Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , про розірвання шлюбу, зареєстрованого 10 жовтня 1987 року Петропавлівською сільською радою Вовчанського району Харківської області, актовий запис № 2. На обґрунтування позову зазначила, що від шлюбу вони неповнолітніх дітей вони не мають. Вказала, що між ними постійно виникали скандали з різних підстав. Причиною розпаду сімї стала недовіра. Відсутність взаєморозуміння, втрата почуття кохання один до одного. У них з відповідачем різні характери та різні погляди на подружнє життя. Вона не згодна підтримувати з відповідачем в подальшому шлюбні стосунки. Вони з чоловіком проживають окремо та припинили відносини як чоловік та жінка, тому їх шлюб має лише формальний порядок. Вважає неможливим подальше спільне проживання та збереження шлюбу. Просила розірвати формально існуючий шлюб та залишити шлюбне прізвище, « [PERSON] ». Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася завчасно та належним чином, до суду заяву надала заяву про підтримання своїх позовних вимог, просила справу розглянути у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином. Заяв, клопотань про відкладення розгляду справи суду не надав. В судове засідання сторони не з`явилися, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 112 СК України шлюб може бути розірваний, якщо суд дійде висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Як встановлено судом, 10 жовтня 1987 року Петропавлівською сільською радою Вовчанського району Харківської області, актовий запис № 2, між сторонами по справі, був зареєстрований шлюб. (а.с. 4). Збереження шлюбу між ними не можливе. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, тому на підставі ч.2 ст. 112 СК України шлюб підлягає розірванню. Щодо залишення позивачу шлюбного прізвища, суд зазначає наступне. У відповідності до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до норми вказаної статті, при розірванні шлюбу кожен із подружжя має право зберегти спільне прізвище або відновити дошлюбне. Це право може бути реалізоване лише у момент припинення шлюбу у разі його розірвання. Відповідно до ч. 8 ст. 294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час реєстрації, що розривається. Як вбачається із свідоцтва про шлюб позивач після реєстрації шлюбу обрала прізвище « [PERSON] », а тому суд приходить до висновку, що вона має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем. Суд,

Outcome: approved