Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, заінтересовані особи [PERSON] , Бердянська державна нотаріальна контора Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро). В заяві зазначено, [INFO] мій батько [PERSON] склав заповіт, який посвідчений Бердянською державною нотаріальною конторою Запорізької області за реєстровим № 1-845, відповідно до якого належний йому житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] (двадцять три) заповів - [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах кожній. [INFO] [PERSON] помер. В зв`язку з цим вона звернулась до Бердянської державної нотаріальної контори Запорізької області за оформленням права на спадщину. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13.01.2020 року державного нотаріуса Бердянської державної нотаріальної контори Запорізької області їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 5/12 часток житлового будинку [ADDRESS] . Зазначена постанова мотивована тим, що у заповіті посвідченому Бердянською державною нотаріальною конторою Запорізької області 26 лютого 1992 року за реєстровим № 1-845 зазначено ПІБ заповідача - « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого РАЦС по м. Бердянську Бердянського міськрайонного управління юстиції, [INFO] , вказано ПІБ померлого - « [PERSON] ». Отже, між прізвищами, яке зазначене в свідоцтві про смерть спадкодавця « [PERSON] », та у прізвищі, яке зазначено у заповіті « [PERSON] » містяться розбіжності, тому встановити належність заповіту Бердянською державною нотаріальною конторою Запорізької області 26 лютого 1992 року за реєстровим № 1-845, не можливо. При написанні прізвища [PERSON] у заповіті була допущена помилка під час транслітерації його прізвища з російської мови на українську. Так, відповідно до військового квітка [NUMBER] , виданого Бердянським об`єднаним міським військовим комісаріатом Запорізької області 30.03.1963р., прізвище,ім`я, по-батькові батька [PERSON] зазначено російською мовою « [PERSON] ». При цьому, як вбачається із обліково-послужної картки до військового квитку, військовий квиток виданий на ім`я « [PERSON] », який народився [INFO] . Також відповідно до пенсійного посвідчення мого батька № [NUMBER] , виданого Бердянським відділом соцзабезпечення 24.02.1972р., прізвище ім`я по-батькові батька [PERSON] зазначено російською мовою « [PERSON] », рік народження - 1922р. Крім того, відповідно до посвідчення про нагородження батька заявниці медаллю « [INFO] », виданого Бердянським міськвоєнкомом 06.05.1988р., його прізвище, ім`я, по-батькові зазначено « [PERSON] ». Відповідно до паспорту батька заявниці серії [NUMBER] , виданого Бердянським МВ УМВС України в Запорізькій області 12 серпня 1998 року, російською мовою його прізвище, ім`я, по-батькові зазначено « [PERSON] », а українською мовою - « [PERSON] ». Дата народження співпадає з датою народження, зазначеному у військовому квитку - [INFO] . Відповідно, у свідоцтві про смерть серії [NUMBER] , виданого РАЦС по м. Бердянську Бердянського міськрайонного управління юстиції 29.12.2005 року, ПІБ батька зазначено українською мовою за даними паспорта « [PERSON] ». Таким чином, на час складання заповіту від 26.02.1992 року, прізвище батька заявниці у документах зазначалось російською мовою як « [PERSON] » або « [PERSON] ». При зазначенні у заповіті ПІБ українською мовою прізвище було зазначено як « [PERSON] ». А при видачі паспорту громадянина України у 1998 році, прізвище батька українською мовою було зазначено як « [PERSON] ». Одночасно співпадає адреса проживання батька заявниці, зазначеної у заповіті, та адреса реєстрації місця проживання (прописки) вказаної у паспорті - [ADDRESS] . З огляду на викладене вище та смертю [PERSON] , встановити факт належності заповіту батьку заявниці, іншим чином, ніж за рішенням суду, не можливо. Відсутність встановлення такого факту перешкоджає їй отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом та вступити на права власності на спадкове майно. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У відповідності зі ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлення факту належності правовстановлюючого документа, має для заявника юридичне значення і потрібно це для подальшого оформлення належним чином спадкових прав. В судовому засіданні представник заявника підтримав заявлені вимоги, просив суд їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Бердянської державної нотаріальної контори Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро), в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи за його відсутності у відповідності до закону. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги [PERSON] підтримала, просила їх задовольнити. Вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши надані суду письмові докази, суд встановив наступне: \~ \~ \~ \~На підтвердження факту належності правовстановлюючого документу саме [PERSON] заявник надав суду копії паспортів свого, та [PERSON] , копію заповіту, свідоцтво про смерть [PERSON] , копії документів [PERSON] , копію спадкової справи після смерті спадкодавця [PERSON] , постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Згідно з п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Зважаючи на встановлені у судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що факт належності [PERSON] , який помер [INFO] , заповіту, який посвідчений Бердянською державною нотаріальною конторою Запорізької області 26.02.1992 року за реєстровим номером №1-845, яким останній заповів належний йому житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] , [PERSON] та [PERSON] в рівних долях кожній, належав саме [PERSON] , який помер [INFO] у віці 83 роки, знайшов своє підтвердження у судовому засіданні. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, а тому підлягає встановленню. На підставі викладеного,

Outcome: approved