Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини. Просить шлюб між нею та відповідачем розірвати, малолітню дочку - [PERSON], [INFO] залишити проживати з нею, після розірвання шлюбу залишити за нею прізвище «Ісаєнко», мотивуючи позов тим, що причиною розірвання шлюбу є непорозуміння, суперечки, які виникають між нею та відповідачем, шлюбні відносини фактично припинені, на даний час проживають окремо. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про підтримання позовних вимог повністю та просила справу слухати за її відсутності. Відповідач був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідач в судове засідання не зявився, хоч про час і місце судового розгляду повідомлений у встановленому порядку, а тому, виходячи зі змісту ч.1 ст. 224 ЦПК України, та того, що відповідач про причини неявки суд не повідомив і не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, а позивач подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд вважає, що можна провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 21 листопада 2007 року між сторонами зареєстровано шлюб у Бурштинській міській раді Галицького району Івано-Франківської області, актовий запис № 106, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії I-НМ № 044073 від 21 листопада 2007 року. У шлюбі в сторін народилась дочка - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Ухвалою суду від 26.09.2017 року у звязку з наданням сторонам строку для примирення тривалістю два місяці, провадження по справі було зупинено, однак сторони за наданий їм час не примирилися. За таких обставин, суд приходить до висновку, що стосунки, які існують між сторонами виключають можливість збереження сімї, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому суд вважає, що шлюб слід розірвати. На підставі ч.1 ст.160 СК України, оскільки спору між батьками відносно місця проживання їх неповнолітньої дитини немає, тому суд, враховуючи, що дочка постійно проживає біля матері та знаходиться на її утриманні, вважає, що дочку слід залишити проживати із матірю [PERSON]. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому, суд вважає, що вимогу позивачки щодо прізвища, яке їй присвоїти після розірвання шлюбу, суд вважає, що їй слід залишити шлюбне прізвище «Ісаєнко». На підставі ст.ст. 105 ч.3, п.2 ст. 104, п.1 ст. 110, п.2 ст.112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved