Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду за позовом до [PERSON], третя особа Мологівська сільська рада про визнання заповіту недійсним. В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити та пояснив, що підпис в заповіті від 15.09.2006 року, яким спадкодавець [PERSON] заповідала земельну ділянку відповідачу їй не належить, він підроблений у звязку з чим заповіт є недійсним. В судовому засіданні відповідач [PERSON] заперечував проти задоволення позовних вимог, просив відмовити в повному обсязі та пояснив, що позовні вимоги позивачки не обґрунтовані, а заповіт від 15.09.2006 року підписаний власноруч [PERSON] та є її особистим волевиявленням. В судове засідання представник третьої особи не зявився, був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Заслухавши представника позивачки, відповідача, дослідивши матеріали справи, висновок експерта, докази, судом встановлено. 08 серпня 2008 року померла [PERSON] (рідна мати позивачки та рідна бабуся відповідача), що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД №154360 від 08 серпня 2008 року. Згідно зі ст.1233 ЦК України заповітом є\~особисте розпорядження особи на випадок її смерті. Відповідно до ст.202 ЦК України заповіт є\~одностороннім правочином, тобто дією особи, спрямованою на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. 25 січня 1999 року [PERSON] склала на імя позивачки [PERSON] заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON], згідно якого все своє майно, яке на день смерті буде їй належати заповідала позивачці [PERSON]. 18 березня 2004 року [PERSON] повторно склала заповіт, який посвідчений секретарем Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №255, згідно якого все своє майно, яке на день смерті буде їй належати заповідала позивачці [PERSON]. Позивачка [PERSON] після смерті матері [PERSON] встановлений законом строк звернулась до державної нотаріальної контори з заявою прийняття спадщини за заповітом від 18 березня 2004 року. Білгород-Дністровською міською нотаріальною конторою Одеської області була заведена спадкова справа №482/2008 року до майна померлої 08.08.2008 року [PERSON], що підтверджується довідкою від 12.02.2013 року №218/01-16. Але, оформити спадщину та отримати свідоцтво про право на спадок за заповітом від 18 березня 2004 року позивачка [PERSON] не мала можливості, оскільки їй стало відомо про наявність заповіту від 15 вересня 2006 року, посвідчений секретарем Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №284, згідно якого [PERSON] заповідала земельну ділянку площею 2,82 га., яка розташована на території Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, масив 7, земельна ділянка №32, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ОД №050815, виданого Мологівською сільськоюю радою Білгород-Дністровського району Одеської області 18 січня 2002 року відповідачу по справі [PERSON]. В своїх позовних вимогах позивачка [PERSON] вказує на те, що заповіт від 15 вересня 2006 року складений на імя [PERSON] є недійсним, оскільки підпис поставлений в заповіті не належить померлій [PERSON], він є підроблений, а тому заповіт повинен бути визнаний недійсним. В своїх поясненнях проти позову про визнання заповіту недійсним відповідач [PERSON] посилається на те,\~ що при складанні заповіту від 15.09.2006 року бабуся [PERSON] перебувала в здоровому розумі та ясній памяті, була ознайомлена з вимогами чинного законодавства щодо недійсності правочинів, встановлена її особа, перевірена її дієздатність та заповіт підписано власноруч [PERSON] в присутності секретаря Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області. 07 жовтня 2008 року відповідачем [PERSON] через Мологівську сільську раду подано заяву до Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини у вигляді земельної ділянки після смерті [PERSON] за заповітом від 15.09.2006 року. Згідно ч.2 ст.1254 ЦК України, заповідач має право у\~будь-який час скасувати заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у\~тій частині, в\~якій він йому суперечить. Померла [PERSON] за своє життя особисто розпорядилася своїм майном. 15 вересня 2006 року [PERSON] перебуваючи при здоровому розумі, при ясній памяті, попередньо ознайомлена з вимогами чинного законодавства щодо недійсності правочинів склала на імя [PERSON] заповіт, згідно якого заповідала земельну ділянку площею 2,82 га., яка розташована на території Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, масив 7, земельна ділянка №32, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ОД №050815, виданого Мологівською сільськоюю радою Білгород-Дністровського району Одеської області 18 січня 2002 року [PERSON], заповіт посвідчений секретарем Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №284. В даному випадку [PERSON] обрала своїм спадкоємцем свого онука відповідача по справі [PERSON]. Відповідно до вимог\~ст.1247 ЦК України\~заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у ст.ст.1251-1252 ЦК України. Вказаний заповіт складений письмово та посвідчений секретарем Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області. Відповідно до ч.2 ст.1257 ЦК України за позовом заінтересованої особи суд може визнати заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.\~ В судовому засіданні достовірно встановлено, що волевиявлення заповідача [PERSON] при складанні заповіту від 15.09.2006 року було вільним і відповідало її волі.\~ Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Під час розгляду цивільної справи за клопотанням представника позивачки була призначена судово-почеркознавча експертиза та на проведення експертизи експерту поставлено запитання Чи виконаний підпис у заповіті від 15.09.2006 року [PERSON]. Згідно висновку експерта науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 24 червня 2015 року №11/179-П підпитс у грфі «підпис» у заповіті від 15.09.2006 року, посвідчений секретарем Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №284 вірогідніше за все виконаний [PERSON]. Висновок експерта є беззаперечним доказом і оцінюється судом у сукупності з іншими доказами та відіграє вирішальну роль при встановленні судом недійсності заповіту. В судовому засіданні з боку позивачки та її представника не надано жодного доказу, який би підтвердив їх доводи щодо підробки підпису [PERSON] в заповіті, або що заповіт був підписаний нею під психологічним тиском. Недієздатною в установленому законом порядку заповідачка [PERSON] за життя визнана не була. Клопотань за змістом ст.ст.255 ЦК України,145 ЦПК про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи не заявлялося. Доводи позивачки повністю спростовані доказами, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про безпідставність вимог позивачки про визнання заповіту від 15 вересня 2006 року недійсним.

Outcome: dismissed