overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом в якому зазначила, що 05.10.2002 року між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу у них є дитина [PERSON], [INFO]. З 2013 року шлюбні відносини фактично припинені, спільне господарство не видуть, відповідач проживає окремо. Відповідач відкрив картковий рахунок на ім»я дитини для перерахування коштів на його утримання, але кошти перераховувались не систематично, на даний час з відповідачем не досягнуто порозуміннь, щодо утримання дитини та фінансової допомоги з боку відповідача на утримання їх дитини. Оскільки позивач не має відомостей, щодо заробітку відбовідача, просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] у розмірі 1500 грн., щомісячно, починаючи із дня пред»явлення позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні представник [PERSON] підтримала позов, просила суд задвольнити. Представник відповідача позовні вимоги визнала частково, вважала, що справедливий розмір аліментів буде становити 385,80 грн., оскільки [PERSON] не має постійни заробіток, з 12.10.2015 року перебуває на обліку в Херсонському міському центрі зайнятості. Проживає в орендованій квартирі. Заслухавши пояснення осіб, які приймають участь у розгляді справи та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Так судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05.10.2002 року. В шлюбі у них народилася дитина [PERSON], [INFO]. Також судом встановлено, що малолітній [PERSON] проживає разом з [PERSON], яка займається його вихованням та матеріально забезпечує. Батько дитини участі у вихованні дитини не приймає, періодично надає матеріальну допомогу. Допомога має не регулярний характер. Як вбачається з довідки наданої Херсонським міським центром зайнятості [PERSON] станом на 12.10.2015 року перебуває на обліку в центрі як шукаючий роботу. З договру оренди квартири від13.09.2013 року вбачається, що відповідач [PERSON], орендує квартиру, орендна плата складає 1500 грн., на місяць. Згідно ст.. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З урахуванням принципу справедливості по відношенню до дитини, яка потребує матеріальної допомоги та по відношенню до [PERSON], який повинен мати реальну можливість сплачувати визначений судом розмір аліментів, суд визначає розмір аліментів в сумі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Вимога [PERSON] про стягнення аліментів в сумі 1500 грн. є необґрунтованою, оскільки при визначенні розміру аліментів суд повинен враховувати не лише потереби одержувача аліментів, а й матеріальний стан платника, про що зазначено в ст.. 182 СК України. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом в якому просила визнати за собою право власності на 1/16 частину квартири [ADDRESS] загальною площею 23,7 кв.м., житловою площею 23,7 кв.м. вартістю 21819 гривень в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO]. Мотивовані вимоги тим, що позивач звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Корольчук О.С. заяву про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом майно після смерті свого батька [PERSON] 3 березня 2015 нотаріус видала свідоцтво про право на спадщину за законом відповідно до якого успадкувала ? частину вказаної квартири. А з приводу 1/16 частини цієї квартири, яку [PERSON] успадкував після смерті дружини [PERSON], але не зареєстрував в БТІ, приватним нотаріусом Корольчук О.С. 25.04.2016 винесена постанова про відмову у вчинення нотаріальних дій. Підставою відмови у видачі свідоцтва про праву на спадщину за законом слугувало те, що у зв»язку із тим, що 1/16 частина вказаного нерухомого майна, яка належала померлому [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, не була належним чином зареєстрована в БТІ, а відповідно до п.4 п.п. 4.15 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборон або арешту цього майна. Відповідно до п.2 п.п.4.18 Глави 10 вказаного Порядку якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз»ясніє йому процедуру вирішення зазначеного питання у судовому порядку. На час смерті спадкодавця спадкоємцем є тільки його донька - позивач, інших спадкоємців першої черги немає. Представник позивача просив позов задовольнити з викладених в ньому підстав. Надав згоду на ухвалення заочного рішення. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи у свою відсутність не подавав. Третя особа також в судове засідання не з»явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином. Направила в адресу суду заяву де зазначила, що проти позову не заперечує та просить розглянути справу за її відсутності. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просила \~\~ розірвати шлюб між нею та [PERSON], який було укладено\~ 08 вересня 2015 року. Шлюбне життя з відповідачем припинене з листопада 2016 року через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні\~ відносини та ведення спільного господарства. Оскільки примирення неможливе, просила шлюб між нею та відповідачем розірвати. В судове засідання позивач надала \~ заяву про розгляд справи у її відсутність, наполягала на задоволенні позову. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, до судового засідання не зявився повторно, про причини неявки суд не повідомив, в звязку з чим на підставі ч.2 ст.\~ 223 ЦПК України справу розглянуто у відсутність відповідача на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, сторони знаходяться у шлюбі з 08 вересня 2015 року (а.с.9). Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.8). Відповідно до пояснень позивачки, викладених в позовній заяві, вона не бажає більше підтримувати шлюбні стосунки. Вважає, що сім'я розпалась остаточно, на примирення\~ не згодна. За таких обставин, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам\~ сторін в розумінні ст. 112 СК України,\~ тому позов підлягає задоволенню. Спору про\~ розподіл майна\~\~ суду не заявлено. На підставі\~ ст. ст. 105, 110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить визначити їй додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її матері [PERSON], померлої [INFO] В судове засідання позивач та представник відповідача не з'явились згідно наданих заяв про розгляд справи за їх відсутності. Позивач позов підтримала у повному обсязі. Відповідач позов визнав. Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим Виноградарською сільською радою Роздільнянського району Одеської області, актовий запис №50 від 25.11.2009р. (а.с.5). [PERSON] постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. (а.с.11). Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку за вказаною адресою. Спадкоємцем першої черги за законом є позивач - рідна донька померлої, що підтверджується свідоцтвом про народження ( а.с.15). Про наявність інших спадкоємців суду не відомо. Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Нотаріус листом №75/01-16 від 19.02.2013р. відмовила позивачу в оформленні спадщини у зв'язку з пропуском строку для її прийняття (а.с.22). Строк для прийняття спадщини позивачем спливав 21.05.2010р. Оскільки з 18.05.2010р. позивач перебувала на лікуванні в опіковому центрі, то своєчасно не звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері (а.с.16-19). Суд вважає вказані позивачем причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. В порядку ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить визначити порядок користування квартирою [ADDRESS], виділив їй жилу кімнату 8, площею 17,8 кв.м., вбудовану шафу 5, площею 0,9 кв.м., а відповідачу виділити жилу кімнату 6, площею 15,6 кв.м. та жилу кімнату 7, площею 17,2 кв.м., а інші приміщення залишити в загальному користуванні співвласників квартири. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач з позовом не згоден, посилаючись на стан здоров'я. З матеріалів справи вбачається, що виниклі між сторонами правовідносини регулюються главою 26 ЦК України. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS], загальною площею 73,90 кв.м. і жилою 50,6 кв.м. і кожному із них належить по ? частки квартири. Всі три кімнати займає відповідач. Позивачка проживає в м. Севастополі за іншою адресою. Оскільки між [PERSON] та [PERSON] виникають суперечки про порядок користування жилими кімнатами і підсобними приміщеннями, відповідач став перешкоджати позивачу в проживанні в спірній квартирі. Згідно ч. 2 ст. 358 ЦК України, співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Частина 3 цієї статті передбачає, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Як встановив суд, [PERSON] є власником 1/2 частки спірної квартири. На її частку ( ? ) припадає 25,3 кв.м. жилої площі. Такої кімнати в квартирі не має. В квартирі є жила кімната площею 17,8 кв.м., що на 7,5 кв.м. менш той, що припадає на її частку. Викладене підтверджується копіями довідки БТІ, планом квартири. Позивачка просить виділити їй у користування кімнату 8, площею 17,8 кв.м., оскільки вона не є суміжною і не порушує права відповідача, а також вбудовану шафу 5, площею 0,9 кв.м., а відповідачу виділити у користування жилі кімнати 15,6 кв.м., 17,2 кв.м., а інші приміщення залишити в загальному користуванні. Що стосується вбудованої шафи 5, площею 0,9 кв.м., то суд вважає виділити її в особисте користування [PERSON] При прийнятті такого рішення суд виходив не тільки з невеликого розміру шафи - 0,9 кв.м., а і ті обставини, що на частку позивача у квартирі припадає 25,3 кв.м. жилої площі. [PERSON] виділена саме кімната площею 17,8 кв.м. Крім того, розмір такої шафи не може задовольнити потреби одночасно двох власників, між якими складися неприязнені відносини. Таким чином, суд визначає порядок користування квартирою та виділяє в користування сторін ті приміщення, які просить позивачка. Посилання відповідача на стан здоров'я, на хворобу, то на його частку виділено більше житлової площі ніж йому припадає. 2 При таких обставинах, суд вважає що позов підлягає задоволенню. Оскільки позов задоволений, судові витрати по справі - судовий збір в сумі 114 гривень 70 копійок, підлягають стягнуті з відповідача на користь позивачки. На підставі ст. 358 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить встановити, факт володіння майном, а саме житловим будинком з надвірними спорудами: гаражем, вбиральнею, цистерною, огорожею, розташованою за адресою: [ADDRESS] на праві приватної власності [PERSON], померлою [INFO] року; визнати за позивачем право власності на спадкове майно, а саме житловий будинок з надвірними спорудами: гаражем, вбиральнею, цистерною, огорожею, розташованого в м. Біляївка Одеської області вул. Чуйкова, 17-а в порядку спадкування за законом після смерті матері позивача [PERSON], померлої [INFO] року. В судове засідання позивач не з'явилася, але надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідачі у судове засідання не з'явилися але надали заяви про визнання позову та просили розглядати справу за їх відсутність. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON], померла [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 7). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними спорудами під [ADDRESS] (а.с. 9-13). Факт належності померлій [PERSON] при житі зазначеним житловим будинком, підтверджується технічним паспортом виготовленим 17.02.2014 року, довідкою від 13.12.2013 року, згідно якої [PERSON] проживала та була зареєстрована по день смерті, [INFO] року, за адресою [ADDRESS] (а.с. 9-15). [PERSON] є донькою померлої [PERSON], остання склала заповіт, згідно якого зазначений вище будинок з надвірними спорудами заповідала [PERSON], який відмовився від спадщини за законом на користь [PERSON] (а.с. 38-52). З метою отримання свідоцтва про право на спадщину, позивач звернулась з заявою до Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області, однак листом №3506/02-14 від 05 грудня 2013 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], у зв'язку з тим, що не проведено державну реєстрацію права власності на житловий будинок [ADDRESS] у відповідному відділі БТІ(а.с. 8). Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті. Відповідно до ст. 174 ЦПК України визнання відповідачами позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. При таких обставинах позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом в якому просить зобов»язати відповідача виконати умови мирової угоди, яка визнана ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 16.04.2008 року, шляхом зобов'язання відповідача передати у власність позивача безкоштовно однокімнатну квартиру загальною площею 35 кв.м. вартістю 410 000,00 у Святошинському районі м. Києва, посилаючись на ту обставину, що відповідач відмовляється виконати її умови. Позивач та її представник в судовому засіданні підтримали заявлені позовні вимоги посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на те що позовні вимоги не відповідають вимогам цивільного законодавства. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення даного позову, виходячи із наступного. Як встановлено судом, ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 16.04.2008 року по справі 22-2271 було затверджено мирову угоду відповідно до умов якої Київська аграрна спілка «Сенатек» (ЄДРПОУ 25985506, 04050, м. Київ, вул. В.Дончука,3) зобов'язується передати безкоштовно у власність [PERSON] однокімнатну квартиру загальною площею 35 кв. м., вартістю 410 000,00 грн. у Святошинському районі м .Києва до 30 жовтня 2008 року. Судом встановлено, що станом на час розгляду справи умови мирової угоди відповідачем не виконано, від виконання умови мирової угоди відповідач ухиляється, однокімнатну квартиру загальною площею 35 кв. м., вартістю 410 000,00 грн. у Святошинському районі м .Києва у власність [PERSON] не передано. Відповідно до положень ст.ст.11, 202 ЦК України затверджена судом мирова угода, за своєю правовою природою є правочином, який за загальними принципами цивільного законодавства має бути виконаний за правилами ст.ст. 525, 526 ЦК України. Так, відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку щодо необхідності задоволення даного позову. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом в якому просить з урахуванням уточнених позовних вимог стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/2 частини всіх видів його доходу на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON] 2001 року народження, [PERSON] 2004 року народження, [PERSON] - 2011 року народження, [PERSON] 2012 року народження з моменту подачі позову і до повноліття дітей. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона з відповідачем перебувають в шлюбі, від якого мають четверо неповнолітніх дітей. В даний час в судовому порядку вирішується питання розірвання шлюбу, після якого діти залишаться проживати з нею. В зв'язку з необхідністю утримання дітей, вона вимушена звернутися з вказаним позовом до суду. В судове засідання позивач надала заяву про слухання справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримає в повному обсязі. Відповідач надав в судове засідання заяву, в якій позов визнав, не заперечував проти стягнення з нього аліментів у зазначеному позивачем розмірі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають в шлюбі з 1989 року. В шлюбі у сторін народилося четверо неповнолітніх дітей - [PERSON] 2001 року народження, [PERSON] 2004 року народження, [PERSON] - 2011 року народження, [PERSON] 2012 року народження. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Згідно п. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При цьому, згідно п. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно п. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судовим розглядом встановлено, що відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку по утриманню дітей, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частини від доходу відповідача, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.ст. 81, 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на її користь суму пені за прострочення сплати аліментів, за період з 11 березня 2015 року по 16 вересня 2015 року у розмірі 44 494,21 грн. Позов мотивує тим, що рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 08 квітня 2014 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа: ВДВС Фастівського МРУЮ про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, позов [PERSON] позов задоволено. 29 липня 2014 року ВДВС Фастівського МРУЮ було відкрито виконавче провадження стосовно примусового виконання рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 08 квітня 2014 року. Позивач зазначає, що зобовязання зі сплати аліментів не виконується, а тому просить задовольнити позов. Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає до задоволенню. Судом встановлено, що Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 08 квітня 2014 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа: ВДВС Фастівського МРУЮ, про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, позов задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 04\~березня 2014 до досягнення дитиною повноліття. Вказане рішення суду набрало законної сили. 29 липня 2014 року ВДВС Фастівського МРУЮ було відкрито виконавче провадження стосовно Примусового виконання рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 08 квітня 2014 року. Відповідно до ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Згідно із Довідкою-розрахунком Відділу Державної виконавчої служби Фастівського міськрайонного управління юстиції від 22 вересня 2015\~року станом на 16 вересня 2015 року заборгованість по аліментах становить 26028 грн 48 коп (а.с.5-6). Загальна сума неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів з боку відповідача в період 11 березня 2015 року до 16\~вересня 2015 року становить 44\~494,21 грн. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що з відповідача слід стягнути неустойку (пеню) в межах заявлених позовних вимог за вказаний період, тому задовольняє позов [PERSON] в повному обсязі. Відповідно до ст.196 СК України,

Outcome: approved