Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до Кузнецовського міського суду Рівненської області з позовом до [PERSON] про стягнення на її користь 64 300 грн. пені за прострочення сплати аліментів на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] за період з квітня 2020 року по червень 2021 року. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що згідно з рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 09 червня 2017 року у справі № 565/236/17 стягнуто з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 грн., щомісячно, починаючи з 13 лютого 2017 року до досягнення дітьми повноліття. Відповідач з моменту прийняття зазначеного судового рішення аліменти не платить. Згідно розрахунку державного виконавця, на виконанні у якого перебуває виконавчий лист № 565/236/17, заборгованість зі сплати аліментів у [PERSON] станом на 01 липня 2021 року за період квітень 2020 року - червень 2021 року становить 106 000 грн. Загальна сума пені, що утворилась у зв`язку з несплатою відповідачем аліментів за період квітень 2020 року - червень 2021 року станом на 26 липня 2021 року становить 64 300 грн. Позивач у судове засідання не з`явилась, до суду надійшла заява про розгляд справи без участі позивача, у заяві зазначено, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву на позов не надав, повістки про виклик до суду надсилалась на адресу реєстрації місця проживання відповідача, однак поштові конверти повернулись до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Згідно приписів п.3 ч.8 ст. 128 ЦПК України, така поштова кореспонденція вважається врученою належним чином. З огляду на викладене суд вважає за можливе провести судовий розгляд у відсутності відповідача. Судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов наступних висновків. [PERSON] і [PERSON] з 14 липня 2012 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований виконавчим комітетом Великоком`ятівської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області, про що зроблено відповідний актовий запис №8, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . У шлюбі у сторін народилося двоє дітей: дочка - [PERSON] , [INFO] , і син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та [NUMBER] . Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 09 червня 2017 року стягнуто з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей: дочки - [PERSON] , [INFO] , і сина - [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 грн., щомісячно, починаючи з 13 лютого 2017 року до досягнення дітьми повноліття. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів державного виконавця Міщенко О.М. від 15 липня 2021 року № 8786/203/30-21 розмір заборгованості [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей станом на 01 липня 2021 року становить 106 000 грн. Даний розрахунок складено державним виконавцем у відповідності до вимог ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» і сторонами не оспорюється. Доказів протилежного суду не надано. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Як роз`яснюється у пункті 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Доказів відсутності вини відповідача у несплаті аліментів останній суду не подав і судом їх не здобуто. Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм ст. 549 ЦК України та ст. 196 СК України неустойка (пеня) є способом забезпечення виконання зобов`язання, що має на меті сприяти належному виконанню зобов`язання. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Саме такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц. Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 20 серпня 2020 року у справі № 565/896/20 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з травня 2019 року до травня 2020 року включно у сумі 24 000 грн. 00 коп. станом на 23 липня 2020 року, відтак позовні вимоги про стягнення пені за прострочення сплати аліментів за період квітень 2020 року та травень 2020 року в сумі 17 460 грн. 00 коп. задоволенню не підлягають. Суд перевіривши розрахунок пені, наданий позивачем, зазначає, що сума пені за період з 01 травня 2020 року по 26 липня 2021 року за прострочення [PERSON] сплати аліментів на користь [PERSON] становить 71 500 грн. 00 коп. Проте, враховуючи вимоги ч.1 ст. 13 ЦПК України щодо меж розгляду справи та рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 20 серпня 2020 року у справі № 565/896/20, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимог позивача в сумі 46 840 грн. 00 коп. За правилами ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню в дохід держави судові витрати на оплату судового збору.

Outcome: partial