Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на свою користь, як на повнолітню доньку, яка продовжує навчання. Свій позов [PERSON] аргументує тим, що відповідач є її батьком. На даний час вона вже повнолітня і навчається на денному відділенні Державного вищого навчального закладу «Українська інженерно-педагогічна академія». Не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Згідно договору про надання освітніх послуг №44/165 за весь період навчання вона повинна сплатити 41010 грн. Крім цього, проживання у гуртожитку складає 520 грн на місяць. Не одружена, потребує матеріальної допомоги. Відповідач працює у м.Києві ПАТ «Київський річний порт» зварювальником. Добровільно допомогу надавати відмовляється. Позивачка просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів, але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян щомісяця або у твердій грошовій сумі в розмірі 1800 грн. Також просить стягнути відповідача на свою користь додаткові витрати на оплату навчання в розмірі Ѕ витрат, згідно договору про надання освітніх послуг. Позивач до судового засідання не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] була повідомлена належним чином про час і місце судового розгляду, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність та не заперечувала проти задоволення позову. Відповідач у\~судове засідання\~не зявився,\~про дату,\~час і\~місце судового\~засідання повідомлений\~належним чином, що\~підтверджується поштовим\~повідомленням. Причини неявки відповідача в судове засідання - суду невідомі. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, але не зявився в судове засідання без повідомлення причин та не подав відзив на позов і позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. Згідно довідки від 01.03.2018 року, яка видана відділом реєстрації Добропільської міської ради, [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою [INFO] (а.с.11). Як вбачається з копій свідоцтва про народження (а.с.2), [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Довідкою Української інженерно-педагогічної академії №ДМП ПС17-2-620 від 26.03.2019 року (а.с.111) та копією договору про надання освітньої послуги №44/165 від 31.08.2017 року, укладеного між [PERSON] та Українською інженерно-педагогічною академією (а.с.12), підтверджується, що [PERSON] дійсно навчається на другому курсі денної форми навчання Української інженерно-педагогічної академії. Строк навчання по 30.06.2021 року. Відповідно до ч.3 ст.199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Враховуючи наведене,\~суд вважає,\~що позивач [PERSON] дійсно має право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на свою\~користь, як на повнолітню доньку, яка продовжує навчання. Згідно ст.. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. З копії договору про надання освітньої послуги №44/165 від 31.08.2017 року (а.с.12) вбачається, що загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 40010 грн. Оскільки [PERSON] навчається у навчальному закладі, враховуючи, що вона потребує матеріальної допомоги на навчання, суд вважає, що вимоги про стягнення аліментів з відповідача засновані на законі. Вирішуючи питання про те, чи може відповідач надавати матеріальну допомогу на утримання своєї повнолітньої доньки у звязку з продовженням навчання та про розмір аліментів суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст.200 СК України, при визначенні розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.200 СК України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків ДФС України про суми виплачених доходів (а.с.74), [PERSON] з 02.10.2017 року працює в ПрАТ «Київпорт» і його заробітна плата за 3-4 квартали 2017 року і 1-2 квартали 2018 року з відрахуванням податків становить 43240,19 грн., що в середньому становить 3603,35 грн. на місяць. (43240,19 грн. / 12 місяців = 3603,35 грн.) Погоджуючись з вимогою позивача про те, що вона потребує матеріальної допомоги, у звязку з навчанням, так як навчання проводиться за денною формою і є платним та вирішуючи питання про розмір аліментів, які повинні бути стягнуті з відповідача, суд враховує, що обовязок з утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, покладено в рівній мірі на обох батьків. Також, при визначені розміру аліментів, суд враховує матеріальний стан відповідача [PERSON] та розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який потрібен для забезпечення мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб людини, який на момент розгляду справи для працездатних осіб становить 1921,00 гривень. Будь-яких доказів того, що у відповідача існує інша сімя або що на його утриманні знаходяться утриманці, суду не надано. У звязку з наведеним, враховуючи можливість відповідача забезпечувати власне існування, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини його доходу щомісячно по 30.06.2021 року, або до припинення навчання [PERSON] в навчальному закладі. Задовольнити вимоги\~позивача щодо\~стягнення з\~відповідача аліментів\~у твердій грошовій сумі в розмірі 1800 грн., суд не находить доцільним, оскільки позивачем не доведено необхідності встановлення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Так, згідно позовної заяви, відповідач працює\~зварювальником у ПАТ «Київський річний порт», отримує заробітну плату, що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб платників податків ДФС України (а.с.74). Будь-яких відомостей про те, що у відповідача нерегулярний або мінливий дохід, або він отримує частину доходу в натурі, або в іноземній валюті суду надано не було. Враховуючи наведене, обставин, що унеможливлюють сплату аліментів у частці від заробітку (доходу), судом встановлено не було. \~ \~ \~ \~Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду 19.07.2018 року. Тому аліменти повинні бути стягнуті саме з цієї дати. Що стосується\~позовних вимог,\~щодо стягнення з відповідача додаткових витрат на оплату навчання в розмірі Ѕ витрат, згідно договору про надання освітніх послуг, суд вважає, що дана позовна вимога задоволенню не підлягає, виходячи з такого. Обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів, регулюються главою 16 СК України. З аналізу діючого законодавства вбачається, що до витрат, повязаних з навчанням повнолітньої дитини входять витрати вартості навчання, підручників, вартість проїзду до навчального закладу, проживання за місцем навчання, вартість продуктів харчування та інші додаткові витрати для життя, оскільки для власного існування та навчання, будь-яка людина повинна повноцінно харчуватися, купувати одяг та взуття, засоби гігієни та миючі засоби, а це потребує певних коштів. Норми вказаної глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобовязань, обовязку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, які продовжують навчання. Участь батьків у додаткових витратах на дитину передбачена нормами статті 185 СК України. Проте, відповідно до ст.201 СК України, до відносин щодо обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина застосовуються лише норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Стягнення ж додаткових витрат на повнолітню доньку, сина, які продовжують навчання законом взагалі не передбачено. \~ \~ \~ \~Крім того, враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, а також те, що позивач звернувся до суду 19.07.2018 року, суд вважає необхідним стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Outcome: partial