Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визначення розміру часток співвласників у спільній сумісній власності, мотивуючи вимоги тим, що [INFO] помер чоловік позивачки [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на частку квартири [ADDRESS], яка належала померлому, позивачу та відповідачам, на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Калинівської міської ради Вінницької області 10.12.1999 року, згідно рішення №622 від 09.12.1999 року. Позивач прийняла спадщину за законом, як спадкоємець першої черги у відповідності до положень ст..1261, 1268 ЦК України постійно проживаючи із спадкодавцем. Однак прийнявши спадщину не має можливості набути її в порядку ст..1298 ЦК України, шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину на частку вищезазначеної квартири, оскільки в вищезазначеному свідоцтві про право власності не визначено часток кожного із співвласників. Позивач у судове засідання не з'явилась, про місце та час розгляду була повідомлена належним чином, але через канцелярію суду надала заяву згідно якої просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з'явились, про місце та час розгляду були повідомлені належним чином, але через канцелярію суду надали заяви згідно яких просять справу розглянути без їх участі та позовні вимоги визнали в повному обсязі. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України, відповідно до ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 2 статті 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Судом встановлено наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. [INFO] в м.Калинівка помер чоловік позивачки [PERSON], згідно свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого Калинівським РВ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області 03.04.2018 року. Статтею 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, запис у реєстровій книзі за реєстровим № 1184 від 25.12.1995 року. Виданого Виконавчим комітетом Калинівської міської ради на підставі розпорядження №622 від 09.12.1999 року, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. В тексті вище зазначеного свідоцтва на житло не зазначено, в яких саме частках кожному із співвласників належить квартира. Згідно свідоцтва про одруження [NUMBER] від 28 квітня 1999 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та після одруження змінила прізвище на [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 386 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. А згідно ч. 2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Відповідно до положень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі смерті співвласника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Таким чином частки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] є рівними та становлять по 1/4 кожного. Відповідно до ст. 16 ЦК України, суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, а тому у даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача шляхом визначення часток співвласників у спільній сумісній власності. Тому, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про визначення розміру часток співвласників у спільній сумісній власності підлягають до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved