Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаною заявою, в якій просить видати обмежувальний припис стосовно [PERSON], [INFO], яким визначити заходи тимчасового обмеження його прав та покласти обовязки, а саме: заборонити перебувати в житловому будинку №97 по вул. Козацька в с. Старокозаче Білгород-Дністровського району Одеської області, який належить постраждалій [PERSON] на праві приватно власності та заборонити наближатися на відстань ближче 100 (сто) м. до місця проживання (перебування), роботи, інших місць частого відвідування постраждалої [PERSON] із встановленням строку дії обмежувального припису - на 6 (шість) місяців. Представник заявниці [PERSON] [PERSON] в судове засідання не зявився, однак надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, заяву підтримав та просив її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не зявився. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлений, про що в матеріалах справи свідчить довідковий лист. Відповідно до приписів ч. ч. 1, 2ст.350-5ЦПК України\~справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Дослідивши надані суду докази у їх сукупності, суд встановив таке. Заявник, [PERSON], є власником житлового будинку за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Старокозаче, вул. Козацька, буд. №94. Разом з нею за вказаною адресою проживає її співмешканець [PERSON], [INFO]. Від цивільного шлюбу, вони мають сина [PERSON], [INFO]. Особисті відносини між заявницею та [PERSON] тривають 15 років. Починаючи з 2008 року, після того, як [PERSON] надала дозвіл на реєстрацію місця проживання [PERSON] в її будинку, поступово [PERSON] став поводити себе грубо по відношенню до неї: лаяти, грубити, застосувати фізичний та моральний вплив. Вживати алкогольні напої, створювати неможливі умови сумісного проживання. [PERSON] намагалась вплинути на свідомість її цивільного чоловіка, просила його проявляти до неї повагу та уважність, проте марно. [PERSON] ще більше став принижувати її та проявляти більшу агресію. Заявниця зверталась до правоохоронних органів та на підставі постанов Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10.08.2015 року справа №495/4903/15-п та від 16.05.2016 року по справі №495/2606/16-п [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства. Проте, [PERSON] на шлях виправлення не став, про що свідчить постанова Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12.11.2018 року, яку залишено без змін постановою Апеляційного суду Одеської області, [PERSON] знову було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства в порядку ст. 173-2 КУпАП. (а.с.11-14) Отже, починаючи з 2015 року сумісне життя із [PERSON] стало неможливим. Він постійно здійснює на заявницю тиск: погрожує, лякає її фізичною розправою, наносить їй психологічні травми. Все це, проходить на очах їх сина, що може негативно вплинути на його виховання, неправильному розумінню понять «сімейні відносини», «відношення чоловіка до жінки», ганьбиться статус матері. На даний час, заявниця не може знаходитись дома, постійно побоюється за її життя та здоровя, якому може бути завдана шкода з боку [PERSON] Як вбачається з листа Білгород-Дністровської районної державної адміністрації від 24.10.2018 року, координаційною радою рекомендовано звертатись до дільничного інспектора із кожним випадком домашнього насильства. (а.с.9) У відповідях Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області від 11.10.2018 року та 08.11.2018 року вказується, що за фактами перевірки на підставі звернень відносно [PERSON] складено протокол про домашнє насильство та зазначено, що йому було розяснено про кримінальне переслідування у разі повторного вчинення протиправних дій. (а.с.7-8) 22.11.2018 року начальник Білгород-Дністровського ВП ГУНП України в Одеській області [PERSON] у своєму листі на імя заявниці радив їй звернутись до суду в порядку Закону України «Про попередження домашнього насильства» шляхом отримання обмежувального захисту.(а.с.6) Дослідивши надані суду докази, суд приходить до висновку про наявність ризиків у вигляді вірогідності продовження вчинення [PERSON] домашнього насильства, можливості настання тяжких або особливо тяжких наслідків для заявника внаслідок вірогідного його вчинення. Розділом\~IV\~глави\~13Цивільного процесуальногокодексу України\~визначено порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису. Відповідно до\~ст. 350-2 ЦПК Українизаява\~про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених\~Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Як наголошує п.3, 6, 7, 8 ч.1,ст.1цього Закону\~домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сімї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сімєю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у\~КУпАП\~та\~КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти). Частинами 2, 3, 4ст.26\~Закону України\~«Про запобіганню\~та протидію\~домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього певних обов'язків. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Статтею 350-6ЦПК України\~передбачено, що, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців. Враховуючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд, приходить до висновку, що наявні обґрунтовані ризики вчинення [PERSON] домашнього насильства щодо заявника, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність видачі обмежувального припису відносно [PERSON], шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов'язків, зокрема, встановлених п. 1 ч. 2ст. 26\~Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». В силу ч. 3ст. 350-5\~ЦПК України судові\~витрати, пов'язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно із ч. 4 ст.350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання. На підставі викладеного,

Outcome: approved