overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності на спадкове майно - земельну ділянку площею 2.92 в умовних кадастрових гектарах, яка належала її дядькові [PERSON] відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ТР № 0165289 від 15 жовтня 1996 року, виданого селянською спілкою «Стрипа» с.Соснів Теребовлянського району Тернопільської області, оскільки нотаріусом їй не видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом. У судове засідання позивач не з`явилась, її представник [PERSON] позовні вимоги підтримала із мотивів, викладених у позові, просить його задовольнити. Відповідач Золотниківська сільська рада Теребовлянського району у судове засідання не з`явилась, подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та визнання позовних вимог. Третя особа приватний нотаріус Теребовлянського районного нотаріального округу Гордєєва Л.І. у судове засідання не з`явилась, хоча була належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Позивач [PERSON] є племінницею [PERSON] . Дядькові позивача [PERSON] належало право на земельну частку (пай) у землях, які перебували у колективній власності селянської спілки «Стрипа» с.Соснів Теребовлянського району, розміром 2.92 в умовних кадастрових гектарах, що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ТР № 0165289 від 15 жовтня 1996 року. Державного акта на право власності на вказану земельну ділянку [PERSON] не виготовив. 1 вересня 1998 року [PERSON] склав заповіт в користь [PERSON] , яким заповів їй усе належне йому майно. Після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , відкрилась спадщина на належну йому земельну ділянку у землях селянської спілки «Стрипа», яку прийняла його племінниця [PERSON] , оскільки на день смерті разом із ним постійно проживала. Однак, свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказану земельну ділянку позивач не виготовила. Згідно з розрахунком нормативної грошової оцінки відділу №8 Управління у Тернопільському районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 20.10.2021 року вартість земельної ділянки складає 20815.18 грн. Відповідно до ст.524, 548,549 ЦК України 1963 року, який підлягає застосуванню у вказаних правовідносинах, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Аналізуючи зазначені обставини, суд приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] про визнання за нею права власності на спадкове майно (земельну ділянку) слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить визнати незаконним прийняття її на посаду «кухар» без встановлення тарифного розряду з 12.03.2003 року; стягнути за цей період недоплачену заробітну плату, починаючи з 12.03.2003 року по 2013 року; провести індексацію заробітної плати за весь період з 12.03.2003 року до 2013 року; стягнути недоплачену заробітну плату за період з березня по квітень 2010 року як таку, що сплачена у меншому розмірі; стягнути моральну шкоду у розмірі 25000 гривень. Представником позивача було заявлено клопотання про призначення судово-економічної експертизи. Позивач посилається на те, що для підтвердження фактів, які обґрунтовують позовні вимоги необхідні спеціальні знання, та просить доручити проведення експертизи експерту ХНДІСЕ ім.засл.проф. М.С. Бокаріуса. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, суд доходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст.143 ЦПК України для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі. На теперішній час з приводу обставин, для встановлення яких заявлене клопотання, є достатньо даних, оцінку яким суд дасть в нарадчій кімнаті під час ухвалення рішення по справі. За таких обставин суд вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить визнати незаконним прийняття її на посаду «кухар» без встановлення тарифного розряду з 12.03.2003 року; стягнути за цей період недоплачену заробітну плату, розпочинаючи з 12.03.2003 року по 2013 року; провести індексацію заробітної плати за весь період з 12.03.2003 року до 2013 року; стягнути недоплачену заробітну плату за період з березня по квітень 2010 року як таку, що сплачена у меншому розмірі; стягнути моральну шкоду у розмірі 25000 гривень. Представник відповідача Корнієнко О.В. звернулась до суду з клопотанням про заміну первісного відповідача належним відповідачем: Солоницівський навчально-виховний комплекс «Спеціалізована загальноосвітня школа І-ІІ ступенів з поглибленим вивченням іноземної мови - дошкільний заклад «Перлина» Дергачівської районної ради Харківської області; залучити в якості співвідповідачів: ПАТ «Харківська ТЕЦ-5», Солоницівську селищну раду Дергачівського району Харківської області, відділ освіти Дергачівської районної адміністрації. Згідно ч.1 ст.32 ЦПК України, позов може бути пред'явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Відповідно до ч.1 ст.33 ЦПК України, суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача. Зі змісту статей 32, 33 ЦПК України випливає, що заміна відповідача або залучення співвідповідача може бути виключно за клопотанням позивача або його представника. В даному випадку воно заявлене представником відповідача і задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить визнати незаконним прийняття її на посаду «кухар» без встановлення тарифного розряду з 12.03.2003 року; стягнути за цей період недоплачену заробітну плату, розпочинаючи з 12.03.2003 року по 2013 року; провести індексацію заробітної плати за весь період з 12.03.2003 року до 2013 року; стягнути недоплачену заробітну плату за період з березня по квітень 2010 року як таку, що сплачена у меншому розмірі; стягнути моральну шкоду у розмірі 25000 гривень. Представник позивача [PERSON] звернулась до суду з клопотанням про залучення в якості третьої особи територіальну державну інспекцію праці Харківської області. Заслухавши пояснення позивача, представників відповідачів, суд доходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 35 ЦПК України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача чи відповідача до ухвалення судом рішення, якщо рішення в справі може вплинути на їх права або інтереси щодо однієї із сторін. Відмовляючи в задоволенні клопотання, суд виходить з того, що рішення в справі не може вплинути на права або обов'язки територіальної державної інспекції праці Харківської області щодо однієї із сторін.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить визнати право власності на 1/2 частину домоволодіння [ADDRESS]. В зазначеній заяві позивач просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на домоволодіння за адресою: [ADDRESS], що належить [PERSON] Суд вважає заяву такою, що підлягає частковому задоволенню, оскільки невжиття заходів по забезпеченню позову може зробити неможливим виконання рішення суду. При цьому суд вважає достатнім забезпечення позову у виді заборони відчуження майна. На підставі викладеного, та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить визначити порядок користування земельною ділянкою за адресою: вул. Ілліча, 10, с. Козача Лопань, Дергачівський район, Харківська область. Відповідач [PERSON] звернулась до суду з клопотанням про зупинення провадження у справі, посилаючись на те, що вона не прийняла спадщину за заповітом, після смерті [PERSON], померлої 01.11.2013 року. Заслухавши позивача, відповідача, суд доходить до наступного. Підстави зупинення провадження у справі передбачені ст.ст. 201-202 ЦПК України. Підстави на які посилається відповідач зазначеними статтями не передбачені, тому клопотання задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить встановити факт проживання з [PERSON] , [INFO] , з травня 2010 року до дня відкриття спадщини після смерті [PERSON] . В судове засідання заявник не з`явилася, надала до суду заяву про слухання справи без її участі, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заперечення, в яких просив у задоволенні позовних вимог відмовити. Третя особа в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про слухання справи без її участі. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі та оцінивши їх як кожен окремо, так і в їх сукупності за внутрішнім переконанням, дійшов наступного висновку. Під час розгляду справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З [PERSON] почала постійно проживати однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [INFO] , в квартирі, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Квартира за адресою: [ADDRESS] перебувала у ласності [PERSON] . В середині вересня 2018 року [PERSON] пішов з дому та не повернувся. Шевченківський ВП ГУ НП в Харківській області повідомив [PERSON] про те, що особа з паспортом [PERSON] була знайдена померлою та доставленв до моргу. Днем смерті [PERSON] зареєстровано 17.09.2018 р. В березні 2019 року позивач звернулась до Сьомої міської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини як спадкоємець четвертої черги. Листом Сьомої міської державної нотаріальної контори від 21.03.2019 року позивачу відмовили у видачі свідоцтва про прийняття спадщини. Також позивач посилалася на показання свідків [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. З змісту досліджених в судовому засіданні доказів (документів), судом встановлено, що покійний [PERSON] проживав однією сім`єю із [PERSON] з 2010 року до дня його смерті однією сім`єю. Сумнівів у достовірності досліджених доказів, судом не встановлено. За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю без шлюбу. Встановлення вказаного факту для заявниці має юридичне значення та необхідне для прийняття спадщини за законом, що відкрилася після смерті [PERSON] , який помер [INFO] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить поділити майно, набуте під час шлюбу з відповідачем, а саме: виділити їй та визнати за нею право власності на кімнату 2-а площею 17,30 кв.м. з балконом площею 1,60 кв.м., виділити та визнати право власності за [PERSON] на кімнату 1-а площею 12,60 кв.м., а кухню (8,60 кв.м.), ванну (3,90 кв.м.), передпокій (10,10 кв.м.) та туалет (1,00 кв.м.) залишити у спільній сумісній власності. 30.09.2014 року позивачка збільшила розмір своїх позовних вимог і просить суд визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] та визнати заборгованість відповідача в сумі 21767 грн. 55 коп. по сплаті аліментів на двох дітей такою, що погашена. Свої вимоги мотивує тим, що 23 вересня 2005 року позивачка уклала з відповідачем шлюб, від якого вони мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON] [INFO] та доньку [PERSON] [INFO], які проживають разом з нею. 19.06.2012 року рішенням Біляївського районного суду Одеської області вказаний шлюб було розірвано. В період шлюбу вони за договором про пайову участь у будівництві об'єкта нерухомого майна від 29.10.2010 року придбали двокімнатну квартиру [ADDRESS]. Посилаючись на те, що відповідач не сплачує аліменти на утримання двох дітей і має заборгованість у розмірі 21767 грн. 55 коп. просить суд визнати за нею право власності на всю квартиру та визнати заборгованість відповідача по аліментам такою, що погашена. Відповідач подав до суду зустрічну позовну заяву, в якій просив визнати квартиру [ADDRESS] спільною частковою власністю [PERSON] та [PERSON] та визнати за ним право власності на 2/3 її частини. Свої вимоги мотивує тим, що вищевказана квартира була набута в період шлюбу, але договір про співпрацю по інвестуванню будівництва квартири вартістю 112595 грн. 56 коп. між ним та ТОВ «Черноморьє плюс» був укладений 13 квітня 2005 року, тобто до укладення шлюбу з позивачкою та частина пайового внеску у розмірі 60763 грн. була сплачена ним до шлюбу і не є спільними коштами подружжя, а тому просить суд визнати за ним право власності на 2/3 її частини. В судовому засіданні представники сторін подали до суду заяви, в яких зменшили розмір позовних вимог і просять визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності по ? частині квартири [ADDRESS]. Заслухавши сторони та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позови підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України та ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). В судовому засіданні встановлено, що з 23.09.2005 року по 19.06.2012 року сторони перебували у шлюбі. (а.с. 5). З свідоцтва про право власності виданого 01 лютого 2011 року Хлібодарської селищної ради вбачається, що [PERSON] належить квартира [ADDRESS] (а.с. 8). Враховуючи те, що вказану квартиру сторони набули в період шлюбу, вона є їх спільною сумісною власності, а тому суд вважає можливим визнати за ними право власності по ? її частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить поділити майно, що є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] В судовому засіданні позивач звернулась до суду з клопотанням про забезпечення позову, в якому просить суд заборонити відчуження житлового будинку та земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] та накласти арешт на майно, що знаходиться за цією адресою. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, суд доходить висновку, заява підлягає частковому задоволенню, оскільки невжиття заходів по забезпеченню позову може зробити неможливим виконання рішення суду. При цьому заявником в заяві про забезпечення позову чітко не зазначено, на яке саме майно за вищевказаною адресою вона просить накласти арешт, тому в цій частині вимог слід відмовити. На підставі викладеного, та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Подальше спільне життя з відповідачем та збереження сім'ї позивачка вважає неможливим. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «[PERSON]». В судове засідання позивачка не з'явилася, але подала письмову заяву, в якій просить суд розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.19). Відповідач до суду також не з'явився, однак про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином та вчасно (а.с.13, 18), заперечень від останнього проти позову не надходило. За таких обставин суд визнав можливим розглядати справу заочно у відсутності [PERSON], оскільки в справі достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши всі матеріали справи, суд приходить до переконання про необхідність задоволення позовних вимог з наступних підстав. 17.11.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Прилуцького міськрайонного управління юстиції Чернігівської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №528 (а.с.5). Зі свідоцтв про народження (а.с.6, 7) вбачається, що сторони мають двох малолітніх синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.112 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність у них неповнолітніх дітей, зважаючи на те, що згідно з письмовою заявою позивачки вона наполягає на розлученні, а відповідач не надав заперечень проти такого, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб - розірванню. Також відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Тому суд вважає за можливе після розірвання шлюбу залишити відповідачу прізвище «[PERSON]», оскільки останній не звертався до суду з відповідною заявою про зміну прізвища. На підставі ст.110-114 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON], а також стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1000,00 гривень щомісяця, починаючи з 15.12.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Посилалася на те, що 01.07.2011 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Під час шлюбу у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося через відсутність взаємопорозуміння, сварок. З жовтня 2014 року сторони шлюбносімейні відносини не підтримують, мешкають окремо, відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, спору про майно між ними не має. Позивачка в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала. Відповідач до суду надав заяву, в якій зазначив, що з позовом згоден, просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд задовольняє позовні вимоги позивачки, виходячи з наступного: Судом встановлено, що сторони одружені з 01 липня 2011 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу буде мешкати з позивачкою. Спільне життя не склалося через відсутність взаємопорозуміння, сварок. З жовтня 2014 р. сторони припинили подружні відносини, спільне господарство не ведеться, відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, сімєю не піклується, постійної роботи не має, спір про поділ майна відсутній. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне шлюб між сторонами розірвати, оскільки подальше спільне життя чоловіка і жінки та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ст. 180 СК України передбачає обовязок батьків утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Суд у відповідності зі ст.ст. 182,183 СК України, вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1000 грн., починаючи з 15 грудня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача судовий збір на користь держави у розмірі 487 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], що зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану №2 Харківського обласного управління юстиції у м. Харкові, від 16 грудня 2006 року, про що в книзі реєстрації шлюбу зроблено відповідний актовий запис за № 2001. В обґрунтування своїх позовних вимог, посилається на те що, на протязі останніх років сумісне сімейне життя між нею та відповідачем погіршилось, взаєморозуміння та довіра між подружжям відсутня. Шлюбно-сімейних відносин не має, сімя розпалась остаточно і відновленню не підлягає. Примирення та збереження сімї не можливо і не є доцільним. До суду надійшла заява позивача [PERSON] про розгляд справи за її відсутності із зазначенням щодо підтримання заявлених вимог щодо розірвання шлюбу. Відповідач [PERSON] надав суду заяву про визнання вимог щодо розірвання шлюбу та розгляд справи за його відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, давши добутому правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 16 грудня 2006 року [PERSON] [INFO], уклав шлюб із [PERSON] [INFO] зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану №2 Харківського обласного управління юстиції у м. Харкові, від 16 грудня 2006 року, про що в книзі реєстрації шлюбу зроблено відповідний актовий запис за № 2001, після реєстрації шлюбу прізвище дружини «Нога» (свідоцтво про шлюб серії І-ВЛ № 054731). Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Згідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитині інваліда, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що спільне сімейне життя подружжя не склалось через різні погляди на життя, різні характери, шлюбно-сімейних відносин не має, сімя розпалась остаточно і відновленню не підлягає. Спільного господарства не ведуть з серпня 2013 року. Жодних доказів щодо необхідності збереження шлюбу у судовому засіданні не надано та судом не встановлено, тому подальше збереження сімї та не доцільно. За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, шлюб повинен бути розірваний. На підставі викладеного,

Outcome: approved