Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом про визнання права власності на частки у майні колишнього колгоспного двору та на спадкове майно за заповітом. Позовні вимоги обгрунтовує слідуючими обставинами. [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (на даний час прізвище «Фрунза») [PERSON] набули у спільну сумісну власність домоволодіння за адресою: Чернівецька область, Сторожинецький район, с.Їжівці, вул.Штефан чел [PERSON], 151, оскільки зазначене домоволодіння було майном колгоспного двору і станом на 15.04.1991 року вказані особи були його членами, внаслідок чого кожен з них набув право на 1/4 частину домоволодіння. 04.07.2006 року помер [PERSON], і після його смерті відкрилась спадщина, що складається з 1/4 частини домоволодіння. При житті все своє майно [PERSON] заповів позивачу [PERSON], заповіт був складений 21.03.2006 року, посвідчений секретарем виконавчого комітету Їжівської сільської ради і зареєстрований в реєстрі за № 1-61. Позивач [PERSON] постійно проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а тому вважається такою, що прийняла спадщини. Однак оформлення права на спадщину через нотаріальну контору для позивача є неможливим з огляду на відсутність необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину правовстановлюючих документів, оскільки [PERSON] при житті не оформив право власності на належну йому частину домоволодіння за собою та не зареєстрував це право в органах державної реєстрації речових прав на нерухоме майно. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] відмовились від належних їм часток у майні колишнього колгоспного двору на користь позивача [PERSON]. Враховуючи вищевказані обставини, позивач просить постановити рішення, яким визнати за [PERSON] право власності на домоволодіння, що складається з житлового будинку літ.«А-І», ганку літ.«а», гаража літ.«Б», літньої кухні літ.«В», ганку літ.«в», прибудови літ.«в1», прибудови літ.«в2», веранди літ.«в3», сарая літ.«Г», сарая літ.«Д», сарая літ.«Е», сарая літ.«Є», вбиральні літ.«Ж», воріт з хвірткою під № 1, огорожі під № 2, криниці під № 3 і знаходиться за адресою: Чернівецька область, Сторожинецький район, с.Їжівці, вул.Штефан чел [PERSON], 151. Позивач в судове засідання не зявилася, її представник [PERSON] подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримують у повному обсязі і просять їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з'явились, представивши суду заяви, в яких позов визнали повністю та просили розглядати справу без їх участі. Дослідивши письмові докази, виходячи із встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин суд вважає необхідним позов [PERSON] задовольнити повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (на даний час прізвище «Фрунза») [PERSON] набули у спільну сумісну власність домоволодіння, що згідно технічного паспорта складається з житлового будинку літ.«А-І», ганку літ.«а», гаража літ.«Б», літньої кухні літ.«В», ганку літ.«в», прибудови літ.«в1», прибудови літ.«в2», веранди літ.«в3», сарая літ.«Г», сарая літ.«Д», сарая літ.«Е», сарая літ.«Є», вбиральні літ.«Ж», воріт з хвірткою під № 1, огорожі під № 2, криниці під № 3 і знаходиться за адресою: Чернівецька область, Сторожинецький район, с.Їжівці, вул.Штефан чел [PERSON], 151, оскільки зазначене домоволодіння було майном колгоспного двору і станом на 15.04.1991 року вказані особи були його членами. Це відповідає розясненням Пленуму Верховного Суду України, який в пункті 6 постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995 року № 20 розяснив, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні. Згідно ч.1 ст.120 Цивільного кодексу Української РСР (1963 р.) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності, а ч.2 ст.123 цього Кодексу визначає, що розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Таким чином, кожен з вказаних осіб набув право власності на 1/4 частину домоволодіння. 04.07.2006 року помер [PERSON], і після його смерті відкрилася спадщина, що складається з 1/4 житлового будинку літ.«А-І», 1/4 ганку літ.«а», 1/4 гаража літ.«Б», 1/4 літньої кухні літ.«В», 1/4 ганку літ.«в», 1/4 прибудови літ.«в1», 1/4 прибудови літ.«в2», 1/4 веранди літ.«в3», 1/4 сарая літ.«Г», 1/4 сарая літ.«Д», 1/4 сарая літ.«Е», 1/4 сарая літ.«Є», 1/4 вбиральні літ.«Ж», 1/4 воріт з хвірткою під № 1, 1/4 огорожі під № 2, 1/4 криниці під № 3 і знаходиться за адресою: Чернівецька область, Сторожинецький район, с.Їжівці, вул.Штефан чел [PERSON], 151. При житті все своє майно [PERSON] заповів позивачу [PERSON]. Заповіт був складений 21.03.2006 року, посвідчений секретарем виконавчого комітету Їжівської сільської ради і зареєстрований в реєстрі за № 1-61. Вказаний заповіт не змінювався та не скасовувався, про що свідчить відповідна відмітка на ньому. Позивач [PERSON] постійно проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а тому відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщини. Однак оформлення права на спадщину через нотаріальну контору для позивача є неможливим з огляду на відсутність необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину правовстановлюючих документів, оскільки [PERSON] при житті не оформив право власності на належну йому частину домоволодіння за собою та не зареєстрував це право в органах державної реєстрації речових прав на нерухоме майно. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] відмовились від належних їм часток у майні колишнього колгоспного двору на користь позивача [PERSON]. Отже, взагалом [PERSON] набула право на все домоволодіння, зокрема, 1/4 як спадщина після смерті [PERSON], 1/4 як її частка у майні колишнього колгоспного двору та 2/4 як частки у майні колишнього колгоспного двору, від яких відмовились [PERSON] та [PERSON]. За таких обставин, суд знаходить, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved