Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-01 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд позовом до Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області та після уточнення заявлених позовних вимог просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право на земельну частку ( пай ), площею 5,37 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі в натурі ( на місцевості ) у землі, яка перебуває в колективній власності сільськогосподарського підприємства «Старосільське», с. Старосілля, Городнянського району, Чернігівської області, яке за життя належало [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку ( пай ) серії ЧН № 0252804, виданого Городнянською районною державною адміністрацією Чернігівської області на підставі рішення 31 травня 1996 року № 199, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку ( пай ) 20 вересня 1996 року за № 265, після смерті її батька [PERSON], який помер 04 січня 2017 року. Позов обґрунтовується тим, що 17 лютого 2003 року померла баба позивача, мати його батька [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом, яким вона заповіла все належне майно батьку позивача [PERSON], в тому числі й належне їй право на земельну частку ( пай ) у землі, яка перебуває в колективній власності сільськогосподарського підприємства «Старосільське», с. Старосілля, Городнянського району, Чернігівської області. Відповідно до довідки виконкому Андріївської сільської ради Городнянського району Чернігівської області на день смерті баби позивача разом з останньою постійно проживав та був зареєстрований батько позивача [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР, яка була чинною на день смерті [PERSON], визнається що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Після смерті [PERSON] її син батько позивача [PERSON] залишився проживати у будинку, що частково належав померлій, тобто фактично вступив в управління і володіння її спадковим майном, і тому вважається таким, що фактично прийняв її спадщину. Таким чином, після смерті [PERSON] батько позивача успадкував все належне їй майно, в тому числі вищезазначене право на земельну частку ( пай ). До нотаріальних органів для оформлення спадщини за життя батько позивача не звертався. 04 січня 2017 року батько позивача помер. Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом. У встановлений законом строк позивачем була подана заява приватному нотаріусу Городнянського районного нотаріального округу [PERSON] про прийняття спадщини. У жовтні 2017 року позивач звернулась до нотаріуса для оформлення спадщини. Під час огляду представлених документів нотаріус запропонувала надати їй сертифікат на право на земельну частку ( пай ), виданий на імя [PERSON], однак він не зберігся. Через відсутність правовстановлюючого документу на земельну частку ( пай ) позивач не може оформити спадщину у нотаріальному порядку та змушена звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 12 березня 2018 року прийнято позов до розгляду та відкрито провадження у справі. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, про дату, час та місце судового розгляду справи остання повідомлялась належним чином, надала до суду письмову заяву від 13.03.2018 року з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити ( а.с. 36, 64 ). Згідно положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Представник відповідача по справі Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином. В.о. голови Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області [PERSON] надала до суду письмову заяву від 23.03.2018 року за вих. № 01-26/235 з проханням розглянути справу без участі їх представника, проти позову [PERSON] не заперечують ( а.с. 46 ). Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області у судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового засідання третя особа повідомлялась належним чином. Повноважний представник Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області [PERSON] надав до суду письмове клопотання від 15.03.2018 року з проханням розглянути справу без участі представника Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області ( а.с. 37-38 ). Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Андріївської сільська рада Городнянського району Чернігівської області про дату, час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином, представник третьої особи в судове засідання не зявився, про причини неявки представника суд не повідомлено ( а.с. 74). Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Городнянського районного нотаріального округу Чернігівської області [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце судового розгляду справи остання повідомлялась належним чином, від третьої особи до суду не надійшло письмових пояснень щодо позову. Неявка в судове засідання третьої особи відповідно до положень ст. 223 ЦПК України не є перешкодою для розгляду справи ( а.с. 73 . Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Частина 4 ст. 200 ЦПК України передбачає, що ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 ЦПК України. Відповідно до вимог частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до положень частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, зясувавши позицію відповідача та третіх осіб по суті заявлених позовних вимог, дослідивши в судовому засіданні всі наявні матеріали справи та надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] померла 17 лютого 2003 року у віці 93 років у с. Автуничі, Городнянського району, Чернігівської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЕЛ № 159708 ( а.с. 9 ). Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до статті 525 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим день, зазначений в статті 21 ЦК УРСР. Таким чином, часом відкриття спадщини після смерті [PERSON] є день її смерті 17.02.2003 року. Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом на все належне їй майно. Відповідно до статті 524 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно вимог ст. 549 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) визначається, що спадкоємець прийняв спадщину : якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. З дослідженого заповіту від 14.02.2003 року, посвідченого секретарем виконкому Андріївської сільської ради Городнянського району Чернігівської області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 5, встановлено, що [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла [PERSON] все належне майно, а також зберігальний вклад, який знаходиться в Городнянському відділенні ощадбанку № 3259/019 на рахунку № 2300. ( а.с.10 ). Згідно довідки виконкому Андріївської сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 15.09.2017 року за вих. № 882 встановлено, що згідно записів в погосподарській книзі Андріївської сільської ради Городнянського району Чернігівської області за № 306 від 01.01.2001 року в будинку за адресою : с. Автуничі, вул. Червоноармійська ( зараз вул. Армійська ), буд. 20, Городнянського району, Чернігівської області на день смерті [PERSON] разом з нею був постійно зареєстрований та проживав [PERSON] ( а.с. 5 ). Отже, [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], який фактично прийняв її спадщину, шляхом спільного проживання з померлою. Згідно повідомлення завідувача Державного нотаріального архіву Чернігівської області від 19.03.2018 року за вих. № 1685/01-17 спадкова справа до майна [PERSON], яка померла 17 лютого 2003 року Городнянською районною державною нотаріальною конторою Чернігівської області не заводилась. Перевірка проведена по алфавітним книгам обліку спадкових справ Городнянської районної державної нотаріальної контори за період з лютого 2003 року по грудень 2004 року ( а.с. 43 ). Згідно інформаційних довідок зі Спадкового реєстру ( спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину ) від 19.03.2018 року № 51278244, виданої Державним нотаріальним архівом Чернігівської області, від 04.04.2018 року № 51485684, виданої приватним нотаріусом Городнянського районного нотаріального округу [PERSON] та від 05.04.2018 року № 51500492, виданої Городнянською районною державною нотаріальною конторою Чернігівської області встановлено, що у Спадковому реєстрі відсутня інформація про відкриття спадкової справи щодо майна померлої 17 лютого 2003 року [PERSON] ( а.с.45, 48, 63 ). За повідомленням начальника відділу у Городнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області [PERSON] від 22.12.2017 року за № 29-25-0.25-1348/105-17 [PERSON] за її життя видавався сертифікат на право на земельну частку ( пай ) серії ЧН № 0252804, площею 5,37 га в умовних кадастрових гектарів по КСП «Старосільське», с. Андріївка, Городнянського району, Чернігівської області, на підставі рішення Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області від 31.05.1996 року № 199, зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку ( пай ) 20.09.1996 року за № 265 ( а.с. 13 ). Згідно витягу з технічної документації про нормативно-грошову оцінку земельної частки (пай) від 15.01.2018 року № 29-25-0.25-29/165-18, виданого відділом у Городнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, встановлено що цей витяг видано на сертифікат на земельну частку ( пай ) [PERSON], КСП «Старосільське», с. Старосіллля, Городнянського району, Чернігівської області, сертифікат серії ЧН №0252804 розмір земельної частки ( паю ) становить 5,37 га в умовних кадастрових гектарах. Згідно списку членів КСП «Старосільське» виданого до державного акту серії І-ЧН № 000123 від 15.11.1995 року, [PERSON] знаходиться під 265 порядковим номером ( а.с. 19 ). Той факт, що [PERSON] включена до списку членів КСП «Старосільське» підтверджується дослідженим в судовому засіданні державним актом на право колективної власності на землю серії І-ЧН № 000123, виданим 15.11.1995 року головою Андріївської сільської Ради народних депутатів, та доданим до нього списком членів КСП в якому під № 265 значиться [PERSON] ( а.с. 40-42 ). Згідно повідомлення начальника відділу у Городнянському районі Головного управління Держгкеокадастру у Чернігівській області [PERSON] від 16.04.2018 року за вих. № 9-25-0.25-501/105-18 державний акт на право власності на земельну ділянку взамін сертифікату серії ЧН № 0252804 [PERSON] не видавався ( а.с. 75 ). Відповідно до ст. 373 ЦК України право власності на землю ( земельну ділянку ) набувається і здійснюється відповідно до закону. Власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення. Стаття 81 ЗК України передбачає, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. На підставі досліджених в судовому засіданні доказів судом встановлено, що [PERSON] дійсно за життя належало право на земельну частку ( пай ) у землі, яка перебуває в колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Старосільське» ( с. Андріївка, Городнянського району, Чернігівської області ), розміром 5,37 га в умовних кадастрових гектарах, що підтверджувалось сертифікатом серії ЧН № 0252804 на право на земельну частку ( пай ). В газеті «Новини Городнянщини» № 106-107 ( 11660-11661 ) від 29.12.2017 року мається оголошення про втрату сертифікату на право на земельну частку ( пай ) серії ЧН № 0252804, виданого на імя [PERSON] ( а.с. 17 ). [PERSON] помер 04 січня 2017 року у віці 80 років у с. Автуничі, Городнянського району, Чернігівської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕЛ № 290064 ( а.с. 11 ). Після його смерті відкрилася спадщина за заповітом на все належне йому майно. Згідно заповіту від 10.12.2012 року, посвідченого секретарем виконкому Андріївської сільської ради Городнянського району Чернігівської області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 17, [PERSON] на випадок своє смерті заповів все належне майно [PERSON], [INFO] ( а.с. 57 ). Отже, позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON]. Після смерті [PERSON] [PERSON], як спадкоємець за заповітом, 23.01.2017 року звернулась до приватного нотаріуса Городнянського районного нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини та за її заявою відкрита спадкова справа № 14/2017 до майна померлого [PERSON]. Спадкоємцем за законом є дочка спадкодавця [PERSON], яка до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталася. Спадкоємцю [PERSON] вже були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки ( а.с. 49-61 ). Відповідно до вимог статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Позивач не отримала свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючого документа на спадкове майно, а саме оригіналу вищезазначеного сертифікату. Це є перешкодою позивачу в отриманні в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину. Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову. Враховуючи наведене,

Outcome: approved