Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований із [PERSON] 29 червня 2019 року Сарненським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Рівненській області, актовий запис № 162. В обґрунтування заявлених вимог в позовній заяві зазначено, що між подружжям виникали непорозуміння, через що сторони по справі втратили взаєморозуміння, внаслідок чого спільне життя та подружні стосунки припинені, а тому сторони вирішили шлюб розірвати. Позивач в судове засідання подала письмову заяву, якою просить задоволити її вимоги, проводити розгляд справи у її відсутність. Крім цього, позивач просить після розірвання шлюбу присвоїти їй дошлюбне прізвище - [PERSON] . Відповідач також у судове засідання подав письмову заяву, якою заявлені позивачем вимоги визнав повністю, просить проводити розгляд справи у його відсутність. Інших клопотань сторонами заявлено не було. З огляду на позицію сторін, повне визнання позову відповідачем, враховуючи вимоги ч.3 ст.200 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити рішення у цій справі за результатами підготовчого провадження. Правовідносини між сторонами виникли із сімейних відносин, пов`язаних із розірванням шлюбу. Згідно із ст.110 СК України - позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Факт реєстрації шлюбу між сторонами по справі доводиться наявним в матеріалах справи свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 29 червня 2019 року, згідно із яким вказаного числа між сторонами по справі було зареєстровано шлюб Сарненським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Рівненській області, про що зроблено актовий запис № 162. Відповідно до ст.112 СК України - суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Із позовної заяви встановлено, що між подружжям систематично виникали непорозуміння на побутовому грунті, через що фактично сімейні стосунки припинені. Згідно із ст.111 СК України - суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Подружжя має неповнолітню дитину : [PERSON] , [INFO] , що встановлено із позовної заяви та наданої суду копії свідоцтва про народження (серії [NUMBER] від 02 січня 2020 року). Однак, під час судового провадження із письмових заяв сторін судом з`ясовано, що сторони заперечують проти надання строку на примирення. Таким чином, враховуючи наведені вище обставини, відсутність бажання до примирення як у позивача, так і у відповідача - суд вважає, що надання сторонам строку на примирення є недоцільним, а тому позов [PERSON] підлягає до задоволення. Крім цього, позивач просить присвоїти їй після розірвання шлюбу дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Вказані правовідносини регулюються ст.113 СК України, якою встановлено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач виявила бажання отримати після розірвання шлюбу дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Із дослідженого судом свідоцтва про одруження від 29 червня 2019 року судом встановлено, що позивач до реєстрації шлюбу із [PERSON] мала дошлюбне прізвище « [PERSON] », а тому ця вимога також підлягає до задоволення. На підставі наведеного, ст.ст. 105, 110-112 СК України,

Outcome: approved