Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в подальшому уточнила позовні вимоги, просить зобовязати відповідача не чинити перешкоди у користуванні земельною ділянкою №7 площею 0,0677 га, що розташована в садівничому кооперативі «Придесення» в м. Чернігові, шляхом надання вільного доступу до неї, зобовязати відповідача надати доступ спеціалістам та технічним інвентаризаторам будь-якої установи та організації для проведення обстеження самовільного будівництва розташованого на земельній ділянці № 7, що розташована в м. Чернігові, садівниче товариство «Придесення», для складання технічного звіту та технічного паспорту (а.с.1-3, 179). Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що під час перебування з 30.08.1991 року по 20.05.2010 року з відповідачем у зареєстрованому шлюбу було придбано земельну ділянку № 7, що розташована в м. Чернігові, садівниче товариство «Придесення». На вказаній земельній ділянці ними побудовано двоповерховий будинок, сарай, гараж та ін. Зазначає, що право власності на вказану земельну ділянку було зареєстровано за нею. Після розірвання шлюбу відповідач залишився проживати в будинку на спірній земельній ділянці. Крім того, чинить всілякі перешкоди для користування даною ділянкою. Так, в 2013 році позивач звернулася до експертної фірми для оцінки будинку з надвірними будівлями. До будинку ні позивача, ні експерта допущено не було, а тому оцінка майна зроблена тільки з урахуванням зовнішніх будівельних матеріалів. Для здачі самовільно побудованого будинку в експлуатацію позивач звернулася до Чернігівського МБТІ з заявою про виготовлення технічного паспорту. Однак, відповідач [PERSON] не допустив ні її, ні спеціаліста до будинку. Отже, своїми неправомірними діями відповідач порушує право позивача щодо користування земельною ділянкою. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову відповідно до письмових пояснень, які долучено до матеріалів справи (а.с.47-52, 121-126, 207-214). Допитана в судовому засіданні в якості свідка позивач [PERSON] суду пояснила, що в 2013 році разом з експертом вони приїхали на дачну ділянку для здійснення експертної оцінки, однак вийшла дружина відповідача і попросила їх піти. У звязку з тим, що дружина відповідача не впустила їх до будинку, тому експерт зафіксувала лише те, що могла побачити. Зазначає, що вона відповідача завжди боялася, а тому не наважувалася більше приїздити на дачу. Також, вказала, що влітку разом з дітьми вона приїхала на дачу, на якій ворота були відкриті, але все інше було зачинено. В цей час приїхали чоловік та жінка і повідомили, що привезли вулики [PERSON]. Останній раз, в березні 2015 року приїздила на дачу з донькою та техніком [PERSON] Однак, відповідач зачинив перед нами двері і не впустив, а лише запитав документ, що посвідчує особу у [PERSON] Коли вона відмовилась, він зателефонував її начальнику, який наказав їй їхати звідти. [PERSON] запропонувала викликати міліцію, а сама поїхала, не виконавши роботу. Разом зі старшою донькою пробули на дачі 1,5 год, але дружина [PERSON] постійно за ними ходила, тому вони вимушені були повернутися додому. У судовому засіданні свідок [PERSON] донька сторін суду пояснила, що вона була свідком того, що декілька разів відповідач не допускав [PERSON] до її земельної ділянки, зокрема це було в травні 2013 року. Пізніше, в серпні 2013 року знову поїхали на дачну ділянку, все було закрито, відкриті були тільки ворота. В подальшому, в березні 2015 року разом з матірю та техніком з МБТІ приїжджали на земельну ділянку, однак відповідач їх не допустив до земельної ділянки. Зазначила, що вона безпосередньо намагалися зайти на територію земельної ділянки, однак відповідач її також не допустив. Її мати не заходила на територію земельної ділянки. Допитана в якості свідка [PERSON] експерт суду пояснила, що за замовленням [PERSON] в травні 2013 року склала звіт щодо оцінки майна. Зазначила, що разом з позивачем напів таємним способом потрапили на територію земельної ділянки, здійснили її фотографування та обєктів що на ній знаходяться. Крім того, здійснила зовнішні обміри обєктів, що знаходились на території земельної ділянки. До будинку потрапити не змогли, оскільки дружина відповідача не допустила. На момент проведення оцінки відповідача [PERSON] не було вдома. Його дружина в телефонній розмові повідомляла, що відповідач наказав їм покинути територію спірної земельної ділянки. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що будівництво на території спірної земельної ділянки почалось в період 2005-2006 роки. Однак, на час розлучення сторін в 2010 році будинок не мав ні вікон, ні підлоги, були відсутні внутрішні роботи. Добудова помешкання здійснювалася після розлучення сторін. З певністю повідомив, що позивач не приймала участь у будівництві будинку на земельній ділянці № 7, що розташована в м. Чернігові, садівниче товариство «Придесення». Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] сусід по дачній ділянці, суду пояснив, що будівництво на території спірної земельної ділянки почалося влітку 2010 року. Будівництвом займався відповідач. Вказав, що він був учасником незалежної експертної оцінки, знаходився в даному будинку, який є недобудований, в ньому відсутнє загальне опалення, центральна каналізація. Зазначив, що з 2011 року у даному будинку проживає відповідач зі своєю новою родиною. Вказує, що йому невідомі випадки, коли б відповідач чинив перешкоди у користуванні земельною ділянкою. Доповнив, що ворота на територію спірної земельної ділянки постійно відкриті, ніколи не закриваються. Свідки [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні пояснили, що відповідач є їх зятем. Влітку 2011 року приїздили на дачну ділянку, де проживає зять з його донькою, які в той час знаходились на відпочинку в АР Крим. На земельній ділянці гралися діти, крім того, там були дві жінка, одна з яких повідомила, що вона є господаркою цієї земельної ділянки. Через деякий час жінки з дітьми пішли у невідомому напрямку. Потім побачили, що вони на кухні залишили брудний немитий посуд, літня кухня була відкрита, а будинок закритий. Також повідомили, що їх донька неодноразово зверталась з приводу допомоги щодо будування будинку, а також матеріальної допомоги. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] дружина відповідача, суду пояснила, що позивач мала вільний доступ до земельної ділянки. Зазначила, що зі своїм чоловіком вона познайомилася в 2010 році, коли він працював у м. Києві. На земельній ділянці велось будівництво і на ній проживав дядько відповідача [PERSON] У серпні 2011 року, коли вона разом із відповідачем відпочивала в Криму, зателефонував її батько і повідомив, що на земельній ділянці знаходяться дві жінки та діти. Повідомила, що її батьки та позивач ввічливо поспілкувалися та залишили дачу. Вказує, що після того, як позивач відпочивала в черговий раз на дачі, у відповідача зник ноутбук, його рукописи та інші речі. Зазначила, що після того, як [PERSON] з вересня 2011 року переїхав до м. Чернігова вони почали активно будувати будинок. Проживали в ньому періодично: взимку знімали житло, а влітку проживали в садовому будинку. Повідомила, що 24 травня 2013 року до їх будинку приїздила позивач з експертом. Вони намагалися проникнути до будинку, але двері були зачинені. Експерт щось виміряла зовні. Відповідач в цей час був в м. Києві, а тому чинити перешкоди він не міг. Також, повідомила, що 20 березня 2015 року до них навідалася знову позивач зі старшою донькою [PERSON] та з незнайомою жінкою. На прохання відповідача до незнайомої жінки надати документи та пояснити мету візиту, жінка відмовила надавати документи, але позивач повідомила, що вона працівник КП Чернігівське МБТІ. В подальшому, відповідач подзвонив до КП Чернігівське МБТІ, після чого невідома жінка залишала територію земельної ділянки. Весь цей час її чоловік поводився чемно, коректно, нікого не ображав. Вказує, що її батько неодноразово надавав кошти, придбавав будівельні матеріали, однак на сьогоднішній день будинок не має 100% готовності. Свідок [PERSON] технік КП «Чернігівське МБТІ» в судовому засіданні пояснила, що в березні 2015 року [PERSON] звернулась до КП «Чернігівське МБТІ» із замовленням на проведення первинної інвентаризації садового будинку. 20.03.2015 року вони разом з позивачем та донькою позивача приїхали до земельної ділянки № 7, що розташована в м. Чернігові, садівниче товариство «Придесення» для складання технічної документації щодо будинку на вказаній земельній ділянці. Однак, не було можливості потрапити на територію земельної ділянки, зробивши декілька кроків відповідач наказав їм покинули територію спірної земельної ділянки. Відповідач не просив її надати будь-які документи. В подальшому, їй безпосередньо зателефонував керівник і вона поїхати на роботу, [PERSON] та її донька залишилися. Свідок [PERSON] дільничний інспектор, в судовому засіданні суду пояснив, що проводив перевірку по факту звернення позивача, яка звернулася з приводу того, що відповідач не допустив її та експерта до будинку в садівничому товаристві і з приводу того, що останній там незаконно проживає. По факту були опитані свідки, був наданий відповідний висновок і з приводу фактів, викладених позивачем, рекомендовано звернутися до суду в порядку приватного обвинувачення. Перевіркою за відсутністю належних доказів встановити те, що [PERSON] якимось чином чинив перешкоди перебування [PERSON] на своїй земельній ділянці не представилось можливим. Зазначив, що технік з інвентаризації [PERSON]В, зі слів [PERSON], відмовилась від дачі пояснень по даному випадку. Вислухавши пояснення позивача, представника позивача та заперечення проти позову відповідача, вислухавши пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, оглянувши матеріали кримінального провадження №12013260010005766, відмовний матеріал №6791, розглядаючи позов в межах заявлених вимог і наданих суду доказах, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити, з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитись про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном. Статтею 152 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Судом встановлено, що з серпня 1991 року по травень 2010 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. 20 серпня 2010 року було зареєстровано розірвання шлюбу та видано свідоцтво про розірвання шлюбу (а.с.6). Згідно договору купівлі продажу земельної ділянки від 07.06.2006 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Чернігівської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 4-1820, [PERSON] отримала у власність майно, яке складається з земельної ділянки №7, що розташована в м. Чернігові, садівниче товариство «Придесення» (а.с.4). На підставі цього договору [PERSON] видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 911893 від 14 червня 2006 року (а.с. 5). Вказані обставини було встановлено у судовому засіданні та не заперечуються сторонами. Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 28.04.2015 року по цивільній справі №751/8186/14 визнано земельну ділянку № 7 загальною площею 0,0677 га, яка розташована в садівничому товаристві «Придесення» в м. Чернігові, спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON]. Визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину земельної ділянки № 7 загальною площею 0,0677 га, яка розташована в садівничому товаристві «Придесення» в м. Чернігові. (а.с.76-79). Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 14.07.2015 року вказане рішення залишено без змін (а.с.217-220). Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа щодо якої встановлені ці обставини. У відповідності до ч.2 ст.223 ЦПК України після набрання рішенням суду законної сили сторони не можуть оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти та правовідносини. Згідно зі ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі; особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Згідно наданих суду пояснень позивача та свідка [PERSON] вбачається, що остання приїжджала до спірної земельної ділянки після 2010 року декілька разів, а саме: в 2011 році, 2013 році та в березні 2015 року. Так, при цьому в 2011 році та 2013 році вона перебувала на території спірної земельної ділянки, однак, відповідача в цей час взагалі не було, що не заперечується сторонами. В подальшому, в березні 2015 року приїжджала зі старшою донькою та техніком МБТІ для проведення обстеження, яке не було проведено у звязку з тим, що відповідач не допустив техніка. При цьому, свідок [PERSON] зазначила, що вона відповідача завжди боялася, а тому не наважувалася більше приїздити на дачну ділянку. З наданих показань свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не вбачається також, що відповідач чинив перешкоди позивачу у користуванні саме земельною ділянкою, однак останні свідчать про те, що між сторонами існує спір щодо обєктів самовільного будівництва, що розташовані на території спірної земельної ділянки. Крім того, свідок [PERSON] вказувала, що позивач в 2013 році приїздила на земельну ділянку, однак, відповідач не чинив їй перешкод, оскільки його на той час не було. Щодо подій, які мали місце в березні 2015 року вказала, що відповідач не допустив лише техніка МБТІ, оскільки остання не надала документів. Згідно висновку ст.. дільничного інспектора міліції ВДІМ ЧМВ УМВС України в Чернігівській області від 13.04.2015 року за результатами звернення [PERSON] від 20.03.2015 року(а.с.23-25), за відсутністю належних доказів встановити те, що [PERSON] якимось чином чинив перешкоди перебування [PERSON] на своїй земельній ділянці не представилось можливим. Тобто, з наданих суду позивачем доказів неможливо дійти висновку, що відповідач [PERSON] чинить перешкоди позивачу [PERSON] в користуванні належною їй на праві власності 1/2 частини земельної ділянки №7 площею 0,0677 га, що розташована в садівничому кооперативі «Придесення» в м. Чернігові, і що вона не в змозі мати вільний доступ і користуватись належним їй на праві власності нерухомим майном. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги щодо зобовязання відповідача не чинити перешкоди у користуванні земельною ділянкою №7 площею 0,0677 га, що розташована в садівничому кооперативі «Придесення» в м. Чернігові, шляхом надання вільного доступу до неї, позивачем не доведеними, оскільки нею не надано суду жодного належного доказу на підтвердження своїх вимог. Щодо позовних вимог про зобовязання відповідача надати доступ спеціалістам та технічним інвентаризаторам будь-якої установи та організації для проведення обстеження самовільного будівництва розташованого на земельній ділянці № 7, що розташована в м. Чернігові, садівниче товариство «Придесення», для складання технічного звіту та технічного паспорту, суд дійшов наступного висновку. За положеннями ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних прав, свобод чи інтересів у спосіб, передбачений законом або договором. Захист цивільних прав - це передбачені законом або договором способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту субєктивних цивільних прав слід розуміти закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК України, який не є вичерпним та застосовується судом, залежно від змісту права, що порушене, характеру дій, якими воно порушене, а також наслідків, що спричинені цим порушенням, враховуючи, що відповідно до ст.ст. 12-14 ЦК України цивільні права здійснюються, а цивільні обовязки виконуються у межах встановлених договором або актом цивільного законодавства У відповідності до ч. 3 ст. 16 ЦК України суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу в разі порушення нею, зокрема, положень ч. 2 ст. 13 ЦК України, згідно яких при здійсненні своїх прав особа зобовязана утримуватись від дій, які могли б порушити права інших осіб. Відповідно до копії квитанції від 17.02.2015 року (а.с.9) вбачається сплату [PERSON] за послуги КП «Чернігівське МБТІ» в сумі 916,96 грн. Відповідно до листа КП «Чернігівське МБТІ» від 25.03.2015 року (а.с.8), згідно замовлення [PERSON] на проведення первинної інвентаризації садового будинку, що розташований на земельній ділянці № 7, що знаходиться на території садівничого товариства «Придесення» м.Чернігова, техніком із інвентаризації нерухомого майна [PERSON] 20.03.2015 року було здійснено виїзд на вказану земельну ділянку. На вказаному обєкті знаходився чоловік, який представився [PERSON], який не впустив техніка та не надав доступу до обстеження та проведення необхідного обміру садового будинку. Відповідно до повідомлення КП «Чернігівське МБТІ» від 08.05.2015 року (а.с.44) станом на 31.12.2012 року право власності на садовий будинок по земельній ділянці № 7, що розташований в м. Чернігові, садівниче товариство «Придесення» не зареєстровано. Згідно замовлення [PERSON] від 22.05.2013 року на проведення первинної інвентаризації садового будинку, техніком інвентаризації садового майна, виїзд на вказану земельну ділянку у звязку з затопленням не здійснювалося. З копій квитанцій а.с.55-63 вбачається сплата [PERSON] коштів за будівельні матеріали та обладнання. З пояснень наданих в судовому засіданні сторін та свідків також вбачається, що між сторонами існує спір щодо обєктів самовільного будівництва, зокрема: часу їх побудови, за рахунок чиїх коштів здійснювалось будівництво. Тобто, з наданих суду сторонами доказів вбачається, що фактично між співвласниками земельної ділянки існує спір щодо їхнього права на обєкти самовільного будівництва, які знаходяться на території земельної ділянки, але з такими вимогами у цій справі позивач не зверталась. Не передбачено статтею 16 ЦК України та будь-якими іншими нормами цивільного кодексу такого способу захисту як зобовязання надати доступ третім особам до свого нерухомого майна. Вказаний обовязок можливо покласти на особу лише у випадку призначення судом будь-якого виду експертиз, які потребують входження на територію земельної ділянки. З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту задля реалізації свого права на обєкти самовільного будівництва, тому у задоволенні позову в цій частині також слід відмовити повністю. Згідно ст. 88 ЦПК України у звязку з відмовою в позові, не підлягають відшкодуванню понесені та документально підтверджені позивачем судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed