overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що вона\~перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 23 грудня 2006 року. Позивач вважає, що\~подальше продовження шлюбних відносин із відповідачем неможливе через те сторони більше двох років проживають окремо, не спілкуються, спільного господарства не ведуть, тому подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам позивача. Позивач зі своїм представником [PERSON] до суду не зявились, в заявах поданих до суду, просили розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач в судове засідання також не прибув, про час і місце його проведення повідомлений належним чином згідно ст. 128 ЦПК України, що підтверджується копією оголошення про виклик учасника справи від 05 грудня 2018 року, розміщеної на офіційному веб-сайті судової влади України. Про причини своєї неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без його участі не заявив, заперечень проти позову не надав. Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3\~ст. 211 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі\~ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності сторін. У відповідності до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлені вимоги законними та обґрунтованими, у зв'язку з чим вони підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії І-НО №069179 сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 23 грудня 2006 року, актовий запис № 421. Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є те, що шлюб носить формальний характер, сторони не спілкуються та не проживають разом більше двох років, тому подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам позивача. Майнового спору між сторонами на час розгляду справи немає. Відповідно до\~ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч.ч. 1, 2\~ст. 112 СК України\~суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вказані обставини, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Судові витрати, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 04.06.2013 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] Дитина знаходиться на утриманні позивача. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сім'ї. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття та розірвати шлюб. Позивач подав заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлені вимоги законними та обґрунтованими, у зв'язку з чим вони підлягають задоволенню з таких підстав: Зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Зеленівської селищної ради Дніпровського району м. Херсона вбачається, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 04.06.2013 року, про що зроблено відповідний актовий запис за №13. Сторони не проживають однією сім'єю, між ними втрачені почуття любові та взаємоповаги, що привело до фактичного розпаду сім'ї. Майнового спору між сторонами на час розгляду справи немає. На думку суду подальше збереження сім'ї неможливе, тому шлюб повинен бути розірваний. Також матеріалами справи встановлено, що сторони є батьками малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 27.06.2013 року. Судом встановлено, що малолітня дитина проживає разом з [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище відповідача, та погоджується з розміром частки, яку вимагає стягувати позивач. Враховуючи викладене, суд на основі повного і всебічного з'ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 10.08.2004 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO] Дитина знаходиться на утриманні позивача. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сім'ї. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття та розірвати шлюб. Позивач подав заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлені вимоги законними та обґрунтованими, у звязку з чим вони підлягають задоволенню з наступних підстав. Зі свідоцтва про одруження серії І-КГ №070929, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Чаплинського управління юстиції Херсонської області вбачається, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 10.08.2004 року, про що зроблено відповідний актовий запис за №41. Сторони не проживають однією сімєю, між ними постійно виникають сварки і суперечки, шлюбні відносини фактично припинені більш ніж пів року. Майнового спору між сторонами на час розгляду справи немає. На думку суду подальше збереження сімї неможливе, тому шлюб повинен бути розірваний. Також матеріалами справи встановлено, що сторони є батьками малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження І-КГ №050476 від 24.07.2007 року. Судом встановлено, що малолітня дитина проживає разом з [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище відповідача, та погоджується з розміром частки, яку вимагає стягувати позивач. Враховуючи викладене, суд на основі повного і всебічного зясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 22.10.2011 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] Дитина знаходиться на утриманні позивача. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сім'ї. Просить, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 14.05.2015 р. стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття починаючи з 16.04.2015 р. та розірвати шлюб. Позивач подав заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлені вимоги законними та обґрунтованими, у зв'язку з чим вони підлягають задоволенню з таких підстав: Зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 22.10.2011 р. Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області вбачається, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 22.10.2015 року, про що зроблено відповідний актовий запис за №1133. Сторони не проживають однією сім'єю, сумісне господарство не ведуть, в сім'ї виникали конфлікти і непорозуміння, які призвели до неможливості подальшого сумісного проживання. Майнового спору між сторонами на час розгляду справи немає. На думку суду подальше збереження сім'ї неможливе, тому шлюб повинен бути розірваний. Також матеріалами справи встановлено, що сторони є батьками малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 24.04.2012 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Херсоні. Судом встановлено, що малолітня дитина проживає разом з [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище відповідача, та погоджується з розміром частки, яку вимагає стягувати позивач. Враховуючи викладене, суд на основі повного і всебічного з'ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що на підставі ордеру [NUMBER] від 14.07.1993 року, виданого на її ім'я, Білоцерківським гуманітарно - педагогічним коледжем (раніше Білоцерківське педагогічне училище) було надано право на постійне проживання в гуртожитку № 2 за адресою: [ADDRESS], сім'ї у складі трьох осіб, де вони всі були зареєстровані 22.12.1993 року. Відповідач по справі [PERSON] протягом тривалого часу не проживає в даній кімнаті без поважних причин, комунальні послуги не сплачує, його фактичне місце проживання невідоме, а тому позивач просить суд визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування вищевказаним житловим приміщенням як такого, що не проживає в ньому без поважних причин більше шести місяців на підставі ст.ст.71, 72 ЖК України. Представник позивача до суду не з'явилась, про день і час розгляду справи була повідомлена належним чином, надала суду заяву, в якій позов підтримала та просила розглядати справу у її відсутності. Відповідач до суду не з'явився, про день і час розгляду справи був повідомлений шляхом публікації оголошення в газеті «Час Київщини» відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України, а тому згідно ст. ст. 224, 225 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Судом встановлено, що Білоцерківським гуманітарно - педагогічним коледжем (раніше Білоцерківське педагогічне училище) на підставі ордеру [NUMBER] від 14.07.1993 року, виданого [PERSON], було надано право на постійне проживання із сім'єю в складі 3 осіб в гуртожитку № 2 за адресою: [ADDRESS]. Будинок [ADDRESS] має статус гуртожитку та знаходиться на балансі Білоцерківського гуманітарно - педагогічного коледжу (раніше Білоцерківське педагогічне училище). Також, судом встановлено, що відповідач по справі [PERSON] протягом тривалого часу, а саме більше шести місяців, не проживає в даній квартирі без поважних причин, комунальні послуги не сплачує, його фактичне місце проживання невідоме Таким чином, суд прийшов до висновку, що відповідач [PERSON] втратив право на користування кімнатою [ADDRESS], поскільки не проживає в означеному жилому приміщенні більше шести місяців без поважних причин. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом посилаючись при цьому на те, що 03 листопада 2013 року їх, спільній з відповідачем, донці - [PERSON], [INFO], виповнилося 18 років. На даний час [PERSON] навчається на першому курсі денного відділення Державного навчального закладу «Березанський професійний аграрний ліцей» та не має можливості працювати, потребує матеріальної допомоги. Відповідач матеріальної допомоги не надає. Просить стягнути аліменти у розмірі ? частини усіх видів доходу, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму доходів громадян, починаючи з 30 червня 2014 року і до досягнення донькою 23 років. В судовому засіданні позивач позов підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання на повторний виклик не з'явився. Зважаючи на те, що в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути заочно справу без відповідача з ухваленням заочного рішення. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає до часткового задоволення. В судовому засіданні встановлено. Сторони від спільного шлюбу мають повнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. (а.с. 4) Відповідно до ст. 201 СК України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187,189-192 і 194-197 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає, дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Дитина навчається в Державному навчальному закладі «Березанський професійний аграрний ліцей». Денна форма навчання. Термін навчання з 11 жовтня 2013 року по 13 лютого 2015 року (а.с. 6). Як роз'яснено у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, обов»язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатись після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреби у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Враховуючи матеріальне становище дитини та платника аліментів, суд прийшов до висновку про можливість стягнення з відповідача аліментів на утримання дочки на період її навчання в розмірі ? частини від його заробітку (доходу) щомісячно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом про розірвання шлюбу та в суді пояснила, що подружнє життя з відповідачем є нестерпним для неї. Відповідач нехтує сімейними цінностями, не забезпечує сім'ю матеріально, не приймає участі у вихованні дитини, часто вчиняє сварки, свідком яких є малолітня дитина. Вже майже п'ять місяців вони не ведуть спільного господарства та не підтримують близьких відносин, проживають окремо один від одного. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, вважає, що причиною конфліктних ситуацій є занадта вимогливість позивача та втручання у їхні відносини її матері. Відповідач повідомив, що він ніде не працює та не має коштів для утримання сім'ї, проживає окремо. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне 14 лютого 2014 року відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Київській області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], яка змінила прізвище на «[PERSON]», актовий запис № 16.(а.с.7) [INFO] року в цьому шлюбі народився [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, де матір'ю записана позивач, а батьком відповідач (а.с.8) З пояснень сторін встановлено, що відповідач не піклується про сім'ю, не вживає заходів для її збереження, в сім'ї відбуваються часті сварки та конфлікти, свідком яких є малолітня дитина, сторони порозуміння знайти не можуть та проживають окремо один від одного вже п'ять місяців. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на тверде рішення позивача розірвати шлюб, те, що сторони проживають окремо один від одного і не ведуть спільного господарства, відповідач про матеріальне та духовне забезпечення сім'ї не дбає, суд вирішив розірвати шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та обгрунтовує його тим, що 7 вересня 2013 року вона уклала шлюб з [PERSON] . Під час шлюбу у них народилась дочка [PERSON] . Позивач не бажає жити однією сім`єю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Тому [PERSON] просить суд розірвати шлюб. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримує позов та наполягає на його задоволенні. [PERSON] не з`явилась у судове засідання. Позивач надіслала заяву (а.с.34-35), в якій вона підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити. Відповідач також не з`явився у судове засідання. [PERSON] надіслав заяву (а.с.36-37), в якій він визнає позов та не заперечує проти його задоволення. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши подані письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 7 вересня 2013 року сторони уклали шлюб, зареєстрований ВДРАЦС РС Житомирського МУЮ у Житомирській області, про що був складений відповідний актовий запис за №1607. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 7 вересня 2013 року (а.с.5). [INFO] у них народилась дочка [PERSON] . Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17 лютого 2015 року (а.с.4). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них. Як роз`яснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН. Встановлено, що ані [PERSON] , ані [PERSON] не бажають жити однією сім`єю. Вони не мають жодного наміру вживати заходи, спрямовані на примирення. Ці обставини красномовно свідчать про те, що збереження шлюбу буде суперечити інтересам обох сторін. З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, допустимо розірвати. Відповідно до ч.1 ст.141 та п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, пов`язане з розподілом між сторонами судових витрат. Зокрема, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Встановлено, що [PERSON] сплатила судовий збір в розмірі 840 гривень 80 копійок. Ця обставина підтверджується квитанцією №18202 від 10 січня 2020 року (а.с.3). Пред`явлений нею позов задоволений в повному обсязі. З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 840 гривень 80 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що відповідач є батьком [PERSON] Син навчається у оптико-механічному коледжі 1 рівня акредитації Київського національного університету імені Тараса Шевченка на першому курсі денного віділення та не має змоги працювати. Він потребує матеріальної допомоги. Відповідач ухиляється від утримання сина. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на оплату навчання сина [PERSON], у розмірі 5800 гривень та 260 гривень, 75 копійок на його лікування. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, проте надала суду заяву у якій позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити позов. Відповідач, будучи належним чином повідомлений, в судове засідання не з'явився, про причини неявки та про своє відношення до позову суд не повідомив. З огляду на це, а також на підставі ст.224 ЦПК України, судом прийнято рішення про заочний порядок розгляду справи, оскільки позивач проти цього не заперечувала. Дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу він проживає разом з позивачем. Ці обставини підтверджуються копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 24 березня 1998 року на ім'я [PERSON] (а.с.8), копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 1 серпня 1997 року (а.с.7), копіями аркушів № 1-3,13; 1-3,10,13 паспортів громадян України, виданих на ім'я [PERSON] та [PERSON].(а.с.3 зворот, а.с.5 зворот). Відповідно до ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. З огляду на ці обставини суд вважає, що у [PERSON] виник обов'язок брати участь у додаткових витратах на сина [PERSON] Тому, суд вважає, що позов [PERSON] належить задовольнити. На підставі ст.88 ЦПК України, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, однак позов задоволено, то з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 243 гривень 60 копійок.

Outcome: approved