Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, стягнення додаткових витрат на дітей. Мотивувала тим, що вони є батьками двох дітей: [PERSON], 1996р.н., [PERSON], 2003р.н. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 06.11.2013 року на її користь були стягнуті аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку [PERSON] щомісяця. Будь-якої іншої матеріальної допомоги відповідач не надає, з дітьми не спілкується. Діти проживають з позивачкою, знаходяться на її утриманні. Після того, як [INFO] їх доньці [PERSON] виповнилось вісімнадцять років сума аліментів стала вдвічі меншою, вона отримує 459,30 грн. і цієї суми не достатньо для задоволення потреб сина [PERSON], тому вона просить збільшити розмір аліментів на утримання неповнолітнього [PERSON] і стягувати з відповідача ? частку всіх видів його заробітку (доходу). Крім того, їх донька [PERSON] навчалась у Вінницькому коледжі будівництва і архітектури Київського національного університету будівництва і архітектури за спеціальністю «економіка підприємства» на платній формі навчання. За 2013 рік позивачка сплатила за навчання доньки 2250 грн. Їх син [PERSON] має проблеми із зором, на його лікування вона витрачає багато коштів. 19.07.2014 року вона придбала за власні кошти путівку для оздоровлення сина в санаторій «Сокілець», вартістю 493 грн. Відповідно до ст. 185 СК України просила стягнути з відповідача половину понесених нею додаткових витрат на дітей в сумі 1372 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали за викладених у ньому обставин. Суду пояснили, що після досягнення старшою дитиною повноліття позивач на утримання сина отримує 1/6 частину доходів відповідача, що складає приблизно 493 грн., однак цих коштів не вистачає, тому просили збільшити розмір аліментів до ? частини від доходів відповідача. Також вважають, що відповідач повинен нести додаткові витрати на дітей, пов`язані з оплатою навчання доньки та оздоровлення сина, які понесла позивач, тому просили стягнути з відповідача половину понесених додаткових витрат в сумі 1372 грн., а також стягнути судові витрати. Відповідач [PERSON] позов визнав частково, погодився сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі ? частки своїх доходів. Суму в розмірі 1372 грн. додаткових витрат та судові витрати, понесені позивачкою не визнав, суду пояснив, що донька поступила в коледж на безкоштовну форму навчання, навіть отримувала стипендію, він оплачував заняття з репетиторами, а в 2014 році перевелась на заочну форму навчання і його батьки сплатили кошти за навчання в розмірі 5000 грн. Крім того, він допомагав сину і коли їхав в санаторій, давав 200 грн. сину. Також просив врахувати, що протягом 2013-2014 років він сплачував позивачці аліменти в сумі 1850 грн., про що у нього є розписки. Також він вітає дітей на дні народження та свята, проводить з ними час, син [PERSON] приїздив до нього на дачу та по кілька днів проживав у нього і знаходився на його утриманні. На його утриманні знаходяться батьки-пенсіонери, які мають ряд захворювань і потребують матеріальної допомоги на лікування, а його пенсія складає 2662,93 грн., тому він не може нести додаткові витрати на дітей. Просив в задоволенні позову в цій частині відмовити. Вислухавши пояснення осіб, що беруть участь в справі, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 06.11.2013 року з [PERSON] було стягнуто на користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) до досягнення старшою дитиною повноліття (а.с. 5, 6). [INFO] старша донька - [PERSON] досягла повноліття, тому розмір аліментів, що стягується на утримання сина [PERSON], 2003 р.н., зменшився до 1/6 частки. Так, згідно ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідні роз`яснення також містяться в п. 23 постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року. Відповідно до ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом (ст. 183 СК України). В судовому засіданні відповідач визнав позов в частині стягнення з нього аліментів на утримання сина [PERSON], 2003 р.н., в розмірі ? частки доходу. Враховуючи наведені обставини, вимоги Закону, а також положення ст. 174 ЦПК України, суд вважає необхідним змінити розмір аліментів, присуджений за рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 06.11.2013 року по справі №127/23313/13-ц та стягувати з [PERSON], [INFO], громадянина України, зареєстрованого в [ADDRESS], пенсіонера, на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі ? частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання даним рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, відповідно до ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Позивач надала суду належні докази сплати нею коштів за навчання [PERSON] в сумі 2250 грн. (квитанція від 25.02.2013 року) в період, коли вона була ще неповнолітньою та за путівку до санаторію, придбану для сина [PERSON], 2003 р.н. в сумі 493 грн. (квитанція від 18.06.2014 року), всього 2743 грн. Оскільки батьки зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дітей, відповідач доказів того, що приймав участь у додаткових витратах, не надав, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача половину понесених витрат, в сумі 1372 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 551,20 грн. за вимогу про стягнення аліментів, а також на користь позивача понесені нею судові витрати в розмірі 551,20 грн. за вимогу про стягнення додаткових витрат на дітей.

Outcome: approved