Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтуванні позову зазначила, що вона є власником квартири, яка знаходиться в [ADDRESS], яка належить їй на праві власності. На даний час, позивач бажає отримати субсидію, але не може цього зробити, так як в квартирі зареєстрований відповідач, який не мешкає в ній з 15 грудня 2015 року. Знятися з реєстрації відповідач не бажає, у звязку з чим, позивач просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. В судове засідання позивач не зявилась, надала суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявилась, надала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі та не заперечувала проти задоволення позову. На підставі ч.2\~ст. 247 ЦПК України, у звязку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно свідоцтва про право власності на житло № 7289 від 10 лютого 1995 року [PERSON] є власником квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Згідно довідки ОСББ «Пролісок м. Селидове» № 176 від 12 листопада 2018 року в [ADDRESS], значиться зареєстрованою [PERSON]. З акту від 12 листопада 2018 року ОСББ «Пролісок м. Селидове» суд встановив, що відповідач не проживає за адресою реєстрації, [ADDRESS], з грудня 2015 року. Встановити місце мешкання неможливо. Статтею 41 КонституціїУкраїни, ст. 1 Першого протоколу до Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Статтею 317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до частини першої\~статі 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною першою\~статті 383 ЦК України\~та\~статтею 150 ЖК УРСР\~закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб. За змістом зазначених норм, право користування житлом, яке знаходиться у власності особи, мають члени сімї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Разом з цим згідно з положенням\~статті 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятим. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. Отже, матеріалами справи встановлено, що [PERSON] більше року без поважних причин не проживає в квартирі 19 будинку 3 в м. Селидове, Донецької області вул. Глінки, що створює перешкоди позивачу у користуванні житлом, тому втратила право на користування вказаним житлом. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved