Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] селищної Ради, Ковельського районного відділу Управління Державної міграційної служби України у Волинській області про визнання осіб такими , що втратили право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що вона є квартиронаймачем квартири [ADDRESS]. У вказаній квартирі зареєстровані, але не проживають більше семи років бувша невістка [PERSON] та онуки [PERSON], [PERSON]. Враховуючи наведене, позивач [PERSON] просить суд визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими , що втратили право користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS]. Представник позивача [PERSON] заявив клопотання про виклик в судове засідання свідків [PERSON] та [PERSON] яке судом задоволене та долучив акти обстеження житлово побутових умов проживання [PERSON]. В судовому засідання позивач позивач [PERSON] за станом здоровя в судове засідання не з'явилась, хоча, в силу вимог ст. 74 ЦПК України, про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, але подала заяву про розгляд справи за її відсутності та зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позовній заяві, просив позо задовольнити повністю. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявились, хоча належним чином повідомлялись про розгляд справи , відзиву на позо в також не подали. Відповідачі [PERSON] селищна Рада та Ковельський районний відділ Управління Державної міграційної служби України у Волинській області належним чином повідомлялись про час, день та місце розгляду справи, але їх представники в судове засідання не зявились. Суд заслухавши представника позивача [PERSON], свідків [PERSON], [PERSON] та дослідивши письмові докази прийшов до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] селищної Ради, Ковельського районного відділу Управління Державної міграційної служби України у Волинській області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням слід задовольнити частково та визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою № 11 в будинку № 15 по вул. Ткача в смт. Голоби, Ковельського району, Волинської області , а у позові [PERSON] до [PERSON] селищної Ради, Ковельського районного відділу Управління Державної міграційної служби України у Волинській області слід відмовити. З довідки КП «Наше селище» від 23 січня 2018 року вбачається, що квартира [ADDRESS] не приватизована та знаходиться на балансі КП «Наше селище». Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засідання пояснили, що [PERSON] є квартиронаймачем квартири [ADDRESS]. У вказаній квартирі зареєстровані, але не проживають більше семи років бувша невістка позивачки [PERSON] та онуки позивачки [PERSON] , [PERSON]. Згідно актів обстеження житлово побутових умов проживання [PERSON] вбачається, що в квартирі [ADDRESS] зареєстрована та проживає [PERSON]. В даній квартирі також зареєстровані, але більше 7 років не проживають [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Відповідно до вимог ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. В силу ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з місця реєстрації проживання може бути здійснено за рішенням суду за позовом про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. Позивач є квартиронаймачем квартири [ADDRESS]. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] відзив на позов не подали , в той час як позивач довів ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог. Таким чином суд повно, всесторонньо та об'єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до висновку, що факт відсутності відповідачів [PERSON] , [PERSON], [PERSON] в квартирі [ADDRESS] понад встановлені строки повністю доведений, а тому [PERSON], [PERSON], [PERSON] слід визнати такими , що втратили право користування жилим приміщенням за вказаною адресою. В той же час суд вважає, що у позові [PERSON] до [PERSON] селищної Ради, Ковельського районного відділу Управління Державної міграційної служби України у Волинській області про визнання осіб такими, що втратила право користування житловим приміщенням слід відмовити, оскільки зазначені відповідачами [PERSON] селищна Рада та Ковельський районний відділ Управління Державної міграційної служби України у Волинській області у цій справі жодним чином не порушують права та законні інтереси позивачки та не можуть бути належними відповідачами, так як не субєктами спірних правовідносин. . Зважаючи на обставини справи та заяву представника позивача [PERSON], суд залишає судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640,00 грн. за позивачкою. .

Outcome: partial