Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій зазначила, що 20.09.2005 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Позивач зазначає, що між сторонами припинені шлюбні стосунки. Подальше збереження шлюбу неможливе, оскільки сторони в процесі проживання сім`єю виявили несумісність характерів, різні погляди на життя. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі (а.с.34) Відповідач [PERSON] про час та місце судового розгляду повідомлений в установленому законом порядку, зокрема, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (на сторінці Мар`їнського районного суду Донецької області) в поряду ст. 1-1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції» від 12.08.2014 року № 1632-VII, до суду повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, правом на подання відзиву не скористався та від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності (а.с. 12-13, 21, 30, 33). Відповідно до положень ст. ст. 280, 281 ЦПК України суд з письмової згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно положень ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Відповідно до положень ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст. 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Так, з матеріалів цивільної справи вбачається, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , одружились 20.09.2005 року, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Донецька в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 749 (а.с. 8). Зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 03.12.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Мар`їнського районного управління юстиції Донецької області встановлено, що донька [PERSON] народилась [INFO] . Батьками дитини записані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). Довідкою про склад зареєстрованих осіб № 443 від 05.07.2021 року виданої Мар`їнською міською військово-цивільною адміністрацією Покровського району встановлено, що позивач [PERSON] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , разом із нею зареєстрована донька [PERSON] , [INFO] (а.с. 10-11, 14). Позивач та відповідач разом не проживають, не підтримують шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню, тому позов належить задовольнити в повному обсязі. Враховуючи матеріали справи (а.с. 1, 4, 18-19, 23), вимоги ч. 6 ст. 141 ЦПК України, згідно яких, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з відповідача [PERSON] в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 908 грн. 00 коп. за подання позову до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved