Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 04.02.1989 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, у якому мають трьох дітей: повнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Шлюб між ними розірвано рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 11.12.2019р. Неповнолітній син [PERSON] перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на його утримання не надає, проживаючи в одному будинку із ними, не приймає участі в додаткових витратах на оплатах за електро- та газопостачання. Відповідач офіційно не працює, інших дітей у нього не має. З підстав, передбачених ст.ст.141, 180 Сімейного кодексу України, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у твердій грошовій сумі по 1109 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до його повноліття, починаючи стягнення з 19.12.2019 року. Також, посилаючись на ст.185 Сімейного кодексу України, просила стягнути з відповідача 50% витрат на плату електро- та газопостачання. Представник позивача [PERSON] подала письмове клопотання про підтримання заявлених вимог в повному обсязі та про розгляд справи за відсутності позивача та її представника. Відповідач [PERSON] позову не визнав, подавши письмову заяву про надання копії трудової книжки та довідок про доходи, а також у поданій заяві просив зменшити розмір аліментів через відсутність роботи та про відмовити у стягненні коштів на газопостачання, справу просив розглядати у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] з 04.02.1989 року перебували у зареєстрованому шлюбі, у якому мають трьох дітей: повнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Шлюб між сторонами розірвано рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 11.12.2019р. Неповнолітній [PERSON] проживає із матір`ю. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Як передбачено статтею 141 Сімейого Кодексу України, мати,\~батько мають\~рівні права\~та обов`язки\~щодо дитини,\~незалежно від\~того,\~чи перебували\~вони у\~шлюбі між\~собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого\~частиню п`ятою\~статті 157 цього Кодексу. Згідно з частиною другою статті 150 Сімейного кодексу України \~батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За змістом частин першої та другої\~ статті 155 СК України \~здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до\~статті 180 СК України \~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як передбачено статтею 181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно з положеннями статті 182 СК України \~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» \~у 2020 році установлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Відповідно до частини другої сттті 184 СК України \~розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. Оскільки діти сторін проживає разом з матір`ю, а відповідач є їхнім батьком та на нього покладено однаковий з позивачкою обов`язок щодо утримання і матеріального забезпечення свїх дітей, при цьому добровільної згоди між батьками щодо порядку реалізації такого обов`язку не досягнуто, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей. При цьому, розмір аліментів визначений законом як мінімально допустимий для мінімального матеріального забезпечення дитини, і не може братися судом в основу прийнятого рішення. Батьки повинні забезпечувати належний та достатній рівень життя своєї дитини, а не прожитковий мінімум. Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін. Відповідно до частини 3\~статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини 3\~статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно частини 2\~статті 78 ЦПК України \~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Судом не встановлено, що відповідач має сталий заробіток, що він є непрацездатним та що має інших утриманців. Враховуючи викладене,\~з урахуванням\~розміру прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку та\~розміру \~ мінімальної\~заробітної плати,\~з урахуванням\~ потреб\~дітей \~ відповідно\~ до\~ \~віку,\~ а\~ також\~ враховуючи\~принцип рівної\~участі батьків\~у матеріальному\~забезпеченні дитини,\~розмір аліментів\~слід визначити\~у \~розмірі по\~1109\~,\~ щомісячно,\~ \~до \~досягнення \~дитиною повноліття,\~ і такий розмір аліментів не може бути меншим 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як передбачено частино першою статті 185 Сімейного кодексу України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Судом не\~встановлено, що позивач понесла документально підтверджені додаткові витрати на дитину, а витрати на електро- та газопостачання до таких витрат у розумінні статті 185 СК України не являються, тому підстав для задоволення заявлених вимог в цій частині не вбачається. Відповідно до статті 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позов пред`явлено 27.12.2019р. Позивач звільнена від сплати судового збору на підставі пункту третього частини першої\~статті п`ятої Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного, ст.ст. 7, 141, 150, 155, 180, 182, 183, 184, 185, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial