Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчаться, у розмірі ј від його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня звернення до суду до закінчення навчання 31.01.2022 чи до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років, за умови, що вона продовжує навчання. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 11.10.1997 р. перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 04.03.2011. В шлюбі народилась дитина [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні.Донька навчається на денній формі навчання в Національній академії Національної гвардії України та потребує матеріальної допомоги. Навчання доньки потребує значних втрат, відповідно до договору про надання освітніх послуг загальна вартість навчання 21300 грн. Позивач не має можливості сплачувати кошти за навчання оскільки отримує мінімальну заробітну плату. Відповідач є військовослужбовцем та здатен надавати допомогу на утримання доньки. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 23.09.2020 позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків. У вказаний строк позивач усунув зазначені в ухвалі недоліки. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 19.10.2020 провадження у справі відкрито. Суд вирішив проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явилась, повідомлялась своєчасно і належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове не з`явився, повідомлявся своєчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомив. Інших заяв та клопотань від сторін не надійшло. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09.04.1999, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] , відповідно до договору №3/20 від 18.08.2020, а також довідки від 07.09.2020 №4/142 виданою Національною академією Національної гвардії України, є студенткою1 курсу Національній академії Національної гвардії України денної форми навчання, за ступенем магістр, спеціальністю філологія, строк навчання 1 рік 5 місяців. Загальна вартість освітньої послуги складає 21300 грн. Згідно з довідкою про доходи від 17.09.2020, яка видана виробничим підрозділом «Харківська дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця», розмір доходу [PERSON] з березня 2020 по серпень 2020 складає 51960,27 грн. Суд на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні наданих доказів, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. В судовому засіданні встановлено, що дочка відповідача [PERSON] навчається за контрактною формою навчання в Національній академії Національної гвардії України. Згідно з ч.ч.1,2 ст.200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Частиною 1 статті 182 Сімейного кодексу України передбачається, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ про батьківство, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Вирішуючи питання щодо можливості відповідача надавати допомогу своїй повнолітній дитині, яка продовжує навчання, суд виходить з того, що відповідач є працездатного віку, не надав суду доказів, які б свідчили про неможливість надання допомоги повнолітній дочці, також не надав доказів скрутного матеріального становища, чи поганого стану здоров`я. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позивачем надано достатні докази, які вказують на те, що [PERSON] може сплачувати аліменти на повнолітню дитину, та має таку можливість. Відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Оскільки за пред`явлення позову про стягнення аліментів позивачі звільняються від сплати судового збору, а суд дійшов до висновку про задоволення позову, судовий збір стягується з відповідача на користь держави. На підставі викладеного і

Outcome: approved