Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 07.11.2010 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням суду від 28.02.2012р. З 26.11.2012р. вони проживали без укладення шлюбу. 26.09.2018р. вони із відповідачем повторно зареєстрували шлюб, який було розірвано рішення суду від 02.03.2020р. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають із нею. Самостійно забезпечити належне утримання дітей вона не спроможна. Відповідач є працездатним, інших утриманців не має, тому просила стягнути з нього аліменти у розмірі по 5000 гривень щомісячно до повноліття дітей. Змінивши позовні вимоги, позивач просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі по 1/2 усіх видів його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, до повноліття дітей. Позивач [PERSON] подала письмову заяву про підтримання заявлених вимог в повному обсязі та про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача [PERSON] подав відзив на позовну заяву, у якому просив позовні вимоги задовольнити частково, стягнути по 1/3 частині усіх видів заробітку (доходу) [PERSON] , вказуючи, що відповідач працює, має сталий заробіток, тому розмір аліментів має бути визначений у частці від його заробітку (доходу). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] з 07.11.2010 року перебували зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням суду від 28.02.2012р. З 26.09.2018р. сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішення суду від 02.03.2020р. Сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають із матір`ю. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Як передбачено статтею 141 Сімейого Кодексу України, мати,\~батько мають\~рівні права\~та обов`язки\~щодо дитини,\~незалежно від\~того,\~чи перебували\~вони у\~шлюбі між\~собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого\~частиною п`ятою\~статті 157 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.150 Сімейного кодексу України \~батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За змістом частин першої та другої\~ статті 155 СК України \~здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до\~ст.180 СК України \~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як передбачено статтею 181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ст.182 СК України \~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.2 ст.184 СК України \~розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. Оскільки дитина проживає із матір`ю, відповідач є батьком дитини і на нього покладено однаковий з позивачкою обов`язок щодо утримання і матеріального забезпечення дитини, при цьому добровільної згоди між батьками щодо порядку реалізації такого обов`язку не досягнуто, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини. При цьому, розмір аліментів визначений законом як мінімально допустимий для мінімального матеріального забезпечення дитини, і не може братися судом в основу прийнятого рішення. Батьки повинні забезпечувати належний та достатній рівень життя своєї дитини, а не прожитковий мінімум. Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін. Відповідно до частини 3\~статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.3 ст.76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.2\~ст.78 ЦПК України \~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] з 19.01.2018р. та має сталий заробіток (дохід), що вбачається з довідки про його доходи ТОВ «Автокомбінат-1» за № 01/01 від 12.01.2021р. Як передбачено статтею 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Враховуючи викладене, розмір аліментів на двох дітей слід визначити по 1/3 частині заробітку (доходу), і такий розмір аліментів не може бути меншим 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позов пред`явлено 22.12.2020р. Позивач звільнена від сплати судового збору на підставі пункту третього частини першої\~статті п`ятої Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного, ст.ст. 7, 141, 150, 155, 180, 182, 183, 184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial