Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, посилаючись на те, що 17 листопада 2002 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Хмельницького міськрайонного управління юстиції Хмельницької області, про що в книзі реєстрації актів про одруження вчинено запис за 1 БВ № 076754. 01 грудня 2016 року рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 01 грудня 2016 року між сторонами припинений. Мають двоє дітей: сина [PERSON] [INFO] та доньку [PERSON] [INFO]. В період шлюбу подружжям було придбано у власність двокімнатну квартиру, загальною площею 65,3 кв.м. [ADDRESS]. Спірна квартира зареєстрована на імя [PERSON] Означена квартира була придбана у шлюбі за їх спільні кошти. Кошти ж отримані відповідачем від проданої квартири [ADDRESS] було вирішено відповідачем залишити на купівлю автомобіля та/або іншої нерухомості. Вважає, що спірна квартира є спільно нажитим майном подружжя, а тому підлягає розподілу. Оцінюючи спосіб розподілу майна, вважає необхідним відступити від принципу рівності часток подружжя . Відповідно до ч. 3 ст. 70 Сімейного кодексу України за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Умовою для збільшення частки в майні одного з подружжя є недостатність розміру аліментів для забезпечення розвитку та лікування дитини, яка з ним проживає. Підтвердженням наявності підстав для збільшення розміру своєї частки у спільному майні, зазначає, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 26 жовтня 2016 року вирішено стягувати із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON] [INFO] та доньки [PERSON] [INFO], в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 16 серпня 2016 року і до повноліття сина [PERSON], а потім на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] в розмірі 800 грн. щомісячно і до її повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліментів по 500 грн. на кожну дитину не може бути достатнім, оскільки лише на факультативні заняття дітей по вивченню англійської мови позивач витрачала приблизно 700 грн. (за обох) на місяць. Діти ходили на заняття спортом, а саме займались дзюдо в СШ «Авангард», вартість спортивної секції складала 200 грн. на місяць за обох дітей. Відповідач продовжував сплачувати по 500 грн. аліментів на кожну дитину, внаслідок чого позивач була змушена звернутись через повноважного представника до державного виконавця Першого MB ДВС Хмельницького МРУЮ про проведення перевірки щодо наявності / відсутності заборгованості по сплаті аліментів. Згідно відповіді, отриманої державним виконавцем їй повідомлялось, що аліменти повністю сплачені та заборгованість по аліментах відсутня. [PERSON] посилається на те, що оскільки розмір аліментів 500 грн., які стягуються рішенням суду із відповідача на її користь, недостатній для забезпечення розвитку і лікування дітей, які проживають зі мною, а тому вважає за необхідним відступи від засад рівності часток подружжя в праві спільної сумісної власності. Просить здійснити поділ спільного майна подружжя. Виділити у власність [PERSON] 2/3 частини квартири № 66, будинку №17/1 по Старокостянтинівському шосе у м. Хмельницькому- вартістю 31600 грн. Виділити у власність [PERSON]. 1/3 частини квартири № 66,будинку № 17/1 по Старокостянтинівському шосе у м. Хмельницькому- вартістю 15800 грн. У подальшому позивач позовні вимоги доповнила і просила здійснити поділ іншого майна подружжя. [PERSON] посилається на те, що за час спільного проживання нами були придбане майно, яке залишилось у квартирі, де проживає відповідач, яке необхідне розділити, а саме: пральна машина ВЕКО - 2500 грн., телевізор - 2000 грн., телевізор PHILIPS - 7831 грн., компютер LG - 3000 грн., планшет lenovo - 7000 грн., фотокамера olimpus - 3000 грн., мікрохвильова піч - 1600 грн.. праска brrum - 600 грн., хлібопічка - 700 грн., холодильник - 1950 грн., дитячі ліжка (2 од.) - 2900 грн., диван + 2 крісла - 3500 грн., кухонні меблі - 4500 грн., м'який куток на кухні - 1400 грн., меблі зали (стінка) - 2100 грн., стіл + крісло - 1500 грн.. меблі в коридорі - 3000 грн., велотренажер - 2800 грн., постільна білизна - 2000 грн., на загальну суму - 54431 грн. Позивач просить здійснити розподіл іншого майна у наступному порядку: [PERSON] виділити майно на суму 32381 грн., а саме: пральну машинуВеко - 2500 грн., телевізор - 2000 грн., телевізор philips - 7831 грн., компютер lg - 3000 грн., планшет lenove - 7000 грн., фотокамера olimpus - 3000 грн., мікрохвильову піч - 1600 грн., праскуbraum - 600 грн., холодильник - 1950 грн., дитячі ліжка (2 од.) - 2900 грн.; [PERSON]виділити майно на суму 21500 грн. а саме :кухонні меблі - 4500 грн., мякий куток на кухні - 1400 грн., меблі для зали - 2100 грн., стіл + крісло - 1500 грн.:_ меблі в коридорі - 3000 грн., велотренажер - 2800 грн., постільну білизну - 2000 грн.,_хлібопічку - 700 грн., диван + 2 крісла - 3500 грн.). У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, з підстав, викладених у позовній заяві. У судовому засіданні відповідач та його представник позовні вимоги визнав частково. Вказав, що квартира № 66, будинку № 17/1 по Старокостянтинівському шосе у м. Хмельницькому була придбана за рахунок коштів, які відповідач отримав після продажу квартири [ADDRESS], що належала йому на праві приватної власності, за 208000 грн., що підтверджується договором купівлі продажу від 25.08.2011 р. Тобто, джерелом придбання спірної не були спільні кошти подружжя. Не заперечує проти поділу іншого майна , яке було придбано за спільні кошти подружжя. Заслухавши пояснення учасників справи, представника відповідача , дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 69 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до п. п. 23, 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, ч. З ст. 368 ЦК України), відповідно до частин 2, 3 і ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування; набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто; речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть якщо вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя; кошти, одержані як відшкодування за втрату (пошкодження) речі, що належала особі, а також як відшкодування завданої їй моральної шкоди; страхові суми, одержані за обов'язковим або добровільним особистим страхуванням, якщо страхові внески сплачувалися за рахунок коштів, що були особистою власністю кожного з них. Судом встановлено, що 17 листопада 2002 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Хмельницького міськрайонного управління юстиції Хмельницької області, про що в книзі реєстрації актів про одруження вчинено запис за 1 БВ № 076754. 1 грудня 2016 року рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 1 грудня 2016 року між сторонами припинений. Мають двоє дітей: синаМруга [PERSON] [INFO] та донькуМруг [PERSON] [INFO]. [PERSON] та [PERSON]за період шлюбу за спільні кошти подружжя придбали майно, вартість якого сторонами визначено за згодою, а саме :пральна машина ВЕКО - 500 грн., телевізор - 300 грн., телевізор PHILIPS - 4000 грн., компютер LG - 700 грн., планшет lenovo - 2500 грн., фотокамера Оlimpus - 1500 грн., мікрохвильова піч - 400 грн., праска brrum - 500 грн., хлібопічка - 300 грн., дитячі ліжка (2 од.) - 1200 грн., диван + 2 крісла - 1200 грн., кухонні меблі - 2000 грн., м'який куток на кухні - 500 грн., меблі для зали (стінка) - 1500 грн., меблі в коридорі - 1200 грн., велотренажер - 1500 грн., на загальну суму - 19150 грн. Відповідно до ч.1 ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Сторони погодили, що кожен з подружжя має право на ? частину означеного майна, вартість якого складає по 9575 грн. кожному. Погодили, що [PERSON] слід виділити майно на суму 14200 грн., яке знаходиться у квартирі № 66, будинку № 17/1 по Старокостянтинівському шосе у м. Хмельницькому, а саме :телевізор PHILIPS - 4000 грн., компютер LG - 700 грн.,планшет lenovo - 2500 грн.,фотокамера Оlimpus - 1500 грн.,хлібопічка - 300 грн.,кухонні меблі - 2000 грн.,м'який куток на кухні - 500 грн.,меблі в коридорі - 1200 грн.,велотренажер - 1500 грн. [PERSON] виділити майно на суму 5600 грн., а саме:пральну машину ВЕКО - 500 грн.,телевізор - 300 грн.,мікрохвильову піч - 400 грн.,праску brrum - 500 грн.,дитячі ліжка (2 од.) - 1200 грн.,диван + 2 крісла - 1200 грн.,меблі для зали (стінка) - 1500 грн. [PERSON] зобовязується сплатити [PERSON] додатково 3975 грн., як різницю між виділеним їй майном за рішенням суду та часткою, яка належить позивачу у спільному майні подружжя. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності до реєстрації шлюбу з позивачем належала квартира [ADDRESS]. 25.08.2011 р. [PERSON] уклав договір купівлі продажу означеної квартири за 208000 грн., що підтверджується договором, який посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького [PERSON]А та зареєстрований у реєстрі за № 2709. Кошти отримані від продажу означеної квартири, були витрачені на придбання квартири № 66, будинку № 17/1 по Старокостянтинівському шосе у м. Хмельницькому , що підтверджується договором від 25.08.2011 р., який посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького [PERSON] та зареєстрований у реєстрі за № 9269. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 57 Сімейного кодексу України майном, що особистою власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним, за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, щоквартира № 66, будинку № 17/1 по Старокостянтинівському шосе у м. Хмельницькому не може бути визнана спільною власністю подружжя, оскільки була придбана за\~ кошти, які належали [PERSON]. особисто.\~ Розподіл судових витрат здійснено у відповідності до вимог ст. 141

Outcome: partial