Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до Вінницької міської ради, [PERSON], [PERSON] про визнання недійсними договору купівлі продажу земельної ділянки, державного акту на право власності на земельну ділянку, свідоцтва про право власності на нерухоме майно, договору дарування земельної ділянки, скасування запису про реєстрацію права власності та усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою. Позов мотивовано тим, що позивачу на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі продажу земельної ділянки від 21.11.2015 року належить на праві власності земельна ділянка площею 0,06 га, у межах згідно з кадастровим планом, що розташована за адресою: м. Вінниця вул. Богомольця, 21А, за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд «присадибна ділянка), кадастровий номер 0510100000:03:041:0266. 01 жовтня 2012 року рішенням Вінницької міської ради № 962 від 01 жовтня 2012 року було передано у власність [PERSON] земельну ділянку загальною площею 27 кв.м для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на 2-му провулку Глінки, 69 у м. Вінниці. Земельна ділянка площею 27,0 кв.м є проїздом загального користування в м. Вінниці по 2-ому провулку Глінки, її продаж перешкоджав проїзду до земельної ділянки [PERSON] та її нормальному обслуговуванню, тому постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 20.08.2014 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 16.06.2015року, позов [PERSON] було задоволено та скасовано рішення 24 сесії 6 скликання Вінницької міської ради № 962 від 02 жовтня 2012 року в частині продажу земельної ділянки загальною площею 27,0 кв.м в м. Вінниці по II пров. Глінки Єрохіну Івану Павловичу. Вказані судові рішення були передані позивачу продавцем земельної ділянки [PERSON] і вона вважала, що жодних перешкод в користуванні придбаною земельною ділянкою не буде. Однак весною 2016 року відповідачі [PERSON] та [PERSON] перекрили вїзд до належної земельної ділянки двома деревяними стовпами і будівельним сміттям, потім перегородили металевим тросом, а в даний час встановили металеві ворота, які зачинені на замок, на проїзді загального користування по 2-ому провулку Глінки в м. Вінниці, відгородивши частину земельної ділянки загального користування, та заявили, що земельна ділянка площею 27,0 кв.м належить їм на праві власності. Жодних документів на підтвердження права власності на земельну ділянку відповідачі не предявили. Земельна ділянка по 2-ому провулку Глінки є проїздом загального користування, єдиним можливим проїздом до земельної ділянки позивача. На підставі рішення 24 сесії 6 скликання Вінницької міської ради № 962 від 02 жовтня 2012 року в частині продажу земельної ділянки загальною площею 27,0 кв.м в м. Вінниці по II пров. Глінки Єрохіну Івану Павловичу між Вінницькою міською радою та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 27,0 кв.м в м. Вінниці по II пров. Глінки, який нотаріально посвідчений приватним нотаріусом [PERSON], реєстровий номер 2452. 03 грудня 2012 року управлінням Держкомзему у м. Вінниці Вінницької області [PERSON] було видано [PERSON] акт на право власності на земельну ділянку площею 27,0 кв.м в м. Вінниці по II пров. Глінки, серія ЯМ № 907345. Будучи обізнаним про те, що підстава для отримання у приватну власність земельної ділянки, а саме: рішення 24 сесії 6 скликання Вінницької міської ради № 962 від 02 жовтня 2012 року в частині продажу йому земельної ділянки загальною площею 27,0 кв.м в м. Вінниці по II пров. Глінки, скасована постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 20.08.2014 року, відповідач [PERSON] 30.01.2015 року на заміну Державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ЯМ № 907345, виданого управлінням Держкомзему в м. Вінниці, отримав свідоцтво про право власності на земельну ділянку, серія СТА № 701443, а 06.03.2015 року на підставі нотаріально посвідченого договору дарування земельної ділянки подарував земельну ділянку площею 27,0 кв.м в м. Вінниці по II пров. Глінки своїй дочці [PERSON]. Договір купівлі-продажу земельної ділянки між Вінницькою міською радою та [PERSON] був укладений на підставі незаконного рішення 24 сесії 6 скликання Вінницької міської ради № 962 від 02 жовтня 2012 року в частині продажу земельної ділянки загальною площею 27,0 кв.м в м. Вінниці по II пров. Глінки Єрохіну Івану Павловичу, яке було скасоване постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 20.08.2014 року, порушує мої права на належну мені земельну ділянку, а тому є всі підстави для визнання його судом недійсним. Відповідно підлягають визнанню недійсними [PERSON] акт на право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 27,0 кв.м в м. Вінниці по II пров. Глінки, серія ЯМ № 907345, свідоцтво про право власності [PERSON] на земельну ділянку, серія СТА № 701443, та договір дарування земельної площею 27,0 кв.м в м. Вінниці по II пров. Глінки від 06.03.2015року. За таких обставин підлягає скасуванню запис про право власності [PERSON] на земельну ділянку за індексовим номером 19856705 від 06.03.2015 року, внесений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Протиправними діями, а саме: перекриттям вїзду до належної позивачу земельної ділянки двома деревяними стовпами і будівельним сміттям та металевим тросом, встановленням металевих воріт, які зачинені на замок, на проїзді загального користування по 2-ому провулку Глінки в м. Вінниці, відповідачі [PERSON] та [PERSON] чинять перешкоди в користуванні належною на праві власності земельною ділянкою площею 0,06 гектарів, що розташована за адресою: Вінницька область, м. Вінниця, вулиця Богомольця, 21 А, так як позивач не має змоги ні підійти, ні підїхати до земельної ділянки і позбавлена можливості належним чином користуватися своєю власністю. Просить визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 27,0 кв.м в м. Вінниці по II пров. Глінки, укладений між Вінницькою міською радою та [PERSON], який нотаріально посвідчений приватним нотаріусом [PERSON], реєстровий номер 2452. Визнати недійсним виданий 03 грудня 2012 року управлінням Держкомзему у м. Вінниці Вінницької області [PERSON] [PERSON] акт на право власності на земельну ділянку площею 27,0 кв.м в м. Вінниці по II пров. Глінки, серія ЯМ № 907345. Визнати недійсним свідоцтво про право власності на земельну ділянку площею 27,0 кв.м в м. Вінниці по II пров. Глінки, серія СТА № 701443, видане реєстраційною службою Вінницького міського управління юстиції Вінницької області 30.01.2015 року [PERSON]. Визнати недійсним договір дарування земельної ділянки площею 27,0 кв.м в м. Вінниці по II пров. Глінки, укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий номер 324. Скасувати запис про право власності [PERSON] на земельну ділянку за індексовим номером 19856705 від 06.03.2015 року, внесений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Усунути перешкоди в користуванні мною земельною ділянкою площею 0,06 гектарів, у межах згідно з кадастровим планом, що розташована за адресою:Вінницька область, вулиця Богомольця, 21 А, за цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 0510100000:03:041:0266, яка належить мені на праві власності на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу земельної ділянки від 21.11.2015року, шляхом зобовязання відповідачів [PERSON] та [PERSON] за власний рахунок демонтувати два деревяні стовпи, металевий трос, металеві ворота на проїзді загального користування по 2-ому провулку Глінки в м. Вінниці між будинками № 67 та № 71 та вивезти будівельне сміття. 06.12.2016 року на адресу суду представник позивача надав суду заяву про зменшення позовних вимог, згідно якої просив визнати недійсним договір купівлі продажу земельної ділянки загальною площею 27,0 кв.м., кадастровий номер 0510100000:03:041:0215, розташованої за адресою: 2-й провулок Глінки, 69 в м. Вінниці, укладений між Вінницькою міської радою та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий номер 2452. Визнати недійсним свідоцтво про право власності на земельну ділянку площею 27,0кв.м., розташованої за адресою: 2-й провулок Глінки, 69 в м. Вінниці, серія СТА №701443, видане Реєстраційною службою Вінницького міського управління юстиції Вінницької області 30.01.2015 року на імя [PERSON]. Визнати недійсним договір дарування земельних ділянок від 06.03.2015 року в частині дарування земельної ділянки площею 0,0027 га, кадастровий номер 0510100000:03:041:0215, розташованої за адресою: 2-й провулок Глінки, 69 в м. Вінниці, укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий номер 324. Усунути перешкоди [PERSON] в користуванні земельною ділянкою площею 0,06 га, у межах згідно з кадастровим планом, що розташована за адресою: вул. Богомольця, 21А, м. Вінниця, за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 0510100000:03:041:0266, яка належить [PERSON] на праві власності на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі продажу земельної ділянки від 21.11.2015 року, шляхом зобовязання [PERSON] та [PERSON] за власний рахунок демонтувати два деревяні стовпи, металевий трос, металеві ворота на проїзді загального користування по 2-му провулку Глінки в м. Вінниці між будинками № 67 та №71 та вивезти будівельне сміття. В судовому засіданні представники позивача позов підтримали за обставин викладених в ньому, просили позов задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали, заперечували щодо його задоволення. Представник Вінницької міської ради в судовому засіданні позов не визнав, заперечував щодо його задоволення. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно договору купівлі продажу від 21.11.2015року [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,06га, у межах згідно з кадастровим планом, що розташована за адресою: м. Вінниця, вул. Богомольця, 21А, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), без зміни її цільового призначення, кадастровий номер 0510100000:03:041:0266 (а.с.11). Відповідно до договору купівлі продажу земельної ділянки сільськогосподарського призначення від 25.10.2012року Вінницька міська рада на підставі рішення 24 сесії 6 скликання Вінницької міської ради від 02.10.2012 року №962, додаток 1 продала [PERSON] земельну ділянку загальною площею0,0027га , кадастровий номер 0510100000:03:041:0215 (а.с.112-113). Згідно договору дарування земельних ділянок від 06.03.2015року [PERSON] передав безоплатно [PERSON] земельні ділянки площею 0,0532 га та 0,0027га, що розташовані по 2-му провулку Глінки, 69 в м. Вінниці (а.с.109). Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 20.08.2014 року постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 16.05.2014 року скасовано. Прийнято нову постанову, якою позов [PERSON] задоволено. Скасовано рішення 24 сесії 6 скликання Вінницької міської ради №962 від 02.10.2012 року в частині продажу земельної ділянки загальною площею 27,0 кв.м. в м. Вінниці по ІІ пров. Глінки [PERSON] (а.с.13-15). Даною постановою суду встановлено, що [PERSON] є власницею земельної ділянки площею 0, 0967 га, кадастровий номер 0510137000:03:041:0178, Богомольця, 21, м. Вінниця, що підтверджується державним актом серії ЯД № 405988. Прилегла до земельної ділянки позивача земельна ділянка площею 27,0 кв.м є проїздом загального користування в м. Вінниці по 2-ому провулку Глінки. Дана обставина встановлена постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 20 серпня 2014 року, відповідно до якої встановлено на підставі досліджених судом державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 405988, виданого 09 листопада 2007 року на ім'я [PERSON], акту обстеження земельної ділянки, передбаченої для індивідуального житлового будівництва від 15 листопада 2006 року, протоколу обстеження та погодження межі земельної ділянки від 07 лютого 2006 року, плану відведення земельної ділянки, погодженого начальником управління містобудування і архітектури, начальником управління земельних ресурсів м. Вінниці, головним санітарним лікарем м. Вінниці, начальником управління екології природних ресурсів Вінницької області, кадастровим планом від 04 лютого 2006 року, витягом з державного земельного кадастру про земельну ділянку від 05 квітня 2013 року, рішенням Вінницької міської ради №978 від 26 вересня 1997 року, фотоматеріалами, зробленими в процесі судової будівельно-технічної експертизи 26 березня 2014 року, що до земельної ділянки [PERSON] прилягає проїзд загального користування і саме\~\~частину\~\~вказаної ділянки продано [PERSON] Тобто, постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 20 серпня 2014 року встановлено, що частина земельної ділянки, яка була продана Вінницькою міською радою [PERSON], є проїздом загального користування. Суміжними землевласниками вказаної земельної ділянки є [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджується протоколом обстеження та погодження межі земельної ділянки від 07 лютого 2006 року. Згідно вказаного протоколу на момент погодження меж земельної ділянки між суміжними землевласниками спірні питання були відсутні. 01 жовтня 2012 року рішенням Вінницької міської ради\~\~№ 962 від 01 жовтня 2012 року передано у власність [PERSON] земельну ділянку загальною площею 27 кв.м для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на ІІ-му пров. Глінки, 69 у м. Вінниці. Продаж\~\~27,0 кв. м проїзду загального користування в м. Вінниці по ІІ-му пров. Глінки перешкоджає під'їзду до земельної ділянки позивачки, її нормальне обслуговування. Так, колегією суддів, встановлено, що продаж земельної ділянки - проїзду загального користування [PERSON] створює перешкоди позивачці у користуванні власною земельною ділянкою, адже інший проїзд до її земельної ділянки відсутній. Таким чином, відповідач всупереч земельного законодавства України прийняв рішення №962 від 02 жовтня 2012 року в частині продажу земельної ділянки загальною площею 27,0 кв. м в м. Вінниці по ІІ-му пров. Глінки [PERSON], а тому вказане рішення підлягає скасуванню. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 16.06.2015 року постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 20.08.2014 року залишено без змін (а.с.16-20). Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно ст.1 Першого Протоколу від 20.03.1952 року до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~04.11.1950 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. У відповідності до вимог ч.2\~ст. 14 Конституції України, право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Статтею 41 Конституції України\~передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своє власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ч.1\~ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до статей\~125, 126 Земельного Кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно із ч.3 ст. 153, ст. 155 ЗК України\~захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 6 лютого 2013 р. у справі № 6-169цс12. [PERSON] акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, що пов'язані з правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватись як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Згідно ч.2 ст. 152 Земельного кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Статтею 153 Земельного кодексу України передбачено, що власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. У\~відповідності до вимог ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у розгляді справи. Згідно із вимогами ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до\~ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ст. 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч.ч.1,3\~ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою\~статті 203 цього Кодексу; якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).\~\~ Згідно\~ст. 234 ЦК України\~фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином; фіктивний правочин визнається судом недійсним. Відповідно до ст. 235 ЦК України, удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили;\~\~якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили. Відповідно до\~ ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян. Відповідно до\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.392 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1\~ст. 155 ЗК України\~у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Враховуючи викладене суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову та визнання недійсним договір купівлі продажу земельної ділянки загальною площею 27,0 кв.м., кадастровий номер 0510100000:03:041:0215, розташованої за адресою: 2-й провулок Глінки, 69 в м. Вінниці, укладений між Вінницькою міської радою та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий номер 2452. Визнання недійсним свідоцтво про право власності на земельну ділянку площею 27,0кв.м., розташованої за адресою: 2-й провулок Глінки, 69 в м. Вінниці, серія СТА №701443, видане Реєстраційною службою Вінницького міського управління юстиції Вінницької області 30.01.2015 року на імя [PERSON]. Визнання недійсним договір дарування земельних ділянок від 06.03.2015 року в частині дарування земельної ділянки площею 0,0027 га, кадастровий номер 0510100000:03:041:0215, розташованої за адресою: 2-й провулок Глінки, 69 в м. Вінниці, укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий номер 324. Усунення перешкоди [PERSON] в користуванні земельною ділянкою площею 0,06 га, у межах згідно з кадастровим планом, що розташована за адресою: вул. Богомольця, 21А, м. Вінниця, за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 0510100000:03:041:0266, яка належить [PERSON] на праві власності на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі продажу земельної ділянки від 21.11.2015 року, шляхом зобовязання [PERSON] та [PERSON] за власний рахунок демонтувати два деревяні стовпи, металевий трос, металеві ворота на проїзді загального користування по 2-му провулку Глінки в м. Вінниці між будинками № 67 та №71 та вивезти будівельне сміття. Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Відповідно до ст. 1 Закону України Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах, розмір компенсації витрат на правову у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Визначаючись з розміром витрат на правову допомогу суд враховує, що позивач скористалась правовою допомогою, про що свідчить договір від 18.05.2016року (а.с.32) та сплатила за його послуги 1000,00 грн., що підтверджується квитанцією №12 від 18.05.2016року, 2000,00грн., що підтверджується квитанцією №19 від 13.07.2016року, 500,00грн., що підтверджується квитанцією №21 від 14.07.2016року. Враховуючи положення\~Закону України Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах, вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням (підготовка позовної заяви, збирання доказів), а також час судових засідань, суд вважає обґрунтованим та реальним розмір витрат на правову допомогу сплачених позивачем, а тому з Вінницької міської ради, [PERSON], [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню 3080,00грн . в рівних частинах. Згідн ост. 88 ЦПК України ,су вважає за необхідне стягнути з Вінницької міської ради, [PERSON], [PERSON] на користь [PERSON] 3307,20грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору в рівних частинах. На підставі викладеного, згідно ст. ст. 215, 234, 235, 319, 321, 655, 1049 ЦК України, ст. ст. 125, 126, 152, 153, 155 ЗК України, суд

Outcome: approved