Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовом [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитину. Вказує, що від зареєстрованого шлюбу із відповідачем мають двох дітей [PERSON]., [INFO] та [PERSON], [INFO], а рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14.08.2012 року шлюб між ними було розірвано. Оскільки відповідач ухилявся від участі в утриманні дітей, рішенням суду з останнього присуджено до стягнення аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частки доходів, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.05.2013 року і до досягнення дітьми повноліття. Зазначає, у зв'язку із потребою заміни слухового апарата меншому сину [PERSON], який є інвалідом ІІІ групи по слуху, було придбано слуховий апарат загальною вартістю 21200 грн. Зазначає, що відповідач відмовився взяти участь у додаткових витратах та компенсувати частину сплачених коштів. Просить стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати, пов'язані із придбанням слухового апарату у сумі 10600 грн., судові витрати покласти на відповідача. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала в повному обсязі, з підстав наведених в позовній заяві, просила задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, вказав, що слуховий апарат був придбаний позивачем за власні кошти частково, так кошти в розмірі 4000 грн. були сплачені профспілкою Управління ПФУ у м. Луцьку, а 2000 грн. було отримано позивачем від благодійного фонду «Фонд Ігоря Палиці- Новий Луцьк». Заслухавши думку осіб, які беруть участь у справі, дослідивши та оцінивши подані докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково із врахуванням наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у шлюбі, від якого у них народилися: син - [PERSON], [INFO] та син - [PERSON], [INFO] (а.с.3). Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14.08.2012 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.4-8). На підставі рішення Луцького міськрайонного суду від 01.07.2013 року з відповідача стягуються аліменти в користь позивача на утримання дітей в розмірі 1/3 частки його доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із 22.05.2013 року (а.с. 9-10). Судом встановлено, що неповнолітній [PERSON], 2001 р.н. є інвалідом з дитинства (а.с. 4). Як вбачається із копії довідки № 271 від 19.09.2013 року, виданої Центром слухової реабілітації «Аврора», [PERSON], 2001 р.н. відповідно до стану його слуху для забезпечення слухомовного розвитку та соціальної адаптації показане бінауральне (на обидва вуха) протезування слуховими апаратами Safari 600 SP (а.с.5). Так, із копії видаткової накладної № 4900 від 25.10.2013 року встановлено, що на придбання слухового апарату в кількості 2 шт. було витрачено 21200 грн. Вказані кошти надійшли на рахунок ТзОВ «Центр слухової реабілітації «Аврора», з них: 24.09.2013 року від позивача надійшла попередня оплата в розмірі 2000 грн., 09.10.2013 року від ППО Управління ПФУ у м. Луцьку надійшло 4000 грн., 25.10.2013 року надійшло 15200 грн. надійшло від позивача (а.с.6). Відповідно до ч.1,2 ст. 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Таким чином, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов'язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів, і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору. Як роз'яснює п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», до передбаченої ст. 185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. У судовому засіданні встановлено, та не заперечувалось позивачем [PERSON], що кошти на придбання слухового апарату в розмірі 2000 грн. були отримані нею від благодійного фонду «Фонд Ігоря Палиці- Новий Луцьк», а 4000 грн. були сплачені профспілковою організацією Управління ПФУ у м. Луцьку. Таким чином, суд приходить до висновку, що вказані витрати в розмірі 6000 грн. не були понесені позивачем особисто, та не можуть вважатись коштами спрямованими на утриманням дитини в розумінні ст.ст. 180-181 СК України, оскільки не є доходом позивача. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача слід стягнути 7600 грн. додаткових витрат понесених на лікування сина [PERSON], 2001 р.н. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial