Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою за участю заінтересованої особи Приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Заява мотивована тим, що [PERSON], має намір продати належну їй на праві приватної власності квартиру№171 в будинку №157 по вул. Свердлова в м. Вінниці, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, згідно з рішенням підприємства «Вінницябуд» від 07.10.1996 року №182, зареєстрованого у реєстровій книзі Вінницького обласного обєднання БТІ №313/26027. Під час звернення в приватну нотаріальну контору нотаріус оглянула надані заявником документи і виявила, що у свідоцтві про право власності на квартиру прізвище заявника зазначено як «Пономарева», а у паспорті громадянина України зазначено «Пономарьова». В звязку з цим нотаріус запропонувала звернутись до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. В судовому засіданні представник заявника заяву про встановлення факту підтримала, посилаючись на викладені в ній обставини. Представник заінтересованої особи надала суду заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутність, проти вимог, заявлених в заяві про встановлення факту, не заперечувала. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення заяви про встановлення факту належності правовстановлюючого документа з наступних підстав. [PERSON], має намір продати належну їй на праві приватної власності квартиру№171 в будинку №157 по вул. Свердлова в м. Вінниці, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло згідно з рішенням підприємства «Вінницябуд» від 07.10.1996 року за №182, зареєстрованого у реєстровій книзі Вінницького обласного обєднання БТІ №313/26027. Під час звернення до приватного нотаріуса [PERSON] було виявлено, що у свідоцтві про право власності на квартиру прізвище заявника зазначено «Пономарева» а у паспорті громадянина України допущено помилку і зазначено «Пономарьова». Згідно з свідоцтвом про народження серії VIII-АМ 742257, виданого 12.12.1972 року відділом РАГС м. Могилів-Подільський, Вінницької області дівоче прізвище заявника «Гундишева». 11.07.1992 року заявник уклала шлюб з [PERSON] та після укладення шлюбу змінила прізвище на «Пономарева». 29.03.1995 року шлюб було розірвано. Після розірвання шлюбу заявнику залишено прізвище чоловіка [PERSON]. 07.10.1996 року [PERSON] отримала свідоцтво про право власності на житло, а саме на квартиру [ADDRESS]. Після отримання свідоцтва в листопаді 1996 року заявник звернулась до паспортного столу з метою отримання нового паспорту. 09.12.1996 року їй було видано паспорт громадянина України, серії АА 377094, виданий Ленінським РВ УМВС України у Вінницькій області на імя [PERSON], [INFO]. Як вбачається з свідоцтва про право власності на квартиру прізвище заявника вказано «Пономарева», а у паспорті «Пономарьова». Отже, у правовстановлюючому документі на квартиру прізвище заявника відрізняється від її прізвища в документі, що посвідчує особу. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у паспорті. Згідно з розясненнями, які містяться в п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали документи не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України громадяни мають право звернутись до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, які випливають з цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючий. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved