overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позов мотивовано тим, що вона проживала з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. Шлюб між ними розірвано. Від спільного проживання з відповідачем мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка проживає біля неї і знаходиться на її утриманні, що стверджується довідкою Ладижинської сільської ради. Згідно виконавчого листа, виданого на підставі рішення Гайворонського районного суду від 16.08.2001 р., з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку щомісячно, але на менше 1/2 частки неоподаткованого мінімуму заробітку на одну дитину до [INFO] - до повноліття доньки . Дитина знаходиться на її повному утриманні. У дочки власного нерухомого та рухомого майна немає. Вони проживають в важких матеріальних умовах. Дочці необхідні кошти на навчальне приладдя - книги, зошити , на одяг, харчі та ін.. Відповідач як батько дитини відповідно ст..180 Сімейного кодексу України зобов'язаний утримувати доньку до досягнення нею повноліття. За станом здоровя і за своїм матеріальним становищем відповідач може надавати дочці матеріальну допомогу, але ніякої допомоги на утримання дочки не надає. Відповідач не має постійного місця роботи, працює за договорами, не має постійного заробітку, тому неможливо стягувати з нього аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку. З урахуванням викладеного бажає змінити розмір стягнення аліментів з 1/4 частки всіх видів заробітку на тверду суму. В зв'язку з тим, що відповідач має не стабільний дохід, бажає, щоб розмір аліментів з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дочки стягувати в твердій сумі в розмірі по 450 грн. щомісячно до повноліття доньки. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надіслала до суду телеграму в якій просить суд розглянути справу без її участі позов підтримує повністю та просить його задовільнити (а.с. 17, 18). Відповідач в судовому засіданні позов не визнав. Пояснив, що не працює має мінливий не регулярний дохід, а тому не може сплачувати аліменти в розмірі 450 гривень на місяць. Вислухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що відповідач сплачує аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку до повноліття дитини, згідно рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 16.08.2001 року. Відповідач не має постійної роботи, має нерегулярний дохід, а тому згідно ст.ст. 182, 192 СК України, необхідно змінити розмір аліментів визначений за рішенням суду, оскільки змінилось матеріальне становище відповідача і стягти їх в твердій грошовій сумі в розмірі по 400 грн. на місяць.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позов мотивовано тим, що з 2006 року по 2010 рік [PERSON] разом з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 22.06.2009 року з [PERSON] на її користь були стягнуті аліменти на утримання [PERSON], [INFO], в розмірі 150 грн. щомісячно. На даний час позивач просить стягнути з відповідача, аліменти на її користь на утримання дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з вступу рішення в законну силу і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO]. Позивач в судове засіданні змінила позовні вимоги. Просить стягувати з відповідача на її користь, аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі по 500 грн. щомісячно до повнолітття дитини. Відповідач в судовому засіданні змінені позовні вимоги визнав у повному обсязі. Згоден сплічувати аліменти на утримання дитини по 500 грн. щомісячно. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач сплачує аліменти на утримання [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 150 грн. на дитину щомісячно, згідно рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 22.06.2009 року. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 року у справі №143 цс 13. Відповідно до діючого законодавства, аліменти слід стягувати з моменту вступу рішення суду в законну силу, згідно п. 23 Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача у разі задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про зобовязання повернути їй транспортний засіб марки ВАЗ-211540, державний номерний знак [NUMBER], свідоцтво про право власності на нього та комплект ключів запалювання, посилаючись на те, що вона передала відповідачу вказаний транспортний засіб, сплативши йому грошові кошти за домовленістю, для проведення ремонту після ДТП. Однак, відповідач відмовляється повернути їй транспортний засіб, оскільки вартість ремонту збільшилась. В судове засідання представник позивача не зявився, повідомлений про час і місце судового розгляду належним чином, направивши на адресу суду заяву, в якій просить розглянути дану справу за його відсутності в порядку заочного розгляду, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлений про час і місце судового розгляду належним чином, не повідомивши про причини неявки. Відповідно до вимог ст. 224 ч. 1 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, відповідно до вимог ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Cудом встановлено, що [PERSON] згідно даних реєстраційного сервісного центру є власником автомобіля марки ВАЗ-211540, державний номерний знак [NUMBER], номер кузова ХТА 21154094729728. Остання передала відповідачу зазначений автомобіль, свідоцтво про право власності на нього та комплект ключів запалювання для проведення ремонту після ДТП. Однак, [PERSON] відмовляється повертати їй вказане майно, що підтверджується відповідним висновком дільничного інспектора Зарічанського відділу ХМВ УМВС України в Хмельницькій області від 21 серпня 2015 року. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Суд рахує, що сплачений позивачем судовий збір у розмірі 487,20 грн., підлягає , згідно ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до пропорційного задоволення позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про зобов»язання повернути їй транспортний засіб марки ВАЗ-215, державний номерний знак [NUMBER], свідоцтво про право власності на нього та комплект ключів запалювання, посилаючись на те, що вона передала відповідачу вказаний транспортний засіб, сплативши йому грошові кошти за домовленістю, для проведення ремонту після ДТП. Однак, [PERSON] відмовляється повернути їй транспортний засіб, оскільки вартість ремонту збільшилась. В судове засідання представник позивача не зявився, повідомлений про час і місце судового розгляду належним чином, направивши на адресу суду заяву, в якій просить розглянути дану справу за його відсутності в порядку заочного розгляду, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлений про час і місце судового розгляду належним чином, не повідомивши про причини неявки. Відповідно до вимог ст. 224 ч. 1 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, відповідно до вимог ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Як зясовано судом, [PERSON] передала відповідачу транспортний засіб марки ВАЗ-215, державний номерний знак [NUMBER], свідоцтво про право власності на нього та комплект ключів запалювання для проведення ремонту після ДТП. Однак, [PERSON] відмовляється повертати їй вказане майно, що підтверджується відповідним висновком дільничного інспектора Зарічанського відділу ХМВ УМВС України в Хмельницькій області від 21 серпня 2015 року. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про зобов»язання усунути перешкоди в користуванні майном позивача шляхом виселення відповідача та інших осіб, які проживають чи перебувають в квартирі [ADDRESS], посилаючись на те, що вона є її власником. За вказаною адресою з 2008 року проживають без будь-яких правових підстав особи, в тому числі, і [PERSON], які самовільно зайняли вказане житло. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання повторно не з»явилась, повідомлена про час і місце судового розгляду належним чином, не повідомивши про причини неявки. Відповідно до вимог ст. 169 ч. 4 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Заслухавши учасника процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Так, відповідно до вимог ст. 383 ч. 1 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до вимог ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], на підставі рішення Хмельницького міськрайонного суду від 1 листопада 2016 року. За вказаною адресою проживає без будь-яких правових підстав [PERSON] Відповідно до вимог ст. 116 ч. 3 ЖК України осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. Відповідно до вимог ст. 60 ч. 1 ЦПК України к ожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог ст. 119 ч. 2 п. 2 ЦПК України п озовна заява повинна містити ім'я (найменування) відповідача, його місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі. Однак, в порушення зазначених вимог закону, відомості щодо інших осіб, до яких ставляться вимоги позивача, в позовній заяві не зазначаються. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку виселити [PERSON] з квартири [ADDRESS]. В решті позовних вимог необхідно відмовити. Крім того, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача понесені [PERSON] витрати на правову допомогу в сумі 5570 грн., оскільки суду не надано їх розрахунок.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька. [PERSON] вимоги мотивовано ти, що сторони мають спільну неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], однак шлюб між сторонами розірвано та між собою вони не спілкуються. Відповідач проживає на тимчасово окупованій території у м. Донецьку, будь-який зв'язок з ним відсутній. Донька навчається у школі та має здібності до вивчення іноземних мов, але через ухилення батька у наданні дозволу на виїзд дитини за кордон вона позбавлена можливості приймати участь у конкурсах за спеціальними програмами, що проводяться за кордоном та оздоровлюватись за межами України, відвідувати родичів, які також проживають за межами країни. Тому звернулась до суду та просить дозволити [PERSON] виїхати за межі території України без згоди батька до досягнення нею повноліття. Позивач та її представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечували. Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду не відомі про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник третьої особи не заперечувала проти надання дозволу на виїзд дитини за кордон, однак просила суд задовольнити вимоги частково та надати дозвіл на виїзд, який буде чинним до досягнення дитиною 16 років. Враховуючи, що позивач та її представник не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів. Зясувавши думку учасників процесу, дослідивши та оцінивши письмові докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [PERSON] 1-НО №223060, актовий запис № 15). Шлюб між сторонами розірвано, донька проживає разом з матірю за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до\~ст. 155 СК України\~здійснення батьками своїх прав та виконання обовязків мають ґрунтуватись на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Згідно вимог ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про порядок виїзду з України і виїзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законного представника батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Таким чином, зважаючи не те, що отримати згоди батька на виїзд дитини за межі країни позивач не має можливості, суд вважає за можливе надати відповідний дозвіл [PERSON], який буде чинним до досягнення дитиною 16 років, тобто до 25.03.2017 року.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька. Позовні вимоги мотивовано ти, що сторони мають спільну неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], однак шлюб між сторонами розірвано та між собою вони не спілкуються. У позивача на даний час виникла необхідність разом з дитиною виїхати з країни на тимчасово окуповану територію АР Крим до своїх родичів, однак відповідач без вагомих на те причин добровільно не надає такої згоди. Тому звернулась до суду та просить дозволити [PERSON] у супроводі матері виїхати за межі території України без згоди батька на термін до 4 місяців починаючи з 20.10.2015 року. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду не відомі про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник третьої особи не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів. Зясувавши думку учасників процесу, дослідивши та оцінивши письмові докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження Серія 1-КГ №111508, актовий запис № 682). 07.02.2014 року рішенням Суворовського районного суду м. Херсона шлюб між сторонами розірвано. Син проживає разом з матірю за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до\~ст. 155 СК України\~здійснення батьками своїх прав та виконання обовязків мають ґрунтуватись на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Згідно вимог ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про порядок виїзду з України і виїзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законного представника батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Таким чином, зважаючи не те, що згоди батька на виїзд дитини за межі країни позивач не має змоги, суд вважає за можливе надати відповідний дозвіл [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про надання дозволу на реєстрацію місця проживання дитини без згоди батька. В обґрунтування позивних вимог позивачка посилається на те, що вона з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі з 26.07.2007. Рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області 23.10.2012 шлюб між ними розірвано. Після розірвання шлюбу сторони не спілкуються. Під час шлюбу [INFO] у позивачки та відповідача народилася дочка [PERSON] , яка на даний час проживає з позивачкою. На сьогодні, позивачка набула у власність за договором купівлі-продажу від 02 квітня 2021 року житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Місце проживання позивачки було зареєстроване за новою адресою: [ADDRESS] , а що стосується малолітньої дочки [PERSON] , то її не було зареєстровано, а було занесено відомості про реєстрацію дитини до карти реєстрації матері та адресної картки. Оскільки, малолітня дитина не має зареєстрованого місця проживання, це приносить позивачці певні незручності, серед яких неможливість відвідувати дитиною педіатра, оскільки в дитячій лікарні вимагають підписати декларацію за зареєстрованим місцем проживання дитини. Саме тому, просить надати дозвіл на реєстрацію місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] , за адресою місця проживання її матері [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , без письмової згоди батька [PERSON] . Стягнути з відповідача судові витрати по справі. Позивачка в судове засідання не з`явилася, її представником - адвокатом Забарін А.Ф. була подана заява, згідно якої просить розгляд справи провести без його участі та участі позивачки, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнає, просить розгляд справи провести без його участі та стягнути з нього лише 50 % судового збору. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про оспорювання батьківства. В обгрунтування позову вона зазначила, що її син [PERSON] помер [INFO] і після його смерті вона довідалася, що він записаний батьком дитини [PERSON]-[PERSON] [INFO]. З 08.12.2007 року її син перебував у шлюбі з відповідачкою, який був розірваний 17.12.2009 року рішенням Красноградського районного суду Харківської області. Але шлюбні відносини між її сином і відповідачкою були припинені задовго до розірвання шлюбу, вони з вересня 2009 року разом не проживали, відповідачка зустрічалася з іншим чоловіком, що підтверджується копією її позовної заяви про розлучення. ЇЇ син не знав, що він був записаний батьком дитини відповідачки, так як дитина народилася після розірвання шлюбу і він помер не дізнавшись про це. Позивачка просить суд виключити з актового запису №23 від 04.08.2010 року, зробленого Наталинською сільською радою Красноградського району Харківської області, відомості про її сина [PERSON], як батька [PERSON] [INFO]. Позивачка позов підтримала і просила розглянути справу у її відсутність, про що подала до суду заяву. Відповідачка позов визнала, пояснивши, що [PERSON] не є батьком її доньки [PERSON] [INFO], про що зазначила в поданій заяві, і просила розглянути справу без неї. Третя особа - відділ реєстрації актів цивільного стану Красноградського районного управління юстиції Харківської області просила розглянути справу без їх представника, проти задоволення позовної заяви не заперечує. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як відповідачка позов визнала, він підтверджений копіями правовстановлюючих документів: копією свідоцтва про народження [PERSON], копією свідоцтва про його смерть, копією свідоцтва про народження дитини, копією рішення суду про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], копією свідоцтва про розірвання шлюбу між ними. На підставі викладеного,

Outcome: approved