Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-22 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до ТОВ «Поліал Україна» про стягнення заробітної плати та моральної шкоди, посилаючись на те, що 01.06.2016 року між нею та відповідачем укладено трудовий договір, відповідно якого позивач прийнята на роботу до ТОВ «Поліал Україна» на посаду прибиральниці. 07.02.2017 року трудовий договір розірвано. Оскільки після розірвання трудового договору відповідач не провів розрахунок та виплату належних позивачу виплат, вона вимушена звернутися з позовом до суду. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просить суд стягнути з ТОВ «Поліал Україна» на її користь 625,50 гривень в рахунок відшкодування заборгованості по заробітній платі за червень 2016 року; 1200,00 гривень в рахунок відшкодування заборгованості по заробітній платі за січень 2017 року; 723,80 гривень в рахунок відшкодування заборгованості по заробітній платі за чотири робочі дні лютого 2017 року; 2035,20 гривень в рахунок відшкодування заборгованості по компенсації за невикористану відпустку; 44 333,25 гривень в рахунок відшкодування заборгованості по середньому заробітку за час затримки розрахунку при звільненні; 10000,00 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 01.06.2016 року між ТОВ «Поліал Україна» та [PERSON] укладено трудовий договір, відповідно умов якого позивач прийнята на роботу до ТОВ «Поліал Україна» на посаду прибиральниці. 07.02.2017 року трудовий договір розірвано. Згідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно зі статтею 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статі 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинний сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Після розірвання трудового договору ТОВ «Поліал Україна» не провів розрахунок та виплату належних [PERSON] виплат. Як вбачається з розрахунку заборгованості по невиплаченій заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, станом на 23.01.2018 року заборгованість складає: 625,50 гривень в рахунок відшкодування заборгованості по заробітній платі за червень 2016 року; 1200,00 гривень в рахунок відшкодування заборгованості по заробітній платі за січень 2017 року; 723,80 гривень в рахунок відшкодування заборгованості по заробітній платі за чотири робочі дні лютого 2017 року; 2035,20 гривень в рахунок відшкодування заборгованості по компенсації за невикористану відпустку; 44 333,25 гривень в рахунок відшкодування заборгованості по середньому заробітку за час затримки розрахунку при звільненні; а всього 48 917 гривень 75 копійок. В судовому засіданні також встановлено, що у зв'язку з відмовою відповідача у виплаті належних позивачу виплат, вона втратила душевний спокій, нервує та переживає. Суд вважає, що з вини відповідача порушені цивільні права позивача, що виразилися в порушенні нормальних життєвих зв'язків, позивач переніс моральні переживання. Відповідності ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Суд, враховуючи характер та обсяг страждань, яких зазнав позивач, характер немайнових втрат, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості визначає суму моральних збитків в розмірі 1 000,00 гривень. На підставі викладеного і

Outcome: partial