Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

[PERSON], звернулась до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини та стягнення додаткових витрат. Позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі, під час якого народилася їх донька [PERSON] [INFO], яка після розлучення залишилася проживати разом з матір»ю. Рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 18.04.2013 р. присуджено стягувати з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 486 (чотириста вісімдесят шість) гривень щомісячно, починаючи з 31 січня 2013 року і до повноліття дитини та додаткові витрати на утримання (лікування від алергічного захворювання) неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 250 (двісті п'ятдесят) гривень щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини. Також зазначає, що дитині на дату постановлення рішення Хортицьким районним судом м.Запоріжжя від 18.04.2013 року було п»ять років, а станом на день подання позову дитині виповнилося 6 років, тому змінився прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, тобто для дітей віком від 6 років до 18 років та дитина потребує більше матеріальних витрат на учбовий матеріал, спеціальний одяг, меблі для навчання. Також у дитини виявлено захворювання, яке потребує постійної терапії масажів. Просить стягнути, з відповідача на її користь, збільшений розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 1300,00 щомісячно до повноліття дитини. Стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на на навчання та розвиток здібностей у 2013 -2014 роках неповнолітньої [PERSON] у грошовій сумі 1580,00 гривень. Стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати -вступні внески витрачені на навчання та розвиток здібностей неповнолітньої [PERSON] у грошовій сумі 1200,00 гривень. Стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати в зв»язку з хворобою медичною діагностикою придбанням ліків для неповнолітньої [PERSON] у грошовій сумі 425,54 гривень, а також судові витрати по справі просила покласти на відповідача. Відповідач надіслав суду зустрічний позов, щодо зменшення розміру аліментів та скасування додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини, який мотивує тим, що після постановлення рішення Хортицьким районним судом м.Запоріжжя від 18.04.2013 року, про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] у розмірі 486,00 гривень та додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] у розмірі 250,00 гривень, у нього істотно змінилося майнове становище, оскільки він втратив дохід. Крім того, у нього на утриманні перебувають: вагітна дружина [PERSON], яка не працює та не має доходів, його батьки [PERSON] та [PERSON], які є особома пенсійного віку та потребують постійного лікування та батько його дружини [PERSON], який також є пенсіонером та потребує догляду та утримання. Крім того, він сам має хронічні захворювання, які потребують постійного лікування та відповідних істотних витрат, в зв»язку з чим він 15.02.2014 року, був вимушений позичити у свого товариша [PERSON] грошові кошти на лікування та інші потреби у сумі 30 000,00 гривень, які повинен повертати щомісячно в сумі 1250,00 гривень до 15.02.2016 року. А тому, на підставі ч.1 ст.192 СК України, просить зменшити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] 2007 року народження, до 1/3 частини прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто до 429,00 гривень щомісячно, скасувати стягнення додаткових витрат на утримання дитини у розмірі 250,00 гривень щомісячно. Позивач [PERSON], в судовому засіданні первісний позов підтримала, посилаючись на викладені в письмовій позовній заяві обставини і просить його задоволити. Зустрічний позов не визнала посилаючись на те, що позивачем за зустрічним позовом не надано доказів про складне майнове становище. Просить в задоволенні зустрічного позову відмовити. Представник відповідача [PERSON]- [PERSON], в судовому засіданні проти первісного позову заперечував. Представник відповідача додатково пояснив, що позивач не надала жодного доказу, щодо погодження з відповідачем питання про відвідування донькою факультативних навчальних закладів та курсів, посилання про сплату нею добровільних внесків також з відповідачем не погоджено, і оскільки ці внески є добровільними, то вона не мала необхідності їх вносити і покладати їх на відповідача. Просить в задоволенні первісного позову відмовити. Зустрічний позов підтримав, посилаючись на викладені в письмовій позовній заяві обставини і просить його задоволити. Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку. Сторони у справі, [PERSON] та [PERSON], перебували у зареєстрованому шлюбу з 02 червня 2007 року по 27 вересня 2011 року, що підтверджено копією рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 16 вересня 2011 року, у справі №2-2047/2011 рік, про розірвання шлюбу (а.с.4). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (актовий запис №1064), 15 листопада 2007 року у вказаному шлюбі народилась [PERSON] (а.с.3). Як вказує позивач, і що визнано відповідачем, на теперішній час малолітня [PERSON] проживає окремо від батька - з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 18.04.2013 р., присуджено стягувати із [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 486 (чотириста вісімдесят шість) гривень щомісячно, починаючи з 31 січня 2013 року і до повноліття дитини та додаткові витрати на утримання (лікування від алергічного захворювання) неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 250 (двісті п'ятдесят) гривень щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини. Відповідач [PERSON], є фізичною особою-підприємцем, та має нерегулярний, мінливий дохід. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття та згідно зі ст. 181 СК України одним із способів виконання батьками свого обов'язку щодо утримання дитини є стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), які присуджуються в частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей,непрацездатних чоловіка, дружини,батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім'ї. Під зміною сімейного стану розуміється з'явлення у сім'ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов'язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я платника аліментів. В даному конкретному випадку, до суду не надано жодного доказу зазначених у ст.192 СК України, підстав для збільшення позовних вимог. Збільшення розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а саме від 6 до 18 років, не є такою підставою. Суд не приймає до уваги, показання позивача стосовно того, що відповідач є засновником та керівником ТОВ « Дерош» та СПД «УкрПромГриб» і отримує дохід від підприємницької діяльності, так як зазначені показання спростовуються Спеціальним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відповідно до якого ТОВ «Дерош» та СПД «УкрПромГриб» в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців записів не знайдено. При цьому, відповідач на час розгляду справи в суді, не отримує взагалі ніяких доходів, у всякому разі доказів протилежного до суду не надходило. За таких обставин, збільшення розміру аліментів, на думку суду, було б несправедливим та безпідставним. За таких обставин суд вважає, обставини, передбачені ст.192 СК України, які є підставою для збільшення розміру аліментів, а саме зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я сторін та інші суттєві обставини, які б могли стати підставою для збільшення розміру аліментів відсутні,тому підстав для збільшення розміру аліментів немає. Відвідування неповнолітньою [PERSON] хореографічної студії «Весняночка», навчання на курсах майбутніх першокласників в Запорізькому колегіуму «Мала гуманітарна академія» та сплата благодійних внесків у Запорізькому колегіуму «Мала гуманітарна академія», не можуть бути визнані додатковими витратами, викликаними особливими обставинами в розумінні ст.185 СК України, стягнення яких одноразово необхідно стягнути з відповідача. Крім того, суд не приймає доводи позивача [PERSON], щодо стягнення з відповідача [PERSON] понесених додаткових витрат в зв»язку з відвідуванням неповнолітньою [PERSON] хореографічної студії «Весняночка» за 4 квартал 2013 року у сумі 800,00 гривень, відповідно до рекомендацій лікаря ортопеда, так як рекомендації лікаря ортопеда для відвідування [PERSON] танців були надані 04.06.2014 р., а позивачем було сплачено додаткові витрати в зв»язку з відвідуванням [PERSON] хореографічної студії «Весняночка» у сумі 800,00 гривень за 4 квартал 2013 року. (а.с.21,24,31). Таким чином, відвідування танців неповнолітньою [PERSON] відбувалося не за призначенням лікаря, тому зазначені позовні вимоги не підлягають задоволенню. Зважаючи на наведене, суд вважає неповно обґрунтованим позивачем необхідність стягнення фактично понесених додаткових витрат на утримання [PERSON], окрім стягнення з відповідача одноразово 1/2 частину фактично понесених витрат, пов'язаних з захворюванням [PERSON] гострими простудними та вірусними захворюваннями, захворюваннями інфекційного характеру, медичною діагностикою, придбанням ліків у 2014 році на загальну суму 212,77 грн. ( 425,54 грн.:2 =212,77), так як згідно з ч.2 ст. 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Крім того, відповідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язків відносно своїх дітей. Враховуючи наведене, суд вважає, що первісний позов слід задовольнити частково і стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 1/2 частину фактично понесених витрат, пов'язаних з захворюванням [PERSON] гострими простудними та вірусними захворюваннями, захворюваннями інфекційного характеру, медичною діагностикою, придбанням ліків у 2014 році на загальну суму 212,77 гривень. При вирішенні зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів та скасування стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини, суд вважає доведеним матеріальну спроможність [PERSON], сплачувати визначені рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 18.04.2013 року, суми на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] Відповідно до ч. 3 ст. 80 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального та сімейного становища. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України зазначені обставини, які враховуються при визначенні розміру аліментів, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення, але в будь-якому випадку, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд критично ставиться на посилання позивача, щодо зменьшення його доходів з 2012 року та зупинення його підприємницької діяльності у 2013 році. Відповідно до довідки про подану декларацію, про майновий стан і доходи за 2013 рік, згідно якої [PERSON] в 2013 році доходу не мав, так як Рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 18.04.2013 року було встановлено, що [PERSON] не відображає свій фактичний заробіток в поданих деклараціях про майновий стан і доходи, але не зважаючи на це, на протязі кількох років мав можливість сплачувати по 500 гривень на утримання своєї доньки [PERSON] Крім того, як зазначив позивач, він не має статусу безробітного та на обліку у Державній службі зайнятості не перебуває. Суд не приймає до уваги, пояснення позивача стосовно того, що він фактично оказує матеріальну допомогу членам своєї родини, а саме своїм батькам, батьку його дружини [PERSON], оскільки цей факт нічим не підтверджений, крім того, його батьки не є особами, на користь яких відповідач сплачує аліменти. Також, суд не приймає до уваги пояснення позивача, щодо утримання вагітної дружини, так як [PERSON] непрацездатною особою не визнана. Суд не приймає, як належний та допустимий доказ, розписку про отримання [PERSON] від [PERSON] позики у сумі 30 000 ,00 гривень на лікування хронічних захворювань та інші потреби, так як [PERSON] не надано до суду доказів про використання вказаної суми саме на лікування, а не потреби інших осіб. Крім того, суд не приймає письмові пояснення батьків позивача [PERSON]- [PERSON] та [PERSON] про їх утримання позивачем, так як зазначені особи не були викликані в судове засідання в якості свідків за клопотанням представника позивача за зустрічною позовною заявою [PERSON] та не були попереджені про кримінальну відповідальність за неправдиві показання. РоРрр Враховуючи наведене суд вважає, що зазначені позивачем за зустрічним позовом докази не вказують на наявність обставин, передбачених ч.1 ст. 192 СК України, які давали б підстави для зменьшення розміру аліментів та скасування додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини, а тому в задоволенні зустрічного позову слід відмовити. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача за первісним позовом [PERSON] на користь держави підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору у сумі 243,60 гривень.

Outcome: partial