Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом в інтересах малолітнього [PERSON] до [PERSON] , третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Першотравенської міської ради Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначає, що 25 серпня 2006 року вона уклала шлюб з [PERSON] . Під час подружнього життя у них народилась спільна дитина, [PERSON] , [INFO] . Відповідно до рішення Ватутінського міського суду від 07.09.2010 року шлюб між ними розірвано. Причиною розлучення стало те, що в сім`ї постійно виникали сварки через небажання чоловіка утримувати родину, та взагалі брати участь у спільному житті. Крім іншого, відповідач неодноразово застосовував до неї фізичну силу під час сварок і більше існування такого шлюбу її не влаштовувало. Після розлучення, відповідач виїхав з міста Ватутіне Черкаської області до свого постійного місця проживання м.Пешотравенськ, Дніпропетровської області, де, орієнтовно мешкає на даний час. Наскільки їй відомо, відповідач неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності, проти життя та здоров`я особи, а також за злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів. Даний факт підтверджений під час збирання службою у справах дітей виконавчого комітету Ватутінської міської ради Черкаської області відомостей про відповідача. На запит служби, Солонянською виправною колонією №21 с. Апполонівка, Солонянського району, Дніпропетровської області, було направлено інформаційного листа про те, що [PERSON] , [INFO] , дійсно відбував покарання у даній установі, за вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області за ст.ст.190 ч.2, 185 ч.2, 186 ч.2, 70 ч.1 КК України. Початок строку: 12.01.2016 року, кінець строку 09.09.2019 року. По відбуттю покарання вибув за адресою: [ADDRESS] . Після розірвання шлюбу, з 2010 року відповідач повністю припинив спілкування з колишньою сім`єю, в тому числі з неповнолітнім сином. Батька зовсім не цікавило життя та здоров`я дитини. Весь тягар по утриманню [PERSON] ліг на її плечі. Дитина народилась хворобливою та потребувала постійного лікування на що необхідні були кошти. Допомогу по утриманню та лікуванню дитини, їй надавали батьки, а відповідач свідомо усунувся від виконання свого батьківського обов`язку як в частині виховання дитини так і в частині матеріального утримання. Просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , по відношенню до неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . У судове засідання представник позивача [PERSON] адвокат Токар Ольга Михайлівна надала заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача [PERSON] , позовні вимоги підтримала у повному обсязі та прохала суд їх задовольнити, не заперечувала проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Першотравенської міської ради Дніпропетровської області Каніболоцька Н.Г. у судове засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності, при ухваленні рішення прохала врахувати інтереси неповнолітньої дитини. Проти розгляду справи у заочному порядку не заперечувала. Згідно ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши матеріали справи, виходячи з інтересів неповнолітньої дитини, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] є батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , яке видане 02 вересня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ватутінського міського управління юстиції Черкаської області). Рішенням Ватутінського міського суду Черкаської області від 07 вересня 2010 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний. Рішення набрало законної сили 18 вересня 2010 року. Відповідно до довідки №67/01-54, яка видана 03 липня 2020 року директором Комунального закладу загальної освіти І-ІІІ ступенів Ватутінський ліцей №2 ім. М.Ф. Ватутіна Ватутінської міської ради Черкаської області Глобіним Ю.М., зі слів вчителя початкових класів [PERSON] , батько [PERSON] жодного разу до школи не приходив, не телефонував, не виявляв цікавості до навчання сина [PERSON] в школі. З переходом дитини до 5 класу ситуація не змінилась. За 2018-2020 роки батько до школи не з`являвся, у вихованні та утриманні дитини участі не брав. Актом депутата Ватутінської міської ради VІІ скликання Рубана Олега Івановича від 27 серпня 2020 року підтверджується, що [PERSON] разхом зі своїм малолітнім сином [PERSON] фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] виховує та утримує дитину самостійно. Батько [PERSON] 10 років не приймає участі у вихованні сина, жодного разу не відвідував дитину. Відповідно до акту обстеження умов проживання [PERSON] , [INFO] , від 05 листопада 2020 року, за адресою: [ADDRESS] , встановлено, що за даною адресою проживають: мати [PERSON] , неповнолітній [PERSON] , бабуся [PERSON] та дідусь [PERSON] . Санітарний стан приміщення задовільний, у приміщенні чисто та затишно, є кімнатні рослини. Для виховання та розвитку неповнолітнього [PERSON] такі умови: [PERSON] має окрему кімнату, облаштовану відповідно віку та уподобанням: ліжко, учнівський куточок, шафа для одягу, комп`ютерне крісло. В користуванні дитини ноутбук, мобільний телефон, планшет. Тимур захоплюється музикою, має синтезатор та гітару. Дитина має в достатній кількості сезонний одяг, взуття, дитячі засоби гігієни, отримує відповідне харчування. В результаті бесіди з неповнолітнім [PERSON] було встановлено, що він не пам`ятає свого батька, він ніколи не телефонує та не вітає його з днем народження, не приїздить, що свідчить про те, що [PERSON] не приймає участі в житті дитини. Довідкою №06, яка видана 27 жовтня 2020 року генеральним директором ТОВ «Глобал Кредит» Восканяном М.В., [PERSON] працює у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Глобал Кредит» з 01 березня 2019 року по теперішній час. На даний час займає посаду фахівця відділу клієнтської підтримки. Посадовий оклад становить 5100,00 грн. Відповідно до копії акту №420, який виданий 07 грудня 2020 року Приватним підприємством «Комунальщик-3», [PERSON] , [INFO] , не проживає у квартирі [ADDRESS] , про що свідчать сусіди з квартири [ADDRESS] [PERSON] . Згідно копії акту №641, який виданий 30 листопада 2020 року Приватним підприємством «Комунальщик-2», [PERSON] , [INFO] , не проживає у квартирі [ADDRESS] , про що свідчать сусіди з квартири [ADDRESS] [PERSON] та квартири [ADDRESS] [PERSON] . Відповідно до листа головного спеціаліста з міграційної роботи виконавчого комітету Першотравенської міської ради Дніпропетровської області Фурсової І. №9243 від 30 листопада 2020 року, [PERSON] на території міста Першотравенська Дніпропетровської області, станом на 30 листопада 2020 року не зареєстрований. Листом начальника «Солонянської виправної колонії (№21)» Міністерства юстиції України Пустовіта О.В. підтверджується, що [PERSON] , [INFO] , відбував покарання у Державній установі «Солонянська виправна колонія (№21)» за вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області за ч.2 ст.190, ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70 КК України у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 09 вересня 2019 року по відбуттю покарання. Вибув за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Ватутінської міської ради Черкаської області від 15 грудня 2020 року № 296, доцільно позбавити батьківських прав громадянина [PERSON] , [INFO] , щодо малолітнього дитини [PERSON] , [INFO] , так як він свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не намагається забезпечити достатній життєвий рівень дитині, не турбується про стан її здоров`я. Малолітній [PERSON] не заперечує проти позбавлення батьківських прав його батька [PERSON] , який не цікавиться його життям та не спілкується з ним. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Статтею ст.150 Сімейного Кодексу України, передбачені обов`язки батьків щодо виховання і розвитку дитини. Статтею 164 СК України передбачено вичерпний перелік обставин, за яких матір або батька може бути позбавлено батьківських прав щодо усіх дітей або когось з них. Такими обставинами є факти, якщо батьки : 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3)жорстоко поводяться з дитиною;4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6)засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків та свідомого нехтування ними своїми обов`язками. За змістом статті 164 СК України позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, і питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей (п.15 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»). Позбавлення батьківських прав є, насамперед, способом захисту прав та інтересів дитини, а тому при вирішенні цього питання має бути виявлений позитивний результат в долі дитини (дітей), який має настати після позбавлення батьків їх прав. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частинами 2, 3 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року (з наступними змінами та доповненнями), передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року (з наступними змінами та доповненнями) виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. дитини, За правилами ч.2 ст.157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні. Відповідно до ст.9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, держави - учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. За загальним правилом позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Враховуючи викладене суд вважає за доцільне позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав у відношенні неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , так як останній свідомо не виконує свої батьківські обов`язки, а саме: не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення. Розподіл судових витрат слід здійснити відповідно до ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved