Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої ушкодженням здоров'я посилаючись на те, що 03 січня 2014 року близько 17 години відповідач випустив собаку (бійцівської породи) на вулицю без намордника, а остання спричинила їй тілесні ушкодження у вигляді рани правої молочної залози та завдала моральних страждань. Тому просить суд стягнути з відповідача на її користь майнову шкоду у розмірі 1178,40 грн., моральну шкоду у розмірі 10000,00 грн. та витрати пов'язані з розглядом справи. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, додатково пояснивши, що вона проживає за адресою [ADDRESS], а відповідач до того часу як її вкусила собака проживав за адресою: [ADDRESS], де утримував велику собаку бійцівської породи. 03 січня 2014 року у вечірній час вона вийшла з території свого домоволодіння на вулицю. Із сусіднього домоволодіння за адресою: [ADDRESS] на вулицю також вийшла мати відповідача [PERSON] виливати помиї. В цей час з двору домоволодіння [PERSON] через відчинену хвіртку вибігла собака відповідача, напала на неї вдаривши в обличчя від чого вона впала на землю та вкусила за груди. Далі до неї підбігла [PERSON] та відтягнула від неї собаку. Після вона звернулась до медичного закладу за медичною допомогою, де лікувалась від укусу собаки. Просить задовольнити її позов. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив суду, що його мати [PERSON], вже дати та часу не пам'ятає, вийшла з двору свого домоволодіння за адресою: [ADDRESS], на вулицю з відром води залишивши відчиненою хвіртку двору домоволодіння. В цей час повз подвір'я проходила [PERSON] та заговорила до його матері. Його собака вибігла з двору та стрибнувши штовхнула позивачку після чого його мати [PERSON] вилила на них відро мильної води та забрала собаку від позивача. Після вказаної події [PERSON] скаржилась на те, що її вкусила собака за груди. Самої події нападу його собаки на позивачку він не бачив, а вказані обставини йому відомі зі слів його матері [PERSON] Підтвердив, що він є власником собаки, що стрибнула на позивача, однак стверджує, що собака не має породи, позивачку не кусала, оскільки, вказана собака є однорічним цуценям, який не міг її покусати. Підтвердив, що за вказаною подією був притягнутий до адміністративної відповідальності. Щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди він категорично заперечує, так як чеків на підтвердження матеріальних збитків завданих позивачці на суму 1178,40 грн. він не бачив, а бачив лише одну квитанцію на суму 56 грн. Просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Суд, дослідивши зібрані в судовому засіданні докази вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи із наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] знаходилась на стаціонарному лікуванні в хірургії, відділення Бобринецької ЦРЛ з 03 січня 2014 року по 18 січня 2014 року з діагнозом: укушена собакою рана правої молочної залози, що підтверджується епікризом № 37 Бобринецької ЦРЛ (а.с. 5). Згідно копії постанови Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 28 березня 2014 року, [PERSON], [INFO], визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 51 грн. з конфіскацією тварини. З вказаної постанови судом також встановлено, що [PERSON] порушив правила утримання собак, внаслідок чого собака спричинила [PERSON] тілесні ушкодження. З відміткою на постанові про набрання нею законної сили вбачається, що дана постанова законної сили 08.04.2014 року (а.с. 13). Частиною 3 статті 61 ЦПК України встановлено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно ч.1 статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Частинами ч.2, 5 статті 1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодовувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Отже, шкода, завдана позивачу собакою відповідача підлягає відшкодуванню відповідачем по справі. З довідки, яка була видана за підписами лікуючого лікаря [PERSON] та заступника головного лікаря [PERSON] Бобринецької ЦРЛ встановлено, що на лікування [PERSON], що знаходилась на стаціонарному лікуванні в Бобринецькій ЦРЛ в хірургічному відділенні з 03.01.2014 року по 18.01.2014 року з діагнозом «Укушена собакою рана правої молочної залози» були затрачені лікарські засоби на загальну суму 1178,40 грн. (а.с. 4). Зі змісту ч.1 ст. 11 ЦПК України вбачається, що суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ч.4 ст.60 ЦПК України). Однак, відповідач не навів будь-яких підстав звільнення від доказування (ст.61 ЦПК), не надав будь-яких доказів на підтвердження звільнення від обов'язку відшкодувати завдану ним шкоду: наявності непереборної сили або умислу потерпілого. Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди є обґрунтованими, ґрунтуються на нормах ЦК України, а тому підлягають задоволенню. Отже, позовні вимоги позивача в частині стягнення матеріальної шкоди в сумі 1178,40 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі з відповідача [PERSON] Згідно ч.1, 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Статтею 23 ЦК України також визначено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Пунктом 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Згідно ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Так, [PERSON] знаходилась на стаціонарному лікуванні в Бобринецькій ЦРЛ в хірургічному відділенні з 03.01.2014 року по 18.01.2014 року з діагнозом «Укушена собакою рана правої молочної залози», перенесла фізичний біль та нервові збудження, негативні емоції та переживання, у зв'язку з чим виникла необхідність адаптуватися до нових дискомфортних умов існування та життєдіяльності, що свідчить про перенесені позивачем моральні страждання та є підставою для відшкодування моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Однак, позовні вимоги позивача в частині стягнення моральної шкоди в сумі 10000 грн. є явно завищеною та підлягають частковому задоволенню виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, враховуючи характеру правопорушення, характер та обсяг фізичних і душевних страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалість і можливості відновлення), стану здоров'я позивача, тяжкості вимушених змін у життєдіяльності, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, врахувавши особу відповідача, яка є пенсіонеркою, суд визначає розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 1000 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд також стягує з відповідача на користь позивача 243,60 грн. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: partial