Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 21030,16 грн. за період з червня 2009 року по квітень 2018 року. Свої вимоги обгрунтовує тим, що рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 09.07.2009 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 15.06.2009 року і до досягнення дитиною повноліття або зміни матеріального становища сторін. На підставі вказаного рішення видано виконавчий лист, який перебуває на виконанні у Вовчанському РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Відповідач взагалі не сплачує аліментів, станом на 31.03.2018 року заборгованість по аліментам становить 82975,73 грн, внаслідок чого позивач змушена звернутись до суду з позовом про стягнення з відповідача неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Від позивача [PERSON] надійшла заява, в якій вона позов підтримала і просила розглянути справу без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений у встановленому порядку у відповідності до ст.128 ЦПК України, від нього до суду не надходило заяви про розгляд справи за його відсутності, він не подавав відзив на позов. Третя особа-Вовчанський РВ ДВС ГТУЮ в Харківській області в поданій заяві просила розглянути справу без їх представника. Згідно ст. 280 ЦПК України, суд вважає необхідним ухвалити заочне рішення по справі на підставі наявних у справі доказів, так як позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів не здійснюючи фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, надані докази, суд приходить до таких висновків. Судом встановлено, що у Вовчанському районному відділі ДВС ГТУЮ у Харківській області перебуває виконавчий лист № 2-505/09, виданий 09.07.2009 року Красноградським районним судом Харківської області, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання малолітньої доньки [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 15.06.2009 року і до досягнення дитиною повноліття або зміни матеріального становища сторін (а.с.8). Згідно з довідкою-розрахунком № 3348 від 03.04.2018 року, виданої Вовчанським районним відділом ДВС Головного управління юстиції у Харківській області, відповідач [PERSON] аліменти не сплачує і за ним рахується заборгованість по аліментам станом на 31.03.2018 року в розмірі 82975,73 гривень (а.с. 9-10). На підставі вказаної довідки позивачкою здійснено розрахунок неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, розмір якої становить 21030,16 гривень. Відповідно до\~статті 196 Сімейного кодексу України\~у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Згідно з роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладених в абзацах 1, 2 пункту 22\~постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, передбачена\~ст.196 Сімейного кодексу України\~відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених\~ст.197 Сімейного кодексу України\~умов повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов'язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Факт наявності у відповідача заборгованості за аліментами та її розмір відповідачем не оспорений. Отже, пеня за прострочення зі сплати аліментів нараховується за кожним періодичним платежем окремо з дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати, після чого розмір нарахованої пені за кожним щомісячним платежем підсумовується та визначається загальна сума пені за порушення аліментних зобов'язань. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується наступним чином: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1% пені і на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість, а загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Зважаючи на те, що стягнення аліментів визначено періодичними щомісячними платежами, то прострочення їх сплати настає з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу, тобто першого числа місяця наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені аліменти. З урахуванням наведеного, проведений позивачем розрахунок неустойки (пені) є вірним, відповідачем не оспорений та не спростований. За таких обставин, неустойка (пеня), що підлягає стягненню з відповідача за період з червня 2009 року квітень 2018 року складає 21030,16 грн., а саме: за 2009 рік - 855,38 грн.; за 2010 рік - 1427,31 грн.; за 2011 рік - 1696,27 грн., за 2012 рік - 1941,75 грн., за 2013 рік 2095,84 грн., за 2014 рік 2144,74 грн., за 2015 рік - 2644,08 грн., за 2016 рік 3236,12 грн., за 2017 рік 4128,04 грн., за 2018 рік 860,63 грн. Враховуючи, що відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти на корить позивача, з його вини виникла заборгованість зі сплати аліментів, доказів що несплата аліментів була зумовлена незалежною від нього обставиною суду подано не було, розмір заборгованості не оспорювався, а розмір неустойки не перевищує суми заборгованості, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір в сумі 704,80 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved