Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до Сєвєродонецького міського суду з заявою про встановлення факту , що має юридичне значення , а саме факту смерті мотивуючи вимоги тим , що 05.05.2017р. к м. Луганську помер чоловік заявника [PERSON], 30.03.1945р.н. 27.09.2017р. заявник звернулась до Луганського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області для того, щоб зареєструвати смерть чоловіка [PERSON] Але, заявником було отримано відмову у проведенні державної реєстрації смерті, оскільки заявником для підтвердження факту смерті [PERSON] було предявлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Тому, заявник [PERSON] звернулась до суду з заявою та просить, встановити факт смерті [PERSON], 30.03.1945р.н., який помер 05.05.2017р. у м. Луганську, Україна у віці 72 років. Заявник [PERSON] у судове засідання не зявилась , про дату , час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином , надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник заінтересованої особи Луганського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі, заяв не надходило. У звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи , суд вважає , що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту , що має юридичне значення у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Статтею 257-1 ЦПК України, встановлено особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. З матеріалів справи слідує , що відповідно до копії паспорту громадянина України серії ЕМ №392299, виданого Артемівським РВ ЛМУ УМВС України в Луганській області від 16.11.1999р. [PERSON] народився 30.03.1945р. у м. Москва та з 28.11.2012р. зареєстрований за адресою: м. Луганськ, кв. Ольховський, 4/165. Згідно із копією довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи №919052940 від 10.05.2016р., [PERSON], 15.01.1950р.н. перемістилась з тимчасово окупованої території та фактично проживає у [INFO]. Відповідно до копії лікарського свідоцтва про смерть №148, довідки про причину смерті складених за формою № 106/у та виданих 06.05.2017р., [PERSON], помер 05.05.2017р. у м. Луганську Луганської області, Україна , у віці 72 років. Відповідно до копії листа Луганського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області №70/17.1-105 від 27.09.2017р., вказаний відділ повідомив заявника про те , що відсутнє підпорядкування медичного закладу у відповідності до відомчої підпорядкованості , що ставить під сумнів легітимність оформлення лікарського свідоцтва про смерть [PERSON] закладами охорони здоров'я, місцем розташування яких є населені пункти , на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Суд враховує , що м. Луганськ Луганської області станом на час розгляду цієї справи знаходиться на тимчасово окупованій території України і у відповідності до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р , входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Вказана обставина позбавляє заявника можливості зареєструвати факт смерті [PERSON] у встановленому Законом порядку. Крім того, Європейський суд з прав людини зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій територіях, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. До того ж суд бере до уваги, що встановлення факту , що має юридичне значення має ключове значення для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника, а тому як виняток, документи, видані органами та установами (зокрема лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, беруться судом до уваги та оцінюються судом у сукупності та взаємозвязку під час розгляду справи у порядку ст. 257-1 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене , судом встановлено, що [PERSON], 30.03.1945р.н. , помер 05.05.2017 року у м. Луганськ Луганської області , Україна , у віці 72 років. Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що обставини, викладені заявником в обґрунтування своїх вимог є достовірними , підтверджені письмовими доказами , сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними , у звязку із чим заява [PERSON] про встановлення факту смерті [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved