Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з даним позовом, зважаючи на наступне. 18.03.2010 року між нею та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстровано у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 365. Від шлюбу у сторін народилась двоє дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалось, з грудня 2020 року сторони проживають окремо один від одного, спільне господарство не ведуть. Фактично сім`я припинила своє існування через різні погляди на життя, відсутнє взаємопорозуміння. Оскільки шлюб має формальний характер, сенс його збереження відсутній і примирення неможливе. За таких обставин, позивач просить суд розірвати шлюб, укладений з [PERSON] . Провадження у справі відкрито 17.05.2021 р., її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін), з огляду на приписи ст. ст. 19, 274 ЦПК України. Позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутністю. Зазначила, що вимоги позову підтримує, просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином у спосіб передбачений ЦПК України. Відзив на позов у встановленому законом порядку [PERSON] подано не було. За таких обставин, зважаючи на положення ст. ст. ст. 223,280 ЦПК України, за відсутності заперечень позивача та прохання розглядати справу за його відсутності, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних доказів, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Дослідивши отримані докази, та надавши їм відповідну оцінку суд вважає за можливе задовольнити заявлені вимоги, з огляду на наступне. Встановлено, що 18.03.2010 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] було укладено шлюб, зареєстрований у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 365, про що свідчить свідоцтво про шлюб, копія якого долучена до матеріалів справи. Після укладення шлюбу позивач [PERSON] прізвище не змінювала. Як свідчать матеріали справи, сторони від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей- [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними свідоцтвами, копї яких долучено до матеріалів справи. Позивач вказує на те, що спільне життя не склалось, з грудня 2020 року сторони проживають окремо один від одного, спільне господарство не ведуть. Фактично сім`я припинила своє існування через різні погляди на життя, відсутнє взаємопорозуміння. Оскільки шлюб має формальний характер, сенс його збереження відсутній і примирення неможливе. Під час розгляду справи не було встановлено обставин, які б свідчили про спільне проживання сторін, ведення спільного господарства. Доказів, які свідчили б про можливість примирення позивача та відповідача в ході розгляду справи отримано не було. Також не було отримано і доказів, які б свідчили про те, що розірвання шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За приписами ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За встановлених обставин, суд вважає за можливе задовольнити вимогу [PERSON] про розірвання шлюбу, оскільки його збереження не відповідає інтересам сторін. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як було встановлено в судовому засіданні, після реєстрації шлюбу [PERSON] прізвище не змінювала. Розподіляючи судові витрати суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved