. 199 СК України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати (ч. 3 ст. 182 СК України). Аналіз ст. 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дочок, синів, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Стягнення аліментів на утримання дочки чи сина, які продовжують навчання, є одним із способів захисту інтересів останніх, забезпечення одержання ними коштів, необхідних для їх життєдіяльності, оскільки на період навчання вони не мають самостійного заробітку та потребують матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дочок, синів, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. СК України ґрунтується на принципі рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів, а частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. У п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Так, неповнолітня [PERSON] не досягла 23 років, продовжує навчання, не працює, не заміжня, у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Навчання на денній формі позбавляє позивачку [PERSON] можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід, у зв`язку з чим вона потребує матеріальної допомоги. Згідно Додаткової угоди № 2 до договору № 102/18 від 10.08.2018 року про підготовку спеціаліста з вищою освітою у Харківській державній академії культури, з 01 вересня 2020 року вартість освітньої послуги за третій курс 2020/2021 навчального року становить 13840 грн. Щодо матеріального стану відповідача, як платника аліментів, з матеріалів справи, а саме з пояснень відповідача у відзиві на позовну заяву вбачається, що останній з 12.10.2020 року по 15.02.2021 року не працював, оскільки його цивільна дружина [PERSON] знаходилась на лікуванні у зв`язку з вагітністю та пологами. Відповідач [PERSON] був вимушений постійно знаходитись з дружиною та дитиною, та не мав змоги працювати. Починаючи з 01.03.2021 року цивільна дружина відповідача - [PERSON] почала працювати, а відповідач [PERSON] скориставшись своїм правом, передбаченим ст. 179, 181 КЗпП України, почав здійснювати догляд за своєю новонародженою дитиною [PERSON] , [INFO] , до досягнення нею трирічного віку, та ніяких доходів не отримував. Ухвалою суду було витребувано інформацію про доходи відповідача за період з 01.01.2020 по 30.06.2021 року, яких, відповідно до листа ГУ ДПС у Харківській області, не виявлено. На підтвердження того, що відповідач має малолітню дитину, їм надано копію свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 04 грудня 2020 року Виконавчим комітетом Південноміської ради Харківського району Харківської області, де в графі «Батько», зазначено « [PERSON] ». Крім того, відповідач має непрацездатну матір похилого віку - [PERSON] , [INFO] , яка є пенсіонером, що підтверджується пенсійним посвідченням № [NUMBER] , яке міститься в матеріалах справи. Також відповідач [PERSON] має непрацездатного батька - [PERSON] , [INFO] , який відповідно до посвідчення серії [NUMBER] є пенсіонером за віком. Але, наявність у відповідача неповнолітньої дитини, цивільної дружини та похилих батьків, не звільняє його від обов`язку надавати матеріальну допомогу своїй повнолітній дочці, яка продовжує навчання, та потребує такої допомоги. Обов`язок утримувати свою повнолітню доньку, яка продовжує навчатися після досягнення повноліття, незалежно від форми навчання, покладається на обох батьків. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають до стягнення, суд враховує, що відповідач має можливість надавати допомогу повнолітній дитині, яка продовжує навчання, оскільки є фізично здоровим, працездатним, жодних доказів, які б свідчили про неможливість надавати матеріальну допомогу повнолітній дитині, яка продовжує навчання і потребує такої допомоги відповідачем не надано, з урахуванням наявності у відповідача батьків похилого віку та неповнолітньої дитини, на утримання якої необхідні кошти, а також те, що утримання дитини на належному рівні законодавцем покладається на обох батьків, мають бути враховані при визначені розміру аліментів, з урахуванням потреб дитини та можливостей батька, суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання у розмірі 1000 гривень з усіх видів заробітку платника аліментів щомісячно, починаючи з 03 березня 2021 року, але не більше ніж до досягнення [PERSON] 23-х років, за умови продовження нею навчання. Також судом враховано, що річний розмір плати за навчання становить 13 840 грн., тоді як річний розмір аліментів за цим рішенням суду буде становити 12 000 грн., що майже повністю буде покривати потреби дитини у сплаті за навчання, крім того, дана сума буде враховувати вартість підручників та проїзд до навчального закладу, виходячи із принципу рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Також суд зауважує, що позивачем, крім додаткової угоди №2 від 10 серпня 2018 року та довідки № 127 від 28.12.2020 року про навчання позивачки, не надано суду інших доказів які б підтверджували інші витрати (вартість підручників, проїзд до навчального закладу, проживання за місцем знаходження), понесені позивачем на навчання, окрім витрат за контрактом на навчання, а тому визначення судом суми аліментів у розмірі 1000 грн. є достатнім, враховуючи обставини даної справи. Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до положень ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі викладеного,

Outcome: partial