Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-30 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини. Свої вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем по справі, [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано згідно рішення Надвірнянського районного суду від 23.01.2018 р. У шлюбі у них народився син [PERSON] [INFO], який на даний час проживає з нею та знаходиться на її утриманні та вихованні. На даний час вона разом з неповнолітньої дитиною проживає в будинку своїх батьків, власного житла не має, земельної ділянки не має, підсобного господарства не веде, працює на неповне навантаження вчителем початкових класів, однак її доходів не вистачає, щоб забезпечити дитину всім необхідним, інших доходів не має. Відповідач жодних коштів на утримання дитини не надає, її потребами не цікавиться. Відповідач неофіційно працює по тимчасових заробітках, з чого має мінливий нерегулярний дохід, тому має можливість надавати допомогу на утримання дитини. Крім того, він є фізично здоровою людиною, інших утриманців, крім їхньої дитини, не має. Зважаючи на ці обставини, вона опинилася на даний час в скрутному матеріальному становищі, тому вимушена звернутися з позовом в суд про стягнення з відповідача аліментів на своє утримання. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю з підстав, зазначених в позовній заяві та просила суд постановити рішення, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, та стягувати з відповідача в її користь аліменти на її утримання в розмірі по 800 грн. щомісячно, до досягнення сином [PERSON] трирічного віку. Також просить стягнути з відповідача в її користь понесені нею судові витрати. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечив проти стягнення з нього в користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої дитини, однак просить зменшити розмір аліментів, оскільки він не має постійних доходів. Тому він має змогу сплачувати аліменти в розмірі 800 грн. щомісячно. В задоволенні позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання дружини просить відмовити, оскільки він не працює, доходів не має, зареєстрований як безробітний в центрі зайнятості, тому не має змоги надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, що є обовязковою умовою. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст. 76, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та зясувавши фактичні обставини справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано згідно рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 23.01.2018 р. (а.с.10, 44). У шлюбі у них народився син [PERSON] [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 11). Позивач на даний час разом з неповнолітньої дитиною проживає в будинку своїх батьків, власного житла не має, земельної ділянки не має, підсобного господарства не веде, працює, однак її доходів не вистачає, щоб забезпечити дитину всім необхідним, інших доходів не має. Сімя потребує матеріальної допомоги (а.с. 12-13, 43). З письмових документів, долучених відповідачем до матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] проживає у власній квартирі, офіційно не працює, на обліку в центрі зайнятості як безробітній не перебуває (а.с. 25-26). Відповідач працює по тимчасових заробітках, з чого має мінливий нерегулярний дохід, тому може надавати кошти на утримання неповнолітньої дитини. Відповідно до ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Частиною першою ст. 12 зазначеного Закону встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Перевіряючи доводи позивача щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, суд належним чином врахував положення ч. 1 ст. 184 СК України щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, як у разі наявності нерегулярного, мінливого доходу платника. З врахуванням обставин справи, стан здоров'я та матеріального становища дитини, матеріального стану та стану здоровя відповідача, який не працює, хворіє, інших утриманців не має суд прийшов до висновку, що позов в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини слід задовільнити частково і стягувати з [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Стосовно позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання дружини суд приходить до наступного висновку. У відповідності до ч.ч. 2, 4, 6 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. З аналізу даних норм вбачається, що наявність у чоловіка можливості надавати матеріальну допомогу є обовязковою умовою для стягнення таких аліментів. Однак, з матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] офіційно не працює, перебуває на обліку в центрі зайнятості як безробітній, постійних доходів не має (а.с.25-26). Інші документи, які б підтверджували наявність у відповідача місця праці або будь-яких інших доходів, в матеріалах справи відсутні. Таким чином позивачем не доведено можливість відповідача надавати матеріальну допомогу на її утримання, тому в задоволенні позову в цій частині слід відмовити. У відповідності до ч.ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються:1)\~у разі\~задоволення позову\~-\~на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 6 ст. ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Тому судовівитрати підлягають стягненню з відповідача, зокрема: 400 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу в користь позивача згідно квитанції серії АЕ № 0745 від 30.01.2018 р., та 704 грн. 80 коп. судового збору в дохід держави. На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 184 СК України,

Outcome: approved