Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON], Торговицької сільської ради, в якому просить визнати за нею право власності на половину житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходяться в [ADDRESS] Городенківського району Івано-Франківської області. Позовні вимоги мотивувала тим, що згідно свідоцтв про право власності від 19.10.1988 р. її матері [PERSON], як голові колгоспного двору, належала половина житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходяться в [ADDRESS], друга половина житлового будинку належала другому колгоспному двору, головою двору був чоловік позивачки [PERSON], членами двору - позивачка та їх діти: [PERSON] та [PERSON]. За життя мати позивачки склала заповіт, за яким належне їй майно заповіла дочці позивачки - [PERSON]. Мати позивачки [PERSON] померла [INFO] року. Спадкоємець за заповітом не бажає успадковувати майно спадкодавця. На момент смерті матері позивачка була непрацездатною і мала право на обов'язкову частку в спадщині незалежно від змісту заповіту. В позові зазначає, що розмір земельної ділянки, який призначений для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд - 0,25 га. Успадкувати належну матері половину будинку не може, оскільки отримала відмову в нотаріальній конторі, тому звернулась в суд і просить задовольнити позов. В судове засідання позивачка не з'явилась, подала заяву про розгляд справи в її відсутності, одночасно в заяві зазначила, що позов підтримує. Відповідачка [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи за позовом [PERSON] в її відсутності, позов визнає. Торговицька сільська рада подала суду заяву про розгляд справи у відсутності їх представника. За таких обставин судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. За свідоцтвами про право особистої власності від 19 жовтня 1988 р., будинковолодіння, що складається житлового будинку, службових будівель і споруд, яке розташоване в [ADDRESS], в половині належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON], та колгоспному двору, головою якого [PERSON]. Свідоцтва видані на підставі рішення виконкому Городенківської районної Ради народних депутатів № 142 від 10 липня 1987р. Випискою з інвентаризаційних матеріалів № 6917 від 03.04.2014р., виданою Обласним комунальним підприємством «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації», також стверджено, що станом на 31.12.2012 р. [PERSON] та [PERSON] є власниками по 1 /2 частці будинку , будівель та споруд, що розташовані в [ADDRESS] Городенківського району. Згідно технічного паспорта вартість цього житлового будинку становить 208895 грн. [PERSON] померла [INFO] року, про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане 12.05.2011 р. виконкомом Торговицької сільської ради Городенківського району. Внаслідок її смерті відкрилась спадщина. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. Згідно з ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з заповітом, посвідченим 27.01.2006 р. секретарем Торговицької сільської ради, [PERSON] всю спадщину, права, які належать на момент складання заповіту і ті права, які можуть належати їй у майбутньому, заповідала онуці (відповідачці) [PERSON]. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивачка зверталась до нотаріуса з приводу оформлення спадщини після смерті матері. Державний нотаріус Городенківської районної державної нотаріальної контори 20.05.2014 р. видав довідку № 382 про те, що неможливо видати свідоцтво про право на спадщину на 1 /2 житлового будинку з господарськими будівлями по [ADDRESS], де головою двору була [PERSON], так як [PERSON] пропущено строк для подання заяви про прийняття спадщини, а [PERSON] не відмовилася від спадкування у встановленому законом порядку. Згідно з ч.1 ст. 1272 ЦК України - якщо спадкоємець протягом шести місяців з часу відкриття спадщини не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Позивачка [PERSON] на час відкриття спадщини спадкодавця [PERSON] проживала разом з останньою в с. Торговиця. Про те, що позивачка [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) є дочкою спадкодавця [PERSON] свідчать: свідоцтво про народження позивачки, свідоцтво про народження матері, де її прізвище [PERSON], свідоцтво про одруження матері з [PERSON] та свідоцтво про одруження з [PERSON], згідно з яким спадкодавець змінила прізвище [PERSON] на [PERSON]. На час відкриття спадщини [PERSON] не проживала разом із спадкодавцем. Відмітка в паспорті про місце проживання свідчить про те, що вона з 07.11.2001р. проживає в м. Коломия. Оскільки спадкоємець за заповітом [PERSON] не прийняла спадщину, а позивачка [PERSON] на момент смерті спадкодавця [PERSON] проживала разом з нею в [ADDRESS], що стверджено випискою з по господарських книг Торговицької сільської ради № 379 від 25.03.2014 р. (погосподарська книга № 9 особовий рахунок № [NUMBER], [NUMBER] за 2011-2015 роки) та відміткою про місце проживання в паспорті, вона прийняла спадщину після смерті матері, як спадкоємець першої черги за законом. Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 цього ж кодексу право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Позивачка фактично стала власником спадкового майна, користується ним. Відповідачка [PERSON] позов визнає. Судом не встановлено неправомірності набуття позивачкою права власності на 1 /2 житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходяться в [ADDRESS] Городенківського району, тому суд вважає, що є підстави для задоволення позову. На підставі ст.ст. 5, 316, 317, 325, 328, 1216,1217, 1222,1223, 1258, 1261,1268-1270 ЦК України,

Outcome: approved