Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON], треті особи [PERSON], [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та знаття з реєстраційного обліку. Вимоги обгрунтовує тим, що вона є власником ј будинку, який знаходиться за адресою м. Рівне вул. Дорошенка, 35. Право її власності підтверджується договором дарування від 15.09.2014 року № 68861075, який було зареєстровано в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно від 05.09.2014 року, про що було також видано витяг про державну реєстрацію прав від 05.09.2014 року. Вказує, що 05 вересня 2014 року між нею та [PERSON] був укладений договір дарування частки житлового будинку з надвірними будівлями № 68861075. На момент укладання договору в 1/4 будинку що знаходиться за адресою м. Рівне, вул. Дорошенка, 35 було зареєстровано дві особи, а саме: [PERSON] та [PERSON], надалі - Відповідач. Відповідно до п.3.7 [PERSON] зобовязується зняти всіх зареєстрованих осіб на момент укладання договору у вказаному житловому будинку з реєстрації місця проживання до 01.12.14 року. У зазначений термін відповідно до договору дарування Відповідача не було знято з реєстраційного обліку місця проживання за адресою [INFO]. Вказує, що реєстрація відповідача створює перешкоди у здійснення нею права власності та тягне додаткові витрати на утримання житла. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю та просила суд їх задовільнити, щодо заочного розгляду справи не заперечували. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце судового розгляду, враховуючи, що його місце проживання невідоме, був повідомлений належним чином, шляхом опублікування оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України. Враховуючи, що відповідач про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав і позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд проводить розгляд справи на підставі\~ст.280 ЦПК України\~в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів за згодою позивачів. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти позовних вимог. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти позовних вимог. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, що [PERSON] є власником ј будинку, який знаходиться за адресою м. Рівне вул. Дорошенка, 35. Право її власності підтверджується договором дарування від 15.09.2014 року № 68861075, який було зареєстровано в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно від 05.09.2014 року, про що було також видано витяг про державну реєстрацію прав від 05.09.2014 року. 05 вересня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір дарування ј частки житлового будинку з надвірними будівлями № 68861075. На момент укладання договору в 1/4 будинку що знаходиться за адресою м. Рівне, вул. Дорошенка, 35 було зареєстровано дві особи, а саме: [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до п.3.7 [PERSON] зобовязується зняти всіх зареєстрованих осіб на момент укладання договору у вказаному житловому будинку з реєстрації місця проживання до 01.12.14 року. Відповідно до Актів від 19.10.2017 року, 18.12.2017 року та 15.02.2018 року про фактичне проживання (або відсутність зареєстрованих осіб), виданого за підписом начальника ЖКП «Сонячне» громадянин [PERSON], за адресою м.Рівне, вул.Дорошенка,35 не проживає з вересня 2014 року. Згідно ч.1 ст.317\~ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до\~ст.319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. В силу вимог\~ст.405 Цивільного кодексу України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Статтею 391 ЦК України\~передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Наявність у відповідача реєстрації в даній квартирі, порушує право на користування житлом позивача, тому як вона повинна сплачувати надмірні комунальні послуги. За таких обставин, так як відповідач з вересня 2014 року не проживає в будинку за м.Рівне, вул. Дорошенка, буд.35, не несе витрат по утриманню квартири, наявність у відповідача реєстрації в квартирі порушує право власності позивача, суд вважає, що позов про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Згідно\~ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється зокрема на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. За наведених обставин, вимога в частині подальшого зняття відповідача з реєстрації до задоволення не підлягає, оскільки суд прийшов до висновку, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням, що є правовою підставою для зняття його з реєстрації. За таких обставин позов підлягає до задоволення частково. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача слід стягнути витрати у вигляді судового збору, в розмірі 704 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial