Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що перебуває в шлюбі з [PERSON] з 29 квітня 1990 року. Від шлюбу мають дітей: сина [PERSON], [INFO], та трьох доньок [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. В обґрунтування вимоги посилається на те, що спільне життя з чоловіком не склалось, оскільки він протягом останніх років вів розгульний спосіб життя. В подальшому, [PERSON] був засуджений Замостянськии судом м. Вінниці за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України до 9 років позбавлення волі, відбуває покарання в Райківецькій виправній колонії № 78. За наведених обставин, просить розірвати шлюб. В судовому засіданні заявник підтримала заяву, підтвердила обставини, на які посилається в ній, пояснила, що бажає розірвати шлюб з [PERSON], оскільки він до засудження зловживав спиртними напоями, ображав її та дітей, зраджував у подружній вірності, по декілька днів додому не приходив. На даний час це вже друга його судимість. Така поведінка [PERSON] негативно впливає на дітей, тому надалі проживати з ним вона не бажає. Після звільнення чоловіка з місць позбавлення волі разом не проживають. В наданий судом строк з чоловіком не примирилась. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні заяву визнав, пояснив, що 22 липня 2016 року звільнився з місць позбавлення волі, однак після цього з дружиною разом не проживає. Не заперечує розірванню шлюбу, але не погоджується з його підставами, зазначеними у заяві дружини. Вважає, що вона за час перебування його у місцях позбавлення волі відвикла від нього, можливо має іншого чоловіка, тому не буде перечити їй волі. В наданий судом строк з дружиною не примирився. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд знаходить заяву підлягаючою до задоволення з наступних підстав. Згідно з положеннями ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.ч.3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Судом встановлено, що 29 квітня 1990 року сторони зареєстрували шлюб у відділі запису актів громадянського стану виконавчого комітету Шепетівської міської ради народних депутатів, актовий запис № 165, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 29.04.1990 року. Від шлюбу мають малолітніх дочок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується даними їх свідоцтв про народження. Сторони не підтримують сімейних відносин та разом не проживають з 2009 року, за час сумісного проживання між ними часто виникали конфлікти на побутовому рівні. Вироком Замостянського суду м. Вінниці від 30 грудня 2009 року [PERSON] засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України до 9 років позбавлення волі та на час звернення заявника до суду відбував покарання у виправній колонії. 22 липня 2016 року [PERSON] звільнився з місць позбавлення волі, після чого став проживати за місцем проживання матері і з заявником сімейних відносин не підтримує. За наведених обставин, суд знаходить, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя та їх малолітніх дітей, в зв'язку з чим шлюб між сторонами слід розірвати. На підставі ст. 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved