overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою згідно з якою просила встановити факт, що її мати [PERSON] , [INFO] , громадянка України померла в м. Донецьк. Вимоги заяви мотивовані тим, що документи, видані їй на підтвердження факту смерті її мати [PERSON] , не визнаються в Україні, що в свою чергу перешкоджає їй отримати свідоцтво про смерть. Провадження відкрито на підставі ухвали суду від 24.07.2020 року. Заявник в судове засідання не з`явилась, просила розглядати у її відсутність, на позовних вимогах наполягає та просить задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду заяви повідомлявся належним чином. Дослідивши надані матеріали, суд приходить до висновку про можливість задоволення вимог заяви за таких підстав. З огляду на особисті документи заявника. Батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження. Згідно зі свідоцтвом про смерть виданим органом ДНР [PERSON] , померла в м. Донецьк [INFO], актовий запис про смерть №225. Проте, Святошинський районний у м. Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (Київ) відмовив заявника в проведенні державної реєстрації смерті, пославшись на те, що вказані документи не підтверджують факт смерті, оскільки видані органами, що не визнаються в Україні. Статтею 17 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану» встановлено, що підставою для проведення державної реєстрації смерті є: документ встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Оскільки, дані, що містяться в свідоцтві про смерть, узгоджуються з даними приватних документів померлого, з урахуванням того, що останні документи знаходяться у заявника, факт рідства померлого із заявником підтверджено належними документами, то суд знаходить доведеним, що [PERSON] , [INFO] , громадянинка України, померла [INFO] в м. Донецьк. Належного документу на підтвердження смерті [PERSON] , як це вбачається з наведеного, не має, а тому суд погоджується із заявником, що такий факт може бути підтверджено лише в судовому порядку, відповідно і на підставі ст. ст. 315, 317 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою згідно з якою просила встановити факт, що її мати [PERSON] , [INFO] , громадянка України померла в м. Луганськ Луганської області. Вимоги заяви мотивовані тим, що документи, видані їй на підтвердження факту смерті її матері [PERSON] , не визнаються в Україні, що в свою чергу перешкоджає йому отримати свідоцтво про смерть. Провадження відкрито на підставі ухвали суду від 23.03.2021 року. Заявник в судове засідання не з`явивилась, просила розглядати у її відсутність, на позовних вимогах наполягає та просить задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду заяви повідомлявся належним чином. Дослідивши надані матеріали, суд приходить до висновку про можливість задоволення вимог заяви за таких підстав. З огляду на особисті документи заявника. Батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження. Згідно зі свідоцтвом про смерть виданим органом ЛНР [PERSON] , померла в м.Луганськ [INFO] , актовий запис про смерть №185. Проте, Святошинський районний у м. Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (Київ) відмовив заявнику в проведенні державної реєстрації смерті, пославшись на те, що вказані документи не підтверджують факт смерті, оскільки видані органами, що не визнаються в Україні. Статтею 17 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану» встановлено, що підставою для проведення державної реєстрації смерті є: документ встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Оскільки, дані, що містяться в свідоцтві про смерть, узгоджуються з даними приватних документів померлого, з урахуванням того, що останні документи знаходяться у заявника, факт рідства померлої із заявником підтверджено належними документами, то суд знаходить доведеним, що [PERSON] , [INFO] , громадянка України, померла [INFO] в м. Луганськ, Луганської області. Належного документу на підтвердження смерті [PERSON] , як це вбачається з наведеного, не має, а тому суд погоджується із заявником, що такий факт може бути підтверджено лише в судовому порядку, відповідно і на підставі ст. ст. 315, 317 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою згідно з якою просила встановити факт, що її сестра [PERSON] , [INFO] , громадянка України померла в м. Луганськ Луганської області. Вимоги заяви мотивовані тим, що документи, видані їй на підтвердження факту смерті її сестри [PERSON] , не визнаються в Україні, що в свою чергу перешкоджає йому отримати свідоцтво про смерть. Провадження відкрито на підставі ухвали суду від 02.03.2021 року. Заявник в судове засідання не з`явивилась, просила розглядати у їй відсутність, на позовних вимогах наполягає та просить задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду заяви повідомлявся належним чином. Дослідивши надані матеріали, суд приходить до висновку про можливість задоволення вимог заяви за таких підстав. З огляду на особисті документи заявника. В родині [PERSON] та [PERSON] народилдись доньки [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження. Згідно зі свідоцтвом про смерть виданим органом ЛНР [PERSON] ., померла в м.Луганськ [INFO] , актовий запис про смерть №1179. Проте, Святошинський районний у м. Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (Київ) відмовив заявнику в проведенні державної реєстрації смерті, пославшись на те, що вказані документи не підтверджують факт смерті, оскільки видані органами, що не визнаються в Україні. Статтею 17 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану» встановлено, що підставою для проведення державної реєстрації смерті є: документ встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Оскільки, дані, що містяться в свідоцтві про смерть, узгоджуються з даними приватних документів померлої, з урахуванням того, що останні документи знаходяться у заявника, факт рідства померлої із заявником підтверджено належними документами, то суд знаходить доведеним, що [PERSON] , [INFO] , громадянка України, померла [INFO] в м. Луганськ, Луганської області. Належного документу на підтвердження смерті [PERSON] , як це вбачається з наведеного, не має, а тому суд погоджується із заявником, що такий факт може бути підтверджено лише в судовому порядку, відповідно і на підставі ст. ст. 315, 317 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою згідно з якою просила встановити факт, що її тітка [PERSON] , [INFO] , громадянка України померла у м.Луганськ. Вимоги заяви мотивовані тим, що документи, видані їй на підтвердження факту смерті її тітки [PERSON] , не визнаються в Україні, що в свою чергу перешкоджає йому отримати свідоцтво про смерть. Провадження відкрито на підставі ухвали суду від 11.05.2021 року. Заявник в судове засідання не з`явилась, просила розглядати у її відсутності, на позовних вимогах наполягає та просить задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду заяви повідомлявся належним чином. Дослідивши надані матеріали, суд приходить до висновку про можливість задоволення вимог заяви за таких підстав. З огляду на особисті документи заявника. Батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження. [PERSON] та [PERSON] є рідними сестрами. Згідно зі свідоцтвом про смерть виданим органом ЛНР [PERSON] , померла в м. Луганськ [INFO] , актовий запис про смерть №139. Проте, Святошинський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, відмовив заявнику в проведенні державної реєстрації смерті, пославшись на те, що вказані документи не підтверджують факт смерті, оскільки видані органами, що не визнаються в Україні. Статтею 17 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану» встановлено, що підставою для проведення державної реєстрації смерті є: документ встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Оскільки, дані, що містяться в свідоцтві про смерть, узгоджуються з даними приватних документів померлої, з урахуванням того, що останні документи знаходяться у заявника, факт рідства померлої із заявником підтверджено належними документами, то суд знаходить доведеним, що [PERSON] , [INFO] , померла в м. Луганськ. Належного документу на підтвердження смерті [PERSON] , як це вбачається з наведеного, не має, а тому суд погоджується із заявником, що такий факт може бути підтверджено лише в судовому порядку, відповідно і на підставі ст. ст. 315, 317 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою згідно з якою просила встановити факт, що її чоловік [PERSON] , [INFO] , громадянин України помер у м.Сімферополь Республіка Крим. Вимоги заяви мотивовані тим, що документи, видані їй на підтвердження факту смерті чоловіка [PERSON] , не визнаються в Україні, що в свою чергу перешкоджає їй отримати свідоцтво про смерть. Провадження відкрито на підставі ухвали суду від 17.06.2021 року. Заявник в судове засідання не з`явилась, просила розглядати у її відсутність, на позовних вимогах наполягає та просить задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду заяви повідомлявся належним чином. Дослідивши надані матеріали, суд приходить до висновку про можливість задоволення вимог заяви за таких підстав. З огляду на особисті документи заявника. [PERSON] є чоловіком [PERSON] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб. Згідно зі свідоцтвом про смерть виданим відділом реєстрації смерті м. Сімферополя Департамента записів актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим [PERSON] , помер в м. Сімферополь Респудліки Крим [INFO] , актовий запис про смерть №24. Проте, Святошинський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, відмовив заявнику в проведенні державної реєстрації смерті, пославшись на те, що вказані документи не підтверджують факт смерті, оскільки видані органами, що не визнаються в Україні. Статтею 17 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану» встановлено, що підставою для проведення державної реєстрації смерті є: документ встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Оскільки, дані, що містяться в свідоцтві про смерть, узгоджуються з даними приватних документів померлого, з урахуванням того, що останні документи знаходяться у заявника, то суд знаходить доведеним, що [PERSON] , [INFO] , помер в м.Сімферополь Республіка Крим. Належного документу на підтвердження смерті [PERSON] , як це вбачається з наведеного, не має, а тому суд погоджується із заявником, що такий факт може бути підтверджено лише в судовому порядку, відповідно і на підставі ст. ст. 315, 317 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою згідно з якою просила встановити факт, що її чоловік [PERSON] , [INFO] , громадянка України помер у м.Донецьк. Вимоги заяви мотивовані тим, що документи, видані їй на підтвердження факту смерті її чоловіка [PERSON] , не визнаються в Україні, що в свою чергу перешкоджає йому отримати свідоцтво про смерть. Провадження відкрито на підставі ухвали суду від 10.11.2021 року. Заявник в судове засідання не з`явилась, просила розглядати у її відсутність, на позовних вимогах наполягає та просить задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду заяви повідомлявся належним чином. Дослідивши надані матеріали, суд приходить до висновку про можливість задоволення вимог заяви за таких підстав. З огляду на особисті документи заявника. Чоловіком [PERSON] є [PERSON] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про одруження. Згідно зі свідоцтвом про смерть виданим органом ДНР [PERSON] , помер в м. м. Донецьк [INFO] , актовий запис про смерть №1628. Проте, Святошинський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, відмовив заявнику в проведенні державної реєстрації смерті, пославшись на те, що вказані документи не підтверджують факт смерті, оскільки видані органами, що не визнаються в Україні. Статтею 17 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану» встановлено, що підставою для проведення державної реєстрації смерті є: документ встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Оскільки, дані, що містяться в свідоцтві про смерть, узгоджуються з даними приватних документів померлого, з урахуванням того, що останні документи знаходяться у заявника, то суд знаходить доведеним, що [PERSON] , [INFO] , помер в м. Донецьк. Належного документу на підтвердження смерті [PERSON] , як це вбачається з наведеного, не має, а тому суд погоджується із заявником, що такий факт може бути підтверджено лише в судовому порядку, відповідно і на підставі ст. ст. 315, 317 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою і просить визнати [PERSON] недієздатною, встановити над нею опіку та призначити її опікуном. На обґрунтування своїх вимог заявниця повідомила, що [PERSON], [INFO], яка проживає за адресою: [INFO], є її сестрою, являється інвалідом ІІ групи, знаходиться на диспансерному обліку, має стійке психічне захворювання. Внаслідок хвороби [PERSON]В не в змозі працювати, не усвідомлює наслідків своєї поведінки, не може орієнтуватися в простих життєвих ситуаціях, не здатна усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними, а тому потребує сторонньої допомоги. Представник органу опіки та піклування Іллінецької районної державної адміністрації [PERSON] подала клопотання від 16.02.2016 року, в якому просить призначити [PERSON] опікуном [PERSON]. Оскільки згідно висновку лікарсько-консультативної комісії 194/17 від 16 жовтня 2015 року, вона має діагноз F 06,3 (згідно класифікації психічних та вторинних захворювань означає органічні (афективні) розлади) та потребує постійного стороннього догляду, не здатна до самообслуговування. Заявник [PERSON] у судовому засіданні не зявилась, проте подала заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутність, заявлені вимоги підтримала та просить їх задовольнити. Представник органу опіки та піклування Іллінецької районної державної адміністрації [PERSON] в судове засідання не зявилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, не заперечує щодо задоволення заяви та призначення опікуном [PERSON] [PERSON] Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно ст. 41 ч. 1 ЦК України, над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Згідно ч. 1 ст. 241 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна. Судом встановлено, що згідно висновку лікарсько-консультативної комісії 194/17 від 16 жовтня 2015 року, вона має діагноз F 06,3 (згідно класифікації психічних та вторинних захворювань означає органічні (афективні) розлади) та потребує постійного стороннього догляду, не здатна до самообслуговування. Також згідно довідки ВТЕК від 20 січня 1983 року вона визнана непрацездатною, інвалідність встановлена безстроково. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання недієздатною [PERSON], [INFO], яка проживає за адресою: [INFO], та встановити над нею опіку. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою і просить визнати свою дочку [PERSON], [INFO], уродженку м. Переяслав-Хмельницького Київської області, мешканку [ADDRESS], недієздатною, посилаючись на те, що вона страждає на психічне захворювання, що класифікується як розумова відсталість помірного ступеня (код F 71). Також просить призначити її опікуном відповідно до рішення № 45-05 від 24.02.2015 року виконкому Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області. В судовому засіданні заявниця свої вимоги підтримала і просить дану заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи - органу опіки та піклування Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області Бойко С.П. не заперечує проти задоволення заяви. В ході судового розгляду було встановлено, що [PERSON], [INFO], є інвалідом другої групи з дитинства довічно та є непрацездатною, що підтверджується довідкою МСЕК виданою 04.11.1995 року. [PERSON] перебуває на обліку у лікаря ? психіатра КЗ Переяслав-Хмельницької районної ради «Переяслав-Хмельницький центр первинної медико-санітарної допомоги» із 1979 року з діагнозом (код F 71), що стверджується довідкою КЗ Переяслав-Хмельницької районної ради «Переяслав-Хмельницький центр первинної медико-санітарної допомоги» від 15.01.2015 року. Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 129 від 08.04.2015 року, [PERSON] страждає на помірну розумову відсталість у ступені неглибокої імбецильності. За своїм психічним станом [PERSON] розуміти значення своїх дій та керувати ними не може. За таких обставин заява [PERSON] про визнання її дочки [PERSON] недієздатною підлягає задоволенню, оскільки в силу ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Вирішуючи заяву в частині призначення опіки над [PERSON], суд виходить із наступного. Заявниця є матір'ю [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] та копією свідоцтва про укладення шлюбу, що свідчить про те, що заявниця після укладення шлюбу змінила своє прізвище на «[PERSON]». Заявниця здійснює догляд за дочкою, турбується про неї, дбає про її здоров'я. В силу ст.58 ЦК України опіка встановлюється над фізичними особами, які визнані недієздатними. За правилами ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. В матеріалах справи є рішення № 45-05 від 24.02.2015 року, відповідно до якого виконком Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області вважає доцільним призначити гр. [PERSON] опікуном над її дочкою ? інвалідом 2 групи з дитинства [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.ст. 39, 58, 60 ЦК України, згідно ст. ст. 10, 60, 88, 209, 212, 215, 241 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою і просить встановити факт належності Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 759015, площею 2,51 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Бурівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області, виданого 15 серпня 2005 року Городнянською районною державною адміністрацією Чернігівської області на підставі розпорядження від 24 травня 2005 року № 126, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 25 [PERSON]. Свої вимоги мотивує тим, що після смерті [PERSON], померлої 05.04.2016 року, відкрилась спадщина за заповітом на все її майно, у тому числі земельну ділянку, площею 2,51 га. У державному акті на право власності на земельну ділянку прізвище спадкодавця записано «Барбусі», а по-батькові «Яківні», а у свідоцтві про смерть прізвище записано «Барбуха», а по-батькові «Яковлівна». Невідповідність прізвища та по-батькові спадкодавця є перепоною для оформлення заявником спадщини. Заявник у попереднє судове засідання не зявилася, про дату слухання справи повідомлялася у встановленому порядку. Надійшла заява про розгляд справи без її участі, заяву підтримує, просить задовольнити. Представник Бурівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області у попереднє судове засідання не зявився, надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника Бурівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області, заяву [PERSON] підтримують, проти задоволення не заперечують.

Outcome: approved