Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що вона є піклувальником неповнолітньої дитини - [PERSON]. Матір дитини, [PERSON], померла [INFO]. Батько, [PERSON], був засуджений за вироком Барвінківського районного суду Харківської області від 03.10.2008 року до 8 років позбавлення волі. [PERSON] проживає з позивачем, знаходиться на її утриманні, навчається в 11 класі. [PERSON] звільнився з місця позбавлення волі у червні 2013 року, проживає окремо та з того часу лише 1 раз приїздив до своєї доньки, наміру в подальшому виховувати доньку не має, її здоров'ям не цікавиться, не піклується про фізичний і духовний розвиток, матеріально не утримує. Просила позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до неповнолітньої дитини [PERSON] та стягнути з нього аліменти в розмірі 385 грн. 80 коп., але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, погодилася на проведення заочного розгляду справи, вказала, що відповідач не виховує свою дитину, не спілкується, не приділяє належної уваги вихованню, здоров'ю, розвитку доньці, байдужий до дитини, свідомо ухиляється від виконання батьківських обов'язків. Також вказала, що [PERSON] з червня 2013 року бачився з донькою лише один раз. Саме вона, як піклувальник, відвідує батьківські збори, цікавиться шкільним життям дитини, піклується про її здоров'я, розвиток, матеріальне забезпечення. Задоволення позову відповідає інтересам дитини. Дитина має добрий стан здоров'я, проживає з позивачкою, знаходиться на її утриманні, дитина отримує щомісячно пенсію, однак цих коштів не вистачає. Відповідач має задовільний стан здоров'я, не має інших дітей, непрацездатних дітей, жінку, батьків, має тимчасові заробітки. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій вказав, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно дитини - [PERSON], [INFO]. Вказав, що не має постійного заробітку та умов для виховання його доньки. Просив розглядати справу за його відсутності. Дитина [PERSON], [INFO], була опитана в судовому засіданні та вказала, що після звільнення батько приїздив до неї лише один раз, провів півтори години та уїхав, оскільки поспішав на електричку. Навіть під час цієї розмови не цікавився її життям, навчанням, здоров'ям, успіхами, намірами, не запропонував допомоги, виявив байдужість. З питання її виховання його викликали до РДА, де він сам побажав, щоб його позбавили батьківських прав. Після їх єдиної зустрічі, він жодного разу не зателефонував. Вказала, що у відповідача інші інтереси. Просила позбавити батька відносно неї батьківських прав, вона не бажає, щоб відповідач був її батьком, не бажає, щоб він її виховував. Представник виконавчого комітету Чернігівської сільської ради Лозівського району як органу опіки і піклування - Лукашина Т.О. в судовому засіданні позов підтримала, вказуючи, що відповідач не виховує свою дитину, не спілкується, не приділяє уваги вихованню, здоров'ю, розвитку доньки, байдужий до дитини, свідомо ухиляється від виконання батьківських обов'язків. Задоволення позову відповідає інтересам дитини. Представник служби у справах дітей Лозівської міської ради - Нескородько С.Л. позовні вимоги підтримала, зауважуючи, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню доньки [PERSON], участі у її вихованні не бере, життям, здоров'ям, розвитком не цікавиться. Задоволення позову відповідає інтересам дитини. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи і доводи позовної заяви, суд приходить до висновку про задоволення позову. Стаття 150 Сімейного кодексу України передбачає, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Декларація прав дитини, як принципове положення визначає, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть відповідальність за виховання дитини, її інтереси повинні бути предметом їх основного піклування. Ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини є підставою для позбавлення судом матері, батька батьківських прав.(п.2 ч.1ст. 164 СК України). Як встановлено судом, мати дитини - [PERSON], померла [INFO]/а.с.12/. Дитина [PERSON], [INFO], має добрий стан здоров'я, проживає з піклувальником [PERSON] за адресою: [ADDRESS] згідно рішення Чернігівської сільської ради Лозівського району Харківської області від 04.04.2008 року. Згідно характеристики, наданої НВК, [PERSON] навчається в Чернігівській школі з 5 класу, за час навчання виявила себе старанною, працьовитою, сумлінною ученицею, навчається на достатньому рівні, батько зовсім не бере участі в житті доньки, у її навчанні./а.с.13,15-17/. [PERSON] є батьком дитини [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [ADDRESS]; має задовільний стан здоров'я, на обліку у лікаря-нарколога і лікаря-психіатра не перебуває; є працездатним, не працює. Вироком від 03.10.2008 року Барвінківським районним судом Харківської області, [PERSON] було засуджено на 8 років позбавлення волі. Звільнився з місць позбавлення волі у червні 2013 року. Після повернення з місць позбавлення волі [PERSON] свідомо ухилився від виконання батьківських обов'язків. Він не цікавився фізичним та розумовим розвитком [PERSON], станом здоров'я, не займається її вихованням, не утримує її матеріально, не піклується про неї, що свідчить про свідоме невиконання батьківських обов'язків. Він не працює, має тимчасові заробітки. Наміру в подальшому виховувати доньку не має, її життям та здоров'ям не цікавиться, не піклується про фізичний і духовний розвиток. Приходив до дитини лише один раз, більше спроби налагодити стосунки з донькою не робив. Питання позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] по відношенню до дитини [PERSON] було розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Лозівської райдержадміністрації 29.01.2014 року. Батькові було запропоновано прибути на засіданні комісії для вирішення подальшої долі дівчинки. [PERSON] на засіданні не прибув, але надав письмову заяву про те, що він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав, виявивши тим самим байдужість до дитини. За даними висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Чернігівської сільської ради Лозівського району Харківської області позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно своєї неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] є доцільним. Дитина [PERSON] надала свою згоду на позбавлення її батька [PERSON] батьківських прав відносно неї, оскільки він не виконує батьківські обов'язки, не спілкується з нею, не цікавиться її життям та здоров'ям. Відповідач позовні вимоги [PERSON] про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів визнав в повному обсязі. Таким чином, батько дитини [PERSON] - [PERSON] нехтує своїми батьківськими обов'язками, вихованням своєї доньки не займається, не турбується про неї, не піклується про здоров'я доньки, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Виходячи із інтересів дитини, з урахуванням того, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню дитини без поважних причин, суд вважає, що його необхідно позбавити батьківських прав у відношенні доньки [PERSON]. При цьому суд роз'яснює, що стаття 166 СК України передбачає, що особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов'язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім'ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов'язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Поновлення батьківських прав відбувається на підставі ст.. 169 СК України, згідно якої мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття. Суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. При вирішенні справи про поновлення батьківських прав одного з батьків суд бере до уваги думку другого з батьків, інших осіб, з ким проживає дитина. У разі відмови в позові про поновлення батьківських прав повторне звернення із позовом про поновлення батьківських прав можливе лише після спливу одного року з часу набрання чинності рішенням суду про таку відмову. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину, що передбачено ч. 2 ст. 166 СК України. Стаття 180 СК України встановлює, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру та способу стягнення аліментів суд керується своїм внутрішнім переконанням та врахує такі обставини: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; інші обставини, що мають істотне значення (сімейний стан дитини, стан здоров'я, матеріальний та сімейний стан зацікавленої особи, наявність у останньої осіб, яких він зобов'язаний утримувати, наявність у батьків невиконаних грошових зобов'язань, тощо), наявність нерегулярного, мінливого доходу. З урахуванням викладених вище обставин щодо стану здоров'я та матеріального становища [PERSON] та [PERSON], при відсутності у [PERSON] на утриманні інших неповнолітніх дітей, не працездатних чоловіка, батьків, повнолітніх дітей, невиконаних грошових зобов'язань, при наявності у відповідача нерегулярного, мінливого доходу, враховуючи потреби неповнолітньої дитини та можливості її батька, те, що аліменти, спрямовані на утримання дитини, повинні бути достатніми і, разом з тим, співрозмірними з урахуванням мети аліментного зобов'язання, суд приходить до висновку про визначення аліментів на дитину, які підлягають стягненню з відповідачки, у твердій грошовій сумі у розмірі 385,80 грн. При цьому застосуванню не підлягають положення ч. 2 ст. 182 СК України, оскільки мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України, а у даній справі суд визначає розмір аліментів саме в порядку ст. 184 СК України у твердій грошовій сумі. Також суд роз'яснює, що за вимогами ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Розмір аліментів може бути зменшено, якщо дитина перебуває на утриманні держави, територіальної громади або юридичної особи, за заявою батьків, уповноваженого територіальної громади, юридичної особи, на утриманні якої перебуває дитина, та за згодою органу опіки і піклування. Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до ст. 88 ЦПК України з урахуванням положень Закону України «Про судовий збір», зокрема, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Outcome: approved