Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила: визнати [PERSON] , [INFO] , та малолітню [PERSON] , [INFO] , такими, що втратили право користування житловим приміщенням: квартирою [ADDRESS] ; стягнути з [PERSON] судові витрати у розмірі 704,80 грн. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначила, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право на нерухоме майно від 20.10.2011, виданого виконавчим комітетом Харківської міської ради - є власником квартири [ADDRESS]. Право власності позивача також підтверджується інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 135474821 від 24.08.2018. у вказаній квартирі на постійній основі зареєстровані 4 особи: позивач [PERSON] (власник квартири), [PERSON] (донька позивача), [PERSON] (син позивача) та [PERSON] (донька відповідача [PERSON] ). Відповідач [PERSON] , який є сином позивачки, був зареєстрований у вказаній квартирі у 2012 році, проте фактично з моменту реєстрації у вказаній квартирі не проживав. Перешкод у користуванні квартирою ніхто йому не чинив. Договори щодо умов користування приміщенням з [PERSON] не укладалися. Після народження доньки відповідача - [PERSON] , [INFO] ), [PERSON] самостійно зареєстрував свою доньку у квартирі позивачки без її згоди. Позивачка неодноразово зверталася до сина з проханням добровільно знятися з реєстрації з належної їй квартири, але відповідач постійно відмовляє їй у вказаному проханні, наполягаючи на грошовій компенсації. Оскільки за вищевказаною адресою [PERSON] не проживає з моменту реєстрації, тобто з 06.12.2012, його донька [PERSON] також не проживає в належній позивачу квартирі з 17.05.2017. відповідач [PERSON] та його донька [PERSON] не проживають понад один рік у вищевказаній квартирі. У позивача в зв*язку з реєстрацією відповідачів виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються за відповідачем, чим об*єктивно порушуються права позивача, який також не може належно оформити субсидію на житлово-комунальні послуги, що ставить позивача в скрутне матеріальне становище. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 06.09.2018 позовна заява [PERSON] залишена без руху. У зв*язку з усуненням недоліків, ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 01.10.2018 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач у судове засідання не з*явилась, надала до суду заяву розгляд справи без її участі, позовну заяву підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з*явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений. Також відповідачем не був наданий відзив на позовну заяву у встановлені строки, як це передбачено ст. 178 ЦПК України. Представник третьої особи у судове засідання не з*явився, надав до суду заяву про розгляд справи без представника служби у справах дітей. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 20.10.2011, однокімнатна квартира в житловому будинку літ. А-16 за адресою: [ADDRESS] загальною площею 52,7 кв.м., житловою площею 24,7 кв.м., належить на праві приватної власності [PERSON] . Згідно з довідкою від 23.08.2018 про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб в квартирі [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до акту, складеного 23.08.2018, [PERSON] та [PERSON] зареєстровані в квартирі [ADDRESS] , проте фактично за вказаною адресою не проживають. Крім того, судом встановлено, що позивачка [PERSON] знаходиться на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України і отримує пенсію за віком у розмірі 1872,30 грн щомісячно. Також, допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що позивачку знає близько 5 років, є її сусідкою. Вона мешкає разом з дочкою [PERSON] . Більше ніхто з ними не проживає. Відповідач [PERSON] з позивачем не мешкає. Бачила його тільки один раз. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що знає позивачку як сусідку по ліснічній клітині. Вона проживає з донькою [PERSON] на 9 поверсі. Сина [PERSON] вона ніколи не бачила, тільки знала, що в неї є син, з її слів. Онуку теж ніколи не бачила. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч. 1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частиною 1 ст.319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. З ч. 2 ст.405 ЦК України вбачається, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. На підставі наданих доказів, суд вважає доведеним, що відповідач [PERSON] втратив право користування жилою площею за адресою реєстрації, тому що добровільно її залишив, не проживає в квартирі понад 1 рік без поважних причин. При цьому, частиною 4 статі 29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Оскільки місцем проживання дитини, яка не досягла десяти років є місце проживання її батьків, а даним судовим рішенням батька малолітньої дитини визнано таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] , то і малолітня дитина [PERSON] втратили право на користування даним приміщенням. Даних, що позивач порушив права відповідачів на проживання, суду не надано, у зв*язку з чим суд задовольняє позов в повному обсязі. Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Outcome: approved