Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 22.07.2013 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, в якому мають дочку [PERSON], 27.05.2014р.н., яка проживає із нею та знаходиться на її утримання після припинення подружніх стосунків. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, будучи працездатним, не маючи інших утриманців, отримуючи мінливий дохід, тому просила стягнути з нього по 1000 гривень щомісячно до повноліття дитини, а також на своє утримання по 400 гривень щомісячно до досягнення дитиною віку трьох років. Позивач [PERSON] подала письмову заяву про підтримання позову та розгляд справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, погоджуючись на сплату аліментів на утримання дитини по 450 гривень щомісячно та не погоджуючись сплачувати аліменти на утримання позивачки, що вбачається із змісту поданої ним письмової заяви. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що сторони з 22.07.2013 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, в якому мають дочку [PERSON], 27.05.2014р.н., яка проживає із позивачкою та знаходиться на її утримання після припинення подружніх стосунків. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані надавати матеріальну допомогу на утримання дитини до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру стягуваних аліментів суд зобов`язаний у відповідності до вимог ст.182 Сімейного кодексу України враховувати такі обставини: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не можу бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст. 184 Сімейного кодексу України суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Згідно ст. 183 Сімейного кодексу України розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) визначається судом, якщо платник аліментів працює, має сталий заробіток (дохід). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Судом не встановлено, що відповідач працює та отримує сталий дохід, а тому, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, розміру мінімальної заробітної плати, враховуючи інтереси дитини, для належного матеріального її забезпечення, розмір аліментів слід визначити по 800 гривень щомісячно до повноліття дитини. Згідно ст.80 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.\~ Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.\~ Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. ?Відповідно до ст.84 Сімейного кодексу України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Враховуючи вищенаведені вимоги, та з урахуванням того, що позивач потребує матеріальної допомоги, і судом не встановлено, що відповідач не є працездатним, суд вважає, що на утримання позивачки слід стягнути по 300 гривень щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку. Враховуючи наведене, ст.ст. 80, 84, 180, 182, 183, 184, 191, 192 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial