Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-28 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із даним позовом, зазначивши, що 24 червня 2020 року на 35 сесії 7 скликання Ладижинська міська рада Вінницької області прийняла рішення № 1225 про переоформлення права на земельні ділянки, а саме: у зв`язку з набуттям права власності на жилий будинок, господарські будівлі та споруди, відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Другої тростянецької державної нотаріальної контори 28.05.1992, надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність [PERSON] , який проживає в [ADDRESS] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , які знаходяться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 0,2184 га, згідно цільового призначення: 0,1452 га - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (02.01); 0,0732 га - для ведення особистого селянського господарства (01.03). 07.07.2020 [PERSON] за договором № 65 від 07.07.2020 з ФОП [PERSON] був замовлений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка розташована на території [ADDRESS] для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та для ведення особистого селянського господарства. Проект землеустрою був виготовлений. Між Ладижинською міською радою та [PERSON] був укладений акт встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості): Ладижинська міська рада надає, а [PERSON] приймає земельну ділянку у власність площею 0,2184 га (0,1452 га та 0,0732 га) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та ведення особистого селянського господарства з встановленими межовими знаками в кількості 13 та 10 шт. на підставі рішення 35 сесії 7 скликання Ладижинська міська рада Вінницької області від 24.06.2020 № 1225, яка знаходиться на території [ADDRESS] , кадастровий номер 0510690002:10:002:0279 та 0510690002:10:002:0281. [INFO] в м. Ладижин Вінницької області її чоловік [PERSON] помер. За життя він не завершивши процедуру приватизації вищевказаних земельних ділянок і не отримавши необхідні документи, що посвідчують право власності на ці земельні ділянки. Вона прийняла спадщину, що відкрилась після смерті чоловіка [PERSON] та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом від 21.07.2021 на житловий будинок [ADDRESS] , реєстр. № 1306. Вона є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] .. Відомості про інших спадкоємців, які б заявили про свої наміри отримати свідоцтва про право на спадщину на вищезазначене майно, відсутні. Але оскільки відсутній правовстановлюючий документ на земельні ділянки, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 0,2184 га, згідно цільового призначення: 0,1452 га - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (02.01); 0,0732 га - для ведення особистого селянського господарства (01.03), нотаріус відмовила видати свідоцтва про право на спадщину на ці земельні ділянки. Закінчити процедуру приватизації земельних ділянок на померлого, а також зареєструвати за ним право власності на земельні ділянки, в позасудовому порядку неможливо. 02.12.2020 вона отримала витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, номер витягу НВ-6314283092020, площею 0,1452 га, цільове призначення: 02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 0510690002:10:002:0279 та витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, номер витягу НВ-2104948472020, площею 0,0732 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 0510690002:10:002:0281. 09.11.2021 вона звернулась до Ладижинської міської ради Вінницької області із заявою про надання дозволу на завершення процедури приватизації вищевказаних земельних ділянок на її ім`я та реєстрації права власності на ці земельні ділянки. На цю заяву вона отримала лист-відмову № 21-27/2382 від 29.11.2021, в якому зазначено, що надання дозволу на завершення процедури приватизації земельних ділянок та реєстрації права власності на ці земельні ділянки на її ім`я не входить до повноважень органів місцевого самоврядування, передбачених законодавством України. Тому вона вимушена звернутися до суду та просити визнати за нею право на завершення приватизації земельних ділянок, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 0,2184 га. Сторони по справі в судове засідання не з`явилися. Представник позивача адвокат Анісімова А.М. подала до суду заяву, в якій позовні вимоги позивача підтримує, просить їх задовольнити та просить розглянути справу без її участі та участі позивача. Представник відповідача Ладижинської міської ради Вінницької області подав до суду заяву в якій просить розглянути справу за відсутності представника, не заперечують щодо задоволення позовних вимог. Дослідивши письмові матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Постановою Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року, визначено, що у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до положень ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. За змістом положень статті 182 ЦК України до складу спадщини входить лише те нерухоме майно, право на яке зареєстровано в органах, що здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Таким чином, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. У Перехідних положеннях Земельного Кодексу України визначено, у разі, коли спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно до ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання права на завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Відповідно до правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування, - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 21 березня 2018 року по справі № 623/633/17, провадження № 61-6243 св 18 в якій зазначено, що якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Судом встановлено, що 24 червня 2020 року на 35 сесії 7 скликання Ладижинська міська рада Вінницької області прийняла рішення № 1225 про переоформлення права на земельні ділянки, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 0,2184 га, згідно цільового призначення: 0,1452 га - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (02.01); 0,0732 га - для ведення особистого селянського господарства (01.03) та надали дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність [PERSON] у зв`язку з набуттям права власності на жилий будинок, господарські будівлі та споруди, відповідно до договору купівлі-продажу, що підтверджується копією рішення Ладижинської міської ради Вінницької області №1225 від 24.06.2020. [PERSON] помер [INFO] в м. Ладижин Вінницької області, що вбачається з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . 07.07.2020 [PERSON] був замовлений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка розташована на території [ADDRESS] для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується копією проекту землеустрою за договором № 65 від 07.07.2020 виданого ФОП [PERSON] .. Процедуру приватизації земельних ділянок [PERSON] не завершив і не отримав необхідні документи, що посвідчують право власності на земельні ділянки. [PERSON] прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON] та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом посвідченого державним нотаріусом Другої тростянецької державної нотаріальної контори Вінницької області. 02.12.2020 [PERSON] отримала витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, номер витягу НВ-6314283092020, площею 0,1452 га, цільове призначення: 02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 0510690002:10:002:0279 та витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, номер витягу НВ-2104948472020, площею 0,0732 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 0510690002:10:002:0281. 09.11.2021 [PERSON] звернулась до Ладижинської міської ради Вінницької області із заявою про надання дозволу на завершення процедури приватизації земельних ділянок, однак отримала відмову, що вбачається з копії листа-відмови № 21-27/2382 від 29.11.2021. Відтак, встановлено, що позивач не може в позасудовому порядку оформити свої права на завершення приватизації земельної ділянки. Виходячи із наведеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, відтак, підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved