Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 13.06.2013 року сторони уклали шлюб, який зареєстрували у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Монастириського районного управління юстиції у Тернопільській області. Згідно рішення Монастириського районного суду від 14.09.2016 року шлюб між сторонами було розірвано. За час шлюбу в сторін народилась одна дитина: син - [PERSON] , [INFO] . Дитина на даний час проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Після розірвання шлюбу, відповідач [PERSON] участі у вихованні дитини не приймає, матеріальну допомогу на утримання дитини надає, однак сума коштів які він надає не є фіксованою, кошти відповідач сплачує в тому розмірі, в якому вважає за доцільне і коли має змогу, попри те, що є працездатною, здоровою особою, що надає йому можливість працювати та утримувати дитину. Угоди про сплату аліментів у добровільному порядку між сторонами не досягнуто, тому, просить ухвалити рішення яким стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином повідомлялась про дату, час і місце розгляду справи. Від представника позивача - адвоката Гнатишин В.В. надійшла заява про розгляд справи у її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує повністю, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи. Від представника відповідача - Адвоката Андрусенка І.Я. до суду надійшла заява, згідно якої останній позовні вимоги визнає частково, посилаючись на обставини, зазначені у відзиві на позовну заяву. Просить розглядати справу за його відсутності та відсутності відповідача. Згідно відзиву на позовну заяву, відповідач позовні вимоги визнає чатково на суму 1109 грн. щомісяця. В обгрунтування своїх заперечень посилається на те, що на даний час відповідач ніде не працює та має на утриманні крім сина [PERSON] , інших дітей - [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Також відповідач [PERSON] не зареєстрований як приватний підприємець, не має додаткових доходів, не є власником нерухомого чи рухомого майна. Також у відзиві представник відповідача вказує на те, що посилання позивача на ту обставину, що відповідач [PERSON] працює у Франції не відповідає дійсності. Крім того, позивач на підтвердженя даного факту не надала жодного доказу. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи із наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому 13.06.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Монастириського районного управління юстиції у Тернопільській області. За час шлюбу у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 26.08.2016 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Монастириського районного управління юстиції Тернопільської області). Рішенням Монастириського районного суду Тернопільської області від 14.09.2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Позивач зазначає, що після розірвання шлюбу дитина [PERSON] проживає з нею та перебуває на її утриманні. Оскільки відповідач є працездатною особою та неофіційно працює за межами України, просить ухвалити рішення яким стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. Так, згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №748 від 28.11.2019 року, позивач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , та до складу її сім`ї/зареєстрованих входять, зокрема, син - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положеннями ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Стаття 200 Сімейного кодексу України визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. В силу вимог ст. 182 СК суд при визначенні розміру аліментів враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до частини третьої ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Судом встановлено, що способу виконання обов`язку щодо утримання дитини позивач та відповідач не визначили, батько в добровільному порядку коштів на утримання дитини не надає. Дитина на даний час проживає із позивачем та перебуває на її утриманні. Також, суд у відповідності до ст.182 СК України, враховує те, що на утриманні відповідача [PERSON] , окрім чина [PERSON] , перебувають також діти: син [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Монастириським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області від 03.01.2018 року), та син [PERSON] , [INFO] (свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видане Дубенківською сільською радою Монастириського району Тернопільської області від 20.07.2007 року). Також судом встановлено, що відповідач [PERSON] не зареєстрований як фізична особа-підприємець та не є власником нерухомого чи рухомого майна, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна №204172517 від 15.03.2020 року та витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Таким чином, оцінюючи перевірені в судовому засіданні докази, виходячи із позовних вимог позивача, рівності обов`язку батьків щодо утримання дитини, матеріального становища відповідача, його стану здоров`я та стану здоров`я дитини, наявність у платника аліментів інших дітей, беручи до уваги часткове визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково та стягувати із відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 1109 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, що буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Вирішуючи питання розподілу судових витрат по справі, суд враховує те, що позивач звільнений від сплати судового збору, на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», тому відповідно до ст. 141 ЦПК України його слід стягнути з відповідача. Таким чином, із відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 840,80 грн.

Outcome: partial