Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з заявою про визнання її чоловіка - [PERSON] , [INFO] , недієздатним, встановлення над ним опіки та призначення опікуна. Свою заяву [PERSON] обґрунтовує тим, що її чоловік є інвалідом першої групи «А», інвалідність встановлена безстроково. Внаслідок психічної хвороби він не може висловлювати свої думки, одягнутись, приготувати собі їжу, не розуміє обставин, що відбуваються навколо нього, не може дати оцінку своїм діям, самостійно вийти з дому, оскільки не здатен пересуватись, нікого не впізнає. [PERSON] не може самостійно купувати необхідні йому лікарські препарати. Чоловік заявника потребує сторонньої допомоги та постійної опіки. Весь час за ним доглядала [PERSON] , яка має можливість дбати про чоловіка, створювати необхідні побутові умови, забезпечувати його необхідним лікуванням. З цих підстав, [PERSON] змушена звернутись до суду. Заявник в судовому засіданні свої вимоги підтримала з підстав, викладених у заяві, та просила суд їх задовольнити. Представник органу опіки та піклування в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, надала суду клопотання про розгляд справи за її відсутності. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи та наявні в ній письмові докази, суд приходить до наступного. Згідно з ч. 3 ст. 296 ЦПК України, заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги. З матеріалів справи слідує, що 13.09.1966 року між [PERSON] , 1939 року народження, та [PERSON] , 1948 року народження, зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис №8 (а.с. 6). Частиною 1 ст. 30 ЦК України визначено, що цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Як вбачається із змісту довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 19.08.2019 року серії 12ААБ №258739, [PERSON] , [INFO] , встановлено І-А групу інвалідності загального захворювання безстроково, останній є непрацездатною особою, потребує постійного стороннього догляду (а.с. 7). Згідно з ч. 1 ст. 298 ЦПК України, суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Ухвалою від 19.12.2019 року судом призначено судово-психіатричну експертизу для вирішення питань: чи хворіє на сьогоднішній день [PERSON] , [INFO] , на психічну хворобу? чи розуміє [PERSON] , [INFO] , значення своїх дій та чи може керувати ними? (а.с. 31). Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта КУ «Запорізька клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради від 30.12.2019 року № 604, [PERSON] , [INFO] , виявляє ознаки психічного розладу у вигляді деменції внаслідок органічного ураження головного мозку (церебральний атеросклероз, цукровий діабет, гіпертонічна хвороба, інсульти). Внаслідок чого він не може розуміти значення своїх дій і керувати ними (а.с. 39-43). Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про визнання громадян обмежено дієздатними чи недієздатними» визначено, що за загальним правилом громадянин вважається недієздатним з часу набрання законної сили рішенням суду про визнання його недієздатним. Крім того, частиною 6 ст. 300 ЦПК України визначено, що строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. З огляду на викладене, враховуючи, що [PERSON] , згідно з висновком судово-психіатричного експерта КУ «Запорізька клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради від 30.12.2019 року № 604, не може розуміти значення своїх дій та керувати ним, суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] в частині визнання фізичної особи недієздатною підлягають задоволенню. Також, [PERSON] просить суд призначити її опікуном над [PERSON] , оскільки останній не може самостійно вчиняти правочини, набувати для себе цивільних прав та самостійно їх здійснювати, створювати для себе цивільних обов`язків, виконувати їх та нести відповідальність, потребує стороннього догляду та опіки. Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦК України, опіка встановлюється над фізичними особами, які визнані недієздатними. Частиною 1 ст. 60 ЦК України визначено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до подання від 23.12.2019 року № Є-1132, враховуючи те, що заяв від інших осіб, які б бажали отримати згоду на призначення їх опікунами над [PERSON] , [INFO] , до органу опіки та піклування не надійшло, районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району, як орган опіки та піклування, надає згоду на призначення [PERSON] , [INFO] , опікуном над чоловіком [PERSON] , [INFO] , у разі визнання останнього недієздатним у судовому порядку (а.с. 34). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] в частини призначення її опікуном над [PERSON] підлягають задоволенню. При вирішенні питання про судові витрати суд керується ч. 2 ст. 299 ЦПК України, відповідно до якої судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави.

Outcome: approved