Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що 19 лютого 2003 року, реєстратором актів громадського стану в м.Хомс Сірійської Арабської Республіки, був зареєстрований шлюб між нею та відповідачем по справі, про що було зроблено актовий запис за № 2795. Від даного шлюбу сторони мають двох дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивачка вказує, що з 27.07.2012 року по теперішній час вона з відповідачем стосунки як подружжя не підтримує, спільне господарство не веде, а тому вважає, що збереження сім'ї є неможливим, оскільки вони втратили почуття кохання один до одного. Оскільки сім'я фактично розпалась, позивачка вважає, що примирення між ними неможливе, у зв'язку з чим просить розірвати шлюб у судовому порядку. Позивачка в судове засідання не з'явилась, але надала заяву з проханням справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач двічі в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, заяви до суду про причину неявки не надіслав. Суд, зі згоди позивачки, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із перекладу свідоцтва про укладення шлюбу від 15.07.2008 року (а.с.19), 19.02.2003 року був укладений шлюб між [PERSON],[INFO] та [PERSON],[INFO], який був зареєстрований реєстратором актів громадського стану в м.Хомс Сірійської Арабської Республіки, про що було зроблено актовий запис за № 2795. Відповідно до ч.ч.3,4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Згідно ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами носить формальний характер, вони фактично припинили подружні стосунки, відносини не підтримують, втратили почуття поваги та кохання один до одного, примирення не бажають. За таких обставин, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, у зв'язку з чим, на думку суду, сім'я розпалась остаточно, шлюб між ними варто розірвати. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України суд може розірвати шлюб за позовом одного із подружжя. В силу ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як видно із свідоцтва про шлюб, позивачка не змінювала прізвище. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд також вважає за необхідне роз'яснити сторонам, що згідно абз.2 ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved