Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій вказувала, що вона та відповідач є батьками неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який народився під час спільного проживання з відповідачем без реєстрації шлюбу. Після народження сина [PERSON] вони зареєстрували шлюб 20.10.2006 року. Від шлюбу також мають двох дочок [PERSON] та [PERSON] . Запис про батька дитини сина [PERSON] у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 СК України, а саме за її вказівкою, так як відповідач не подав заяву про запис його як батька. Однак під час спільного проживання визнавав себе батьком та виховував сина. На даний час вони з відповідачем спільно не проживають, відповідач участі в утриманні сина не приймає, хоча працює, отримує заробітну плату у розмірі 50 000 гривень, не є особою з інвалідністю, а тому спроможний сплачувати аліменти на утримання сина. Тому просила визнати батьківство [PERSON] , [INFO] , мешканця с. Селець Черняхівського району Житомирської області відносно [PERSON] , [INFO] , та стягувати з [PERSON] , [INFO] , на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 10 000 гривень. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності. В заяві вказала, що відмовляється від позову в частині визнання батьківства. В частині стягнення аліментів позов просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Зазначила, що місцем роботи відповідача є ПП «Вінниця Монтаж Буд» м.Київ, вул. Лесі Українки 26. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності та відзив на позов до суду не подавав. З урахуванням положень ч.4 ст.223 та ч.1 ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити, за результатами її розгляду, заочне рішення. Враховуючи, що розгляд справи відбувався за відсутності учасників судового процесу, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову в частині стягнення аліментів, виходячи з наступного: В судовому засіданні встановлено, що сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Дитина народилася під час спільного проживання сторін без реєстрації шлюбу. 20.10.2006 сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу також мають двох дочок [PERSON] та [PERSON] . Запис про батька дитини сина [PERSON] у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 СК України, а саме за вказівкою позивача, так як відповідач не подав заяву про запис його як батька. Однак під час спільного проживання визнавав себе батьком дитини, брав участь у його вихованні, утримував сім`ю. Сторони проживають окремо. Відповідач добровільно участі в утриманні сина не приймає. Дитина хворіє, має інвалідність підгрупи «А», доходів позивача недостатньо для забезпечення належного лікування дитини та гармонійного його розвитку, а тому дитина потребує матеріальної допомоги. Відповідач працездатний, має задовільний стан здоров`я, працює, має щомісячний дохід, який становить 50 000 гривень щомісячно, інших утриманців не має і будь-яких стягнень за виконавчими документами з нього не проводиться. Вказані обставини відповідачем не спростовано. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. З огляду на викладене, враховуючи те, щодитина сторін власних доходів не має, є дитиною інвалідом, а також те, що відповідач має задовільний стан здоров`я, працездатний, працює, має значний щомісячний дохід, інших утриманців не має і будь-яких стягнень за виконавчими документами з нього не проводиться, а тому суд вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини та стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 10 000 (десять тисяч) гривеньщомісячно, з часу подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, суд, у відповідності із ст. 141 ЦПК України, стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 840,80 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved