Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом 20.10.2020 року, в якому просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що їй належить прав користування квартирою [ADDRESS] як члена сім`ї при вселенні 18.01.2005 року. Крім неї право користування мав [PERSON] , який є її братом. Відповідач фактично не проживає за вказаною адресою з 2013 року, оскільки виїхав на інше постійне місце проживання до Росії. Особистих речей відповідача у квартирі не має, про збереження за ним права користування квартирою між ними домовленості не має. Відповідач не сплачує комунальні послуги, окремо їй не компенсує вартість комунальних послуг, що є тягарем для неї , оскільки факт його реєстрації є підставою для додаткових нарахувань за комунальні послуги. Вона неодноразово намагалась домовитись з відповідачем та прохала знятись його добровільно з реєстрації, але він відмовився, у зв`язку з чим вона вимушена звернутись до суду. Ухвалою суду від 02.11.2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Правом на участь в судовому засіданні сторони не скористались, подавши заяви, кожен окремо, про розгляд справи без їх участі. Позивач пред`явлені вимоги підтримала, відповідач - визнав. Представник третьої особи надала заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, при винесенні рішення покладається на розсуду суду. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, що не суперечить закону та не порушує права і свободи інших осіб, суд вважає за можливе ухвалити рішення за відсутності сторін, з урахуванням поданих ними заяв. Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Процесуальні дії судом не вчинялись, заходи забезпечення позову/доказів, зупинення/відновлення провадження не застосовувались. Суд, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам в їх сукупності, приходить до висновку, що у судовому засіданні встановлені наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Згідно ордеру на житло [PERSON] отримала право зайняття житлового приміщення, а саме квартири [ADDRESS] . Як вказував позивач, що підтверджується довідкою з адресно-довідкового органу (а.с.12) в житловому приміщенні значиться зареєстрованим з 10.12.1998 року та по теперішній час [PERSON] , [INFO] . Відповідно до акту від 19.10.2020 року, засвідченого ТОВ «Житлосервіс-КР» (а.с.8), фактично [PERSON] в квартирі не проживає з квітня 2013 року по теперішній час. В ході судового розгляду встановлено, що [PERSON] є братом [PERSON] , що визнається відповідачем. Визначаючи характер спірних правовідносин, з урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку, що вони склались між наймачем житла та членами його сім`ї, у зв`язку з чим регулюються положеннями Житлового кодексу УРСР. Згідно ч. 1 ст. 61 Житлового кодексу УРСР, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Згідно із ст. 72 Житлового кодексу УРСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ч.1, 2 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Відповідно до ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження по справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У раз визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч.3 ст.200 ЦПК України, у випадку визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження. Враховуючи, визнання позову відповідачем та те, що відповідач в житловому приміщенні не проживає з квітня 2013 року, добровільно обравши собі інше постійне місце проживання, в той час як реєстрація місця проживання відповідача створює позивачеві перешкоди в користуванні квартирою, обмежуючи права [PERSON] та вона вимушена сплачувати за відповідача додатково комунальні послуги, суд вважає за необхідне ухвалити рішення в підготовчому провадженні із задоволенням пред`явлених нею вимог позову та необхідність їх задоволення із визнанням [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України у зв`язку із тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з Відповідача на її користь судових витрат, суд

Outcome: approved