Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON], [PERSON] «Про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням». В підтвердження своїх позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку від 10.07.2018 року [PERSON] набуто право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS]. На цей час позивач є єдиним власником зазначеного житлового будинку та земельної ділянки, на якому він розташований, що підтверджується відповідними записами у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Після купівлі зазначеного будинку, звернувшись до Солоницівської селищної ради Дергачівського району Харківської області позивач дізналася, що у ньому залишились зареєстрованими [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Вказані особи були зареєстровані як члени сім'ї попередніх власників придбаного житлового будинку, до кола осіб членів сім'ї позивача не входять. В належному [PERSON] житловому будинку за місцем реєстрації відповідачі не проживають з 1980 року, господарство не ведуть, їх особисті речі відсутні, що підтверджується відповідними Актом, складеним депутатом Солоніцевської селищної ради Дергачівського району Німець В.Б. від 16.07.2018 року, який додається до позову в оригіналі. Отже, відповідачі добровільно ще в 1980 році залишили житловий будинок, в якому зареєстровані, та змінили свої місця проживання, які позивачеві невідомі. Житловий будинок позивач придбала з метою задоволення житлових потреб членів її сім'ї. Оплату комунальних послуг [PERSON] здійснює самостійно. Реєстрація відповідачів в належному їй житловому будинку призводить до понесення додаткових необґрунтованих витрат на оплату комунальних послуг, оскільки, вартість комунальних послуг вираховується в залежності від кількості осіб, зареєстрованих в житловому приміщенні. Вищезазначене свідчить про те, що у вказаному приміщенні відповідачі не проживають понад встановлені діючим законодавством України строки, тому [PERSON] змушена звернутись до суду. Позивач в судове засідання не з'явилась, в заяві підтримала позовні вимоги і просила їх задовольнити в повному обсязі, просила розглядати справу у її відсутність без фіксації технічними засобами. Відповідачі в судове засідання не з'явився, про причину неявки суду не повідомили, були повідомлені про час та дату слухання належним чином. Суд вважає можливим розглянути справу відповідно до ст.247 ч.2 ЦПК України по матеріалам справи без фіксації судового засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню. Судом було встановлено, що житловий будинок з надвірними будівлями, що відповідно до договору купівлі - продажу житлового будинку від 10.07.2018 року [PERSON] набуто право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS]. Позивач є єдиним власником зазначеного житлового будинку та земельної ділянки, на якому він розташований, що підтверджується відповідними записами у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Після купівлі зазначеного будинку, звернувшись до Солоницівської селищної ради Дергачівського району Харківської області, позивач дізналася, що у ньому залишились зареєстрованими [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Вказані особи були зареєстровані як члени сім'ї попередніх власників придбаного житлового будинку, до кола осіб членів сім'ї [PERSON] не входять. В належному [PERSON] житловому будинку за місцем реєстрації відповідачі не проживають з 1980 року, господарство не ведуть, їх особисті речі відсутні, що підтверджується відповідними Актом, складеним депутатом Солоніцевської селищної ради Дергачівського району Німець В.Б. від 16.07.2018 року. Отже, відповідачі добровільно ще в 1980 році залишили житловий будинок, в якому зареєстровані, та змінили свої місця проживання, які позивачеві невідомі. Житловий будинок позивач придбала з метою задоволення житлових потреб членів її сім'ї. Оплату комунальних послуг [PERSON] здійснює самостійно. Реєстрація відповідачів в належному їй житловому будинку призводить до понесення додаткових необґрунтованих витрат на оплату комунальних послуг, оскільки, вартість комунальних послуг вираховується в залежності від кількості осіб, зареєстрованих в житловому приміщенні. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, припинення дії, яка порушує право, при цьому суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно з ст. 317 ч.1 ЦПК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 391 ЦПК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Оскільки, відповідач на протязі тривалого часу за вказаною адресою не проживає без поважних причин, згідно зі ст.72 ЖК України, тому суд вважає, що він втратив право на користування житловим приміщенням в будинку [ADDRESS]. Судові витрати, відповідно до ст. 141 ЦПК України, покласти на відповідачів [PERSON] та [PERSON] солідарно.

Outcome: approved