Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] з вимогами стягнути на її користь аліменти на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, а також аліменти на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку у твердій грошовій сумі у розмірі 2000,00 грн. щомісячно. В обґрунтування позову вона вказує, що перебуває з відповідачем у шлюбі, проте сторони проживають окремо і спільне господарство не ведуть. Від шлюбу подружжя має сина, 2018 року народження, за яким на даний час доглядає позивач, у зв`язку з чим позбавлена можливості працювати і потребує коштів на утримання. Відповідач надає матеріальну допомогу на утримання дитини та дружини у обсязі, який є недостатнім для забезпечення їх усім необхідним. В судове засідання позивач не з`явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, у якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомленим про час, дату і місце розгляду справи, про причини неявки суд не інформував, відзив на позов не подав. На підставі ст.280 ЦПК України судом ухвалено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши додані докази, прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Підставами для такого висновку суду стало наступне. [PERSON] та [PERSON] з 07.06.2018 перебувають у шлюбі, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане 07.06.2018 Вараським міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області. Як вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданиого 07.06.2018 Вараським міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Статтею 181 СК України встановлено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню з батька на утримання дитини, суд враховує, що мати дитини [PERSON] на даний час отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, інших доходів не має, бере до уваги, що суду не подано доказів у підтвердження незадовільного стану здоров`я сторін чи дитини, про наявність у сторін інших утриманців, та не повідомлено про існування таких обставин. З огляду на викладене, враховуючи межі заявлених вимог, суд приходить до висновку про необхідність і достатність визначення аліментів на утримання неповнолітньої дитини сторін, що підлягатимуть стягнення з його батька, у розмірі ј частини його щомісячного заробітку. Відповідно до ст.191 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом починаючи з дня пред`явлення позову. Відповідно до ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що малолітній [PERSON] , 2018 р.н., проживає разом з позивачем, що підтверджується довідкою відділу реєстрації виконавчого комітету Вараської міської ради № 3767/05 від 23.07.2019. З огляду на неподання доказів непрацездатності відповідача, суд прийшов до висновку про його здатність працювати та отримувати заробіток, отже, надавати матеріальну допомогу на утримання позивачки до досягнення дитиною трирічного віку, а тому вбачає правові підстави для стягнення з нього аліментів на її утримання. Відповідно до ст.77 СК України, утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Статтею 79 СК України передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню на утримання [PERSON] до досягнення дитиною трирічного віку, суд враховує доходи позивачки, задовільний стан її здоров`я, відсутність даних про незадовільний стан здоров`я чи непрацездатність відповідача, а також бере до уваги встановлений у ст.7 Закону України «Про Державний бюджет на 2019 рік» розмір прожиткового мінімуму на одну особу, який складає: з 01.01.2019 - 1853,00 грн.; з 01.07.2019 - 1936,00 грн.; з 01.12.2019 - 2027,00 грн. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини та вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 1500,00 грн. щомісячно. Враховуючи викладене,

Outcome: partial