Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-28 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до Вишківської селищної ради Хустського району, третя особа без самостійних вимог: управління Держгеокадастру в Хустському районі про визнання права на реєстрацію прав власності на земельну ділянку кадастровий №2125355300:01:013:0030 в порядку спадкування. Позов мотивовано тим, що 10 грудня 2013 року помер її чоловік [PERSON]. Після смерті чоловіка відкрилася спадщина на нерухоме та рухоме майно, а саме: земельну ділянку площею 1,35 га, яка розташована на території Вишківської селищної ради Хустського району, Закарпатської області. Дана земельна ділянка належала на праві приватної власності сину позивачки [PERSON]. В 2007 році [PERSON] помер і [PERSON]- чоловік позивачки відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.12.2008 року, прийняв спадщину після смерті сина, в тому числі дану земельну ділянку. Прийнявши спадщину, [PERSON] при житті не виготовив правовстановлюючий документ на земельну ділянку. На даний час позивачка як спадкоємець першої черги після смерті чоловіка, прийняла спадщину на майно покійного, окрім земельної ділянки, що належала сину, оскільки при житті її чоловік не виготовив на спадкову землю правовстановлюючий документ. Просила задовольнити її вимоги та визнати за нею право на реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 1,35 га, розташовану на території смт. Вишково, Вишківської селищної ради Хустського району Закарпатської області для ведення особистого селянського господарства, на підставі державного акту на право приватної власності на землю, серії Р4 № 062684, виданого на підставі розпорядження голови Хустської райдержадміністрації від 01 березня 2002 року № 69, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 26669 від 26 червня 2003 року кадастровий № 2125355300:01:013:0030 у порядку спадкування після смерті [PERSON], померлого 10 грудня 2013 року. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилась, подала до суду заяву в якій просила суд розглядати справу у її відсутності. Позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився. До суду надійшла заява за підписом Вишківського селищного голови [PERSON], в якій він просить суд розглядати справу у відсутності представника Вишківської селищної ради, не заперечуючи проти задоволення позовних вимог. Представник третьої особи [PERSON] в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі. Не заперечила щодо задоволення позовних вимог. Відповідно до ст.158, ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону, або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст.61 ЦПК України обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. В ході розгляду справи встановлено, що позивачка [PERSON] та [PERSON] проживали у зареєстрованому шлюбі з 1972 року ( а.с. 6). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом № 1247 від 20.12.2008 року [PERSON] успадкував 1/2 частину земельної ділянки свого покійного сина [PERSON] Земельна ділянка площею 1,35 га, яка розташована на території Вишківської селищної ради, передана для ведення особистого селянського господарства, що належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серії Р4 №062684, виданого на підставі розпорядження голови Хустської райдержадміністрації від 01.03.2002 року №69, та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №26669 від 26 червня 2003 року, кадастровий №2125355300:01:013:0030 ( а.с. 11). Згідно із свідоцтвом про право на спадщину за законом №1247 від 20.12.2008 року [PERSON] успадкувала 1/2 частину земельної ділянки свого покійного сина [PERSON] Земельна ділянка площею 1,35 га, яка розташована на території Вишківської селищної ради, передана для ведення особистого селянського господарства, що належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серії Р4 № 062684, виданого на підставі розпорядження голови Хустської райдержадміністрації від 01.03.2002 року №69, та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 26669 від 26 червня 2003 року, кадастровий №2125355300:01:013:0030 ( а.с. 12). Свідоцтвом про смерть а/з № 138 від 10.12.2013 року, стверджується, що чоловік позивачки [PERSON] помер 10.12.2013 року. Вступивши фактично в управління спадковим майном, після смерті чоловіка, оформити юридично свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку кадастровий №2125355300:01:013:0030, позивачка не має можливості, оскільки при житті її чоловік [PERSON] не оформив право власності на 1/2 частину спадщини, що відкрилася після смерті сина [PERSON] З наведених вище обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають до задоволення. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності на земельну ділянку та його державної реєстрації. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Частиною 3 ст.1296 ЦК України визначено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до Протоколу № 11 Європейської конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод» право мирно володіти своїм майном підлягає судовому захисту. Поновлення прав позивача суд вважає можливим шляхом визнання за ним права на реєстрацію права власності. Враховуючи наведене,

Outcome: approved