Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

[PERSON]звернулась до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Публічного акціонерного товариства «Златобанк» в особі відділення «Дніпропетровська регіональна дирекція» Публічного акціонерного товариства «Златобанк» про стягнення грошових коштів. В обґрунтування позову зазначила, що 20.01.2014 вона уклала з ПАТ «Златобанк» договір № 054097 банківського вкладу (депозиту) «Стабільне майбутнє». Відповідно до умов даного договору розмістила в банку строковий банківський вклад на суму 20\~000, 00 доларів США на строк до 23 січня 2015 року, з виплатою 8,5 % річних. Позивач неодноразово, , зверталася до відповідача з вимогою про видачу належних їй грошових коштів з поточного рахунку, однак в порушення договору відповідач грошові кошти не надав. Тому просить суд стягнути з відповідача суму вкладу та проценти за ним. Позивач надала суду заяву, в якій вказала, що просить суд справу розглянути без її участі та фіксації технічними засобами, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся через оголошення у пресі, про причини неявки суду не повідомив. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.01.2014 між [PERSON] та ПАТ «Златобанк» укладено договір № 054097 банківського вкладу (депозиту) «Стабільне майбутнє». Відповідно до умов даного договору розмістила в банку строковий банківський вклад на суму 20\~000, 00 доларів США на строк до 23 січня 2015 року, з виплатою 8,5 % річних. (а.с. 9-10). Зазначену суму було внесено позивачем на розрахунковий рахунок, відкритий у банку, що підтверджується копією квитанції №250903 від 20.01.2014 (а.с. 12). Відповідно до п. 2.1.6 договору, банк зобовязується по закінченню строку, передбаченого п. 1.1 цього договору повернути вкладнику суму вкладу та сплатити проценти по вкладу шляхом перерахування на її рахунок, на підставі відповідної заяви вкладника в порядку, передбаченому чинним законодавством України, або видачі готівки через касу банку. За п. 2.4.4 договору вкладник має право достроково повернути (зняти) вклад або його частину і за п. 3.5 у разі дострокового повернення вкладник має письмово повідомити банк про свої наміри за 2 (два) робочих дні до бажаної дати отримання коштів. Проте, банк у порушення своїх зобовязань за договором, не повернув її власних коштів на її вимогу ні достроково (заяви від 14.04.2014, від 14.05.2014 за №224, від 05.06.2014 №261), ні по закінченню строку договору (заяви від 13.01.2015 №31, від 26.01.2015 № 65), безпідставно відмовляючи листами від 13.05.2014 №51, від 03.06.2014 № 62, від 23.01.2015 №15. Відповідно до умов договору відсоткова ставка за договором складає 8,5 % річних. Дата повернення вкладу 23 січня 2015 року. Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору. Згідно із п. 18. Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012р. № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» за змістом статті 552, частини другої статті 625 ЦК інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання. Згідно із ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Згідно із ч. 1 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Відповідно до ч. 5 ст. 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Відповідно до правової позиції, викладеної у Постанові Верховного Суду України від 25.12.2013 у справі № 6-140 цс/13, відповідно до змісту ст.ст. 526 та 1058 ЦК України зобов'язання банку з повернення вкладу за договором банківського вкладу (депозиту) вважається виконаним з моменту повернення вкладу вкладнику готівкою або надання іншої реальної можливості отримати вклад та розпорядитися ним на свій розсуд (наприклад, перерахування на поточний банківський рахунок вкладника в цьому ж банку, з якого вкладник може зняти кошти чи проводити ними розрахунки з допомогою платіжної банківської картки). У випадку перерахування коштів на поточний банківський рахунок вкладника в цьому ж банку, однак не надання вкладнику можливості використання цих коштів зобов'язання банку з повернення вкладу не є виконаним. Оцінюючі всі докази досліджені судом у судовому засіданні у їх сукупності, та приймаючи до уваги, що відповідач порушив право позивача на повернення суми вкладу, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача суму банківського вкладу за договором № 054097 банківського вкладу (депозиту) «Стабільне майбутнє» від 20.01.2014 у розмірі 22\~803,00 доларів США, з яких 20\~000,00 доларів США сума вкладу за договором, 2\~203,00 доларів США проценти, та 600,00 доларів США 3% річних, задовольнивши позовні вимоги позивача в повному обсязі. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved