Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-27 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за невиконане зобовязання. Позов мотивовано тим, що 10.09.2015 року позивачка надала [PERSON] кошти для встановлення кондиціонера у розмірі 6500 грн. та 200 доларів США, про що останній написав розписку. [PERSON] зобовязався виконати взяте на себе зобовязання протягом 2 тижнів, тобто до кінця вересня 2015 року, проте у зазначений час не виконав зобовязання і гроші на вимогу не повернув та фактично відмовився в подальшому встановлювати кондиціонер. Позивач неодноразово зверталась до відповідача та його рідних з вимогою повернути взяті кошти або виконати взяті на себе зобовязання, але на даний час кошти не повернуті і не вжито жодних заходів щодо придбання та монтування кондиціонерів. 27.04.2016 року позивачка надіслала письмову претензію до відповідача, яку він отримав 05.05.2016 року. Просила суд стягнути з відповідача на її користь 15\~157, 76 грн. з яких: 11694, 92грн. сума основного боргу, 2714, 34 грн. пеня за прострочення виконання зобовязання, 202 грн. 3% річних, 546, 50 грн. індекс інфляції. Крім того, 4000 грн. витрат на правову допомогу, та 551, 20 грн. судового збору. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав за обставин викладених в справі, просив суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, повторно, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином, поштовим повідомленням. Враховуючи вимоги ст. ст. 158, 169, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за заявою осіб, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тобто кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Між сторонами виникли правовідносини в сфері договірних зобовязань, а саме з договору підряду, що регулюються відповідними нормами Цивільного Кодексу України. При розгляді справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 10.09.2015 року [PERSON] надала [PERSON] кошти для встановлення кондиціонера у розмірі 6500 грн. та 200 доларів США, про що останній написав розписку (а.с.32). [PERSON] зобовязався виконати взяте на себе зобовязання протягом 2 тижнів, тобто до кінця вересня 2015 року, однак зобовязання не виконав. Відповідно до ст. 509, 526 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З матеріалів справи вбачається, що відповідач порушив умови договору та не виконав взяті на себе зобовязання у встановлений строк, при цьому виконання зобов'язання втратило інтерес для позивача. У звязку із порушенням відповідачем умов договору, позивачу завдано збитків в розмірі 11694, 92 грн.(6500 + 5194, 92(еквівалент 200 доларів США станом на 22.09.2016 року)= 11694, 92 грн.). Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Враховуючи вище викладене з відповідача на користь позивачки слід стягнути 3462, 84 грн. з яких: 2714, 34 грн. пеня за прострочення виконання зобовязання, 202 грн. 3% річних, 546, 50 грн. індекс інфляції. Відповідно до ст. ст. 84, 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивачки 4000 грн. витрат на правову допомогу та 551,20 грн. судового збору, які також підтвердженні документально. На підставі ст.ст. 22,530, 611, 623, 625, 1166 ЦК України та

Outcome: approved