Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до Лисичанського міського суду із позовною заявою до [PERSON] про надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини без дозволу батька, третя особа - Служба у справах дітей виконкому Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що перебувала у цивільному шлюбі з [PERSON] з 2002 року по 2004 рік. [INFO] народилась спільна дитина [PERSON]. Відповідач визнав батьківство та був зареєстрований батьком дитини. Після початку антитерористичної операції вона із дитиною виїхали на проживання до м. Кривий Ріг, де стали на облік, як внутрішньо переміщені особи. З 2004 року Відповідач не спілкується з позивачем та дитиною, справами дитини він не цікавиться, матеріальну допомогу не надає. Близько 12 років Відповідач не виходить на зв'язок з позивачем та дитиною. Позивач використовувала будь-які доступні, законні шляхи для пошуку місцезнаходження відповідача, проте результату пошуки не надали. Вона вважає, що останнє відоме місцезнаходження відповідача знаходиться за адресою: [ADDRESS]. З 2004 року та до початку проведення АТО на непідконтрольних Уряду України територіях, та після від'їзду Позивача з дитиною з зони АТО і по сьогоднішній день, маючи реальну можливість приймати участь у вихованні та забезпеченні дитини, Відповідач з власної ініціативи самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків. Не спілкується з дитиною, участі у житті дочки свідомо не приймає. Дитина проживає разом із позивачем, яка самостійно утримує дочку. Відповідно до доданої до позову заяви про прийняття зобов'язання, яку підписав [PERSON], [INFO], громадянин Федеративної Республіки Німеччини, та яка посвідчена Радою м. Крефельд 04.08.2016, останній викликає, надає безоплатне житло та пориває витрати [PERSON], [INFO], а також [PERSON], [INFO]. Наразі позивачу необхідно разом з дитиною виїжджати також до дому, на територію, яка не підконтрольна українській владі. Після уточнення позовних вимог просила суд надати [PERSON] дозвіл на тимчасові виїзди неповнолітньої громадянки України [PERSON], [INFO], до Федеративної Республіки Німеччина без згоди батька [PERSON], [INFO] на період з дати набрання відповідного рішення суду законної сили до досягнення [PERSON], [INFO] шістнадцятирічного віку у супроводі її матері [PERSON], [INFO] з метою - погостювати, а також надати дозвіл [PERSON], [INFO] без згоди батька [PERSON], [INFO] для оформлення [PERSON], [INFO] проїзних документів для виїзду за межі України за відсутності згоди батька [PERSON], [INFO] з дати набрання відповідного рішення суду законної сили до досягнення [PERSON], [INFO] шістнадцятирічного віку. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, до суду надала письмову заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позов підтримала, проти заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Представник третьої особи - Служби у справах дітей виконкому Тернівської районної у місті ради, в судове засідання не з'явився, до суду подав письмову заяву, у якій зазначив, що просить розглянути справу за їх відсутністю, а вирішення спору залишає на розсуд суду. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивача не заперечувала проти розгляду справи за відсутності відповідача. У зв'язку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлені законом. Громадянин України не може бути позбавлений права в будь-який час повернутися в Україну. Відповідно до ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 313 ЦК України, фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Відповідно до п. 5.1.1 «Тимчасового порядку контролю за переміщенням осіб, транспортних засобів та вантажів (товарів) через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей» від 12 червня 2015 року № 415ог в'їзд на неконтрольовану територію дітей, які не досягли 16-річного віку, здійснюється з дотриманням вимог передбачених для таких осіб Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57. Відповідно до Постанови КМУ «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» від 27 січня 1995 року № 57, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску та без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Відповідно до Постанови КМУ «Про затвердження Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення» від 31 березня 1995 року № 231, оформлення паспорта / проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Для дітей віком від 14 до 18 років у заяві зазначається відсутність обставин, що обмежують згідно із законодавством право їх виїзду за кордон. В судовому засіданні було встановлено, що згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 19.10.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Алчевського міського управління юстиції у Луганській області, [INFO] народилась [PERSON], батьком якого записаний [PERSON], а матір'ю [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис № 181. Згідно з свідоцтвом про встановлення батьківства серії [NUMBER] від 28.07.2003 року, наданого Алчевським міським відділом реєстрації актів громадянського стану [PERSON] визнаний батьком [PERSON], [INFO], про що складено актовий запис № 48. Згідно з висновком Дніпровського ВНП від 24.11.2015 р., в ході збору матеріалу було встановлено, що поліція не має інформації про теперішнє місце мешкання [PERSON] у зв'язку із політичними обставинами у країні. Згідно з копією нотаріально посвідченої заяви про прийняття зобов'язання, яка посвідчена приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Златова Н.А. за реєстром № 11143, громадянин Німеччини [PERSON] зобов'язується перед відомством по справах іноземних громадян [PERSON], [PERSON], як далеких родичів, надати безоплатне житло, отримує достатній дохід. Згідно з довідкою № 152 від 11.10.2016 р., наданою Криворізькою загальноосвітньою школою І-ІІ ступенів № 76, що [PERSON] дійсно навчається в 7 класі Криворізької загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів № 76. Згідно з довідкою № [NUMBER] від 23.03.2016 року про облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції, населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, [PERSON] разом із [PERSON], [INFO], переміщені з [ADDRESS], до [ADDRESS]. З огляду на викладене діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду дитини, яка досягла шістнадцятирічного віку за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Таким чином, оскільки у позивачки є складнощі в отриманні згоди відповідача на виїзд дитини за кордон, враховуючи інтереси дитини, яка має конституційне право на вільно залишити територію України, а відсутність письмової згоди батька позбавляє її цих прав, суд вважає, що виїзд неповнолітньої дитини до шістнадцятирічного віку за кордон України буде здійснений в інтересах дитини, буде сприяти його всебічному розвитку і не буде суперечити діючому законодавству. За таких обставин, суд вважає позов [PERSON] до [PERSON] про надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини без дозволу батька, третя особа - Служба у справах дітей виконкому Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради підлягає частковому задоволенню.

Outcome: approved