Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з даним позовом, в якому просить встановити факт прийняття нею спадщини після померлого [INFO] батька [PERSON] та визнати за нею право на земельну частку (пай) в порядку спадкування згідно сертифікату серії [NUMBER] на 3,5 умовних кадастрових гектарів на території Борзнянської міської ради Чернігівської області, що належало померлому батьку. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона фактично прийняла спадщину після смерті батька [PERSON] шляхом вступу в управління, володіння і користування спадковим майном, доглядала за житловим будинком, обробляла земельну ділянку, сплачувала комунальні платежі, але позбавлена можливості оформити свої спадкові права на належну батьку земельну частку (пай) із земель колишнього КСП ім. Котовського через нотаріальну контору, оскільки земельний сертифікат на неї за життя спадкодавцем був втрачений. Позивачка в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити з вищевказаних підстав, зазначивши, що інших спадкоємців окрім неї у померлого батька [PERSON] немає. Відповідач Борзнянська міська рада у встановлений судом строк відзиву на позов не подали, в судове засідання представника не направила, надавши заяву, в якій просить розглядати справу в їх відсутність, не заперечує проти позовних вимог. Заслухавши пояснення позивачки, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Згідно зі ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом згідно встановленої черговості має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв; прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, яким за ст.525 ЦК УРСР є день смерті спадкодавця. За змістом положень ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1/якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2/якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Як зазначив Пленум Верховного Суду України в п.16 постанови №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до п.113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №18/5 від 14.06.1994р. та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 07.07.1994р. за №152/361 (чинної на час існування спірних правовідносин), доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої ради чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця; наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанцій про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім`я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. З показань допитаних у судовому засіданні свідків [PERSON] , [PERSON] слідує, що [PERSON] на протязі шести місяців після смерті її батька [PERSON] доглядала за спадковим будинком та присадибною земельною ділянкою, проводила поминальні процедури. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер батько позивачки [PERSON] , 1915 р.н., який був зареєстрований і проживав сам у [ADDRESS] ; [PERSON] за свій рахунок здійснювала поховання батька, проводила поминальні процедури, протягом шести місяців після смерті спадкодавця доглядала за житловим будинком та присадибною земельною ділянкою; з заявами про прийняття чи про відмову від спадщини після померлого [INFO] . [PERSON] ніхто зі спадкоємців не звертався. Зазначені обставини підтверджуються копіями свідоцтв про народження, одруження, смерть, довідками Борзнянської міської ради №2380 від 11.04.2019р., №2492 від 25.04.2019р., Борзнянської районної державної нотаріальної контори №653 від 20.05.2019р., показаннями допитаних у судовому засіданні свідків. Отже, аналізуючи зібрані в справі докази в їх сукупності, суд вважає, що пояснення позивачки повністю узгоджується з показаннями допитаних свідків, наявними письмовими матеріалами справи, а тому вимоги [PERSON] про встановлення факту прийняття спадщини є обгрунтованими. Згідно зі ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» одним із документів, що посвідчують право на земельну частку (пай) є рішення суду. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності у разі, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом положень ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті. Як вбачається з копії Державного акта на право колективної власності на землю зі списком осіб-членів КСП ім. Котовського, книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Борзнянською РДА, довідки відділу у Борзнянському районі ГУДЧО від 01.03.2019р., [PERSON] був включений до списку громадян-членів КСП ім. Котовського с. Кинашівка Борзнянського району Чернігівської області, доданого до Державного акта на право колективної власності на землю серії [NUMBER] від 29.11.1995р. (позиція №651), й за життя отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] розміром 3,5 умовних кадастрових гектари. Згідно оголошення в газеті «Вісті Борзнянщини» №16 за 19 квітня 2019 року зазначений земельний сертифікат вважається втраченим, а видача дубліката є неможливою через зняття з друку бланків цих документів. Таким чином, оскільки [PERSON] являється спадкоємцем за законом після смерті свого батька [PERSON] , цивільна правоздатність якого припинилася, прийняла спадщину, інші спадкоємці на спадкове майно не претендують, правовстановлюючий документ на земельну частку (пай) спадкодавцем був втрачений, що перешкоджає позивачці оформити право власності на спадкове нерухоме майно через нотаріальну контору, то суд вважає за можливе її позов задовольнити. При цьому, у відповідності до приписів ч.4 ст.206 ЦПК України суд переконався, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved