Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить виселити [PERSON] з житлового будинку [ADDRESS] без надання іншого житлового приміщення та зняття його з реєстрації. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що житловий будинок за адресою: [ADDRESS], належить їй на праві власності. [PERSON] - її колишній чоловік, з яким вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 13.12.2005 року по 17.03.2016 року, також зареєстрований в зазначеному будинку. В результаті агресивної поведінки [PERSON] вона тривалий час не може проживати в своєму будинку, тому вимушена звернутись до суду про виселення останнього. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала в повному обсязі, просила виселити [PERSON] з будинку без надання йому іншого житла. Крім того, повідомила, що [PERSON] до неї під час сумісного проживання насильства не застосовував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою, в якій просив відкласти розгляд справи у зв'язку з необхідністю підготовки до судового розгляду. Суд відмовив у задоволенні клопотання, визнав причину неявки неповажною, оскільки відповідач отримав копію позовної заяви та судову повістку 24.06.2016, а отже про час та місце проведення судового засідання повідомлявся заздалегідь та належним чином, тому мав достатньо часу для підготовки до судового засідання. Заслухавши позивача, свідка, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається з договору купівлі-продажу та технічного паспорту житловий будинок за адресою: [ADDRESS], належить [PERSON] на праві власності. В зазначеному будинку зареєстровані: позивач [PERSON], відповідач [PERSON] Позивач посилається на ст.116 ЖК України в обґрунтування своїх вимог. Відповідно до вимог ст. 116 ЖК України, якщо члени сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Відповідно до вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем не надано доказів неможливості сумісного проживання з відповідачем [PERSON] Навпаки, як зазначила сама позивачка та свідок в судовому засіданні, [PERSON] ніякого насильства щодо позивачки не застосовував, залишити будинок не примушував. Позивачка жодного разу не викликала поліцію. Як вона пояснила в судовому засіданні, фактично в будинку дві кімнати є житловими - кухня, яка є більшою та придатною для проживання, та житлова кімната. Вона в кінці 2015 року добровільно сама пішла з будинку, оскільки в будинку відсутнє опалення. Опалення відсутнє вже декілька років, але саме цією зимою умови перестали її влаштовувати. З цього моменту вселитись вона не намагалась, відповідно і перешкод відповідач їй не чинив. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] - її мати. Після розірвання шлюбу з [PERSON] остання виїхала зі спірного будинку та на теперішній час проживає у знайомої. [PERSON] насильства щодо її матері не застосовував. Отже, в даному випадку відсутні підстави для виселення, передбачені статтею 116 ЖК України. Це не позбавляє позивачку права звернутись до суду з позовом про виселення з інших підстав.

Outcome: dismissed