Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що вона є власником квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Відповідач, який є її сином, зареєстрований в зазначеній квартирі, однак, не проживає в ній з 2014 року. Відповідач комунальні платежі не сплачує, житлом не цікавиться, його речей в житлі немає. 24 червня 2021 року судом постановлено ухвалу про прийняття позову до розгляду, відкриття провадження у справі та призначення справи до розгляду. В судове засідання позивач не з`явилась, надала до канцелярії суду заяву про розгляд справи без її участі. Також зазначила, що позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не стягувати з відповідача сплачений нею судовий збір. Відповідач в судове засідання не з`явився, на адресу суду надіслав заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, добровільно та безумовно. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі доказів, які наявні в матеріалах справи. Положеннями ч. 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] , що підтверджується копією договору дарування квартири, посвідченого приватним нотаріусом Рубіжанського міського нотаріального округу Нецвітай О.В. 14 березня 2005 року, зареєстрованого в реєстрі за № 861, та копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №7126365 від 27.04.2005. Відповідно до витягу Центру надання адміністративних послуг Рубіжанської міської ради Луганської області №3159 від 10 червня 2021 року про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб в квартирі, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований відповідач [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні. Право власності є непорушним. У відповідності зі ст. ст. 317, 319 ЦК України власник має право володіння, користування і розпорядження своїм майном. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до статті 405 ЦК України передбачено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно положень ст.156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. З акту про встановлення фактичного місця проживання від 10.06.2021, складеного в присутності сусідів позивача та засвідченого адміністратором Центру надання адміністративних послуг загального відділу Рубіжанської міської ради Грачовою І.В., вбачається, що у квартирі [ADDRESS] [PERSON] не проживає з 2014 року по теперішній час. Отже, судом встановлено, що відповідач дійсно за місцем реєстрації не проживає більше одного року. При цьому відповідачем доказів щодо збереження за ним права користування жилим приміщенням та доказів на підтвердження поважності причин його відсутності з 2014 року в квартирі, належній позивачу, суду не надано. Враховуючи вищевикладені обставини, а також те, що відповідач [PERSON] у своїй письмовій заяві позовні вимоги визнав у повному обсязі, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що позивач просила не стягувати з відповідача на її користь судові витрати. Тому суд вважає справедливим та розумним не стягувати з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 908,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved