Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати недійсним договір купівлі продажу земельної ділянки (реєстраційний номер 692675956254, кадастровий номер 5625455400:02:001:0024), розташованої по вул.Сосновій,15 с.Клесів Сарненського району Рівненської області, укладений 10 серпня 2015 року між [PERSON] та ТзОВ «Полісся-Плюс», визнати недійсни договір купівлі-продажу цієї ж земельної ділянки, укладений 26 серпня 2015 року між ТзОВ «Полісся-плюс» та [PERSON], визнати недійсною та скасувати реєстрацію права власності на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 15, що по вул.Соснова в с.Клесів Сарненського району Рівненської області, проведену 19 лютого 2016 року на імя [PERSON], визнати за позивачем право власності на 1/2 частину вказаного вище житлового будинку та земельної ділянки, розташованих по вул.Сосновій,15 с.Клесів Сарненського району Рівненської області, як набутих під час шлюбу із [PERSON]. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, пояснила, що спірне майно було набуто сторонами по справі під час перебування у шлюбі, через що вона має право на 1/2 частину вказаного майна. Представник позивача [PERSON] пояснив, що сторони по справі дійсно під час шлюбу набули на праві власності земельну ділянку, розташовану по вул.Сосновій,15 в с.Клесів Сарненського району Рівненської області, яку в подальшому відповідач всупереч вимогам закону реалізував, не погодивши такий правочин із позивачем. Враховуючи наведене, сторона вважає договори купівлі-продажу, укладені з приводу вказаної земельної ділянки незаконними. Крім цього, на вказаній земельній ділянці сторонами побудовано житловий будинок, який також є спільною сумісною власністю подружжя, а тому, на думку представника позивача, зареєстрований за [PERSON] без достатніх правових підстав. Представники відповідачів [PERSON] та [PERSON] [PERSON] та [PERSON] заявлені позивачем вимоги не визнали повністю. Так, представники не заперечують, що земельна ділянка № 15 по вул.Сосновій у с.Клесів дійсно була набута сторонами по справі під час шлюбу. Однак, представник [PERSON], пояснила, що [PERSON] не укладав договорів ані купівлі-продажу, ані дарування щодо спірної земельної ділянки, житловий будинок, розташований по вул.Сосновій,15 у с.Клесів Сарненського району не будував. Представник вважає, що позивачем не доведено обґрунтованості заявлених вимог. Представник [PERSON] суду пояснив, що оскільки жодних договорів стосовно спірної земельної ділянки відповідачами не укладалось спосіб захисту позивачем обрано невірно, так як наданими позивачем доказами підтверджується правомірність набуття [PERSON] права на спірне майно. Одночасно представники відповідачів пояснили, що їм невідома підстава набуття права власності на земельну ділянку, вказану у позові, третіми особами. Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов до наступного. Із копії свідоцтва про шлюб, наданої позивачем та позовної заяви, встановлено, що [PERSON] на час звернення із цим позовом до суду перебуває у шлюбі із [PERSON], який був зареєстрований 22 травня 2011 року виконавчим комітетом Клесівської селищної ради Сарненського району Рівненської області, актовий запис № 11. Надана позивачем [PERSON] довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєктів нерухомого майна, сформована станом на 16 травня 2016 року, доводить, що [PERSON] 2 серпня 2012 року набув право приватної власності на земельну ділянку площею 0,25 га. з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташовану по вул.Сосновій,15 с.Клесів Сарненського району Рівненської області. Підстава виникнення права власності договір купівлі-продажу № 892 від 2 серпня 2012 року. Відповідно до ст.60 СК України дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності належить майно, набуте подружжям за час шлюбу. Таким чином, судом достовірно встановлено факт набуття [PERSON] 2 серпня 2012 року на підставі договору купівлі-продажу №892, посвідченого приватним нотаріусом Сарненського районного нотаріального округу [PERSON], земельної ділянки площею 0,25 га., з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованої по вул.Сосновій,15 с.Клесів Сарненського району Рівненської області. На момент вчинення відповідачем [PERSON] вказаного правочину сторони дійсно перебували у зареєстрованому шлюбі, що встановлено із наданої позивачем копії свідоцтва про шлюб від 15 квітня 2016 року, відповідно до якого [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] 22 травня 2011 року. Виходячи із змісту ст.ст.60, 61 СК України, якими встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку, (доходу), обєктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного із цивільного обороту вказане майно дійсно набуте сторонами під час шлюбу, а тому вважалось спільною сумісною власністю. Вказана вище інформаційна довідка, надана позивачем на доведення заявлених вимог, підтверджує, що [PERSON] 10 серпня 2015 року відчужив вказану земельну ділянку ТзОВ «Полісся-Плюс» всупереч вимогам ст.65 СК України без отримання письмової згоди дружини на вчинення правочину із спірною земельною ділянкою. Однак, відповідно до ст.69 СК України сторони дійсно мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Із змісту вказаної норми вбачається, що поділу підлягає майно, яке є в натурі, визнано спільною сумісною власністю та належить їм на праві власності. Спірна земельні ділянка дійсно була набута сторонами по справі як спільна сумісна власність, однак, на даний момент вказана ділянка є власністю третьої особи, через що є неможливим визнання права на 1/2 частину цієї ділянки за позивачем. [PERSON] з метою захисту своїх прав заявлено вимогу про визнання недійсними договорів купівлі продажу земельної ділянки (реєстраційний номер 692675956254, кадастровий номер 5625455400:02:001:0024), розташованої по вул.Сосновій,15 с.Клесів Сарненського району Рівненської області, укладених, відповідно, 10 серпня 2015 року між [PERSON] та ТзОВ «Полісся-Плюс», та 26 серпня 2015 року між ТзОВ «Полісся-плюс» та [PERSON]. Частиною 2 статті 65 СК України визначено, що при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. В ході дослідження наданої позивачем інформаційної довідки від 16 травня 2016 року встановлено, що 10 серпня 2015 року право власності на земельну ділянку № 15 по вул.Сосновій с.Клесів Сарненського району Рівненської області було зареєстровано за ТзОВ «Полісся-Плюс». Підставою виникнення права власності зазначено свідоцтво про право власності № 42026043. В подальшому право власності на цю ж земельну ділянку 26 серпня 2015 року набув [PERSON] Підстава виникнення права власності свідоцтво про право власності № 42833639. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За клопотанням позивача про витребування доказів судом витребовувались копії договорів купівлі-продажу щодо спірної земельної ділянки. Відповідно до відповіді приватного нотаріуса [PERSON] від 15 вересня 2016 року договори купівлі-продажу земельної ділянки від 10 серпня 2015 року між [PERSON] та ТОВ «Полісся-Плюс», а також договір купівлі-продажу земельної ділянки від 26 серпня 2015 року між ТОВ «Полісся-Плюс» та [PERSON] цим нотаріусом не посвідчувались. Таким чином, доказів укладення оспорюваних договорів купівлі-продажу позивачем надано не було. Також, позивачем заявлено вимогу про скасування реєстрації права власності на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 15, що по вул.Соснова в с.Клесів Сарненського району Рівненської області, проведеної 19 лютого 2016 року на імя [PERSON]. Відповідно до наданої суду позивачем інформаційної довідки - житловий будинок №15 по вул.Сосновій с.Клесів Сарненського району Рівненської області зареєстрований 19 лютого 2016 року на праві приватної власності за [PERSON] на підставі технічного паспорту № 206 від 12 листопада 2015 року та декларації про готовність до експлуатації обєкта серії РВ № 142160320011, виданого 1 лютого 2016 року управлінням ДАБІ у Рівненській області. Станом на 19 лютого 2016 року , тобто, на момент реєстрації житлового будинку, [PERSON] був власником земельної ділянки, на якій розташовано вказаний житловий будинок. Доказів неправомірності реєстрації права власності на житловий будинок за [PERSON] позивачем суду надано не було. Враховуючи той факт, що позивачем не надано доказів на підтвердження наявності оспорюваних договорів купівлі-продажу земельної ділянки та неправомірності реєстрації права власності на житловий будинок, розташованих по вул.Сосновій,15 с.Клесів Сарненського району Рівненської області у задоволенні вимог [PERSON] слід відмовити. На підставі наведеного, ст.ст.60, 61, 69 СК України, 203, 215 ЦК України,

Outcome: dismissed