Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-02 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки у зв'язку з несплатою аліментів. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем по справі, [PERSON] проживали у зареєстрованому шлюбі, який розірвано згідно рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області, у зв'язку з чим відділом реєстрації актів цивільного стану Надвірнянського районного управління юстиції Івано-Франківської області зроблено відповідний актовий запис за № 231 від 07.12.2009 р. За час шлюбу у них народився син [PERSON] [INFO], який на даний час є повнолітнім. Рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 21.10.2009 р. присуджено стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. На виконання даного рішення їй було видано виконавчий лист, який вона направила для примусового виконання у відділ ДВС Надвірнянського районного управління юстиції. 04.10.2015 р. виплата аліментів припинилась у зв'язку з досягненням сином [PERSON] повноліття. Протягом всього часу стягнення аліментів відповідач систематично не сплачував їй присуджені судом аліменти. Внаслідок неналежного виконання відповідачем рішення суду, за ним утворилася заборгованість по виплаті аліментів, яка станом на 04.10.2015 рік становила 43639,60 грн. Відповідач злісно\~ухилявся від\~виконання свого\~обов'язку\~по сплаті\~аліментів протягом 2010-2015 років. Згідно проведених розрахунків за період з 08.12.2010 року по 04.10.2015 року сума неустойки (пені), яку відповідач зобов'язаний сплатити на її користь складає 13267,89 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримав повністю з підстав, зазначених в позові, просив стягнути з відповідача на користь позивача пеню у зв'язку з несплатою аліментів в сумі 13267 грн. 89 коп. Також просив стягнути з відповідача в користь позивача понесені судові витрати. Не заперечуває проти проведення заочного розгляду справи та постановлення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, у відповідності до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України, з опублікуванням якого особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Про причини неявки відповідач не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутності не поступало. Тому зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст. 76, 81 ЦПК України і, які сторона вважає достатніми для обгрунтування і заперечення своїх позовних вимог, та, з'ясувавши фактичні обставини, приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони проживали в зареєстрованому шлюбі, який розірвано згідно рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області, у зв'язку з чим відділом реєстрації актів цивільного стану Надвірнянського районного управління юстиції Івано-Франківської області зроблено відповідний актовий запис за № 231 від 07.12.2009 р. (а.с. 7). За час шлюбу у них народився син [PERSON] [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 3). Рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 21.10.2009 р. присуджено стягувати з відповідача в користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття (а.с. 6). На виконання даного рішення позивачу було видано виконавчий лист, який вона направила для примусового виконання у відділ ДВС Надвірнянського районного управління юстиції (а.с. 5). Протягом всього часу стягнення аліментів відповідач неналежним чином виконував рішення суду, внаслідок чого за ним утворилася заборгованість по виплаті аліментів, яка згідно розрахунку головного державного виконавця Надвірнянського РВ ДВС ГТУ юстиції в Івано-Франківській області від 21.03.2018 р. за № 208, станом на 04.10.2015 рік становить 43639,60 грн. (а.с. 4). Згідно проведених розрахунів за період з 08.12.2010 року по 04.10.2015 року сума неустойки (пені), яку відповідач зобов'язаний сплатити на користь позивача складає 13267,89 грн. У відповідності до ч. 1 ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. її, завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Пунктом 22 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року за № 3 роз'яснено, що передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. При таких обставинах, з положення наведеної вище норми Сімейного кодексу України, а також практики Верховного суду України випливає, що оскільки відповідач протягом тривалого часу не сплачував аліменти, внаслідок чого виникла заборгованість виключно з вини відповідача, позивач, як одержувач аліментів на утримання неповнолітніх дітей, має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Таким чином суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] пені у зв'язку з несплатою аліментів в сумі 13267 грн. 89 коп. слід задоволити. Відповідно до ч.ч. 1 2 ст.\~141\~ЦПК України судовий\~збір покладається\~на сторони\~пропорційно розміру\~задоволених позовних\~вимог. Інші\~судові витрати,\~повязані з\~розглядом справи,\~покладаються: у\~разі задоволення\~позову \~на відповідача; у\~разі відмови\~в позові\~ на\~позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому судові витрати підлягають стягненню з відповідача, зокрема: 500 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу на користь позивача згідно квитанції № 617752 від 03.05.2018 р., а також 704 грн. 80 коп. судового збору в дохід держави. На підставі ст. 196 СК України, ст. 549 ЦК України, п. 22 Постанови Пленуму\~ВС України\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів»\~від 15\~травня 2006\~року за\~№ 3,

Outcome: approved