Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до Сєвєродонецького міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 06.04.2019 року відповідач отримав від неї в борг гроші в сумі 60000 грн. На підтвердження цього відповідачем було написано розписку від 11.06.2019 року про отримання коштів. 10.06.2019 року відповідач знову отримав від неї в борг гроші в сумі 29340 грн. На підтвердження цього відповідачем було написано розписку від 10.06.2019 року про отримання коштів. Грошові кошти в обох випадках мали бути повернуті в строк до 10.10.2019 року. Відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав, хоча гроші отримав в повному обсязі. Просила суд стягнути з відповідача на свою користь борг в сумі 60000 грн. за розпискою від 11.06.2019 року та борг в сумі 29340 грн. за розпискою від 10.06.2019 року, вирішити питання про судові витрати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, до початку розгляду справи надала заяву про розгляд справи без її участі, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позовні вимоги задовольнити. Не заперечувала проти винесення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час і місце судового засідання справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило. Своїм правом на подачу відзиву не скористався. 04.11.2019 року судом постановлено ухвалу про відмову в забезпеченні. 17.03.2020 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Згідно з оригіналом розписки від 11.06.2019 року [PERSON] зобов`язався повернути 60000 грн. [PERSON] протягом 6-7 місяців, проте не пізніше 31.12.2019 року. Згідно з оригіналом розписки від 10.06.2019 року [PERSON] зобов`язався повернути 29340 грн. [PERSON] протягом 4 місяців. Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до положень ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто. В силу вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що між сторонами 10.06.2019 року було укладено договір позики на суму 29340 грн. та 11.06.2019 року договір позики на суму 60000 грн., за якими [PERSON] зобов`язався повернути зазначені кошти в строк до 10.10.2019 року та 31.12.2019 року, відповідно. Проте [PERSON] не виконав свої зобов`язання та грошові кошти [PERSON] не повернув. Відповідач [PERSON] не надав суду доказів на підтвердження того, що ним були повернути грошові кошти повністю або частково. За таких обставин суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення боргу підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки відсутні докази про належне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором. Згідно з ч. 1, 3 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 893,40 грн., сплачений за подання до суду позовної заяви.

Outcome: approved