Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: м.Одеса, вул. С.Хорошенка, буд.23-А. \~Свої вимоги позивачка обгрунтовувала тим, що за вищевказаною адресою зареєстрована та проживає разом з сином [PERSON], там же зареєстрований і відповідач [PERSON] з 18.01.1995 р., з яким позивач знаходилась у шлюбі. Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 21.03.2012 р. шлюб між позивачем та відповідачем розірвано, вже 10 р. в даному будинку відповідач не проживає, його особистих речей немає, комунальні платежі не сплачує. Наявність реєстрації відповідача в квартирі перешкоджає позивачу повноцінно користуватись своєю власністю та призводить до додаткових витрат по оплаті житлово-комунальних послуг. Сторони, повідомлені належним чином, в судове засідання не зявились, з заявами про відкладення розгляду справи не звертались. В матеріалах справи наявна заява позивача про підтримання позовних вимог та клопотання про розгляд справи у її відсутності, в якому вона також не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідно до положень ст.224 ЦПК України суд зі згоди позивачки ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до договору дарування від 24.10.2007 р., посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] подарував, а [PERSON] прийняла в дар 1/12 частину домоволодіння по вул. С.Хорошенка,23/вул..Слобідська,43 в м. Одесі (а.с.4). 21 березня 2012 р. рішенням Суворовського районного суду м. Одеси шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.6). З 18.01.1995 року відповідач [PERSON] як чоловік [PERSON] був зареєстрований за вказаною адресою. Згідно свідоцтва про право власності №8309811 від 21.08.2013 р., [PERSON] є власником буд.23-А по вул. С.Хорошенка в м. Одесі (а.с.7). Не проживання відповідача в квартирі підтверджується письмовим актом про непроживання від 12.03.2015 р., підписаним сусідами [PERSON], [PERSON], підписи яких завірено начальником дільниці №1 КП «ЖКС «Пересипський» [PERSON] (а.с.9), у якому зазначається, що [PERSON]В з 2005 р. не проживає в [INFO]. Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються статтею 391 ЦК України «Захист права власності від порушень, не пов'язаних із позбавленням володіння», якою визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 405 ЦК України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до положень частини 1 статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Оцінивши усі докази в сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки відповідач понад один рік без поважних причин не проживає у вказаному домоволодінні.

Outcome: approved