Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області із позовом до Заводського відділу Державної виконавчої служби Дніпродзержинського МУЮ Дніпропетровської області про визнання дій протиправними. У своєму позові позивач просить суд визнати протиправними дії державного виконавця Заводського відділу Державної виконавчої служби Дніпродзержинського МУЮ Дніпропетровської області, що виразилися у не направлені їй постанови про відкриття виконавчого провадження по ВП № 17643094 від 19 лютого 2010 року рекомендованим листом з повідомленням про вручення; визнати постанову державного виконавця Заводського відділу Державної виконавчої служби Дніпродзержинського МУЮ Дніпропетровської області [PERSON] про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 06 квітня 2010 року, згідно якої накладено арешт на житловий будинок [ADDRESS], та постанову державного виконавця Заводського відділу Державної виконавчої служби Дніпродзержинського МУЮ Дніпропетровської області [PERSON] від 26 квітня 2010 року про стягнення з боржника [PERSON] виконавчого збору у розмірі 98 036,45 грн. незаконними та скасувати. Посилається на те, що позивачу на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку належить житловий будинок [ADDRESS]. Вона має намір продати, але дізналась, що на її нерухоме майно державним виконавцем Заводського відділу Державної виконавчої служби Дніпродзержинського МУЮ Дніпропетровської області [PERSON] накладено арешт. Арешт накладений на виконання виконавчого напису №157 приватного нотаріуса Дніпропетровського МНО [PERSON] від 03.02.2010 року щодо стягнення на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в сумі 980 364,54 грн. Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження по ВП № 17643094 від 19.02.2010 року боржнику для добровільного виконання наданий 3-денний строк з часу отримання постанови про відкриття виконавчого провадження, але вона вказаного документа не отримувала, про його існування їй не було відомо. В наслідок дій відповідача були розпочаті виконавчі дії по примусовому стягненню та 06 квітня 2010 року державним виконавцем винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, згідно якої накладено арешт на житловий будинок [ADDRESS], а також державним виконавцем по виконавчому провадженню винесена постанова про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 98 036,45 грн. Тому вважає дії державного виконавця протиправними. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала свої позовні вимоги, викладені у позові, посилалась на обставини викладені в ній та просила суд визнати протиправними дії державного виконавця Заводського відділу Державної виконавчої служби Дніпродзержинського МУЮ Дніпропетровської області, що виразилися у ненаправлені їй постанови про відкриття виконавчого провадження по ВП № 17643094 від 19 лютого 2010 року рекомендованим листом з повідомленням про вручення; визнати постанову державного виконавця Заводського відділу Державної виконавчої служби Дніпродзержинського МУЮ Дніпропетровської області [PERSON] про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 06 квітня 2010 року, згідно якої накладено арешт на житловий будинок [ADDRESS], та постанову державного виконавця Заводського відділу Державної виконавчої служби Дніпродзержинського МУЮ Дніпропетровської області [PERSON] від 26 квітня 2010 року про стягнення з боржника [PERSON] виконавчого збору у розмірі 98 036,45 грн. незаконними та скасувати. У судовому засіданні представник позивача Заводського відділу Державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Діжко Р.Ю. заперечував щодо задоволення позову, але зазначив суду, що дійсно державний виконавець під час здійснення виконавчих дій не направив постанову про відкриття виконавчого провадження боржнику рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Вислухавши позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали цивільної справи, матеріали виконавчого провадження, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 19 серпня 2004 року позивачу [PERSON] на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS], що також вбачається з технічного паспорту на житловий будинок, витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 23.07.2008 року. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. Так, 19.02.2010 року постановою державного виконавця Заводського відділу Державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції [PERSON] на підставі пред'явленого до виконання виконавчого напису № 157 виданого 03.02.2010 року Приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON] про звернення стягнення на майно [PERSON] та задоволення вимог ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в сумі 980 364 грн. 54 коп. відкрито виконавче провадження № 17643094. Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження по ВП № 17643094 від 19.02.2010 року боржнику [PERSON] для добровільного виконання наданий 3-денний строк з часу отримання постанови про відкриття виконавчого провадження. Відповідно до вимог ч.1,ч.5 ст.30 Закону України «Про виконавче провадження», яка діяла на час виконання виконавчих дій по виконавчому провадженню № 17643094 від 19.02.2010 року, державний виконавець, починаючи виконувати рішення, повинен пересвідчитися, чи отримана боржником копія постанови про відкриття виконавчого провадження і чи здійснені ним дії, спрямовані на добровільне виконання рішення у встановлений постановою строк відповідно до статті 24 цього Закону. Судом встановлено, що позивач [PERSON], як боржник по виконавчому провадженню, постанову про відкриття виконавчого провадження № 17643094 від 19.02.2010 року не отримувала, про що в матеріалах виконавчого провадження відсутні будь-які данні про отримання нею постанови про відкриття виконавчого провадження. Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження № 17643094 державний виконавець Заводського відділу Державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції [PERSON] відповідно до вимог ст.30 Закону України «Про виконавче провадження» не пересвідчився в тому, що боржником була отримана копія постанови про відкриття виконавчого провадження від 19.02.2010 року та віна мала можливість в добровільному порядку у встановлений державним виконавцем строк здійснити виконання, що дає суду підстави вважати, що позивач, як боржник по виконавчому провадженню була позбавлена можливості добровільно виконати рішення. Таким чином, дії державного виконавця Заводського відділу Державної виконавчої служби Дніпродзержинського МУЮ Дніпропетровської області [PERSON], що виразилися у не направлені боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження по ВП № 17643094 від 19 лютого 2010 року є протиправними. В наслідок дій відповідача були розпочаті виконавчі дії по примусовому стягненню та 06 квітня 2010 року державним виконавцем винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, згідно якої накладено арешт на житловий будинок [ADDRESS] дніпропетровської області. Як вбачається з постанови про відкриття виконавчого провадження від 19.02.2014 року боржнику роз'яснено, що при невиконанні рішення в наданий для добровільного виконання строк, виконати його в примусовому порядку зі стягненням з боржника виконавчого збору та витрат, пов'язаних з провадженням виконавчих дій. Ст. 46 Закону України «Про виконавче провадження», яка діяла на час виконання виконавчих дій по виконавчому провадженню № 17643094 від 19.02.2010 року, визначено, що у разі невиконання рішення у строк, установлений для добровільного його виконання, з боржника постановою державного виконавця, яка затверджується начальником відповідного органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків від фактично стягненої суми або вартості майна боржника, яке передане стягувачу за виконавчим документом, а в разі невиконання рішення немайнового характеру в строк, встановлений для добровільного його виконання, з боржника після повного виконання рішення в тому ж порядку стягується виконавчий збір у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - громадянина і в розмірі п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - з боржника - юридичної особи. Так, у зв'язку з тим, що у встановлений державним виконавцем строк рішення про стягнення не виконано боржником, тому державним виконавцем Заводського відділу Державної виконавчої служби Дніпродзержинського МУЮ Дніпропетровської області [PERSON] 06 квітня 2010 року по виконавчому провадженню була винесена постанова про стягнення з боржника [PERSON] виконавчого збору у розмірі 98 036,45 грн. Ст.7 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що Державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб. Відповідно до ст.7 Закону України «Про державну виконавчу службу» працівник органу державної виконавчої служби зобов'язаний сумлінно виконувати службові обов'язки, не допускати в своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України та законами України. Згідно до вимог ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Ст.16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. У зв'язку з викладеним, суд вважає, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved