Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] року померла її мати [PERSON], після смреті якої залишилась спадщина у вигляді земельних ділянок загальним розміром 1,66га, розташованих за межами населеного пункту в адміністративних межах Мошнівської сільської ради Черкаського району Черкаської області. Спадкодавцем заповіт складений не був. 08.09.2018 року нотаріусом Черкаської районної державної нотаріальної контори Чуй Н.В. була надана письмова відповідь, якою позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Враховуючи неможливість реалізувати свої спадкові права, позивачка звернулась до суду з відповідним позовом в якому просить визнати за нею право власності на земельні ділянки загальним розміром 1,66га кадастрові номера: [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], розташовані за межами населеного пункту в адміністративних межах Мошнівської сільської ради Черкаського району Черкаської області та належали на праві власності згідно державного акту на право власності на земельні ділянки загальним розміром 1,66га [PERSON], яка померла [INFO] року. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, проте її представник позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача Мошнівської сільської ради Черкаського району Черкаської області в судове засідання не з'явився, проте від сільського голови 13.02.2019 року через канцелярію суду надійшла письмова заява про розгляд справи без участі представника сільської ради, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 10.08.2018 року Серія [NUMBER]. Згідно свідоцтва про народження, Серія [NUMBER] від 05.09.1980 року [PERSON]. є донькою [PERSON], яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище - «[PERSON]». Згідно свідоцтва про одруження, Серія [NUMBER] від 10.06.2010 року, [PERSON]. було змінено прізвище на «[PERSON]». Відповідно державного акту на право власності на земельну ділянку від 01.07.2004року, актовий запис №561 [PERSON] є власником земельної ділянки загальною площею 1,66га, цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастрові номера: [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], розташовані за межами населеного пункту в адміністративних межах Мошнівської сільської ради Черкаського району Черкаської області. На замовлення позивачки ПП «ТОВА» було виготовлено експертно грошову оцінку земельної ділянки, що знаходиться на території Мошнівської сільської ради Черкаського району Черкаської області, загальною площею 1,66га та згідно висновку вартість якої - 65000,00грн. Згідно з листом-роз'ясненням Черкаської районної державної нотаріальної контори від 08.09.2018 року за №1854/02-14, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки, загальною площею 1,66га, цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Мошнівської сільської ради Черкаського району Черкаської області у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на вказані земельні ділянки. Згідно з відомостями, які надійшли на запит суду з Черкаської районної державної нотаріальної контори, після смерті [PERSON], померлої [INFO]року, заведено спадкову справу №420/2018. Свідоцтва про право на спадщину не видавались. Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права». У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованою Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (1950р.), ратифікована Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, зокрема ст. 1 Протоколу № 1 (1952 р.) передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Відповідно до п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Згідно ст.1261 ЦК України позивачка відноситься до першої черги на спадкування за законом після смерті своєї матері [PERSON], яка померла [INFO] року. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді земельних ділянок загальним розміром 1,66га, розташованих за межами населеного пункту в адміністративних межах Мошнівської сільської ради Черкаського району Черкаської області [PERSON] звернулась із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] до нотаріальної контори, однак не змогла отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на вище вказані земельні ділянки, у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів. В матеріалах справи відсутні дані, про наявність спору щодо спадкового майна померлої [INFO] року [PERSON] Враховуючи вказані обставини, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про визнання за нею права власності у порядку спадкування за законом на земельні ділянки загальним розміром 1,66га, розташованих за межами населеного пункту в адміністративних межах Мошнівської сільської ради Черкаського району Черкаської області, після смерті [PERSON], є обґрунтованими, підтверджені належними доказами, а тому підлягають до задоволення. Питання щодо судових витрат судом вирішуються відповідно до положень ст.141 ЦПК України. Враховуючи той факт, що позивачкою не ставиться вимога про стягнення із відповідача на її користь судових витрат, суд вважає за можливе віднести судові витрати за рахунок позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved