Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів, в якій просить на підставі ст.ст.180, 182, 183, 191 СК України стягувати з відповідача на свою користь на утримання їх неповнолітнього дочки [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, щомісячно, з дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття, допустити негайне виконання рішення суду в межах місячного платежу, мотивуючи тим, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. 30.01.2014 року позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Ухвалою суду від 20.02.2014 року доручено компетентному суду Республіки Білорусь, за місцем проживання відповідача (Республика Біларусь, м.Мозир) вручити [PERSON], [INFO], копію позовної заяви, повідомлення (повістку) про день розгляду справи 07.10.2014 року та допитати з ряду питань; провадження у справі зупинено до надходження відповіді з іноземного суду на судове доручення про надання правової допомоги. Ухвалою суду від 23.05.2014 року провадження у справі поновлено, у зв'язку з надходженням до Овруцького райсуду супровідним листом Головного управління юстиції України у Житомирській області від 14.05.2014 року № 1909/16/2.8-06/2.8 від суду Мозирського району Гомельської області Республіки Білорусь відповіді на судове доручення про надання правової допомоги, а саме протоколу судового засідання від 21.04.2014 року, довідок та підтвердження про вручення відповідачу документів, в тому числі судової повістки. Із протоколу судового засідання суду суду Мозирського району Гомельської області Республіки Білорусь від 21.04.2014 року вбачається, що відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі, погоджується на розгляд справи за позовом [PERSON] про стягнення з нього аліментів у його відсутність. Перевіривши законність визнання позову, дослідивши докази у справі, суд дійшов наступних висновків. Позивач [PERSON] є матір'ю, а відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Відділом РАЦС Єльского райвиеєстрації актів цивільного стану Овруцького районного управління юстиції Житомирської області 23.05.2007 року. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що стверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого Міським відділом ЗАГС м.Мозир Гомельської області Республіки Білорусь 11.08.2006 року. Доказів розірвання шлюбу сторонами не подано та матеріали справи не містять. Проте сторони проживають окремо: позивач - в Україні, відповідач - у Білорусії, що стверджується довідкою про місце проживання і склад сім'ї [PERSON], виданої Товариством співвласників «Кабельщик-15», м.Мозир Гомельської області, Республіка Білорусь, 17.04.2014 року за № 19. Дочка [PERSON], [INFO], проживає разом з матір'ю в м.Овруч Житомирської області, Україна, та знаходиться на її утриманні, що стверджується довідою виконавчого комітету Овруцької міської ради Житомирської області від 11.10.2013 року № 4572. Відповідно до пунктів 1-3 ст.32 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, підписаної Україною та Республікою Білорусь 28.01.1993 року, правовідносини батьків і дітей визначаються за законодавством Договірної Сторони, на території якої постійно проживають діти. По справах про стягнення аліментів з повнолітніх дітей застосовується законодавство Договірної Сторони, на території якої має місце проживання особа, що претендує на одержання аліментів. По справах про правовідносини між батьками і дітьми компетентний суд Договірної Сторони, законодавство якої підлягає застосуванню відповідно до пункту 1 і 2 цієї статті. Тобто правовідносини між сторонами у справі про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання їх неповнолітньої доньки [PERSON] визначаються за законодавством України і Овруцький районний суд Житомирської області є компетентним судом. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Однак, відповідач ухиляється від вказаного обов'язку, матеріальної допомоги позивачу на утримання неповнолітньої дитини не надає, хоча спроможний таку допомогу здійснювати, так як працює майстром Відкритого акціонерного товариства «Беларускабель» та регулярно отримує дохід, що стверджується довідкою про доходи [PERSON], виданою ВАТ «Беларускабель» 17.04.2014 року № 242. Доказів протилежного відповідачем суду не надано. Інших неповнолітніх дітей чи осіб, які знаходяться на його утриманні немає, аліменти по інших виконавчих листах з нього не стягуються, що стверджується показами самого відповідача, викладеними у протоколі судового засідання суду Мозирського району Гомельської області Республіки Білорусь від 21.04.2014 року. Частина 3 ст.181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Згідно з ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на 1 дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. З огляду на викладене, врахувавши відповідно до ч.1 ст.182 СК України стан здоров'я і матеріальне становище дитини та платника аліментів, а також інші обставини, що мають істотне значення, суд вважає за можливе стягувати з відповідача аліменти в розмірі визначеному в позовній заяві. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення суду в справі про стягнення аліментів підлягає обов'язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Від сплати судового збору позивач звільнена на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому у відповідності до ст.88 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved