overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

[PERSON]звернулась в суд із позовом до [PERSON]про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 12 березня 1991 року у Кузнецовському відділі РАГС Рівненської області, актовий запис №41. В обґрунтування позову [PERSON]зазначила, що сторони не підтримують сімейно шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають окремо. В судовому засіданні [PERSON]позов підтримала в повному обсязі і просила суд шлюб розірвати, оскільки вони з відповідачем не підтримують сімейно шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства та проживають окремо останні шість років. Відповідач [PERSON]будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, причин неявки не повідомляв, тому судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачка проти такого вирішення справи не заперечує. Відповідач до суду не подавав заперечень на позов та доказів у справі. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши докази, які є в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON]підлягають задоволенню в повному обсязі. Підставами для такого висновку суду є наступне. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії І-ГЮ №463815 від 12 березня 1991 року. Від спільного проживання [PERSON] та [PERSON] у шлюбі, неповнолітніх дітей немає. Частиною 2 ст.112 СК України передбачено, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують сімейно шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, миритися не бажають, проживають окремо останні шість років, відносини між подружжям стали ворожі. Позивачка наполягає на розлученні, вказуючи на неможливість сумісного проживання з відповідачем та збереження шлюбу. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що сімя [PERSON] фактично розпалася, існує формально і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. За таких обставин, суд вважає, що шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

[PERSON]звернулась в суд із позовом до [PERSON]про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 12 лютого 2009 року у відділі РАЦС Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області, актовий запис №23. В обґрунтування позову [PERSON]зазначила, що сторони не підтримують сімейно шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають окремо. В судовому засіданні [PERSON]позов підтримала в повному обсязі і просить суд шлюб розірвати, оскільки в сімї постійно виникають сварки, сторони не підтримують сімейно шлюбних відносин з січня 2017 року, не ведуть спільного господарства та проживають окремо. Позивачка також просить змінити її прізвище на дошлюбне, з «Бабчанік» на «Васильчук». Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не зявився, причин неявки не повідомляв, тому судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачка проти такого вирішення справи не заперечує. Відповідач до суду не подавав заперечень на позов та доказів у справі. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши докази, які є в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON]підлягають задоволенню в повному обсязі. Підставами для такого висновку суду є наступне. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії І-ГЮ №042869 від 12 лютого 2009 року. Від спільного проживання сторін у шлюбі дітей немає. Частиною 2 ст.112 СК України передбачено, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують сімейно шлюбних відносин з січня 2017 року та не ведуть спільного господарства, миритися не бажають, проживають окремо, відносини між подружжям стали ворожі. Позивачка наполягає на розлученні, вказуючи на неможливість сумісного проживання з відповідачем та збереження шлюбу. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що сімя [PERSON] фактично розпалася, існує формально і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. За таких обставин, суд вважає, що шлюб необхідно розірвати. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 24 вересня 2006 року у відділі РАЦС Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області, актовий запис №292. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що сторони не підтримують сімейно - шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають окремо. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримала в повному обсязі і просить суд шлюб розірвати, оскільки сторони не підтримують сімейно - шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, два роки проживають окремо. Позивачка також просить дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], залишити на її вихованні. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, причин неявки не повідомляв, тому судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідач до суду не подавав заперечень на позов та доказів у справі. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши докази, які є в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Підставами для такого висновку суду є наступне. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 24.09.2006 року. Від спільного проживання у сторін народилися діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Вказана обставина підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 16.10.2007 року та серії [NUMBER] від 16.04.2013 року. Частиною 2 ст.112 СК України передбачено, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства, миритися не бажають, проживають окремо два роки, відносини між подружжям стали ворожі. Позивачка наполягає на розлученні, вказуючи на неможливість сумісного проживання з відповідачем та збереження шлюбу. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що сім'я [PERSON] фактично розпалася, існує формально і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. За таких обставин, суд вважає, що шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

[PERSON]звернулась в суд із позовом до [PERSON]про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 24 жовтня 2011 року у виконавчому комітеті Пригородоцької сільської ради Хотинського району Чернівецької області, актовий запис №05. В обґрунтування позову [PERSON]зазначила, що сторони не підтримують сімейно шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають окремо. В судове засідання [PERSON], будучи належним чином повідомленою, не зявилася. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, у якій також вказала, що позовні вимоги підтримує повністю та просить суд шлюб розірвати. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, причин неявки не повідомляв, тому судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідач до суду не подавав заперечень на позов та доказів у справі. Дослідивши докази, які є в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON]підлягають задоволенню в повному обсязі. Підставами для такого висновку суду є наступне. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії І-МИ №069319 від 24 жовтня 2011 року. Від спільного проживання у сторін спільних дітей немає. Частиною 2 ст.112 СК України передбачено, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства, миритися не бажають, проживають окремо, відносини між подружжям стали ворожі. Позивачка наполягає на розлученні, вказуючи на неможливість сумісного проживання з відповідачем та збереження шлюбу. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що сімя Тарасюк фактично розпалася, існує формально і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. За таких обставин, суд вважає, що шлюб необхідно розірвати. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 24 липня 2010 року у відділі РАЦС Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області, актовий запис №124. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що сторони не підтримують сімейно - шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають окремо. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримала в повному обсязі і просить суд шлюб розірвати, оскільки в сім'ї постійно виникають сварки, сторони не підтримують сімейно - шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, чотири місяці проживають окремо. Позивачка також вказала, що спільних дітей з відповідачем у них немає і [PERSON] відмовляється розірвати шлюб в органах РАЦС. Просить позов задовольнити та змінити її прізвище на дошлюбне, з «[PERSON]» на «[PERSON]». Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з'явився, причин неявки не повідомляв, тому судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідач до суду не подавав заперечень на позов та доказів у справі. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши докази, які є в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Підставами для такого висновку суду є наступне. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 24 липня 2010 року. Частиною 2 ст.112 СК України передбачено, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства, немають спільних дітей, миритися не бажають, проживають окремо чотири місяці, відносини між подружжям стали ворожі. Позивачка наполягає на розлученні, вказуючи на неможливість сумісного проживання з відповідачем та збереження шлюбу. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що сім'я [PERSON] фактично розпалася, існує формально і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. За таких обставин, суд вважає, що шлюб необхідно розірвати. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

[PERSON]звернулась в суд із позовом до [PERSON]про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 29 травня 2015 року у Кузнецовському міському відділі ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, актовий запис №135. В обґрунтування позову [PERSON]зазначила, що сторони не підтримують сімейно шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають окремо. В судовому засіданні [PERSON]позов підтримала в повному обсязі і просить суд шлюб розірвати, оскільки в сімї постійно виникають сварки з причин зловживання відповідачем спиртними напоями та небажанням працювати. Позивачка зауважила, що вони з відповідачем не підтримують сімейно шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства та проживають окремо з вересня 2016 року. Позивачка також просить змінити її прізвище на дошлюбне, з «Шаповал» на «Стельмах». Відповідач [PERSON],будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, причин неявки не повідомляв, тому судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачка проти такого вирішення справи не заперечує. Відповідач до суду не подавав заперечень на позов та доказів у справі. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши докази, які є в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON]підлягають задоволенню в повному обсязі. Підставами для такого висновку суду є наступне. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії І-ГЮ №121157 від 06 грудня 2016 року. Від спільного проживання сторони дітей не мають. Частиною 2 ст.112 СК України передбачено, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують сімейно шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, миритися не бажають, проживають окремо з вересня 2016 року, відносини між подружжям стали ворожі. Позивачка наполягає на розлученні, вказуючи на неможливість сумісного проживання з відповідачем та збереження шлюбу. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що сімя [PERSON] фактично розпалася, існує формально і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. За таких обставин, суд вважає, що шлюб необхідно розірвати. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON], просить розірвати шлюб між ними, який зареєстровано 02 липня 1983 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Галицької районної державної адміністрації Івано-Франківської області, актовий запис № 16. В шлюбі неповнолітніх дітей немає. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що сім'я фактично розпалась, відсутнє взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, протягом тривалого часу сторони не підтримують подружні відносини. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечувала щодо постановлення заочного рішення. Належним чином повідомлений відповідач в судове засідання не з'явився, жодних заяв щодо руху справи, заперечень на позов не скерував. Судом ухвалено розглянути справу в порядку заочного провадження. Дослідивши та перевіривши зібрані по справі докази суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сім'я [PERSON] та [PERSON] фактично розпалася, оскільки протягом тривалого часу сторони не підтримують подружні відносини, не ведуть спільного господарства. А тому, враховуючи наведені обставини, суд вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе, воно буде суперечити інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-21 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Вказує, що 04.03.2013 року між нею та відповідачем було розірвано шлюб. Від шлюбу із відповідачем народився син - [PERSON], [INFO]. Зазначає, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина. Просить стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 800 грн. щомісячно починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до виповнення ним повноліття, допустити рішення до негайного виконання. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, подала заяву, якою позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечила. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заперечень чи пояснень по суті заявлених вимог не подав, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи. Суд дослідивши та оцінивши подані докази прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з врахуванням наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі до 2013 року, що підтверджується копією рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області (а.с.4). Від шлюбу в подружжя народився син - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідач не надав суду заперечень чи пояснень по суті заявлених вимог, не надав суду доказів про власний стан здоров'я та матеріальний стан, водночас позивач є пенсіонером (а.с.5). Таким чином, суд приходить до висновку, що з [PERSON] в користь позивача слід стягувати аліменти на утримання дитини в розмірі по 800 грн. щомісячно з дня подачі позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в доход держави в розмірі 243 грн. 60 коп. Рішення суду в частині стягнення аліментів на малолітню дитину у межах суми платежу за один місяць слід допустити до обов'язкового негайного виконання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Вказує, що 05.07.2013 року розірвала із відповідачем шлюб. Від спільного шлюбу із відповідачем мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] Зазначає, що між ними не досягнуто згоди щодо матеріального утримання та виховання дитини. Просить стягнути із відповідача на свою користь на утримання доньки аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно з моменту звернення до суду з позовом і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заперечень чи пояснень по суті заявлених вимог не подав, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи. Суд дослідивши та оцінивши подані докази прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з врахуванням наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі до 2013 року, що підтверджується копією рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05.07.2013 року (а.с.3). Від шлюбу в подружжя народилася донька - [PERSON], [INFO] що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідач не надав суду заперечень чи пояснень по суті заявлених вимог, не надав суду доказів про власний стан здоров'я та матеріальний стан. Таким чином, суд приходить до висновку, що з [PERSON] в користь позивача слід стягувати аліменти на утримання дитини в розмірі по 1000 грн. щомісячно з дня подачі позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в доход держави в розмірі 243 грн. 60 коп. Рішення суду в частині стягнення аліментів на малолітню дитину у межах суми платежу за один місяць слід допустити до обов'язкового негайного виконання.

Outcome: approved