Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу в обґрунтування якого вказала, що шлюб між нею та відповідачем було зареєстровано 13.08.2016 року Київським районним у м. Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №459. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON] [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, більше року вони з відповідачем не ведуть спільного господарства, разом не проживають. Позивач просила шлюб розірвати з причин неможливості подальшого перебування у шлюбних відносинах. В судовому засіданні позивач позов підтримала та пояснила, що з відповідачем перебуває в шлюбі, який зареєстровано 13.08.2016 року. Від шлюбу вони мають малолітню доньку [PERSON] [INFO], яка проживає з позивачкою. Зазначила, що причиною розірвання шлюбу є різні погляди на життя, відсутність порозуміння. Проживають окремо з жовтня 2017 року. Шлюб фактично існує формально. Після народження дитини відповідач не цікавився її вихованням та здоров'ям. Після надання строку на примирення, між ними примирення не відбулось, категорично вважає, що примирення між ними неможливе. Протягом строку на примирення відповідач приїжджав побачитись з дитиною, але в зв'язку з тим, що інколи це відбувалось близько 23-00 годин і дитина спала, неможливо було надати дитину для побачення. Просить розірвати шлюб з відповідачем та після розірвання шлюбу відновити їй прізвище «[PERSON]» Відповідач проти задоволення позову заперечував, пояснив, що йому незрозуміла поведінка позивача та причини розірвання шлюбу. Погоджується що більше року проживають окремо. Під час наданого судом строку для примирення, між ними примирення не відбулось, оскільки вважає що необхідний ще строк для примирення. Також пояснив що декілька разів приїжджав до позивача щоб побачитись з дитиною, але йому відмовляли. Заслухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, з наступних підстав. На підставі ст.111 СК України, судом вжито заходів для примирення сторін шляхом надання терміну для примирення з 08 лютого 2018 року до 10 квітня 2018 року. Однак примирення між подружжям не відбулось. Сторони перебувають у шлюбі з 13.08.2016 року зареєстрованому Київським районним у м. Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №459, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON] [INFO], на підтвердження чого надано копію свідоцтва про народження. Як стверджує позивач сім'я існує формально, шлюбні відносини припинені з жовтня 2017 року та поновити їх неможливо. Відповідач з доводами позивача не погодився, оскільки вважає, що йому не повідомляють дійсну причину розірвання шлюбу, та вважає за можливе збереження шлюбу. За таких обставин суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін. Згідно ст. ст.21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ст. 113 СК України особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім'я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім'ї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя та їх дитини, тому є наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Враховуючи позицію позивача суд вважає можливим після розірвання шлюбу [PERSON] відновити дошлюбне прізвище «[PERSON]». Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 640.00 грн. та документально підтвердженні витрати на правову допомогу сплачені позивачем в розмірі 600,00 грн.

Outcome: approved