Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з відповідачем перебуває у шлюбі, який зареєстрований 11.10.2003 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції м.Запоріжжя, актовий запис № 253, від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалося по причині несумісності характерів, внаслідок чого були втрачені почуття любові, поваги та взаєморозуміння. Збереження сім'ї і подальше спільне життя неможливо, шлюбні відносини припинені, сім'я розпалась остаточно і не може бути відновлена, тому просить позов задовольнити та розірвати шлюб між нею та [PERSON] В судове засідання сторони не з'явились, надали суду заяви в яких просять розглядати справу за їх відсутності, на позовних вимогах наполягають. Відповідно до ст. 157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 11.10.2003 р. сторони зареєстрували шлюб, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції м.Запоріжжя зроблено актовий запис № 253. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO] Як вбачається з матеріалів справи, сторони припинили шлюбні відносини і сумісно не проживають, взаємини подружжя не підтримують, спільного господарства не ведуть, взаємних прав та обов'язків не виконують, тобто розлад у сім'ї має не короткочасний характер, що на думку суду свідчить про відсутність ознак сім'ї, примирення між ними до цього часу не відбулося і позивач проти нього категорично заперечує. Вищевикладені обставини свідчать про те, що сторони не мають наміру відновити шлюбні відносини, відповідачем не наведено жодного доказу про те, що він намагався зберегти сім'ю та докладав для цього будь-яких зусиль. Відповідно до ст. 111 СК України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Але позивач по справі вважає не можливим з моральної точки зору продовжувати шлюбні відносини, оскільки вони суперечать її особистим інтересам, тому суд не може зобов'язати позивача прийняти заходи до примирення. Відповідно до статті 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин, суд приходить висновку, що шлюб між сторонами не може бути збережений, оскільки факти, встановлені у справі, свідчать про те, що він фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим, його формальне існування обмежує особисту свободу позивача та порушує її особисті інтереси, що мають істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved