Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований із [PERSON] 14 січня 2008 року Тутовицькою сільською радою Сарненського району Рівненської області, актовий запис № 2, крім цього, позивач просить визначити місце проживання неповнолітньої дитини сторін по справі : [PERSON], [INFO] - із матірю. В судовому засіданні позивач та представник позивача заявлені [PERSON] вимоги підтримали в повному обсязі. Позивач пояснила, що відповідач залишив сімю більше року тому. За цей час позивач неодноразово намагалась примиритись із відповідачем, який не погоджується на примирення. Крім цього, позивач просить визначити місце проживання дитини із нею, оскільки відповідач дитиною не цікавиться, має заборгованість по аліментам, стягнутим на утримання дитини. Крім цього, зі слів позивача, відповідач не повідомляє місця свого перебування, що створює певні труднощі при оформленні державної допомоги на дитину. Відповідач у судовому засіданні заявлені до нього вимоги визнав в повному обсязі, пояснив, що категорично заперечує щодо надання строку на примирення та наполягає на розлученні. Також, відповідач не заперечує щодо проживання дитини із матірю. Представник третьої особи органу опіки та піклування Сарненської РДА у вирішенні заявленого позивачем позову покладається на розсуд суду. Згідно із ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Факт реєстрації шлюбу між сторонами по справі доводиться свідоцтвом про шлюб від 14 січня 2008 року, яке надано позивачем. Відповідно до ст.112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Із позовної заяви та пояснень сторін встановлено, що протягом тривалого часу між подружжям виникають непорозуміння на побутовому грунті, внаслідок чого подружнє життя припинено. Суд, відповідно до ст.111 СК України вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Із позовної заяви та копії свідоцтва про народження встановлено, що подружжя має неповнолітню дитину : [PERSON], [INFO]. Однак, з огляду на відсутність бажання у сторін до примирення, тривалість часу, протягом якого шлюбні стосунки між подружжям припинені - суд вважає, що надання строку на примирення є недоцільним, а тому позов підлягає до задоволення. Крім цього, позивачем ставиться вимога про визначення за рішенням суду місця проживання неповнолітньої дитини. Відповідно до ч.1 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом. Згідно із копією свідоцтва про народження дитини сторін по справі на момент розгляду справи судом їх неповнолітній дитині - [PERSON], виповнилось 8 років. Таким чином, враховуючи вік дитини, яка є малолітньою, а також ті обставини, що дитина постійно проживає із позивачем, з огляду на позицію відповідача, яким вказану вимогу визнано, що, відповідно до ст.61 ЦПК України, є підставою для звільнення від доказування - суд вважає що слід визначити місце проживання дитини саме із позивачем. Відповідно до ч.2 ст.88 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки суд дійшов до обґрунтованості заявлених позивачем вимог, слід стягнути з відповідача в дохід держави судові витрати у цій справі, які складають судовий збір у сумі 1280 грн. (за дві вимоги немайнового характеру), від оплати яких ухвалою суду від 17 травня 2017 року звільнена позивач. На підставі наведеного, ст.ст. 105, 110-112, 161 СК України,

Outcome: approved