Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до Олександрійського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], до закінчення навчання останнім, тобто до 30 червня 2019р. . 20 жовтня 2017 року в судовому засіданні позивач надала заяву про уточнення позовних вимог в частині дати закінчення [PERSON] навчання, а саме, замість 30 червня 2019р. 30 червня 2020р., мотивуючи свої вимоги тим, що син навчаючись на ІІ курсі змінив спеціалізацію, а отже змінився і термін навчання, який на даний час становить чотири роки замість трьох. Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду від 20 жовтня 2017 року було задоволено клопотання позивача про витребування доказів, а також прийнято до розгляду уточнені позовні вимоги. 29.11.2017 року на виконання вимог ухвали суду від Кобеляцького обєднаного управляння Пенсійного фонду України Полтавської області надійшла довідка про розмір пенсійного забезпечення [PERSON] [INFO] з урахуванням вирахуваних аліментів та довідка про суму вирахуваних аліментів з пенсії. 21.11.2017 року на виконання вимог ухвали суду від Новосанжарського відділення Полтавської ОДПІ надійшла довідка про доходи [PERSON] за період 01.01.2017 - 30.09.2017 року. 26 листопада 2017 року від відповідача [PERSON] через канцелярію суду надійшла «позовна заява», яка розглядається судом як відзив на позов. У відзиві на позов відповідач позовні вимоги не визнав, зазначаючи що, він людина похилого віку, дуже хворіє, часто перебуває на лікуванні в медичних закладах, переніс дві операції, а необхідно зробити ще три, на його утриманні також перебуває його мати [PERSON], [INFO], а отже він не в змозі сплачувати аліменти на утримання сина в період навчання. На підтвердження викладеного відповідачем було долучено копії медичних документів за період з 2007 по 2017 рік. Крім того, відповідач зазначив, що має сумніви що що [PERSON] є його біологічним сином. Відповідач зазначає, що його було записано батьком [PERSON] без його на те згоди. [PERSON] на час народження сина перебувала з ним в фактичних шлюбних відносинах та мала доступ до його особистих документів, скориставшись цим, вона зареєструвала свою дитину в органах РАЦС, зазначивши його батьком останньої, без його присутності. Вказане [PERSON] зробила з метою отримання дитиною прав на виплати та пільги як дитина учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС, яким він являється. Через два місяці після народження сина його вигнали з будинку де вони проживали з [PERSON] в він був змушений змінити місце проживання. При цьому, [PERSON] знаючи місце його проживання, в 2005 році через суд визнає його безвісті відсутнім та оформлює на дитину пенсію в звязку з втратою годувальника. Про те, що його визнано безвісно відсутнім він дізнався в 2013 році, рішення суду було скасовано, а його права поновлено. Про те, весь цей час [PERSON] отримувала на дитину державну допомогу, виплата якої загально становила 49082грн. 83коп. Після того, як рішення суду про визнання його безвісно відсутнім було скасоване, йому прийшло повідомлення від державної виконавчої служби про те, що зазначену суму державної допомоги, яку отримала [PERSON] на утримання сина, стягнуто з нього на користь держави. Починаючи з 2013 року і до цього часу з його доходів ідуть відрахування в рахунок погашення заборгованості. Позивач в судовому засіданні свої вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач, належно повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, про що свідчить його підпис 28.12.2017 року в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, яке повернулось на адресу суду, в судове засідання не зявився, причини неявки не повідомив. Суд вислухавши пояснення позивача. дослідивши позовну заяву та письмові докази по справі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва серії І-ОЛ №031970 про народження [PERSON], [INFO]. виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Олександрійської міської ради 5 липня 1999 року, батьками останнього є [PERSON] та [PERSON]. Як свідчить довідка № 1604 від 22 вересня 2017 року, видана деканом юридичного факультету Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ, [PERSON] навчається на ІІ курсі юридичного факультету денної форми навчання, на контрактній основі і стипендією не забезпечується, термін навчання до 30.06.2020 року. [PERSON] не працює оскільки навчається на денній формі навчання, стипендію не отримує так як навчається на контрактній основі, інших доходів не має Позивачем за навчання сина на рахунок Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ було сплачено: за І семестр першого курсу 4725грн.(квитанція №85 від 16.08.2016р.), ІІ семестр першого курсу 4750грн.(квитанція №77 від 24.12.2016р.), за І семестр другого курсу 4750грн.( квитанція № 0.0.837674461.1 від 29.08. 2017р.) та 2500грн. ( квитанція № 0.0.841399372.1 від 4 вересня 2017р.). Відповідно до\~ст. 199 Сімейного кодексу України\~ якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання Відповідно до п. 20\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006\~обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч.ч. 1, 2\~ст. 200 СК України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. У ч. 1\~ст. 182 СК України\~вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Аналізуючи викладені вище правові норми, судом відзначається, що правовідносини з обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, не є продовженням безумовного обов'язку батьків з утримання неповнолітніх дітей, якими вказаний обов'язок, встановлений щодо обох батьків, більше того, вони регулюються самостійними нормами матеріального права і залежать від можливості надавати матеріальну допомогу. Згідно довідки про доходи, виданої 09.07.2017р. Обласним комунальним виробничим підприємством «Дніпро-Кіровоград» загальна сума доходу (заробітна плата) [PERSON] за період з 01.01.2016р. по 31.05.2017р. без становить 47828,77грн., з них 8609,17грн. сума податку. Відповідно до довідки Кобеляцького обєднаного УПФУ №1676/05 від 21.11.2017р. [PERSON] отримує аліменти на одну дитину в сумі: за січень-квітень 2017р. по 689,40грн. щомісячно, за травень-вересень 2017р. по 706.00грн. щомісячно, за жовтень-листопад 2017р.- по 814,31грн. щомісячно. Згідно довідки Новосанжарського відділення Полтавської ОДПІ від 16.11.2017р. № 479/10/16-21-08 [PERSON] за період з 01.01.2017р. по 30.09.2017р. включно в медичному центрі «Нові Санжари», Національної гвардії України була отримана заробітна плата: за перший квартал роботи 16930,51грн., з них 3047,49грн. сума податку; за другий квартал роботи - 16929,56грн., з них 3047,33грн. сума податку; за третій квартал роботи 17761,29грн., з них 3197,03грн. сума податку. Відповідно до довідки Кобеляцького обєднаного УПФУ №1672/05 від 21.11.2017р. [PERSON] отримує пенсію за віком, яка з вирахуванням аліментів становить: за січень-квітень 2017р. по 689,41грн. щомісячно, за травень-вересень 2017р. по 706.00грн. щомісячно, за жовтень-листопад 2017р.- по 814,32грн. щомісячно. Заперечення відповідача викладені у відзиві на позов відхиляються судом, оскільки відповідачу було достовірно відомо про те, що він записаний батьком [PERSON], проте факт батьківства з моменту народження [PERSON] і до досягнення ним повноліття відповідачем не оспорювався. Крім того, відповідачем сплачувались аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] до досягнення ним повноліття за рішенням суду. З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що відповідач окрім пенсії за віком, отримує також заробітну плату, інвалідності не має, тобто є працездатним. Проаналізувавши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що син сторін, який продовжує навчання, дійсно потребує матеріальної допомоги, так як навчається у вказаному вище навчальному закладі на денній формі навчання та у звязку з цим, безсумнівно, несе витрати, що повязані безпосередньо з проїздом до місця навчання, забезпеченням вирішення всіх побутових питань, у т. ч., повязаних з придбаванням одягу, взуття, продуктів харчування та безпосередньо навчанням. Аналізуючи відомості про доходи кожної із сторін, їх повнолітнього сина, який продовжує навчання, їх майнове становище на час розгляду справи, суд враховує, що відповідач, дійсно, має можливість надавати певну матеріальну допомогу на вказані вище цілі, однак, у розмірі, меншому, ніж той, про який просить позивач. Доказів, що свідчили б про відсутність у відповідача можливості надавати матеріальну допомогу сину, який продовжує навчання, відповідач суду не надав. Відповідач є працездатного віку, працює та має сталий доход, має можливість надавати своєму повнолітньому сину матеріальну допомогу. В той же час, із наданих відповідачем доказів, а саме, довідок та висновків медичних закладів, вбачається, що останній хворіє та потребує лікування, тому позовні вимоги в цій частині слід задовольнити частково. Отже, суд вважає, що відсутні підстави для звільнення батька від участі у витратах на сина, який продовжує навчання. Виходячи із принципів справедливості, добросовісності і розумності, закріплених у\~ст.7 Сімейного кодексу України, і з урахуванням інтересів сина\~студента, а також, беручи до уваги вимоги ст.ст.182,199,200 Сімейного кодексу України\~і доводи відповідача, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів у розмірі 1/5 частки заробітку /доходу/ відповідача. Вимоги позивачки щодо стягнення аліментів у розмірі не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку задоволенню не підлягають, оскільки ці умови застосовуються тільки при визначенні розміру аліментів на неповнолітніх дітей. В решті позовних вимог слід відмовити. Судовий збір, від сплати якого позивач звільнена при звершенні з розглядуваним позовом до суду, слід стягнути на доход держави з відповідача у відповідній сумі. \~

Outcome: partial