Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який був зареєстрований 18.07.2011 року. Вказує, що від шлюбу подружжя має малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] та на обгрунтування позовної заяви вказує, що шлюбне життя з відповідачем не склалося, оскільки між ними відсутнє взаєморозуміння, гармонія, почуття любові та взаємоповаги. Зазначила, що вони з відповідачем є різними людьми, у них різні інтереси, погляди та життєві пріоритети. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем суперечить її інтересам, а тому просить розірвати шлюб. Відповідач позов визнав. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За правилами ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіривши фактичні обставини справи, наявні докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд з врахуванням того, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, приходить до висновку про задоволення позову та ухвалення рішення за результатами підготовчого провадження, в порядку ст.ст.200, 206 ЦПК України. Позивачка в підготовчому судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги в повному об`ємі і просить шлюб розірвати. Зазначила, що сторони по справі з 18.07.2011 року перебувають в шлюбі і їх подружжя має двох малолітніх дітей, які проживають з нею. Пояснила, що спільне життя в них не склалося, оскільки у них різні погляди на вирішення найважливіших сімейних питань, протягом року вони разом не проживають, шлюбних відносин не підтримують, а їх шлюб існує формально. Позивач пояснила, що в наданий сторонам строк на примирення такого не настало. Відповідач в підготовчому судовому засіданні позов визнав та підтвердив пояснення позивачки в частині часу укладення шлюбу, наявності малолітніх дітей та причин розірвання шлюбу. Пояснив, що більше року вони разом не проживають. Суд, вислухавши позивачку та відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. З пояснень сторін, свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , свідоцтв про народження серії [NUMBER] , [NUMBER] встановлено, що сторони по справі перебувають у шлюбі з 18.07.2011 року та від шлюбу мають малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами існує формально. На даний час фактично шлюб припинено і подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим. Незважаючи на те, що сторонам у справі було надано строк на примирення, позивач та відповідач не примирились. Відповідно до ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, а відповідно до ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] втратили почуття любові один до одного. На даний час шлюб фактично припинено і спроби відновити шлюбні відносини до позитивного результату не призвели. Таким чином шлюб існує формально, а тому його необхідно розірвати. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно приписів ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивачем при поданні позовної заяви сплачено 768 грн. 40 коп. судового збору, що підтверджується квитанцією №10 від 18.09.2019 року, а тому у зв`язку з визнанням позову відповідачем, позивачу підлягає поверненню з Державного бюджету 384 грн. 20 коп. судового збору, сплаченого за подання позовної заяви. В той же час, за цими ж правилами з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 384 грн. 20 коп. витрат на сплату судового збору. На підставі ст.105, 110 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved