Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання таким, що втратив право на користування житловим приміщенням у зв'язку з відсутністю в ньому понад шість місяців без поважних причин. В заяві зазначає, що являється власником квартири [ADDRESS]. В даній квартирі з березня 1991р. зареєстрований її син [PERSON], який з 2000р. у даній квартирі не проживає, не приймає участі в догляді за квартирою, не сплачує комунальних платежів, не зберігає особистих речей, оскільки виїхав за кордон. В добровільному порядку відповідач немає змоги знятись з реєстрації із спірної квартири, оскільки проживає за кордоном. В судове засідання позивачка не з»явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить постановити рішення про задоволення позовних вимог, проти ухвалення судом заочного рішення не заперечує. Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, іншеприміщення, придатне для проживання в ньому, в якому особа проживає постійно, переважно або тимчасово, водночас має значення зареєстроване місце проживання особи. Відповідач у судове засіданні не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, відповідно до вимог ч.5 ст.74 ЦПК України, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення, а тому, згідно з ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу у його відсутності, на підставі наявних доказів. Суд, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов необхідно задовольнити, виходячи із наступних міркувань. Відповідно до положень ст.11 та ст.60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК власник майна (будинку) має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом. Частина 1 статті 71 Житлового кодексу України визначає, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Стаття 72 Житлового кодексу України визначає, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку». Відповідно до ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування ним інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Згідно ст.7 Закону України «Про вільний вибір місця проживання та свободу пересування» однією з підстав зняття особи з реєстрації є рішення суду про втрату права на користування житловим приміщенням. Суд встановив, що згідно свідоцтва про право власності на квартиру від 05.03.2002р. [PERSON] та [PERSON] являються власниками квартири [ADDRESS]. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO]. Згідно запису будинкової книги [PERSON] з 06.03.1991р. зареєстрований у квартирі [ADDRESS]. Згідно акту обстеження житлового приміщення від 16.04.2015р. [PERSON] у квартирі [ADDRESS] не проживає з 2000р. Доказів про поважність причин відсутності відповідача [PERSON] у вказаній квартирі судом не здобуто, як і не встановлено, що позивач чинив відповідачу перешкоди в користуванні жилим приміщенням. Згідно ч.3 ст.212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Приймаючи до уваги вищенаведене, ті обставини, що відповідач більше шести місяців , а саме понад 14років поважних причин не проживає та не користуються квартирою [ADDRESS], суд в сукупності всіх обставин по справі, з врахуванням ст.24,41 Конституції, робить висновки про те, що відповідача необхідно визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а відтак позовні вимоги такими, що підлягають до задоволення.

Outcome: approved