Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до Іллічівського міського суду Одеської області з позовом в якому просить стягувати щомісячно з відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% відсотків від прожиткового мінімуму доходів громадян на кожну дитину відповідного віку починаючи з дня подачі позову і до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до [INFO], а потім в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) до повноліття [PERSON], тобто до [INFO], обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач в добровільному порядку не надає їй матеріальної допомоги на утримання дітей. Також позивач просить стягувати з відповідача щомісячно аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу), починаючи з дня подачі позову і до досягнення молодшою дитиною [PERSON], трирічного віку, тобто до [INFO], мотивуючи тим, що через малолітній вік дитини вона не має змоги працювати, в зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги з боку відповідача - батька дитини. В судове засідання позивач не з'явилась, надала заяву в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи (а.с.13). Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, був повідомлений про день, час та місце розгляду справи (а.с.11)про причини неявки суду не сповістив та від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до положень ст.224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів з відповідача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 22 листопада 2003 року знаходяться в зареєстрованому шлюбі (а.с.3). Від шлюбу сторони мають спільних дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.3, 12). Як вбачається з позовної заяви, діти проживають разом з матір'ю [PERSON] та знаходяться на її утриманні. Відповідач, який приходиться батьком неповнолітніх дітей, матеріальної допомоги на їх утримання не надає. У відповідності зі ст.ст.180, 183 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У разі спору розмір аліментів визначається судом. У відповідності зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище і стан здоров'я дитини та платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків, дружини. Відповідно до ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Частинами 2, 4 ст.84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини, до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Оскільки позивач не має змоги працювати, у зв'язку з доглядом за дитиною до досягнення нею трирічного віку, вона потребує матеріальної допомоги з боку відповідача - батька дитини. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує, що відповідач є працездатною особою, інших утриманців не має. Утримання малолітніх дітей потребує значних матеріальних коштів, зокрема, на придбання дитячого харчування, одягу, предметів гігієни, ліків тощо. Позивач не в змозі самостійно забезпечити утримання дітей, а через їх малолітній вік дітей вона не має змоги працювати. За таких обставин суд вважає що вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання дітей та на утримання дружини підлягають задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved