Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з позовом до Сугаківської сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування. Позовні вимоги мотивовано тим, що 28.12.2012 року помер [PERSON], після смерті якого залишилось спадкова маса, зокрема, житловий будинок з надвірними будівлями по вулиці Матросова, 5 в с. Сугаки Могилів-Подільського району Вінницької області. Єдиною спадкоємницею на майно померлого за заповітом є позивач. Позивач спадщину прийняла, звернувшись із заявою до нотаріуса в строки передбачені законом. Нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право власності на вказане майно, оскільки позивач не надала нотаріусу оригінал правовстановлюючого документу про право власності спадкодавця на таке майно. В судове засідання позивач не зявилась, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала. Представник відповідача в судове засідання не зявилась, надавши суду заяву, в якій просить провести розгляд справи за її відсутності. В заяві також зазначено, що відповідач позов визнає. Згідно положень ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності суд встановив таке. 28 грудня 2012 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-АМ № 251540 (а.с.4). Померлий, за життя, був власником жилого будинку №5 в по вул. Матросова, с. Сугаки Могилів-Подільського району Вінницької області. Дана обставина підтверджується інформацією Могилів-Подільського міжрайонного бюро технічної інвентаризації. Так, в листі № 121 від 27.03.2015 міститься інформація, що померлому належало дане майно на підставі свідоцтва про право власності на жилий будинок, виданого Сугаківською сільською радою 02.09.1988 на підставі рішення райвиконкому № 73а від 01.04.1988, та зареєстрованого в КПМБТІ 02.09.1988 за реєстровим № 365 (а. с. 8). [PERSON], який помер 28.12.2012 проживав з 12.12.1987 по 2012 рік за адресою: с. Сугаки, вул. Матросова, 5, Могилів-Подільського району Вінницької області, що підтверджується довідкою № 1175 виданою 29.09.2014 Сугаківською сільською радою Могилів-Подільського району Вінницької області (а.с.7). Згідно витягу з довідки № 176 від 21.04.2015 виданої Комунальним підприємством Могилів-Подільське міжрайонне бюро технічної інвентаризації, вартість вказаного вище домоволодіння становить 27\~513,00 грн. (а.с. 14). За життя, [PERSON] зробив заповідальне розпорядження про те, що все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде йому належати на день його смерті і те на що за законом він матиме право він заповів [PERSON] Заповіт посвідчено та зареєстровано за місцем проживання спадкодавця. Головою Сугаківської сільської ради вчинено підпис на заповіті про те, що його не змінено та не відмінено, станом на 24.04.2013 (а.с.5). Після смерті заповідача, згідно матеріалів його спадкової справи, [PERSON] звернулась із заявою до Могилів-Подільської районної державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, а також подала заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с.38,39). Разом з тим, 23.09.2014 державним нотаріусом Могилів-Подільської районної державної нотаріальної контори винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, яке належало [PERSON], який помер 28.12.2012. Підстава відмови не надання правовстановлюючого документу на зазначене нерухоме майно (а. с. 15). Як пояснила позивач в судовому засіданні 23.06.2015 [PERSON] мав дві доньки, які померли ще за його життя, а саме: [PERSON], яка померла 03 листопада 1993 року та [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]) [PERSON], яка померла 19 червня 2010 року. За клопотанням позивача суд витребував інформацію щодо реєстрації актів про смерть вказаних вище осіб і, згідно інформації відділу ДРАЦС по Могилів-Подільському району [PERSON] дійсно померла 03 листопада 1993 року, а [PERSON] - 19 червня 2010 року (а.с.50-54). З матеріалів спадкової справи на майно померлого 28.12.2012 [PERSON] слідує, що жодна інша особа, крім позивача, не зверталась до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини з заявами про прийняття спадщини чи отримання свідоцтва про право на спадкове майно (а.с. 37-49). Відповідно до листа Сугаківської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області №26 від 05.05.2015 архівні документи по видачі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння в сільській раді не збереглись і не зберігаються, а тому видати дублікат свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння що знаходиться в селі Сугаки по вул. Матросова, 5, виконком Сугаківської сільської ради не може (а.с. 9). В матеріалах інвентарної справи на вказане вище будинковолодіння, оригінал якої суд оглянув в судовому засіданні, міститься лише копія згаданого свідоцтва, яке складено російською мовою, а тому імя власника вказано, як «Федор». Таким чином, досліджені докази свідчать про те, що після смерті [PERSON] залишилася спадкова маса, зокрема, житловий будинок з надвірними будівлями по вул. Матросова, 5 в с. Сугаки Могилів-Подільського району Вінницької області. Спадщину позивач прийняла, однак за відсутності оригіналу правовстановлюючого документу на таке майно вона не може реалізувати своє право на державну реєстрацію права власності на спадкове майно. Відповідно до положень ст. 1217 ЦК України, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. При спадкоємстві за заповітом, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини визнається, зокрема, день смерті спадкодавця. Відповідно до ст. 1268 ЦК України для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. В узагальнені Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування від 16.05.2013 року вказано, що якщо документи, які засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути предявлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи викладене суд, вважає, що докази у справі свідчать про законність вимог позивача, оскільки обставини про які вказано в позові знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи зокрема те, що позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом на майно померлого 28.12.2012 [PERSON] та те, що позивач позбавлена можливості отримати свідоцтва про право на спадщину в нотаріальній конторі в звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу, який би підтвердив право власності спадкодавця на спадкове майно. За таких обставин суд, зважаючи на положення ст. 392 ЦК України вважає, що визнання позову відповідачем слід прийняти та ухвалити рішення про визнання за позивачем права власності на вказане вище домоволодіння, в порядку спадкування за заповітом після смерті 28.12.2012 [PERSON] На підставі викладеного вище та

Outcome: approved