Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], ДП «Адміністрація морських портів України» в особі Бердянської філії ДП «Адміністрація морських портів України», 3-тя особа: Шевченківський відділ державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції про зняття арешту. В обґрунтування позову зазначала, що 15.08.2013 року нею при проведенні прилюдних торгів з реалізації предмета іпотеки було придбано квартиру, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, бул. Центральний[ADDRESS], загальною площею 61,17 кв. м., житловою площею 44,23кв.м., що належала [PERSON] та була реалізована [PERSON] ВДВС Запорізького МУЮ при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження №98/9. У звязку з частими відрядженнями та правовою необізнаність одразу після придбання квартири та отримання протоколу № 08-0344/13-1 від 15.08.2013 року позивач право власності на придбану квартиру не зареєструвала. 16.03.2016р., звернувшись до нотаріальної контори для реєстрації свого права на належне їй майно, позивач дізналася, що на квартиру 53 в будинку 7 по бул. Центральному в м. Запоріжжі, вона зареєструвати своє право власності не може, оскільки квартира перебуває під арештом, який накладено у виконавчому провадженні відносно боргів [PERSON] 18.03.2016р. позивач звернулась до [PERSON] ВДВС Запорізького МУЮ із заявою про зняття арешту з належного їй на праві власності нерухомого майна. [PERSON] ВДВС Запорізького МУЮ від 06.04.2016 р. №299/6 позивача було повідомлено, що арешти, накладені Державним виконавцем Орджонікідзевського ВДВС Запорізького МУЮ на квартиру 53 в будинку 7 по бул. Центральному в м. Запоріжжі на теперішній час знято, до Єдиного державного реєстру нерухомого майна внесено відповідні записи. При цьому, вказаним листом позивача повідомлено, що на квартиру також накладено арешт постановою державного виконавця Шевченківського ВДВС Запорізького МУЮ від 13.02.2015 р. за виконавчим провадженням №46515253 та додано відповідь Шевченківського ВДВС Запорізького МУЮ, за змістом якої припинити чинність арешту не вбачається можливим, оскільки у них на виконанні знаходяться незавершені виконавчі провадження відносно [PERSON], а їй рекомендовано звернутися до суду з позовом про зняття арешту з майна. Посилаючись на те, що зазначене вище обтяження проведено в інтересах держави з метою забезпечення виконання наказу господарського суду Запорізької області про стягнення з боржника - [PERSON] (попереднього власника арештованого майна) суми боргу в розмірі 90 874 гри. 60 коп., а також можливого звернення стягнення на майно вказаного боржника, який з 15.08.2013 року не є власником квартири, що належить на праві власності позивачу, вказане обтяження порушує права позивача, як власника, оскільки перешкоджає користуватися та розпоряджатися вказаним майном, [PERSON] просила суд зняти арешт з квартири [ADDRESS], накладений постановою державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції від 13.02.2015 року у виконавчому провадженні № 46515253 під час примусового виконання наказу № 908/4338/13, виданого 28.01.2015 року господарським судом Запорізької області. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила його задовольнити з підстав, які в ньому викладені. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав у повному обсязі. Представник Шевченківського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції надав пояснення по суті позову, проти позовних вимог не заперечував. Представник відповідача - ДП «Адміністрація морських портів України» в особі Бердянської філії ДП «Адміністрація морських портів України», будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляду справи у їх відсутність, проти позовних вимог не заперечував. Розглянувши позовну заяву, вислухавши пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 15.08.2013 року [PERSON] при проведенні прилюдних торгів з реалізації предмета іпотеки придбала квартиру, яка знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, бул. Центральний[ADDRESS], загальною площею 61,17 кв. м., житловою площею 44,23 кв.м., яка на праві власності належала [PERSON] та була реалізована [PERSON] ВДВС Запорізького МУЮ при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження №98/9, про що складено акт державного виконавця. При реєстрації права власності на вказану вище квартиру [PERSON] дізналася, що на квартиру яка знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, бул. Центральний[ADDRESS] накладено арешт на підставі постанови державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції від 13.02.2015 року у виконавчому провадженні № 46515253 під час примусового виконання наказу № 908/4338/13, виданого 28.01.2015 року господарським судом Запорізької області, що підтверджується Інформацією з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 17 березня 2016 року № 55360359 та постановою державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 13.02.2015 року. Як вбачається з наказу господарського суду Запорізької області від 28.01.2015 року, на підставі якого було відкрито виконавче провадження та накладено арешт на квартиру позивача, з ФОП [PERSON] на користь ДП «Адміністрація морських портів України» в особі Бердянської філії ДП «Адміністрація морських портів України» стягнуто заборгованість в сумі 90\~874 грн. 60 коп. При цьому [PERSON] жодного відношення до даного виконавчого провадження не має, боржником по ньому не є. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 15 травня 2013 р. у справі № 6-26цс13, яка є обовязковою для суду, вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Відповідно до ст.ст. 317, 319 Цивільного кодексу України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом зазначених норм та положень ст. 16 ЦК України, власник має право вимагати відновлення свого порушеного права, в даному випадку - звільнення з-під арешту майна, яке належить йому на праві особистої приватної власності. Як встановлено судом, квартира, на яку накладено арешт постановою державного виконавця від 13.02.2015 року у виконавчому провадженні № 46515253, належить на праві власності позивачу, а тому існуючий арешт перешкоджає останній в реалізації її права користування та розпорядження вказаною квартирою. Враховуючи викладене, суд доходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та зняття арешту з квартири [ADDRESS], оскільки його було накладено в інтересах ДП «Адміністрація морських портів України» в особі Бердянської філії ДП «Адміністрація морських портів України», з метою забезпечення виконання наказу господарського суду Запорізької області про стягнення з боржника - [PERSON] (попереднього власника арештованого майна) суми боргу в розмірі 90 874 гри. 60 коп., а також можливого звернення стягнення на майно вказаного боржника, який з 15.08.2013р. не є власником квартири, а наявність вказаного арешту перешкоджає власнику нерухомого майна - позивачу у справі належним чином здійснювати її законні права на користування та розпорядження квартирою.

Outcome: approved