Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

[PERSON]. звернулась до Автозаводського районного суду м.Кременчука із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житлом. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що вона є власником житлового будинку, розташованого за адресою: м.Кремеенчук, вул.Лермонтова,5. У даному будинку зареєстрована [PERSON], яка є дружиною її померлого сина, [PERSON] Відповідач після смерті [PERSON] забрала свої речі і переїхала. З того часу за місцем реєстрації вона не проживає. На даний час вона вимушена сплачувати кошти за надані житлово-комунальні послуги з урахуванням реєстрації відповідача у будинку. Також реєстрація відповідача у спірному житлі унеможливлює отримання нею субсидії. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням будинком №5\~по вул.Лермонтова\~в м.Кременчуці Полтавської області. В судовому засіданні представник позивача, [PERSON], підтримав позовні вимоги [PERSON] та проти заочного розгляду справи не заперечував. Пояснив, що на даний час місце проживання відповідача позивачу не відоме і остання не має можливості отримати від неї необхідні документи для оформлення субсидії. Третя особа, [PERSON], підтримала позов [PERSON] Пояснила, що вона є власником 1/3 частини будинку №5 по вул.Лермонтова в м.Кременчуці. Відповідач з 2016 року не проживає у вказаному будинку. Відповідач [PERSON] про причини своєї неявки суд не повідомляла. Враховуючи повторну неявку належним чином повідомленого відповідача, з огляду на положення ч.4 ст.223 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість ухвалення по справі заочного рішення. Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані суду докази, суд приходить до наступного. Частиною 1\~ст.\~29\~Цивільного кодексу\~України(далі\~ ЦК\~України)\~встановлено,\~що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Статтею 310 ЦК України визначено, що фізична особа має право на місце проживання, на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст.405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним власником житла або законом. Статтями 64, 156 ЖК України, передбачено, що до членів сім'ї власника квартири (квартири) належать дружина власника, їх діти і батьки. Членами сім'ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з власником і ведуть з ним спільне господарство. Члени сім'ї власника жилого квартири (квартири), які проживають разом з ним у квартири (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником квартири (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Згідно ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення. Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] є співвласникамим будинку №5 по вул.Лермонтова в м.Кременчуці, Полтавської області, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за № 52452257 від 02.02.2016, копією свідоцтва про право власності від 27.01.2016, виданого четвертою кременчуцькою державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за № 1-138. У вказаному будинку зареєстрована [PERSON], що підтверджується довідкою відділу ведення Реєстру територіальної громади Автозаводської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради. Відповідач за\~місцем реєстрації\~не проживає.\~Факт \~не проживання\~[PERSON] у будинку №5 по вул.Лермонтова в м.Кременчуці з травня 2016 року підтверджується актом ТОВ «Житлорембудсервіс» №408 від 19.12.2017. Враховуючи те, що відповідач не проживає у спірному житлі більше року, а його реєстрація у спірному житлі створює перешкоди для власника квартири, викликані необхідністю сплачувати вартість комунальних послуг з урахуванням реєстрації відповідача,\~а також\~позбавляє можливості\~вільно розпоряджатись\~своїм майном, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON]\~ ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та підлягають задоволенню. Таким чином,\~суд визнає\~[PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням будинком №5\~по вул.Лермонтова\~в м.Кременчуці\~ Полтавської області. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються із судового збору в сумі 640 грн.

Outcome: approved