Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, який уточнювала в процесі розгляду справи. В позовній заяві зазначила, що 04.05.2001 р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, прізвища після одруження чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON]. Від цього шлюбу у них [INFO] р. народився син - [PERSON], та донька [PERSON], [INFO] Позивач є рідною тіткою неповнолітнього [PERSON] [PERSON] приїхала з неповнолітньою дитиною [PERSON] у лютому 2014 р. до неї і з того часу по теперішній час дитина постійно проживає з її родиною. Батьки разом з сином не живуть. Квартира [ADDRESS], де мешкає вона разом із сім»єю та [PERSON], належить синові позивача - [PERSON] Всі обов»язки по утриманню, вихованню та догляду за неповнолітнім [PERSON] здійснює вона разом з чоловіком. Відповідачі не приймають участі у вихованні дитини, не провідують сина, не цікавляться його здоров»ям, успіхами у навчанні, морально та матеріально не підтримують [PERSON] 03.03.2015 р. [PERSON] - батько дитини, підписав заяву про згоду на його позбавлення батьківських прав по відношенню до сина. Аналогічні заяви склала [PERSON] За позовом [PERSON], посилаючись на ст.ст.164-165, 181, 198, 243, 244, 258 СК України, просить позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно їх сина - [PERSON], [INFO]; стягнути з відповідачів на її користь аліменти на утримання племінника в розмірі ? частини від їх заробітку (доходу) з кожного, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Представник позивача подала до суду заяву про проведення судового засідання без її участі, позов підтримує, просить задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідачі до суду не з»явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомили, заперечень не надали. У відповідності до ст..224 ЦПК України, суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Представники третіх осіб - відділу по Шевченківському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської Ради та органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської Ради по Орджонікідзевському району подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, просять винести рішення, яке б відповідало інтересам дитини, з урахуванням поданих сторонами доказів. Третя особа - [PERSON] до суду не з»явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому порядку, причини неявки суду не повідомив, заяв про бажання приймати участь в судових засіданнях не подавав. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач є рідною тіткою [PERSON], [INFO] (а.с.). Батьками [PERSON], [INFO], є відповідачі по справі - [PERSON] та [PERSON] (а.с.45, 53, 55). [PERSON] та [PERSON] не виконують батьківських обов»язків по відношенню до своєї неповнолітньої дитини, що підтверджується поясненнями позивача, та наданими письмовими доказами (а.с.11, 16, 58, 59, 67), а також не заперечується відповідачами, які склали нотаріально посвідчені заяви, де вказали, що не заперечують проти позбавлення їх батьківських прав щодо неповнолітнього [PERSON] (а.с.95-97). Згідно висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачів відносно [PERSON], складеного районною адміністрацією Запорізької міської Ради по Орджонікідзевському району, орган опіки та піклування встановив, що наявні підстави, передбачені п.2 ст.164 СК України для позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав по відношенню до їх неповнолітнього сина [PERSON] (а.с.100). Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в п. 16 постанови від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» наголосив, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. З досліджених судом вищевказаних доказів, з урахування зазначених роз'яснень, встановлено, що батьки ухилились від виконання своїх обов'язків, оскільки відповідачі не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, підготовку до самостійного життя, не забезпечують харчування, медичного догляду, лікування сина, не спілкуються з ним, незважаючи на те, що спілкування з батьками необхідне для його нормального самоусвідомлення; не виявляють інтересу до внутрішнього світу дитини, не надають матеріальної допомоги на утримання сина. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, суд розцінює як свідоме ухилення [PERSON] та [PERSON] від виконання батьківських обов»язків, що є винною поведінкою батьків в розумінні вимог вказаних норм матеріального права. З наведеного вище, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог про позбавлення батьківських прав. Відповідно до ч.2 ст.166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) можуть бути присуджені за рішенням суду у частці від доходу особи, зобов'язаної утримувати дитину або у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ст. 182 СК України, суд при визначенні розміру аліментів враховує - стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інші обставини, що мають істотне значення. Суд, враховуючи досліджені письмові докази, дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідачів аліментів на утримання дитини [PERSON] у розмірі ? частини від їх заробітку (доходу). У порядку ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача та в дохід держави підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved