Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до Будьоннівського районного суду м. Донецька з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні квартирою [ADDRESS] та вселити її до квартири. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що на підставі рішення Будьоннівського районного суду м. Донецька від 25 лютого 2013 року їй належить на праві власності квартира [ADDRESS]. Раніше дана квартира належала її чоловіку - [PERSON], який помер [INFO]. Оскільки на день смерті чоловіка [PERSON] позивачка знаходилась за межами України, то ключі від квартири забрала відповідач, яка до теперішнього часу у добровільному порядку повернути їх не бажає. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала у повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві, додатково пояснила, що позивач зверталась до відповідачки з вимогою повернути їй ключі від квартири, однак та відмовляє їй в цьому. У зв'язку з відсутністю доступу до квартири позивач позбавлена можливості провести інвентаризацію і зареєструвати право власності. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що не вважає позивачку [PERSON] власницею квартири, оскільки її право власності на дану квартиру, яке виникло на підставі рішення Будьоннівського районного суду м. Донецька від 25 лютого 2013 року не зареєстровано в Державному реєстрі прав, а тому вона не має права на звернення до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні квартирою та вселення в квартиру як власника. Позивачка зверталась до неї з вимогою передати їй ключі, коли судом було прийнято декілька рішень у її відношенні, але вона проти передачі позивачці ключів від квартири та книжки на оплату комунальних платежів. На сьогоднішній день, в квартирі проживають її родичі. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідачки, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Рішенням Будьоннівського районного суду м. Донецька від 25 лютого 2013 року, яке набрало законної сили 08 липня 2013 року, позовні вимоги [PERSON] задоволено повністю, визнано за нею право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON]. Згідно копії паспорта, позивачка [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS]. В ст. 319 ЦК України зазначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і усім власникам забезпечується рівні умови здійснення своїх прав. У відповідності до ч. 1 ст. 321 право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження. Статтею 396 ЦК України визначено, що особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу. Пленум ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 33 своєї Постанови № 6 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз'яснив, що застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Як встановлено судом, позивач [PERSON] є законним володільцем квартири [ADDRESS] на підставі рішення Будьоннівського районного суду м. Донецька від 25 лютого 2013 року яке набрало законної сили 08 липня 2013 року, і має право вимагати усунення порушень на підставі ст. 396 ЦК України. З пояснень представника позивачки вбачається, що позивач не може отримати доступу до квартири та зареєструвати своє право власності на неї, оскільки відповідач [PERSON] не визнає її право власності на квартиру, не віддає їй ключі. Спроби позивачки вирішити питання про вселення добровільно не надали ніякого результату. Таким чином, відповідач [PERSON], всупереч приписам чинного законодавства, без наявності відповідного судового рішення протиправно обмежує позивачку у користуванні та розпорядженні квартирою і фактично позбавляє її житла. За наведених обставин, право позивачки порушено відповідачкою і підлягає судовому захисту шляхом усунення перешкод у користування квартирою та вселення позивачки в квартиру. З відповідачки [PERSON] на користь позивачки [PERSON] слід стягнути 114 грн. 70 коп. судового збору відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved