Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 25.11.2007 року сторони зареєстрували шлюб. Згідно рішення Монастириського районного суду від 23.12.2010 року шлюб між сторонами було розірвано. За час шлюбу в сторін народилась одна дитина: дочка - [PERSON] , [INFO] . Дитина на даний час проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Після розірвання шлюбу, відповідач [PERSON] участі у вихованні дитини не приймає, матеріальну допомогу на утримання дитини надає, однак сума коштів які він надає не є фіксованою, кошти відповідач сплачує в тому розмірі, в якому вважає за доцільне і коли має змогу, попри те, що є працездатною, здоровою особою, що надає йому можливість працювати та утримувати дитину. Також, позивач вказує, що будь яких інших осіб на утриманні відповідача [PERSON] немає, угоди про сплату аліментів у добровільному порядку між сторонами не досягнуто, тому, просить ухвалити рішення яким стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином повідомлялась про дату, час і місце розгляду справи. Від представника позивача - адвоката Гнатишин В.В. надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує повністю, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи, відзиву на позов не подав. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст.ст. 280,281 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі доказів, що є в матеріалах справи та ухвалити заочне рішення, про що суд постановив відповідну ухвалу, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи із наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому 25.11.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Монастириського районного управління юстиції Тернопільської області. За час шлюбу у сторін народилась дочка - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 20.03.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Монастириського районного управління юстиції Тернопільської області). Батьками [PERSON] , згідно вищевказаного свідоцтва про народження є сторони по справі. Рішенням Монастириського районного суду Тернопільської області від 23.12.2010 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Позивач зазначає, що дитина [PERSON] на даний час проживає з нею та перебуває на її утриманні. Оскільки відповідач є працездатною особою та неофіційно працює за межами України, просить ухвалити рішення яким стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. Так, згідно довідки про склад сім`ї та зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №3655 від 26.11.2019 року, позивач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , та до складу її сім`ї/зареєстрованих входять, зокрема, дочка - [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) від 22.01.2020 року, після реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положеннями ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Стаття 200 Сімейного кодексу України визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. В силу вимог ст. 182 СК суд при визначенні розміру аліментів враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до частини третьої ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Судом встановлено, що способу виконання обов`язку щодо утримання дитини позивач та відповідач не визначили, батько в добровільному порядку коштів на утримання дитини не надає. Дитина на даний час проживає із позивачем та перебуває на її утриманні. Таким чином, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, з урахуванням матеріального становища сторін, стану здоров`я відповідача, їх неповнолітньої дитини, тієї обставини, що обов`язок утримувати дітей лежить на обох батьках, вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають до часткового задоволення. При цьому суд виходить з розумності та достатності розміру стягуваних аліментів, необхідних для задоволення потреб позивача на утримання неповнолітньої дитини, встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, реальної можливості відповідача вказаний розмір аліментів сплачувати щомісячно. Крім того, судом встановлено, що [PERSON] є працездатним, інших утриманців не має, в матеріалах справи відсутні дані про те, що в останнього є постійне місце роботи та стабільний заробіток. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково та слід стягувати із відповідача [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вирішуючи питання розподілу судових витрат по справі, суд враховує те, що позивач звільнений від сплати судового збору, на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», тому відповідно до ст. 141 ЦПК України його слід стягнути з відповідача. Таким чином, із відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 768,40 грн.

Outcome: partial