Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до Борзнянського районного суду Чернігівської області, надавши заяву в порядку ст. 257-1 ЦПК України своєї дочки [PERSON] про встановлення факту народження дитини від батьків, які перебувають у шлюбі. Зі змісту заяви вбачається, що між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], 09.09.2015 року укладено шлюб, який зареєстрований Відділом ДРАЦС Борзнянського РУЮ у Чернігівській області. Однак обоє проживають у [INFO]. З наданої ксерокопії медичного свідоцтва про народження за № 1175 від 27.11.2016 року, оформленого ЛРКЛ ПЦ (пологове відділення) лікарем [PERSON], вбачається, що [PERSON] перебувала у стані вагітності 39 тижні. Ксерокопією свідоцтва серії І-ВВ № 006650 про народження [PERSON] 27.11.2016 року, з визначенням місця реєстрації Перевальський район, м. Зоринськ, дати 12.12.2016 року, номером актового запису № 32 заявниця підтверджує факт народження дитини. Звернення до суду з даною заявою мотивується тим, що ч.3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» встановлено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими ч.2 цієї статті,\~є недійсним і не створює правових наслідків. Таким чином,\~у разі звернення батьків дитини до будь-якого\~відділу державної реєстрації актів цивільного стану на території України\~з заявою про видачу свідоцтва про народження дитини\~їм буде відмовлено у реєстрації народження дитини у звязку з тим, що державні органи на території України не визнають документів, виданих «державними органами» на території, не підконтрольній Україні. Тому, отримати свідоцтво про народження у відділі державної реєстрації актів цивільного стану України заявниця позбавлена можливості,\~оскільки факт народження відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації народження дитини відповідно до\~статті 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Отже, єдиним виходом у цій ситуації є\~звернення до суду з заявою про встановлення факту народження дитини\~(в порядку статті 257-1\~ЦПК України). Заявниця наполягала на розгляді даної заяви судом і її задоволення. Представник заінтересованої особи з запереченнями на заяву до суду не звертався. Дослідивши письмові докази, перевіривши доводи заявниці фактами з наданих нею особистих документів, суд дійшов висновку, що дана заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що між заявницею [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], 09.09.2015 року укладено шлюб, який зареєстрований Відділом ДРАЦС Борзнянського РУЮ у Чернігівській області. Однак подружжя проживає у [INFO]. З наданої ксерокопії медичного свідоцтва про народження за № 1175 від 27.11.2016 року, оформленого ЛРКЛ ПЦ (пологове відділення) лікарем [PERSON], у м.Зоринську, вбачається, що на вказаний час заявниця перебувала у стані вагітності 39 тижні. Ксерокопією свідоцтва серії І-ВВ № 006650 про народження [PERSON] 27.11.2016 року, з визначенням місця реєстрації Перевальський район Луганської області, м.Зоринськ, дати 12.12.2016 року, номером актового запису № 32 заявниця підтверджує факт народження дитини. Статтею 144 Сімейного кодексу України передбачено обовязок батьків зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Так, згідно з ч. 1, 3 та 4 ст. 144 СК України\~батьки зобовязані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини\~в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Невиконання цього обовязку є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Реєстрація народження дитини провадиться органом державної реєстрації актів цивільного стану з одночасним визначенням її походження та присвоєнням прізвища, імені та по батькові. Реєстрація народження дитини засвідчується свідоцтвом про народження, зразок якого затверджує Кабінет Міністрів України. Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Згідно з п. 4 ч. 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» за відсутності документа закладу охорони здоровя або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно до ст.234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст. 257-1 ЦПК України щодо\~особливостей провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. На підставі викладеного,

Outcome: approved