Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 09.03.2008 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі у виконавчому комітеті Гавришівської сільської ради Вінницького району Вінницької області. В шлюбі в них народився [INFO] син [PERSON]. Одруження виявилось невдалим, з початку 2009 року відповідач залишив сім'ю, пояснивши це тим, що не бажає спільно проживати та вести спільне господарство. Позивач вважає, що шлюб між ними існує лише формально і подальше проживання та збереження шлюбу неможливе. Крім того, в позові [PERSON] також зазначає, що син [PERSON] проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина не надає, а вона не має можливості самостійно утримувати його, оскільки у неї на утриманні, окрім спільного з відповідачем сина, перебувають також її діти від попереднього шлюбу: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. На думку позивача, стягнення аліментів з відповідача на утримання їх спільно сина [PERSON] потрібно присудити в твердій грошовій сумі, оскільки [PERSON] не має постійного заробітку, а доходи його є мінливими та нерегулярними. В зв'язку з викладеними вище обставинами позивач звернулась до суду з даною позовною заявою, яку просить задовольнити. В судове засідання сторони не з'явились, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. При цьому позивач позовні вимоги про розірвання шлюбу та стягнення аліментів підтримує в повному обсязі, на розірванні шлюбу наполягає, просить не надавати термін для примирення. Також зазначила, що після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач позовні вимоги про розірвання шлюбу та стягнення аліментів визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення, також просить не надавати термін для примирення. Згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Врахувавши думку та позицію сторін, викладену у поданих до суду письмових заявах, дослідивши письмові докази в справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що шлюб між сторонами укладено 09 березня 2008 року у виконавчому комітеті Гавришівської сільської ради Вінницького району Вінницької області, актовий запис № 2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим повторно, серії [NUMBER] (а. с. 15). В шлюбі в сторін народився син [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08.10.2008 року (а.с. 8). Причинами розпаду сім'ї, згідно позовної заяви, є те, що з початку 2009 року відповідав сам залишив сім'ю, пояснивши це тим, що не бажає спільно проживати та вести спільне господарство. В зв'язку з цим позивач дійшла переконання про неможливість подальшого збереження шлюбу. Стаття 4 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки укласти шлюбні відносини та створити сім'ю. Згідно ст. 110 СК України подружжя має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу в разі незгоди подальшого збереження шлюбних відносин. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя й дійсні причини позову, суд вважає, що спільне подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Враховуючи обставини по даній справі, а саме: те, що відповідач сам залишив сім'ю ще з початку 2009 року, та те, що сторони примиритися не бажають, зазначене дає суду законні підстави для задоволення позову. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач бажає після розірвання шлюбу залишити прізвище «[PERSON]», що відповідає вимогам закону. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Згідно копії довідки № 298, виданої виконавчим комітетом Гавришівської сільської ради Вінницького району Вінницької області 20.06.2014 року, спільна дитина сторін - [PERSON], спільно з іншими дітьми позивача від попереднього шлюбу, перебуває на утриманні матері [PERSON] (а.с. 9). Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Визначаючи розмір аліментів, суд відповідно до ст. 182 СК України враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини - [PERSON], який відповідно до довідки № 31, виданої Гавришівською лікарняною амбулаторією 03.07.2014 року, хворіє та перебуває на диспансерному обліку (а.с. 10), перебуває на утриманні матері; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, який здоровий, працездатний, проте офіційно не працює, тому має мінливі та не регулярні доходи, інших неповнолітніх дітей, окрім сина [PERSON], та інших утриманців на утриманні не має, та приходить до висновку, що розумним і справедливим буде розмір аліментів на утримання дитини, визначений у твердій грошовій сумі 600 грн. щомісячно до досягнення сином повноліття. Згідно з ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення на користь держави - судові витрати, які складаються із суми судового збору, від сплати яких звільнено позивача (позовні вимоги про стягнення аліментів), крім того, з відповідача також слід стягнути понесені позивачем судові витрати за сплату судового збору за позовною вимогою про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved