Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до Лисичанського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про надання дозволу на виїзд дитини за межі України без дозволу батька, третя особа Орган опіки та піклування Лисичанської міської ради, в обґрунтування своїх вимог зазначивши наступне. З відповідачем у справі вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 03.11.2007 року, 12.11.2009 року шлюб між позивачем та відповідачем рішенням Лисичанського міського суду Луганської області розірвано. Від спільного подружнього життя мають доньку [PERSON], [INFO], батьком якої у свідоцтві про народження вказано відповідача. Дитина проживає з позивачем, відповідач не цікавиться здоров'ям, матеріальним становищем доньки, позивач матеріально утримує та належним чином піклується про здоров'я дитини, її фізичним, духовним та моральним розвитком, бажає вивезти дитину на відпочинок з метою розширення її кругозору, ознайомленням з культурою інших народів, стимулюванням вивчення іноземних мов та підготовкою до самостійного життя. Просить суд надати дозвіл [PERSON] на оформлення проїзного документу дитині [PERSON], [INFO], для виїзду за межі України без згоди батька - [PERSON], [INFO], надати дозвіл на виїзд за межі України до Російської Федерації на період з 01 червня 2017 року до 01 червня 2018 року малолітній громадянці України [PERSON], [INFO], уродженці м. Лисичанськ, Луганської області, Україна, у супроводі матері - [PERSON] без згоди батька дитини [PERSON]. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовну заяву, пояснила, що з відповідачем у справі перебувала у шлюбі протягом року, сім років тому шлюб між ними було розірвано, весь цей час відповідач не спілкується з дитиною і не підтримує жодних зв'язків з позивачем, його контактів позивач не має вже три роки. Намагання вийти на зв'язок з родичами, сусідами відповідача результату не дали. Оскільки на цей час позивач має намір відвезти дитину до родичів у м. Ростов РФ з метою оздоровлення, просить суд надати їй такий дозвіл. Також позивач додатково пояснила, що працює, проте має вільний графік і планує поїздку на осінні чи зимові канікули дитини в школі. Відповідач [PERSON] в попереднє судове засідання. а також в судові засідання, призначені на 12 вересня 2017 року, 19 жовтня 2017 року не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином за адресою зареєстрованого у встановленому законом порядку місця мешкання, про що свідчать рекомендовані повідомлення № 93100 05631809, № 9310005674354, №9310005724424, причини неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності до суду не надав. Представник третьої особи - Органа опіки та піклування Лисичанської міської ради - Варьонова О.І, в судовому пояснила, що здійснювала виїзд за місцем реєстрації відповідача, проте вдома нікого не застала, сусіди пояснили, що за цією адресою ніхто не мешкає, де знаходиться [PERSON] їм не відомо, вона залишала номер телефону, проте на зв'язок з нею ніхто не вийшов. Згідно характеристики з навчального закладу дитини, батька жодного разу в школі не бачили. Не заперечувала проти надання дозволу на виїзд дитини до РФ. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного. Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлені законом. Громадянин України не може бути позбавлений права в будь-який час повернутися в Україну. Статтею 141 СК України передбачена рівність прав і обов'язків батьків відносно дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повній повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 313 ЦК України, фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Відповідно до Постанови КМУ «Про затвердження Правил перетину державного кордону громадянами України» від 27 січня 1995 року № 57, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску та без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Відповідно до Постанови КМУ «Про затвердження Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення» від 31 березня 1995 року № 231, оформлення паспорта / проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Для дітей віком від 14 до 18 років у заяві зазначається відсутність обставин, що обмежують згідно із законодавством право їх виїзду за кордон. З огляду на викладене, діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду дитини, яка не досягла шістнадцятирічного віку за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Згідно з копією паспорта серії [NUMBER], виданого 02 лютого 2008 року Лисичанським МВ УМВС України в Луганській області, [PERSON], [INFO], уродженка міста Лисичанськ, Луганської області, зареєстрована за адресою [ADDRESS] Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 22 квітня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції, 18 квітня 2008 року народилась [PERSON], батьком якої записаний [PERSON], а матір'ю [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис за № 336/а.с.6/. Згідно з копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданого 12 листопада 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції Луганської області, шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що зроблено відповідний актовий запис за № 353/а.с.7/ Згідно довідки відділу адміністративних послуг Лисичанської міської ради Луганської області № 2025 від 16.05.2017 року, станом на 16.05.2017 року за адресою: [ADDRESS] до складу сім'ї/зареєстрованих/входять: [PERSON], [INFO] - донька, [PERSON], [INFO] - власник, [PERSON], [INFO] - онука./а.с.8/. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Лисичанської міської ради №4193/01-16 від 05.10.2017 року, беручи до уваги, що батько [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов'язків, з метою оздоровлення дитини, здійснення заходів, спрямованих на покращення фізичного, духовного та морального розвитку, відвідування родичів та близьких за межами України, орган опіки та піклування вважає за доцільне надати дозвіл [PERSON] на виїзд дитини [PERSON] у супроводі матері до Російської Федерації без згоди батька [PERSON], зауваживши, що надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон не звільняє матір від виконання батьківських обов'язків та відповідальності за вчинки та дії під час перебування малолітньої дитини за межами України, про що [PERSON] попереджено. Зважаючи на пояснення позивача в судовому засіданні щодо перешкод в отриманні дозволу батька дитини на її виїзд за кордон, пояснення представника третьої особи щодо неможливості встановити жодний зв'язок з [PERSON], а також неодноразову неявку відповідача на виклик суду, що також свідчить про небажання останнього брати участь у житті власної дитини, суд вважає доведеними доводи, викладені позивачем у позовній заяві. Разом з тим, відповідно до позиції ВССУ, висловленої у справі № 6-33303ск15, дозвіл на виїзд за кордон дитини без згоди батька, не позбавленого батьківських прав, надається кожного разу окремо, тобто на кожний виїзд, при цьому в дозволі зазначається країна, місце перебування та строк, який дитина буде знаходиться закордоном. В іншому випадку дозвіл позбавляє батька дитини брати участь у вихованні та можливості спілкування і є незаконним. Таким чином, оскільки у [PERSON] є складнощі в отриманні згоди [PERSON] на виїзд дитини за кордон, враховуючи інтереси дитини, яка має конституційне право вільно залишити територію України, а відсутність письмової згоди батька позбавляє її цих прав, суд вважає, що виїзд [PERSON] за кордон буде сприяти розширенню її світогляду, всебічному розвитку, оздоровленню і не буде суперечити діючому законодавству. При цьому суд, зважаючи на шкільний вік дитини, вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги [PERSON], надавши дозвіл на виїзд дитини [PERSON] у супроводі її матері [PERSON] до м. Ростов Російської Федерації без згоди батька [PERSON] на час осінніх та зимових шкільних канікул строком на три місяці з дня ухвалення рішення у справі, тобто на період з 19.10.2017 року по 19.01.2018 року. За таких обставин, суд вважає позов [PERSON] до [PERSON] про надання дозволу на виїзд дитини за межі України без дозволу батька підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial