Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до Берегівського районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, посилаючись на те, що 26 жовтня 2013 року у виконкомі Мужіївської сільської ради Берегівського району Закарпатської області вона з зареєструвала шлюб з відповідачем, про що складено відповідний актовий запис №10. В період шлюбу у них 24.02.2014 року народився син [PERSON]. Син проживає з нею та знаходиться виключно на її повному утриманні. Ніякої матеріальної допомоги на сина від відповідача вона не отримує. Відповідач працює за межами України, а саме в Чехії, тому ніяким чином не цікавиться потребами дитини та не допомагає у його вихованні та забезпеченні. Таким чином, відповідач ухиляється від покладеного на нього у відповідності\~ст. 180 СК України\~обов'язку утримувати дитину, тому позивачка просить суд стягнути з [PERSON] на її користь кошти на утримання сина [PERSON] (аліменти) у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 гривень щомісячно, з дати подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 26.01.2018 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до вимог ч. 5\~ст. 279 ЦПК України\~сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в п'ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву. Згідно ч. 8\~ст. 178 ЦПК України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку\~ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 26 жовтня 2013 року у виконкомі Мужіївської сільської ради Берегівського району Закарпатської області, сторони по справі зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис №10. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Їх сім'я з відповідачем розпалась, вони проживають окремо, жодних відносин з відповідачем не підтримує. Син залишився проживати з позивачкою та знаходиться виключно на її повному утриманні. Ніякої матеріальної допомоги на сина від відповідача позивачка не отримує. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом\~ст. 180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3\~ст. 181 СК України). Відповідно до\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;інші обставини, що мають істотне значення. Згідно положень ч. 1\~ст. 184 СК України, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Згідно з п. 17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3\~ст. 181 СК\~аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Позивачем не надано доказів того, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у розмірі заявленому позивачем, а саме в розмірі 3000 гривень щомісячно. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2\~ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Відповідно до\~Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік», прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривень. З урахуванням наведеного, визначаючи розмір аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище сторін, стан здоров'я дитини, рівний обов'язок обох батьків брати участь в утриманні дитини, визначений законом розмір аліментів, що можуть утримуватись з платника відповідно до норм\~СК України, тому суд вважає за можливе стягнути аліменти у частці від заробітку (доходу) відповідача в розмірі 2000 гривень щомісячно, з дати подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до ч. 2\~ст. 182 СК України\~мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 191 СК України, суд вважає за можливе присудити стягнення аліментів з дня пред'явлення позову до суду - з 15.01.2018 року. Згідно з п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України\~рішення в частині стягнення аліментів, суд допускає до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць. Також, у відповідності до ст. 137 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути судові витрати по справі, які підтверджені документально, а саме, витрати за надання юридичної допомоги в сумі 700 грн.. Крім того, приймаючи до уваги, що позивач [PERSON] при предявленні позову щодо вимоги про стягнення аліментів, була звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір, на виконання вимог ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп..

Outcome: partial