Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, який мотивує тим, що вона з 11.05.1997 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. За час шлюбу у них 20.03.2000 року народилась дочка [PERSON]. Подружнє життя не склалось через несумісність характерів, постійні сварки, втрату поваги один до одного. В травні 2013 року сторони припинили шлюбні стосунки і проживають окремо, в звязку з чим позивач дійшла висновку, що подальше проживання та збереження шлюбу неможливе, тому просить суд розірвати даний шлюб. В судове засідання сторони не зявились, попередньо подали через канцелярію суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність, при цьому позивач позов підтримує та наполягає на розірванні шлюбу, бажає після розірвання шлюбу залишити прізвище «Цьомик», судові витрати по сплаті судового збору просить залишити за нею, а відповідач позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Врахувавши думку та позицію сторін, викладену у поданих до суду письмових заявах, дослідивши письмові докази в справі в їх сукупності та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 11.05.1997 року в виконавчому комітеті Сокиринецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, актовий запис № 3, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-АМ № 155129, виданим повторно 17.02.2015 року (а.с. 5). За період шлюбу в сторін 20.03.2000 року народилась дочка [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-АМ № 083565 (а.с. 11). Причинами розпаду сімї, згідно позовної заяви, є несумісність характерів, постійні сварки та втрата поваги подружжя один до одного. Стаття 4 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки укласти шлюбні відносини та створити сімю. Згідно ст. 110 СК України подружжя має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу в разі незгоди подальшого збереження шлюбних відносин. Зясувавши фактичні взаємини подружжя й дійсні причини позову, суд вважає, що спільне подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Враховуючи обставини по даній справі відсутність взаєморозуміння між подружжям, постійні сварки, втрату поваги подружжям один до одного та фактичне припинення шлюбних стосунків протягом тривалого часу, спільне проживання сторін у шлюбі буде негативно впливати на виховання та розвиток їхньої неповнолітньої дочки. Сторони не заявили клопотання про надання їм часу для примирення, що дає суду законні підстави для задоволення позову. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач бажає після розірвання шлюбу залишити прізвище «Цьомик», що відповідає вимогам закону. Крім того, за клопотання позивача суд вважає залишити за останньою судові витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved