Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду в інтересах малолітнього [PERSON] , [INFO] з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову зазначається, що [PERSON] є бабусею [PERSON] та матір`ю [PERSON] .. [PERSON] фактично перебуває на утриманні та піклуванні позивача. Батьки не виконують обов`язки покладенні на них, як батько так і мати. Дитина постійно перебуває, з малечку, на піклуванні бабусі, на цей час [PERSON] разом із дитиною переїхала до м. Енергодар, оскільки знаходитись за місцем проживання відповідача неможливо, дитина постійно знаходилась під нездоровим психічним впливом матері, з будинку все було розпродано, оскільки відповідач вживає наркотичні засоби. Станом на 2020 рік матір та батько проживають окремо від дитини, дитиною не інтересуються, будь-якої допомоги не надають, не спілкуються з ним. Позивач та представник позивача в судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягали з підстав, зазначених в позовній заяві та висновку Органу опіки та піклування Енергодарської міської ради. Відповідач - мати була повідомлена належним чином про дату та час судового засідання, до суду із заявами протягом розгляду справи не зверталась, до органів опіки з приводу місця знаходження дитини також не зверталась. Представник Відділу у справах дітей Каховської міської ради в судовому засіданні також позов підтримала та просила його задовольнити з підстав зазначених у висновку. Представник Виконавчий комітет Енергодарської міської ради, як органу опіки та піклування в особі служби у справах дітей також позов підтримала та зазначила, що питання доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] розглядалось на засіданні служби, одноголосно було прийнято рішення про доцільність позбавлення оскільки мати не приймає участі у вихованні дитини взагалі та саме орган опіки допоміг позивачу влаштувати дитину як в дитячий садок так і в школу в м. Енергодар, і, крім того орган опіки за допомогою психолога намагався допомогти дитині та бабусі налагодити психічний стан [PERSON] .. Оскільки відповідач неодноразово повідомлялась про дату та час судового засідання, за місцем реєстрації та за місцем фактичного проживання, однак до суду не з`явились, відзив на позов не подала, суд за заявою позивача ухвалив - розглядати справу в заочному порядку відповідно до ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи позивача та позицію органів опіки, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] . Так, судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] . [PERSON] є матір`ю [PERSON] та бабусею [PERSON] .. Батько [PERSON] - [PERSON] проживає окремо від дитини, відносно нього питання позбавлення батьківських прав поставлено в рамках іншого цивільного провадження, оскільки [PERSON] постійно проживає в АРК Крим. [PERSON] із дитиною [PERSON] постійно проживає на цей час в м. Енергодар, що підтверджується відповідним актом обстеження сім`ї за місцем проживання та довідкою міської ради. У висновку виконавчого комітету Енергодарської міської ради Запорізької області від 03 вересня 2020 щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] зазначено, що 26.02.2020 до Служби надійшло повідомлення з відділу у справах дітей Каховської міської ради Херсонської області про дитину [PERSON] , [INFO] , який перебуває на обліку дітей, що опинились у складних життєвих обставинах, у зв`язку з ухилянням батьків від виконання батьківських обов`язків. У повідомленні зазначалося, що дитина вибула разом з бабусею [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Органом опіки з`ясовано, що [PERSON] вимушена разом з онуком [PERSON] залишити місце постійного проживання у місті Каховці Херсонської області через неможливість подальшого спільного проживання зі своєю донькою [PERSON] . Оскільки спільне проживання з [PERSON] несе загрозу психічному здоров`ю та життю дитини через систематичне вживання нею наркотичних засобів, вчинення психологічного та фізичного насильства в сім`ї, крадіжок майна. Діагностичне обстеження емоційної сфери дитини [PERSON] , проведене практичним психологом Енергодарського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, показало емоційну нестійкість, яка проявляється у високій збудливості, імпульсивності, підвищеній тривожності, нестабільності настрою, а іноді і вираженій агресивності, що може бути наслідком обставин, в яких раніше перебувала дитина. За запитом Служби про відібрання письмових пояснень матері [PERSON] щодо позбавлення її батьківських прав відносно сина [PERSON] , 20.08.2020 відділ у справах дітей Каховської міської ради надав інформацію про те, що [PERSON] під час відвідування 14.08.2020 за місцем реєстрації відсутня, на запрошення відділу не реагує. Також зазначено, що за час перебування дитини [PERSON] на обліку відділу у справах дітей, мати ухилялась від виконання батьківських обов`язків. Орган опіки прийшов до висновку, що [PERSON] фактично самотужки вирішує усі питання, що стосуються її онука [PERSON] , а мати, в свою чергу, свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками. [PERSON] не виявляє зацікавленості до долі свого сина [PERSON] . Під час спільного проживання з дитиною створювала обставини, що негативно впливали на розвиток та психологічний стан дитини, не задовольняла його потреби, відповідно до особливостей розвитку та віку. З часу зміни місця проживання сина жодного разу не відвідала його, не цікавилась успіхами, здоров`ям, не надавала коштів на утримання, не купувала речі, одяг чи будь-що. При розгляді справи про позбавлення батьківських прав суд виходить з положень Конституції України, норм Сімейного кодексу України, Закону України «Про охорону дитинства». Статтею 165 Сімейного кодексу України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. ст. 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно законодавству України. Згідно ч. ч. 1, 2 та 3 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав, встановлених пунктами 2, 4 і 5 частини першої цієї статті, лише у разі досягнення ними повноліття. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками (Постанова Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»). Як встановлено матеріалами справи, [PERSON] є матір`ю малолітнього [PERSON] .. Дитина протягом всього життя постійно проживає із бабусею та повністю перебуває на її утриманні, тобто дитина повністю позбавлена батьківського піклування. З наданих до суду документів, встановлено, що [PERSON] як мати дитиною не займалась та не займається. Дитина забезпечена всім необхідним (житлом, харчуванням, піклуванням) за рахунок та завдяки бабусі, яка створила всі умови в м. Енергодар для розвитку дитину. Також судом встановлено, що [PERSON] неодноразово притягувалась та станом на листопад 2020 року притягується до кримінальної відповідальності за вчинення крадіжок та зберігання наркотичних засобів. [PERSON] перебуває на обліку як особа, що вживає наркотичні засоби. В судовому засіданні представник органу опіки та піклування підтвердив висновок щодо доцільності позбавлення матері прав відносно [PERSON] , і, крім того працівником органу опіки зазначено, що бабусею також ініційовано питання щодо позбавлення батьківських прав батька дитини, який ухиляється від піклування дитиною, справа розглядається Оболонським районним судом м. Києва, оскільки батько знаходиться в АРК Крим. З урахуванням всього вищевикладеного, встановлених фактичних обставин справи, та зазначених вище положень законодавства, знайшов своє підтвердження факт ухилення [PERSON] від виконання своїх обов`язків по вихованню свого сина [PERSON] , суд приходить до висновку про наявність підстав, за яких відповідача повинно бути позбавлено батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] . Вказаний висновок повністю узгоджується і з позицією органу опіки та піклування, викладеною у письмовому висновку.

Outcome: approved