Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-19 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] сільської ради Козівського району Тернопільської області про визнання поважними причин пропуску строку для прийняття спадщини та визначення їй додаткового строку в 3 (три) місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 12.05.2013 року в с. Потік Козівського району померла її баба [PERSON]. Заповіту не залишила. Після смерті останньої відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме: земельну ділянку, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,8885 га., що знаходиться на території [PERSON] сільської ради Козівського району Тернопільської області, кадастровий номер 6123087100:01:001:0030 на підставі Державного акта серії Р1 №645344 від 04.09.2003 року. Вказує, що звернулася до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, однак остання повідомила, що строк, визначений для подання заяви про прийняття спадщини сплив і їй необхідно звертатись в суд з відповідним позовом. Протягом останніх років і до теперішнього часу вона користується та доглядає за житловим будинком, який належав [PERSON], приїжджає на літо, обробляє земельні ділянки. Для отримання спадщини після смерті баби не мала можливості та не змогла фактично звернутись із заявою у нотаріальну контору, тому що була переконана, що є спадкоємцем який постійно протягом 6-ти місяців проживав разом із спадкодавцем. Просить визначити додатковий строк протягом трьох місяців для подання заяви про прийняття спадщини. В судове засідання позивач не зявилася, однак подала суду заяву, згідно якої просить справу слухати за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник [PERSON] сільської ради Козівського району Тернопільської області в судове засідання не зявився, однак, подав листа, згідно якого даний позов підтримує і просить задовольнити в повному обсязі,\~\~а справу слухати у відсутності їх представника. Оскільки учасники справи у судове засідання не зявились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, враховуючи заяву [PERSON], приймаючи до уваги лист представника відповідача [PERSON] сільської ради Козівського району Тернопільської області, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, прийшов до наступного висновку. Статтею 4 ЦПК України\~передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч.2\~ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України). При цьому, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.3 ст.12 ЦПК України). Судом встановлено, що 12.05.2013 року померла [PERSON] у віці 87 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії I-ИД №154201 (а.с.4). Згідно копії свідоцтва про народження ЯС №548624 померла особа - [PERSON] була матірю [PERSON] (а.с.7). Із копії свідоцтва про одруження VII-УР №879249 вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб та останній присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.8). Як вбачається із копії свідоцтва про народження I-ИД №344327 батьками [PERSON] були [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії I-СГ №294208, виданого Франківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції (а.с.9) 28.08.2012 року у віці 64 років померла мати позивача - [PERSON]. [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] одружились 15.07.2000 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний запис №2, в результаті чого, [PERSON] змінила прізвище на «Смишнюк» (а.с.11). Відповідно з довідки, виданої виконкомом [PERSON] сільської ради Козівського району Тернопільської області від 27.06.2017 року №306/2-19, вбачається, що з серпня місяця 2012 року до травня місяця 2013 року з [PERSON] проживала її внучка [PERSON] (а.с.6). Згідно довідки [PERSON] сільської ради Козівського району Тернопільської області від 27.06.2017 року №306/2-19 [PERSON] спадкодавець, яка померла постійно проживала та була зареєстрована у будинку за адресою: вул. Нижня Перня, 53, с. Потік, Козівський район, Тернопільська область. На день її смерті разом з нею проживала її внучка [PERSON], [INFO] (а.с.5). Відповідно до ч.1\~ст.1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (ч. 2\~ст. 1220 ЦК України). Частина 3\~ст.1272 ЦК України\~визначає, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7 надано роз'яснення про те, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як на підставу пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини позивач покликається на те, що їй не було відомо про те, що на час смерті [PERSON] належало інше майно, окрім житлового будинку та присадибної земельної ділянки, а відтак вона фактично не змогла вчасно звернутися із заявою у нотаріальну контору, з підстав що має на утриманні малолітню дитину, якій потрібен постійний догляд, не має родичів, на яких би могла залишити сина та є єдиним спадкоємцем. Відповідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності (стаття 68 Конституції України). Відтак, наведені [PERSON] обставини, не є поважними причинами, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій щодо прийняття спадщини. Доказів, які б стверджували, що позивач зверталась в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, та їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], у звязку з пропуском строку, суду не подано. Окрім цього, суд вважає за необхідне зазначити, що позивачем не надано суду підтверджуючих документів щодо існування родинних звязків між нею та померлою [PERSON], а із встановлених судом обставин на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, вбачаються розбіжності у імені [PERSON] «Анна» та [PERSON] «Ганна», які не дають суду можливості вважати [PERSON] родичкою, а відтак спадкоємцем померлої [PERSON]. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що у визначенні позивачу [PERSON] додаткового строку для прийняття спадщини після смерті баби [PERSON], яка померла 12.05.2013 року, слід відмовити.

Outcome: dismissed