Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Вимоги позовної заяви мотивовані тим, що позивач придбала для свого домогосподарства 9 молодих курей породи « Мастер Грей» та починаючи з вересня 2019 року собака, власником якої є відповідачка, почала залазити в двір позивача та викрадати курей останньої та станом на кінець жовтня 2019 року собака відповідачки знищила дев`ять курок, які важили близько 03 кг кожна. На зауваження позивача відповідач не реагувала, відповідних дій по відшкодуванню заподіяної позивачу шкоди не вчиняла, а коли собака відповідачки знову прорила під забором дірку та залізла в двір позивача звідки викрала курку, то позивач звернулася до сільського голови та Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області, які зафіксували наслідки дій відповідача. Відповідач була притягнута до адміністративної відповідальності за ст. 154 КУпАП, однак позивач наполягає, що заподіяні їй збитки в наслідок неправомірних дій відповідача, які полягали в неналежному утриманні своєї собаки, їй відшкодовані не були, а тому, враховуючи вартість курятини, яка складає 53 грн. 60 коп. за 01 кг, позивач просила стягнути із відповідача вартість дев`яти курок у розмірі 1447 грн. 20 коп. Окрім того позивач наполягає, що в наслідок неправомірних дій відповідача їй була заподіяна моральна шкода, яку остання оцінила у розмірі 2000 грн. 28.04.2020 року позивач звернулася до суду із заявою, у якій збільшила свої позовні вимоги та вказала, що внаслідок знищення її курок, вона втрачала кожного дня по дев`ять яєць, та за період з 15.10.2019 року (часу знищення курей) по 26.05.2020 року позивач втратила 2016 яєць, вартість яких складає 7056 грн., а тому просила стягнути вказані кошти із відповідача на свою користь в порядку відшкодування матеріальної шкоди. Окрім того збільшила позовні вимоги і в частині заподіяної їй моральної шкоди, яку остання оцінила у розмірі 4000 грн.. Відповідно до ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. В ухвалі про відкриття спрощеного позовного провадження від 02.04.2020 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Від відповідача на адресу суду відзив на позовну заяву не надходив. Згідно з ч. 8ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що у справі мається достатньо доказів для розгляду справи за відсутності сторін, та приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення виходячи з наступних підстав. Із заяви [PERSON] від 27.10.2019 року вбачається, що остання зверталася до Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області з відповідною заявою по факту знищення собакою [PERSON] її дев`яти курчат. Як вбачається із повідомлення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 18.12.2019 року за результатами заяви позивача по справі [PERSON] про порушення правил тримання собак [PERSON] був складений адміністративний протокол за ст. 154 КУпАП, який направлений на адміністративну комісію сільської ради с. Благодатне. У відповідності до протоколу засідання адміністративної комісії Благодатнівської сільської ради від 24 грудня 2019 року , вбачається , що дільничним інспектором Голубничим Р.М. був складений протокол про адміністративне правопорушення № 256820 за ч. 1 ст. 154 КУпАП відносно [PERSON] та остання під час розгляду даного проколу не заперечувала факт вчинення правопорушення та на неї було накладено адміністративний штраф в сумі 51 грн. Отже відповідач була визнана винною у порушенні правил тримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, чи понад установлену кількість, чи незареєстрованих собак, або приведення в громадські місця, або вигулювання собак без повідків і намордників (крім собак, у реєстраційних свідоцтвах на яких зроблено спеціальну відмітку) чи в не відведених для цього місцях. Із довідки ДОП Золотоніського відділу поліції ГУНП в Черкаській області вбачається, що притягнути [PERSON] до адміністративної відповідальності за вчинення останньою адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП за повідомленням [PERSON] не представилось можливим, оскільки минули строки накладення адміністративного стягнення. Із письмових пояснень самої [PERSON] від 19.11.2019 року, які були надані майору поліції Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області Кіян О.М., вбачається, що відповідач визнала, що її собака відв`язався та підривши яму під забором задавила дев`ятеро курей [PERSON] та обіцяла відшкодувати заподіяну їй шкоду. Відповідно до ст. 22 ЦК України, кожна особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права ( реальні збитки ). Згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до роз`яснень, які містяться в п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. З урахуванням вказаних вище доказів суд приходить до переконання, що матеріалами справи стверджено факт заподіяння [PERSON] шкоди у вигляді втрати дев`яти її курей. Відповідач по справі проти вказаних обставин не заперечувала, будь-яких доказів на спростування доводів позивача не надала, хоча мала таку можливість та була належним чином повідомлена про позовні вимоги позивача, що стверджується відповідним повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення. Відповідно до ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення ушкодженої речі. