Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей, мотивуючи тим, що 22.03.2005 року з відповідачем по справі зареєструвала шлюб. Від шлюбу сторони мають двох дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом з позивачем та перебувають на її утриманні. Відповідач працює і отримує доходи, але офіційно не працевлаштований та добровільно коштів на утримання дітей не надає. Тому просила стягувати із відповідача аліменти в свою користь на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 500 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повнолітня. Позивач в судове засідання не зявилася, суду подала заяву, за змістом якої просить розглянути справу у її відсутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Не заперечила щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся неодноразово належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення, які містяться в матеріалах справи, будь-яких заяв від нього не надходило. З урахуванням положень ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу стягнення аліментів в користь того з батьків, з ким проживають діти. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії 1-НМ №003573 від 22 березня 2005 року (а.с. 3) сторони зареєстрували шлюб 22 березня 2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції Івано-Франківської області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 377. Сторони по справі є батьками малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження, які міститься у матеріалах справи (а.с. 4-5). Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов'язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України і розяснень, викладених в пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів», якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З урахуванням наведених положень та відсутності доказів про те, що позивач має постійний дохід, суд дійшов висновку, що аліменти, які підлягають стягненню з нього на користь позивача, слід визначити в твердій грошовій сумі. За правилами ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України враховує, що у відповідача на даний час відсутній сталий дохід, а також ту обставину, що він є особою працездатного віку і спроможний платити аліменти на утримання дітей. За ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обовязків щодо дитини. Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» установлено у 2015 році прожитковий мінімум на одну особу у розрахунку на місяць у розмірі з 01.01.2015 1176 грн., а для дітей віком від 6 до 18 років у розмірі 1286 грн. За змістом ч. 1 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що вимога про стягнення аліментів на утримання дітей в розмірі по 500 гривень щомісячно на кожну дитину підлягає до задоволення, починаючи з дня подачі позову до суду. Згідно із ч. 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача слід стягнути 243,60 гривень судового збору в дохід держави. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст. 141, 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік», п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів», ст. 11, 88 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: approved