Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до Рівненського міського суду із цивільним позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що від спільного проживання в шлюбі із відповідачем має сина [PERSON], [INFO]. Однак, на даний час вона самостійно оплачує школу, купує продукти харчування та одяг, оплачує гуртки, які відвідує їх син, послуги репетитора, кишенькові витрати, сплачує платежі за квартиру яка знаходиться у спільній власності в них з відповідачем. На це все вона в місяць витрачає близько 2500 грн. А ті кошти, які відповідач виділяє на утримання сина ледь вистачає на його лікування. На її неодноразові прохання до відповідача про матеріальну допомогу є безрезультатними. Відповідач не виконує своїх зобов'язань утримувати дитину. Просить стягувати із відповідача на її користь аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно. В судовому засіданні позивач зменшила позовні вимоги, просила стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 800 грн. щомісячно, з урахуванням інфляції до досягнення ним повноліття. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала та вказала, що не заперечує щодо задоволення позову та стягнення аліментів на утримання сина у розмірі 800 грн. Заслухавши пояснення учасників процесу, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON], матір'ю якого є [PERSON], а батьком - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] видане відділом реєстрації актів громадянського стану м. Рівне, актовий запис № 1640. Вказане сторонами не оспорюється, а тому відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Відповідно до ст. 180 СК України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, при чому цей обов'язок є рівним як для матері, так і для батька. Згідно ст. 182 СК України - при визначенні розміру аліментів суд враховує, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 Кодексу. Як слідує з ст. 184 СК України - якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, в судовому засіданні встановлені визначені законом підстави задоволення позову, а визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Виходячи із вище наведеного суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, підлягає стягнення з відповідача на користь держави судовий бір в розмірі 229,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved