Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, який обгрунтовує тим, що вона з 13.08.2008 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі [PERSON] В шлюбі в них народилось троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON] [PERSON], [INFO] та [PERSON] [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що подружнє життя з відповідачем по справі протягом останніх років погіршилося, спільно вони не проживають близько року. За вказаних обставин позивач дійшла висновку про неможливість збереження шлюбу, тому просить суд розірвати даний шлюб. В підготовче засідання учасники справи не зявились, однак попередньо подали до суду письмові заяви про розгляд справи без їхньої участі, при цьому позивач в поданій заяві зазначила, що позов підтримує та просить задовольнити, а відповідач в поданій заяві зазначив, що проти задоволення заяви не заперечує. Частиною 3 статті 211 ЦПК України визначено, що \~учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести підготовче судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Врахувавши думки сторін по справі, вивчивши письмові докази по справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 3 статті 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлено, що позивач по справі [PERSON] та відповідач по справі [PERSON] 13 серпня 2008 року зареєстрували шлюб в Відділі реєстрації актів цивільного стану Тульчинського районного управління юстиції Вінницької області, про що було зроблено актовий запис за № 93, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-АМ № 058078 від 13.08.2008 року (а.с. 10). В шлюбі в сторін по справі народилось троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON] [PERSON], [INFO] та [PERSON] [PERSON], [INFO], що підтверджується ксерокопіями свідоцтв про їх народження (а.с. 7, 8, 9). Згідно позовної заяви, причинами розпаду сімї сторін по справі є різні погляди подружжя на шлюб та сімю, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення подружніх стосунків протягом тривалого часу. Після надання судом строку на примирення, сторони по справі не примирилися. Відповідно до ч. 2 ст.\~104, ч. 3 ст.\~105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється\~\~внаслідок\~\~його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~\~статті 110 цього Кодексу. З'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, обставини, викладені у позові, те, що позивач не бажає підтримувати подружні стосунки з відповідачем, їх взаємовідносини, суд вважає, що спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та негативно впливати на виховання і розвиток їхніх малолітніх дітей, що має істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються\~Конституцією України\~та\~Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1\~ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України. Згідно \~ст.51 Конституції України\~та\~ст.24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обовязки у шлюбі та сімї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.5 «Рівноправність подружжя» Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом України № 475/97-ВРвід 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Згідно зі\~ст. 113 СК України\~особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач забажала відновити своє дошлюбне прізвище «Рибачок»,\~що відповідає вимогам\~ст. 113 СК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved