Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідач по справі [PERSON] є її рідною донькою. В 2007 році вона зареєструвала шлюб з [PERSON], який згодом за рішенням суду було розірвано. Разом з тим, під час подружнього життя в них [INFO] народився син [PERSON], який з 2009 року проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Також позивач в позові зазначає, що батьки [PERSON] з часу його народження не займалися його утриманням та вихованням. Онук часто перебував без догляду батьків, які вели антигромадський спосіб життя: пиячили, не працювали, займалися крадіжками, тому позивач була вимушена забрати хлопчика до себе та виховувати його самостійно. З боку батьків дитини ніякої матеріальної допомоги на його утримання не надходить. Вони не цікавляться його життям, здоров'ям, відпочинком. Починаючи з 2009 року ніхто з них не приїздить до сина, не телефонує аби поцікавитись його проблемами. Жодного разу ніхто з відповідачів не поцікавився, як дитина поводить себе в дитячому садочку, чим цікавиться, які має здібності. Вищезазначене спонукало позивача звернутись до суду з даним позовом про позбавлення батьківських прав відповідачів. В судове засідання сторони не з'явились, попередньо надали суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність. При цьому позивач [PERSON] в заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, а відповідачі [PERSON] та [PERSON] в поданих ними письмових заявах позов визнали та не заперечили проти його задоволення. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Вінницької міської ради Марценюк Л.Є. позов [PERSON] підтримала та просила долучити до матеріалів справи висновок Вінницької міської ради щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідачів відносно їхнього неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Врахувавши думку та позицію сторін, викладену у поданих до суду письмових заявах, дослідивши письмові докази в справі, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідач по справі - [PERSON], [INFO], є донькою позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10.07.1984 року (а.с. 30). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] з 05.05.2008 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який в подальшому було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 10.03.2010 року (а.с. 36). Проте, під час перебування відповідачів в шлюбі в них [INFO] народився син [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10.07.2008 року (а.с. 6). Згідно позовної заяви, батьки дитини [PERSON] з часу його народження не займалися його утриманням та вихованням, він часто перебував без їх догляду, вони вели антигромадський спосіб життя: пиячили, не працювали, займалися крадіжками, тому позивач [PERSON] (баба по материнській лінії) була вимушена забрати дитину до себе та виховувати його самостійно. З боку батьків дитини ніякої матеріальної допомоги на його утримання не надходить. Батьки не цікавляться життям сина, здоров'ям, відпочинком. Починаючи з 2009 року ніхто з них не приїздить до дитини, не телефонує аби поцікавитись його проблемами. Жодного разу ніхто з відповідачів не поцікавився, як дитина поводить себе в дитячому садочку, чим цікавиться, які має здібності. Крім того, факт ухилення відповідачів від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до свого сина [PERSON] підтверджується також копією медичної довідки, в якій зазначено, що при відвідуванні дитини на дому матері не було (а.с. 8). Мати дитини - [PERSON] неодноразово судима та відбувала покарання в місцях позбавлення волі, що підтверджується копією вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 11.12.2013 року (а.с. 11 - 12). Батько хлопчика - [PERSON] за місцем проживання: [ADDRESS], характеризується з негативної сторони, зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, що підтверджується довідкою-характеристикою № 376, виданою Вороновицькою селищною радою Вінницького району Вінницької області 27.06.2014 року (а.с. 16). Актом № 559, складеним комісією в складі інспектора ТОВ «ЖЕО» [PERSON] і юриста ТОВ «ЖЕО» [PERSON], встановлено, що за адресою: [ADDRESS], зареєстровані [PERSON] та [PERSON], також за вищевказаною адресою без реєстрації проживає [PERSON] (а.с. 9). Згідно довідки, виданої завідуючою ДНЗ № 46 м. Вінниці, [PERSON], [INFO], відвідує ДНЗ № 46 м. Вінниці. Вихованням дитини займається його бабуся [PERSON] та прабабуся [PERSON], батьків хлопчика вихователь жодного разу не бачила (а.с. 13). З характеристики, наданої даним ДНЗ, вбачається, що [PERSON] має добрий загальний розвиток, має багато друзів та підтримує дружні стосунки з багатьма дітьми, в сім'ї приділяють належну увагу вихованню дитини, з ДНЗ його приводять та забирають бабусі: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 14). [PERSON] працює медичною сестрою з 15.06.1987 року і по даний час, що підтверджується довідкою Вінницької обласної клінічної лікарні ім. Пирогова № 01-1-23/1596 від 27.06.2014 року (а.с. 15). За місцем роботи та проживання вона характеризується з позитивної сторони, що підтверджується характеристиками, виданими ВОКЛ ім. М.І.Пирогова та ТОВ «ЖЕО» (а.с.17, 18). Викладені обставини та підтверджуючі їх докази свідчать про те, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] уникають виконання своїх батьківських обов'язків відносно свого неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], передбачених ст.ст. 150 - 155, 180 СК України. Служба у справах дітей Вінницької міської ради прийшла до висновку про те, що є всі підстави для позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їх неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], оскільки батьки дитини ухилялися від виконання своїх батьківських обов'язків. Протягом майже всього життя дитини, проживали окремо від сина, не піклувалися про нього, не цікавилися його життям та здоров'ям, ухилялися від надання коштів на його утримання. Дитина, [PERSON], не знає своїх батьків та називає мамою бабусю [PERSON] Мати дитини, [PERSON], є неодноразово судимою, протягом 2013 - 2014 років перебувала в місцях позбавлення волі, звільнилася у серпні 2014 року, але з часу звільнення не провідала сина жодного разу. Своєю поведінкою [PERSON] та [PERSON] порушили вимоги ст.ст. 150, 180 СК України, які покладають на батьків обов'язки по вихованню та утриманню дітей. Дитина проживає разом з бабою по материнській лінії - [PERSON], яка з 2008 року по теперішній час займається його вихованням (а.с. 85 - 86). Відповідно до ст. 121 СК України права та обов'язки матері, батька та дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним актом реєстрації актів цивільного стану. Статтею 150 СК України закріплюється обов'язок батьків виховувати свою дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття освіти, готувати до самостійного життя та поважати її. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Крім того, п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Тому, зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов'язків. Оцінивши зібрані й досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності та взаємозв'язку, суд приходить до висновку про те, що [PERSON] та [PERSON] тривалий час не виконують своїх обов'язків по вихованню й утриманню свого неповнолітнього сина [PERSON], свідомо нехтують своїми батьківськими обов'язками, що відповідно до ст. 164 СК України дає суду законні підстави для задоволення позову про позбавлення їх батьківських прав. На підставі викладеного та

Outcome: approved