Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, яку 18.12.2018 уточнила, до [PERSON], в якій просить стягнути з [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення повноліття дитини, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь [PERSON], на утримання [PERSON], [INFO], до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з [PERSON] аліменти у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною- Шило [PERSON], трьох років, на користь [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебувала з відповідачем у шлюбі з 10.10.2015 року, який зареєстрували у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис №1217. 18 червня 2016 року у сторін народилась донька [PERSON], яка проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Згідно рішення Харківського районного суду Харківської області від 19 червня 2018 року шлюб розірвано. Відповідач матеріальної допомоги не надає, тому позивач вимушена звернутись до суду с заявою про стягнення аліментів на утримання дитини та на її утримання. \~ \~ \~ \~Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 14.11.2018 відкрито провадження у справі. Суд вирішив проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. 12.12.2018 відповідачем надано відзив на позовну заяву в первинній редакції, в якому [PERSON] частково визнавав позов. Позивач в судове засідання не зявилась, повідомлявся своєчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомила. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся своєчасно і належним чином, надав суду заяву про визнання позову, з урахуванням уточненої позовної заяви. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували у шлюбі, який зареєстровано 10 жовтня 2015 у відділі державної Реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову ХМУЮ. Заочним рішенням Харківського районного суду Харківської області від 19.06.2018 шлюб між сторонами розірвано. \~ \~ \~ \~В шлюбі народилась дитина [PERSON], [INFO], батьком якої є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ВЛ №446904 від 29.06.2016 року. \~ \~ \~ \~Відповідно до акту депутата Пісочінської селищної ради Харківського району від 19.10.2018, [PERSON] мешкає з матірю, [PERSON], за адресою: [ADDRESS]. \~ \~ \~ \~Відповідачем надано довідку від 07.12.2018, що видана директором ПП «ХПТФ», згідно з якою, він працює на ПП «ХПТФ» оператором розпушувально-тіпальної машини. \~ \~ \~ \~З довідки від 07.12.2018 №293, вбачається, що дохід [PERSON] за вересень 2018 року листопад 2018 року становить 16,380 грн. \~ \~ \~ \~Батько [PERSON] [PERSON], [INFO], є інвалідом другої групи. \~ \~ \~ \~Відповідачем долучено до матеріалів справи рекомендації органу опіки та піклування Пісочинської селищної ради щодо встановлення графіку спілкування [PERSON] з донькою, [PERSON] Суд на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні наданих доказів, прийшов до висновку про повне задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який на теперішній час розірвано. У шлюбі народилась дитина [PERSON], батьком якої є відповідач. Як роз'яснено в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення до суду з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. У ст. 150 СК України визначені обовязки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Такий обовязок є особистим та рівним як щодо матері, так і батька дитини. Згідно з ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Відповідно до ст.\~12\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджується у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина. У відповідності до положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Стаття 191\~СК України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Стаття 79 СК України встановлює, що аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Також судом встановлено, що на теперішній час дитині ще не виповнилось трьох років і позивач потребує матеріальної допомоги на своє утримання, а відповідач може його надати. Відповідно до ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно з ч.4 ст.84 Сімейного кодексу України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Позов про стягнення аліментів поданий до суду 23 жовтня 2018 року. Виходячи із вищенаведеного та зазначених у ст.\~3\~ЦК України засад розумності, справедливості і добросовісності цивільного законодавства, інтересів малолітньої дитини, а також з урахуванням того, що [PERSON] фактично мешкає з позивачем і знаходиться на її утриманні, відповідач є здоровим та працездатним, суд приходить до висновку, що він може надавати позивачу матеріальну допомогу на її утримання та дитини. При визначенні розміру аліментів, що підлягають сплаті, суд враховує матеріальний стан сторін, стан здоровя дитини, наявність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Крім того, відповідно до змісту ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Такого висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13. Враховуючи всі вищевикладені обставини, враховуючи що відповідач визнав позов в повному обсязі, беручи до уваги рівний обовязок батьків щодо утримання дитини, право на матеріальне утримання [PERSON] від [PERSON], суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а розмір аліментів на утримання дружини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) [PERSON], щомісячно, до досягнення дитиною- Шило [PERSON], [INFO], трьох років. Згідно з ч.1 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі. На підставі викладеного і

Outcome: approved