Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить суд збільшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь Позивача на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], на підставі рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 29.04.2013, визначивши розмір аліментів щомісячно у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу), але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не з'явилась, представник позивача [PERSON] подав заяву, в якій просить справу розглядати за відсутності позивача та її представника, позовні вимоги підтримує, проти розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач належним чином повідомлений, у судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, відзиву не подав. Згідно зі ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, на підставі ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. У зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, що беруть участь справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Судом установлено, що за рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 29.04.2013 у справі №638/3055/13-ц з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], щомісячно у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11 березня 2013 року і до повноліття дитини. Позивач вважає, що на сьогоднішній день розмір аліментів не задовольняє потреби дитини, мінімальний розмір яких у зв'язку із змінами у законодавстві не може бути меншим за 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, а тому просить збільшити розмір раніше присуджених аліментів. Відповідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 року, який набрав чинності 08.07.2017 року, частину другу статті 182 Сімейного кодексу України викладено в такій редакції: Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд при розгляді вимог позивача про збільшення розміру аліментів враховує, що з часу ухвалення рішення суду про стягнення аліментів змінився визначений положеннями Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів, відтак попередньо визначений судом розмір аліментів цим вимогам не відповідає, тому з вказаних підстав розмір присуджених аліментів підлягає збільшенню. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Тому, стягнення аліментів у новому розмірі відбуватиметься після набрання рішенням суду законної сили. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» передбачено, що у 2019 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить: дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Визначаючи збільшений розмір аліментів, суд виходить із розміру прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року 2027 грн. Виходячи із наведеного, суд визнає за необхідне збільшення аліментів, що присуджені з відповідача на користь позивача, в розмірі ј частини заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ст. ст. 7, 155 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Тому, зважаючи на обставини, які викладені вище, а також те, що позивач разом із відповідачем повинні забезпечити дитині рівень життя, необхідний і достатній для її нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку; виходячи з рівності прав та обов'язків батьків щодо дитини (ч. 1 ст. 41 СК України) стягнення аліментів в розмірі ј частини заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно суд вважає розумним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини у цьому віці. В порядку ст.141 ЦПК України здійснити розподіл судових витрат. Оскільки при поданні позову до суду позивач звільнена від сплати судового збору, рішення прийнято на користь позивача, тому судові витрати у розмірі 768.40 гривень потрібно стягнути з відповідача в доход держави (мінімальний розмір ставки судового збору за подання фізичною особою позову майнового характеру).

Outcome: approved