Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 06 березня 2010 року уклала шлюб з [PERSON], який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Першотравенську Першотравенського міського управління юстиції Дніпропетровської області. Від шлюбу мають доньку: [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], які проживають разом зі мною і (бувають на моєму утриманні. Спільне сумісне життя не склалося у зв'язку з тим, що вони цілковито різні люди, з різними характерами та взагалі у них не співпадають погляди на сімейне життя та побут. На підставі цього між ними виникали суперечки та сварки, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам позивачки та інтересам дітей. У зв'язку з цим, з травня 2016 року, вона припинила з ним шлюбні стосунки і припинила вести спільне господарство. Подальше збереження шлюбу та примирення між ними не можливе. По домовленості між ними діти залишаються проживати з позивачкою, а на їх утримання стягуються з відповідача аліменти, майновий спір між ними відсутній, в разі його виникнення він буде вирішуватися окремо. Просить суд винести рішення, яким розірвати зареєстрований 06 березня 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Першотравенську Першотравенського міського управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 25. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за її відсутності, після розірвання шлюбу просить залишити прізвище [PERSON]. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить їх задовольнити. Виходячи з матеріалів справи, вбачається, що відповідно до свідоцтва про шлюб [NUMBER], 06 березня 2010 року [PERSON], [INFO], уродженець м.Першотравенська, Дніпропетровської області, та [PERSON], [INFO], уродженка м.Олександрія, Кіровоградської області, зареєстрували свій шлюб за актовим записом №25 у відділі реєстрації актів цивільного стану Першотравенського міського управління юстиції Дніпропетровської області. Копією свідоцтва про народження [NUMBER] від 07 липня 2010 року виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Першотравенського міського управління юстиції Дніпропетровської області підтверджується факт того, що у [PERSON] та [PERSON] є спільна дитина - [PERSON], [INFO]. Копією свідоцтва про народження [NUMBER] від 18 жовтня 2013 року виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Першотравенського міського управління юстиції у Дніпропетровській області підтверджується факт того, що у [PERSON] та [PERSON] є спільна дитина - [PERSON], [INFO]. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити з наступних підстав: Частиною 2 статті 3 СК України встановлено, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи особливий характер сімейних відносин а також те, що збереження шлюбу можливе лише на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Детально вивчивши й оцінивши мотиви розлучення, повно і всебічно з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, приймаючи до уваги те, що сторони наполягають на розірванні шлюбу, суд вважає, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, причини, що спонукають сторони наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно ч.1 ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягти з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір при пред'явленні позову до суду в розмірі 551,20 гривня.

Outcome: approved