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно даних Головного управління статистики у Черкаській області від 24.02.2020 року, середня споживча ціна на птицю (тушки курячі) по Черкаській області за січень 2020 року складає 53 грн. 60 коп. за кг.. Так позивач наполягає, що загальна вартість заподіяної їй шкоди за дев`ять курей складає 1447 грн. 20 коп. виходячи з їх середньої ваги в 3 кг. Таким чином сума заподіяної шкоди позивачем розрахована за формулою 9*3=27*53 грн. 60 коп. = 1447 грн. 20 коп.. Разом із тим суд не може погодитися із вказаними доводами виходячи із наступного. Позивач у своїй позовній заяві зазначає, що вага кожної знищеної курки була 3 кг, при цьому матеріали справи не містять жодних належних доказів таких доводів позивача. Згідно із ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином заявлена позивачем вага знищеної куриці не підтверджена належними доказами та зводиться лише до припущень самого позивача. Окрім того у своїй заяві до Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області позивач вказувала суму заподіяної шкоди в розмірі 1200 грн.. За таких обставин суд, виходячи із вартості споживчої ціни на птицю (тушки курячі) по Черкаській області у розмірі 53 грн. 60 коп. за кг., приходить до висновку про наявність підстав для стягнення із відповідача на користь позивача суми заподіяної шкоди у розмірі 482 грн. 40 коп. (9 куриць по 1 кг. * 53 грн. 60 коп. = 482 грн. 40 коп.). Що стосується доводів позивача про знищені яйця у кількості 2016 шт. та заподіяних збитків у розмірі 7056 грн., суд приходить до висновку, що останні задоволенню не підлягають, оскільки наявність саме такої кількості яєць не стверджується жодними доказами та зводиться лише до припущень самого позивача. Окрім того вартість таких яєць позивач стверджує актом про ринкову ціну домашніх яєць в м. Черкаси на Центральному ринку, який з урахуванням місця його складення та засвідчення особами, які не є належними експертами чи спеціалістами, не може розцінюватися судом як належний, достатній та допустимий доказ по справі. Щодо відшкодування моральної шкоди слід зазначити наступне. Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом. При визначенні розміру моральної шкоди суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Зміст понять «розумність» та «справедливість» при визначенні розміру моральної шкоди розкривається і в рішеннях Європейського Суду, який при цьому виходить з принципу справедливої сатисфакції, передбаченої статтею 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях «Тома проти Люксембургу», «Калок проти Франції» та «Недбала проти Польщі», Європейський Суд дійшов висновку, що сам факт визнання порушеного права є адекватним засобом для згладжування душевних страждань і справедливої сатисфакції. Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди, суд бере до уваги те, що було порушено передбачене Конституцією України право позивача на недоторканість її права власності, внаслідок чого вона перенесла емоційний стрес. При цьому суд враховує і те, що внаслідок дій відповідача було порушено звичний для [PERSON] ритм життя та загальнопобутового ладу в зв`язку з необхідністю звертатись до правоохоронних органів, Золотоніського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, тощо. Одночасно судом враховується, що внаслідок знищення належної позивачу 9 одиниць домашньої птиці вона має відновлювати своє домашнє господарство та змушена витрачати додаткові кошти на придбання продуктів, які давала знищена домашня птиця. Відповідач усвідомлюючи протиправність своїх дій та беручи на себе зобов`язання відшкодувати заподіяну позивачку шкоду цього так і не зробила. Також суд враховує, що позивач є інвалідом першої групи, що стверджується довідкою до акта огляду медико-соціальної експертної комісії. За вказаних обставин, суд вважає за можливе застосувати щодо даних правовідносин норми ст. 23, 1167 ЦК України та стягнути на користь позивача компенсацію заподіяної моральної шкоди. Враховуючи обставини завдання моральної шкоди та вину відповідача у її вчиненні, яку остання не заперечує, а також враховуючи характер правопорушення, глибину душевних страждань, а також виходячи із засад розумності та справедливості, суд визначає розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 1000 грн., які підлягають стягненню з відповідача. При цьому, задовольняючи позов частково, суд виходить з того, що позивачем не надано достатнього обґрунтування вимоги щодо заявленої суми позову в частині моральної шкоди у 4000 грн. та не підтверджено її відповідними доказами. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до задоволених позовних вимог. Оскільки позивач від сплати судового збору звільнена то останній необхідно стягнути із відповідача на користь держави, а тому з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп. На підставі викладеного і ст. ст. 11, 15, 16, 22, 1166 ЦК України,

Outcome: partial