Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що з відповідачем по справі [PERSON]С вона уклала шлюб 17 лютого 2007 року, який був зареєстрований Першотравенським відділом РАЦ за актовим записом №22. Від сумісного життя у них народилась донька [PERSON], [INFO], батьком якої у свідоцтві про її народження записаний відповідач. Приводом для звернення з цим позовом стало те, що з відповідачем різні люди з різними характерами та поглядами на життя. З цієї причини між ними часто виникали сварки, образи, які з годом привели до взаємної неприязні. Взаємна неприязнь стала причиною припинення шлюбних та сімейних відносин. З 2008 року і до цього часу вони проживають окремо, ведуть окреме господарство, не спілкуються. Відповідач виїхав у місто Одеса де проживає на цей час. Таким чином, взаємні почуття між ними давно втрачені, а характер взаємовідносин такий, що робить неможливим поновлення сімейних відносин. За час окремого проживання поновлення шлюбних відносин недоцільне, а з урахуванням взаємовідносин між ними, неможливе. Спору майнового характеру між ними немає. Питання про вихованню дитини вони вирішили одразу після розірвання шлюбних відносин. Просить суд розірвати шлюб з [PERSON] зареєстрований 17 лютого 2007 року, відділом реєстрації актів цивільного стану Першотравенського міського управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом №22. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище [PERSON]. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Згідно ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Виходячи з матеріалів справи, вбачається, що відповідно до свідоцтва про шлюбу серії 1-КИ №1682201 від 08 червня 2010 року [PERSON], [INFO], уродженець [INFO], та [PERSON], [INFO], уродженка міста Першотравенська, Дніпропетровської області, зареєстрували свій шлюб за актовим записом №22 у відділі реєстрації актів цивільного стану Першотравенського міського управління юстиції Дніпропетровської області. Згідно свідоцтва про народження серії 1-ЖД №107698 виданого 11 вересня 2007 року другим відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції у м.Одесі підтверджується факт того, що у [PERSON] та [PERSON] є спільна дитина [PERSON], [INFO]. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити з наступних підстав: Частиною 2\~статті 3 СК України\~встановлено, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до\~ст.112 Сімейного Кодексу України, п.12\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи особливий характер сімейних відносин а також те, що збереження шлюбу можливе лише на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Детально вивчивши й оцінивши мотиви розлучення, повно і всебічно з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до\~ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно ч.1 ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягти з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір при пред'явленні позову до суду в розмірі 551,20 гривня.

Outcome: approved