Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до Богодухівського районного суду Харківської області із заявою, за участю заінтересованої особи: Богодухівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), у якій просить встановити факт народження дитини - [PERSON] , [INFO] в м. Донецьк, Україна, матір`ю якого є - [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Донецьк, Україна, громадянка України. Відомості про батька зазначити відповідно до ст. 135 СК України: [PERSON] , громадянин України. В обґрунтування своїх вимог [PERSON] зазначила, що [INFO] в Донецькому центрі охорони материнства і дитинства вона народила сина - [PERSON] . Народження дитини зафіксовано лікарем зазначеного медичного закладу, відповідно до медичного свідоцтва про народження № 1221 від 19.06.2021, а також підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 06.07.2021 Ленінським відділом запису актів громадянського стану Донецького міського управління юстиції міністерства юстиції донецької народної республіки, актовий запис № 148. Заявник вказала, що в зареєстрованому шлюбі вона не перебуває. Син народився в м. Донецьк, де вона фактично проживала, та яке на даний час є тимчасово окупованою територією. [PERSON] зазначила, що 14.12.2021 вона звернулась до Богодухівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) з приводу проведення державної реєстрації народження сина, однак усно їй було роз`яснено, що зареєструвати народження дитини неможливо, оскільки медична документація та свідоцтво про народження дитини видано органами, які не взнаються державою Україна, та рекомендовано звернутися до суду із заявою про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України. Крім того, заявник посилалася на лист Верховного Суду «Щодо особливостей розгляду судами справ про встановлення фактів народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України» від 22.04.2021 № 987/0/208-21 щодо відсутності потреби подання до суду письмової відмови органу реєстрації актів цивільного стану у здійсненні реєстрації таких фактів, оскільки така відмова не ґрунтується на положеннях чинного законодавства. [PERSON] вказала, що встановлення факту народження дитини необхідне для внесення до Державного реєстру актів цивільного стану громадян актового запису про народження сина - [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 21.12.2021 відкрито провадження по справі. [PERSON] в судове засідання не прибула, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, вимоги заяви підтримала в повному обсязі, на задоволенні наполягала. Представник заінтересованої особи - Богодухівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) у судове засідання не прибув, подав до суду заяву, в якій просив цивільну справу розглядати без участі представника. Зазначив, що при вирішенні питання щодо задоволення заяви про встановлення факту народження покладається на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Донецьк, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується паспортом серії [NUMBER] , виданим 16.09.2014 Богодухівським РС ГУДМС України в Харківській області (а.с. 4). [PERSON] [INFO] , перебуваючи на тимчасово окупованій території у м. Донецьк, у Донецькому центрі охорони материнства та дитинства, народила дитину чоловічої статі, на підтвердження чого надала суду медичне свідоцтво про народження № 1221, видане Донецьким республіканським центром охорони материнства та дитинства донецької народної республіки від 19.06.2021 та свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 06.07.2021 Ленінським відділом запису актів цивільного стану Донецького міського управління юстиції міністерства юстиції донецької народної республіки, актовий запис № 148 (а.с. 5, 6). Відповідно до ч. 3 ст. 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. [PERSON] звернулась до Богодухівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) з приводу державної реєстрації народження дитини, однак в усному порядку їй було роз`яснено про неможливість проведення державної реєстрації народження дитини чоловічої статі, народженої [INFO] у м. Донецьк, оскільки заявником для підтвердження факту народження дитини пред`явлено свідоцтво про народження, видане на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Через відсутність можливості отримання свідоцтва про народження дитини заявник [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Положеннями ч. 2 ст. 315 ЦПК України визначено, що в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з роз`ясненнями, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Пунктом 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України визначені ст. 317 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Відносини, пов`язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану врегульовано Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Згідно з приписами ч.ч. 1, 2, 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрація актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. Порядок державної реєстрації актів цивільного стану, в тому числі державна реєстрація народження особи, встановлений Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими Наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 №52/5. Відповідно до п. 3 зазначених Правил, Відділи державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження. За заявами громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території України або переселилися з неї, державну реєстрацію актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання здійснюють відділи державної реєстрації актів цивільного стану за місцем звернення заявника. Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» № 1085-р від 07 листопада 2014 року, м. Донецьк є населеним пунктом, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими ч. 2 цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Частинами 1, 2, 4 ста. 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Так, Європейський суд з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), a також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Ilaєcu and Others v. Moldova and Russia»), ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що, виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду в такій категорії справ має ґрунтуватись на дотриманні вимог статті 263 ЦПК України щодо повного і всебічного з`ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території. Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ у порядку статті 317 ЦПК України. На підтвердження факту народження дитини, заявницеюнадано медичне свідоцтво про народження № 1221 від 19.06.2021, видане Донецьким республіканським центром охорони материнства та дитинства донецької народної республіки, згідно якого [PERSON] , [INFO] , проживаюча за адресою: [ADDRESS] , днр, народила [INFO] о 19 год. 30 хв. дитину: хлопчика, вагою 3,300 г. Зазначено, що мати дитини в зареєстрованому шлюбі не перебуває (а.с. 6). Також заявницеюнадано свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 06.07.2021 Ленінським відділом запису актів цивільного стану Донецького міського управління юстиції міністерства юстиції донецької народної республіки, згідно з яким, [PERSON] народився [INFO] в донецькій народній республіці, місто Донецьк, Ленінський район, батьками якого вказано: [PERSON] та [PERSON] , громадянка України, актовий запис № 148. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм, практики Європейського суду з прав людини та матеріалів справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви та встановлення факту народження [INFO] у м. Донецьк - [PERSON] , матір`ю якого є [PERSON] . Встановлення факту народження дитини необхідно заявниці для проведення державної реєстрації народження сина - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 2 ст. 319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Судом встановлено, що [PERSON] в зареєстрованому шлюбі не перебуває. Відповідно до ст. 125 Сімейного кодексу України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Згідно з ч. 1 ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Таким чином, відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України слід зазначити відомості про батька дитини - [PERSON] , громадянин України. Згідно з ч. 4 ст. 317 ЦПК України, рішення у справах про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Outcome: approved