Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до Новоайдарського районного суду Луганської області з даним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 06.02.2010 року вони з [PERSON] зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають малолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини фактично припинені, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведеться. Спільне життя не склалося через протилежні погляди на сумісне життя та сімейні обов'язки, відсутність взаєморозуміння, втрату почуття взаємної поваги та любові один до одного. Позивач вважає, що подальше перебування у шлюбі суперечитиме її інтересам, примирення є недоцільним. Спір про сумісно нажите майно та місце проживання дитини на час розгляду даної справи у сторін відсутній. На підставі вищенаведеного, позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, оскільки подальше спільне життя суперечитиме їх інтересам. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, проти вирішення справи при заочному розгляді справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] відзиву на позовну заяву не подав, у судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, хоча був належним чином сповіщений про дату, час та місце судового засідання \~через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (https://na.lg.court.gov.ua/sud1218/inshe/adv/449901/; а.с. 15,16). Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 21, 24 СК України шлюбом є\~сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії І ЕД № 102580, виданого 06.02.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Новоайдарського районного управління юстиції Луганської області, актовий запис № 10, 06.02.2010 року [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб, після чого подружжю присвоєне спільне прізвище [PERSON]\~ (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.8). На даний час дитина проживає разом з матірю [PERSON], що підтверджується довідкою про склад сімї № 6584, виданою 12.12.2017 року виконавчим комітетом Новоайдарської селищної ради (а.с. 9). Спір про сумісно нажите майно та місце проживання дітей на час розгляду даної справи у сторін відсутній. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судовим розглядом встановлено, що шлюбні відносини між позивачем та відповідачем фактично припинені, спільне життя не склалося через протилежні погляди на сумісне життя та сімейні обов'язки, відсутність взаєморозуміння, втрату почуття взаємної поваги та любові один до одного. Подальше перебування у шлюбі суперечитиме їх інтересам. Спір про сумісно нажите майно та визначення місця проживання дитини на час розгляду даної справи у сторін відсутній. Зважаючи на те, що між сторонами сімейні відносини припинені, позивач і відповідач проживають окремо, жодних дій з боку подружжя, спрямованих на примирення та збереження сім'ї не здійснюється, суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу між сторонами. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі ч. 2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. Відповідно до ст. ст. 21, 24, 56, 105, 110, 112, 114, 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved