Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про виселення з квартири [ADDRESS]. Позовні вимоги обґрунтовані тими обставинами, що квартира [ADDRESS] належить позивачу на праві власності. За дозволом позивача, в цій квартирі зареєстрований та мешкає її син - відповідач [PERSON] Відповідач не бере участі в утриманні квартири, зловживає спиртними напоями, ніде не працює, не має постійного заробітку, не сплачує житлово-комунальні послуги та витрати на ремонт квартири, спричиняє збитки, вчиняє сварки та робить спільне проживання з ним неможливим в одній квартирі. Крім того відповідач спричинив позивачу тілесні ушкодження і за даним фактом відкрито кримінальне провадження; позивач була вимушена звертатися за медичною допомогою. Позовні вимоги ґрунтуються на приписах ст. ст. 15, 16, 386, 391 ЦК України, ст. ст. 116, 157 ЖК України, Законі України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Позивач та її представник у судовому засіданні позов підтримали та просили суд його задовольнити у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні проти позовних вимог заперечує та просить у задоволенні позову відмовити, посилаючись на його безпідставність. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, заслухавши свідків, суд встановив наступне. [PERSON] на праві власності належить квартира № 16, що розташована в будинку № 32 по вул. Радгоспній в м. Запоріжжі, що підтверджується нотаріальним договором купівлі-продажу квартири від 29.11.2013 року за р. № 14090 та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 13676917 від 29.11.2013 року. Як пояснила позивач у судовому засіданні, вказану квартиру вона придбала за грошові кошти, які були отримані нею від продажу житлового будинку в Грузії, який був побудований разом з її чоловіком. За дозволом позивача, до квартири був вселений і зареєстрований її молодший син - відповідач [PERSON] Реєстрація відповідача у вказаній квартирі підтверджується довідкою ЦОС МКП «Основаніє» № 137 за березень 2014 року. Згідно з твердженнями позивача, відповідач не бере участі в утриманні квартири, зловживає спиртними напоями, ніде не працює, не має постійного заробітку, не сплачує житлово-комунальні послуги та витрати на ремонт квартири, спричиняє збитки, вчиняє сварки та робить спільне проживання з ним неможливим в одній квартирі. Крім того відповідач спричинив позивачу тілесні ушкодження, з приводу чого остання зверталась до правоохоронних органів, а також до лікувального закладу. Вказаних тверджень відповідачем не спростовано. Зокрема, відповідачем не надано суду доказів понесення ним витрат на утримання квартири, в якій він проживає. Наявність сварок із позивачем не заперечує. За клопотанням позивача, в судовому засіданні були допитані свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] Свідки [PERSON], [PERSON], кожен окремо, пояснили, що сторони у справі є їх сусідами по будинку. Щодо сварок між сторонами та спричинення відповідачем позивачу тілесних ушкоджень знають лише зі слів позивача. Свідок [PERSON] також пояснила, що [PERSON] один раз ночувала у неї удома, пояснюючи це тим, що боїться йти додому із-за сина. Свідок [PERSON] пояснив, що сторонами у справі є його матір та молодший брат. Останні, кілька років тому, переїхали з Грузії, де матір продала свій дім, та на виручені від продажу гроші придбала в Запоріжжі двокімнатну квартиру. За згодою позивача відповідач був зареєстрований у даній квартирі, але [PERSON] не сплачує житлово-комунальні послуги та витрати на ремонт квартири, вчиняє сварки з матір'ю, б'є її. На розмови та попередження з його сторони не реагує. З матеріалів справи також вбачається, що внаслідок неприязних стосунків між позивачем та відповідачем, були звернення до правоохоронних органів. Згідно з висновком Комунарського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області від 07.05.2014 року, було встановлено, що 07.05.2014 року до райвідділу надійшло повідомлення від гр. [PERSON], яка мешкає в [ADDRESS] про наявність бійки в квартирі, бабуся просить допомоги. В ході перевірки було направлено наряд ПА-67, до яких з заявою звернулася гр. [PERSON], 1938 року народження, з проханням вжити заходи до її сина [PERSON], 1966 року народження, який приводить до дому людей без постійного місця мешкання та ображає заявника. Опитаний [PERSON] пояснив, що мешкає разом зі своєю матір'ю, з якою на протязі 15 років тривають стійкі неприязні взаємовідносини. Також вказав, що 07.05.2014 року за місцем мешкання в нього виникла розмова на підвищених голосах через те, що вона втручається в його особисте життя та не дає зустрічатися з його дівчиною. При перевірці гр. [PERSON] було винесено офіційне попередження. З викладених вище обставин справи вбачається, що між сторонами по справі відбуваються неприязні стосунки, і спільне їх проживання в одній квартирі є неможливим. Згідно з п. 15 Постанови Пленуму ВСУ від 01.11.1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» наявність чи відсутність прописки (реєстрації) сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частина 7 цієї ж статті говорить про те, що діяльність власника не може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. З аналізу фактичних обставин справи суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, з метою упередження порушення прав власника квартири. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved