Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 20 вересня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бобринецького районного управління юстиції у Кіровоградської області, актовий запис № 30, на тій підставі, що спільне життя між ними не склалося через несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя. Шлюбні стосунки припинили з 28 серпня 2017 року, наміру їх відновлювати не мають та за обопільною згодою прийняли рішення про припинення сумісного проживання та розлучення. Від спільного проживання сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Оскільки відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, позивач просить стягнути на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] року в розмірі ? заробітку (доходу) відповідача, але не менше мінімального розміру аліментів на дитину, а саме 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду і до настання повноліття сина. В судове засідання позивач надала заяву, в якій просить справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі просить їх задовольнити та просить після розірвання шлюбу відновити дошлюбне прізвище «[PERSON]». Відповідач в судове засідання надав заяву, в якій не заперечує проти задоволення пред'явлених позовних вимог, розгляд справи просить провести в його відсутності. Дослідивши та оцінивши докази, надані позивачем, відсутність заперечень відповідача, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 20 вересня 2013 року, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бобринецького районного управління юстиції у Кіровоградської області, актовий запис № 30, шлюбні стосунки припинили, намірів відновлювати сімейні стосунки не мають. Суд вважає, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер, подальше спільне життя і збереження його суперечить інтересам подружжя, підстав для вжиття заходів примирення суд не вбачає, тому позов підлягає задоволенню. Спору щодо проживання дитини у сторін не має. Після розірвання шлюбу позивач бажає залишити собі дошлюбне прізвище «[PERSON]». Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно актового запису № 30 від 20 вересня 2013 року про укладення шлюбу між сторонами встановлено, що позивач [PERSON] до реєстрації шлюбу мала прізвище «[PERSON]» (а.с.9). На цій підставі, суд вважає також можливим задовольнити вимогу, щодо відновлення дошлюбного прізвища позивача. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. В судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 10), матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, син знаходяться на утриманні матері. Згідно ст.182 ч.2 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин і відповідно до ст. 181 Сімейного кодексу України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти, розмір яких з урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин і розміру заявлених позовних вимог суд визначає в 1/4 частці від заробітку (доходів) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Згідно п.1 ст.367 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів за один місяць суд допускає до негайного виконання. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України з [PERSON] підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати в розмірі 640 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved