Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-30 00:00:00

[PERSON]. звернулась до суду з позовом до [PERSON]., в якому просить: розірвати шлюб між позивачем та відповідачем. Вимоги мотивує тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 14.02.2013 року, актовий запис № 161. Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину - сина [PERSON], 2013 року народження. Спільне життя з відповідачем не склалось, шлюбні відносини припинили своє існування з вересня 2018 року, спільне господарство не ведеться. В сім»ї часто виникали сварки та суперечки з суттєво важливих питань. Між сторонами втрачені почуття поваги та взаємопорозуміння. За таких обставин, подальше сумісне життя і збереження шлюбу вважає неможливим. З приводу розподілу майна спору не виникає. Після розірвання шлюбу дитина залишається з матір»ю. Примирення між нею та відповідачем неможливе. У судове засідання позивач не з»явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Дошлюбне прізвище відновлювати не буде. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, відповідно до ст. 128 ЦПК України, з клопотанням про відкладення слухання справи до суду не звертався, відзив на позовну заяву до суду не надходив. Ухвалою суду від 31.01.2019 року, в порядку ч. 1 ст. 281 ЦПК України, ухвалено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14.02.2013 року між [PERSON]. та [PERSON]. укладений шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 161. Прізвища чоловіка та дружини після державної реєстрації шлюбу - «[PERSON]» (а.с. 3). Підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя передбачені ст. 112 СК України, де зазначено, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Згідно ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Судом встановлено, що дійсною причиною розірвання шлюбу є відсутність взаємної любові та поваги подружжя одне до одного; небажання позивача продовжувати сімейні відносини з відповідачем, а відповідача - зберегти сім'ю. Спору щодо розподілу майна та місця проживання дитини не виникає. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, мотиви та причини розлучення, суд вважає, що збереження шлюбу між сторонами не можливе, оскільки втрачені почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги, тому підстав для примирення подружжя - немає. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що має істотне значення, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved