Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є власницею житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться в с.Ковалівка Полтавського району Полтавської області по вул. Макаренка, 25. Після реєстрації шлюбу її сина [PERSON] з [PERSON] - відповідачем по справі, остання зареєструвалась у її будинку. Шлюб між її сином та її невісткою [PERSON] у 2016 році був розірваний, і з липня 2016 року відповідач у її будинку не проживає, родинні звязки вона з нею не підтримує. Незважаючи на вказане, відповідач залишається зареєстрованою у будинку, що їй належить. Посилаючись на вказане, просила суд визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться в с.Ковалівка Полтавського району Полтавської області по вул. Макаренка, 25. В судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримав, давши пояснення аналогічні тим, що викладені в позовній заяві. Просив позовну заяву задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] позов не визнала з тих підстав, що вона дійсно у липні 2016 року залишила житловий будинок по вул. Макаренка, 25 в с. Ковалівка Полтавського району Полтавської області, оскільки чоловік перевіз її проживати до матері в с.Верхоли Полтавського району, де вона проживає по цей час. Всі речі, які належать їй, вона забрала із собою. До правоохоронних органів, із заявою про порушення її прав вона зверталась усно, однак там їй не допомогли. Оскільки її діти та онука проживають в [INFO], вона двічі на тиждень їх відвідує. Представник третьої особи Ковалівської сільської ради Полтавського району Полтавської області направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, при вирішенні спору покладався на розсуд суду. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Відповідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. В свою чергу, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст.16 ЦК України). Судом встановлено, що позивачу на праві власності належить житловий будинок з господарськими будівлями, які розташовані в с.Ковалівка Полтавського району Полтавської області по вул. Макаренка, 25. Вказане підтверджується рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 13 листопада 2009 року, згідно якого за [PERSON] визнано право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, в тому числі і на самовільно побудовані добудови до будинку, що розташовані за вищевказаною адресою (а.с.6). Після укладення 03 червня 1995 року шлюбу із сином позивача [PERSON], [PERSON] була зареєстрована та проживала у будинку по вул. Макаренка, 25 в с. Ковалівка Полтавського району Полтавської області, який належав матері позивача [PERSON], а після її смерті 01 травня 2006 року, спадщину прийняла донька спадкодавця, позивач [PERSON]. Право власності на вказане нерухоме майно зареєстроване за позивачем [PERSON], що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації та містобудування Полтавського району» №25097236 від 21 січня 2010 року (а.с.7). Після припинення шлюбних відносин, а пізніше після розірвання шлюбу з сином позивача, [PERSON] стала проживати в [INFO], у своїй матері. Згідно довідки, виданої Ковалівською сільською радою Полтавського району Полтавської області №2165 від 27 червня 2018 року, у будинку №25 по вул. Макаренка в с. Ковалівка Полтавського району Полтавської області зареєстровані [PERSON], [INFO] (син позивача), [PERSON], [INFO] (колишня дружина сина позивача), [PERSON], [INFO] (син відповідача), [PERSON], [INFO] (дочка відповідача), [PERSON] (онука відповідача) (а.с.8). Згідно ст. 391 ЦПК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до акта, складеного 02 липня 2018 року депутатом Ковалівської сільської ради Полтавського району [PERSON] та затвердженого сільським головою, [PERSON] по вул. Макаренка, 25 с. Ковалівка Полтавського району Полтавської області не проживає з липня 2016 року по теперішній час (а.с.9). Згідно акта від 27 вересня 2018 року, складеного депутатом Ковалівської сільської ради Полтавського району [PERSON] та затвердженого сільським головою, [PERSON] проживала в домі, що належить [PERSON], по вул. Макаренка, 25 с.Ковалівка Полтавського району Полтавської області з 1995 року, а з липня 2016 року вона не проживає за вказаною адресою, але приймає участь у вихованні сина [PERSON], [INFO] (а.с.43). Даний факт підтвердили допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] - бувший чоловік відповідача; [PERSON] - сусід позивача; [PERSON] - подруга та кума відповідача; [PERSON] - сусідка відповідача за теперішнім місцем її проживання в [INFO]. Відповідач [PERSON] також не заперечила проти того, що з липня 2016 року по даний час у спірному житловому будинку вона не проживає, а проживає в [INFO], із своєю матірю та братом. Стороною відповідача належних та допустимих доказів поважності причин відсутності за зареєстрованим місцем проживання суду не надано, відтак позов про визнання особи такою, що втратила право на житло, є обґрунтованим та підлягає до задоволенню. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно із ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі задоволення позову на відповідача. Вирішуючи питання стягнення судового збору, суд приходить до висновку, що відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені нею судові витрати, повязані зі сплатою судового збору, в розмірі 704 грн. 80 коп. Згідно із ст. 137 ЦПК України, витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Представник позивача адвокат [PERSON] просив стягнути із відповідача витрати на професійну правничу допомогу та в підтвердження понесених вказаних витрат суду було надано наступні докази: ордер серія ПТ №063916 від 04 жовтня 2018 року на надання правової допомоги [PERSON] адвокатом [PERSON]; свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ПТ №1782 від 25 липня 2017 року; договір про надання правової допомоги від 20 червня 2018 року, розрахунок судових витрат, квитанцію про сплату судових витрат на професійну правничу допомогу (а.с.51-53, 78, 79). Суд погоджується з понесеними позивачем витратами на професійну правничу допомогу адвоката, окрім витрат на представництво інтересів позивача в суді в сумі 2000 грн., оскільки його участь у судовому засіданні у даній справі тривала не більше двох годин, та у відповідності до ст. 137 ЦПК України, стягує з відповідача на користь позивача 4000 грн. витрат, повязаних з наданням правової допомоги. На підставі викладеного,

Outcome: approved