Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до Лисичанського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, треті особи - Служба у справах дітей та сім'ї Вишгородської районна державна адміністрація Київської області, Новопетрівська сільська рада Вишгородського району Київської області. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що вона уклала шлюб з [PERSON], а 06.04.2000 року розлучились. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу залишилась проживати із нею. Фактично, з зазначеного часу відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню доньки, а також зовсім не інтересується її майновим забезпеченням та духовним станом. Із дитиною він не спілкується та не зустрічається і втратив до неї будь-який батьківський індекс. У звязку з цим вона неодноразово звертається до відповідача, однак це не дало позитивного результату. За таких обставин, в інтересах дитини, вважає, що є всі підстави для позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав. У зв'язку з вищенаведеним вона звернулася з даною позовною заявою до суду, у якій просила: позбавити [PERSON], [INFO], уродженця м. Алчевська Луганської області батьківських прав у відношенні його доньки [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала заяву в якій просила справу розглянути у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи - Служби у справах дітей та сім'ї Вишгородської районної державної адміністрації Київської області - в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надав до суду письмову заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутність, не заперечували проти задоволення позовних вимог. Представник третьої особи - Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області - в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомив. Від позивача заяв про заочний розгляд справи не надходило. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Спір між позивачем та відповідачем виник з приводу того, що позивач [PERSON] вважає відповідача [PERSON] таким, що не виконує належним чином свої батьківські права, зокрема, він не бере участі у вихованні дитини, не спілкується з ним і взагалі втратив до дитини інтерес. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. У зв'язку з цим необхідно звернутися до правових позицій Європейського суду з прав людини, а саме в розумінні пункту 1 ст. 8 Конвенції, яка гарантує кожній особі, окрім інших прав, право на повагу до її сімейного життя. Суд нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олссон проти Швеції» (Olsson v. Sweden) від 27.11.1992 р., статус рішення - остаточне), і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров'ю чи розвитку дитини (рішення у справі «Йогансен проти Норвегії» (Johansen. v. Norway) від 07.08.1996 р., статус рішення - остаточне). Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов'язанні виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п.п. 15, 16. Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступ до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. З матеріалів справи встановлено, що згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого 30.08.1999 року Алчевським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської області [INFO] року народилася [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис № 518. Батьком дитини записаний [PERSON], матір'ю дитини записана [PERSON]. Згідно з свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 06.04.2000 р., наданого відділом реєстрації актів громадянського стану Алчевського міськвиконкому Луганської області шлюб між [PERSON] та [PERSON] 06.04.2000 року розірвано, про що складено актовий запис № 168. Прізвище після розірвання [PERSON]. Згідно з довідкою про склад сім'ї № 464 від 16.10.2013 р., наданою Житлово-експлуатаційною організацією № 4 [PERSON], за адресою: [ADDRESS], проживають 3 особи [PERSON] - наймач, [PERSON] - донька, [PERSON] - донька. Згідно з актом обстеження умов проживання та виховання в сім'ї від 23.11.2016 р., складеного опікунською радою при Новопетрівській сільській раді, в гуртожитку Межигір'я родина проживає в гуртожитку в 1-кімнатній квартирі. Дитина має власне ліжко, місце для навчання та розвитку. В кімнаті чисто, охайно. Дівчина забезпечена необхідними речами, харчуванням, одягом. Мати тимчасово не працює, вітчим працює. Родина матеріально забезпечена. Матеріально-побутові умови задовільні. Рідний батько ухиляється від виконання батьківських обов'язків. Згідно з довідкою № [NUMBER] від 27.10.2016 р. про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи [PERSON] з зареєстрованого місця проживання в [ADDRESS], переселилась на фактичне місце проживання [ADDRESS]. Згідно з висновком від 01.11.2016 р., наданого оперуповноваженим СКП Вишгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітана поліції [PERSON], [PERSON] не може розшукати та встановити місце проживання свого колишнього чоловіка [PERSON], який прописаний за адресою: [ADDRESS]. Встановити місце знаходження [PERSON] не представилось можливим, у зв'язку з тим, що за наявними обліками УДМС Вишгородського РВ в Київській області, останній не значиться як переселенець з території АТО на територію Вишгородського району. Згідно з висновком Органу опіки та піклування Вишгородської районної державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав № 7-20/3041 від 06.12.2016 року, орган опіки та піклування, враховуючи інтереси малолітньої дитини, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON], стосовно малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Згідно з рішенням виконавчого комітету Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області № 6 від 18.01.2017, вирішено доцільним позбавити громадянина [PERSON], [INFO], батьківських прав щодо його доньки [PERSON], [INFO] За таких обставин, враховуючи, що [PERSON] повністю ухилився від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню свого сина, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, доводи, викладені позивачем на підтвердження своїх вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Позовні вимоги щодо позбавлення відповідача батьківських прав не суперечать закону та відповідають інтересам дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією № 0.0.718937286.2 від 03.03.2017 року про сплату судового збору в сумі 640 гривень 00 копійок. Приймаючи до уваги вимоги ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 640 гривень 00 копійок.

Outcome: approved