Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON], в якому просить: - стягнути з [PERSON] за прострочення виплати основного боргу на користь [PERSON] додатково до суми боргу 1 230 грн. збитків від інфляції та 630 грн. 3% річних; - внести відповідні виправлення до виконавчого листа від 25.07.2010 року або видати новий виконавчий лист з урахуванням зазначених сум. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 07 липня 2010 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 2 800 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, 2 000 грн. моральної шкоди та 200 грн. витрат за надання правової допомоги, а всього у сумі 5 000 грн. Виконавчий лист згідно вищевказаного рішення видано 25 липня 2010 року та пред'явлено позивачем до Комінтернівського ВДВС ХМУЮ, на даний час рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 07 липня 2010 року боржником не виконано. Оскільки весь цей час [PERSON] користується грошовими коштами [PERSON], позивач має право на відшкодування йому інфляційних збитків та 3 % річних за весь час прострочення виконання рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 07 липня 2010 року. У судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить розглядати справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Також зазначив, що у разі неявки в судове засідання відповідача на підставі ст. 224 ЦПК України не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. У відповідності до приписів ч. 5 ст. ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Враховуючи викладене, відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. У відповідності до приписів ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Як вбачається із матеріалів справи, заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова 07 липня 2010 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 2 800 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, 2000 грн. моральної шкоди та 200 грн. витрат за надання правової допомоги, а всього у сумі 5 000 грн. У відповідності до приписів ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. На виконання зазначеного рішення 26.07.2010 року Комінтернівським районним судом м. Харкова видано виконавчий лист, який пред'явлено позивачем для примусового виконання до Комінтернівського ВДВС ХМУЮ. Як вбачається з листа Комінтернівського ВДВС ХМУЮ від 25.09.2014 року станом на 25.09.2014 року рішення боржником не виконано. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. У зв'язку із простроченням відповідачем сплати суми основного боргу, позивачем на загальну суму заборгованості у розмірі 5000грн. за період з 07.07.2010 року по 25.09.2014 року нараховано 1 230, 00 грн. - інфляційних витрат та 636, 58 грн. - 3% річних від простроченої суми. Суд зазначає, що статтею 625 ЦК регулюються зобов'язальні правовідносини, тобто її дія поширюється на порушення грошового зобов'язання, яке існувало між сторонами до ухвалення рішення суду. При цьому ч. 5 ст. 11 ЦК, в якій ідеться про те, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду, не дає підстав для застосування положень ст. 625 ЦК у разі наявності між сторонами деліктних, а не договірних зобов'язань. Крім того, з рішення суду зобов'язальні правовідносини не виникають, так як вони виникають з актів цивільного законодавства, про що й зазначено в ст. 11 ЦК, адже рішення суду лише підтверджує наявність чи відсутність правовідносин і вносить у них ясність та визначеність. З заочного рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова 07 липня 2010 року вбачається, що договірні відносини між [PERSON] та [PERSON] виникли тільки щодо повернення 2800грн. боргу, а тому нарахування позивачем інфляційних витрат та річних на 2000грн. моральної шкоди та 200грн. витрат на правову допомогу, стягнутих з відповідача згідно вказаного рішення, є безпідставним. За розрахунком суду за період з 07.07.2010 року по 25.09.2014 року на суму заборгованості у розмірі 2800грн. на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України інфляційні витрати склали 688,80грн., річні - 356,48грн. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм, матеріалів справи та, враховуючи прострочення відповідачем виплати основної суми боргу, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача за період з 07.07.2010 року по 25.09.2014 року інфляційних витрат у розмірі 688, 80 грн. та 3% річних у розмірі 356, 48 грн. Щодо позовних вимоги про внесення виправлення до виконавчого листа від 25.07.2010 року або видачі нового виконавчого листа, суд зазначає, що згідно ч. 2 ст. 368 ЦПК України за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист. У відповідності до ч. 2 ст. 369 ЦПК України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі. З огляду на викладене, чинне законодавством не передбачає можливості внесення змін до виконавчого листа за наслідками стягнення з боржників додаткових сум, новий виконавчий лист видається стягувачу після набрання рішенням, яким такі суми стягнуті, законної сили. Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial