Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Після уточнення позовних вимог, прийнятих судом, позивачка вказує, що вона є власником житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Цей будинок належить їй відповідно до договору купівлі- продажу від 05.08.2016 року, який посвідчений приватним нотаріусом Печенізького районного нотаріального округу Харківської області - Кормілець М.П. Відповідач по справі - [PERSON] є сестрою позивачки, вона зареєстрована в вищевказаному житловому будинку з 15.10.2013 року , але фактично там ніколи не проживала. [PERSON] вказує, що вона не зверталась до відповідачки з проханням, щоб остання добровільно знялась з реєстрації в будинку, який належить позивачці, оскільки за наявною інформацією [PERSON] з сім'єю виїхала до Росії на постійне місце проживання у 2014 році. Останнє відоме місце проживання [PERSON], яке відоме позивачці є [ADDRESS]. Факт не проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS], понад шість місяців без поважних причин, підтверджується довідкою виконавчого комітету Печенізької селищної ради Печенізького району Харківської області від 24.04.2018 року № 1028. Позивачка просить суд визнати [PERSON], [INFO] такою, що втратила право користування житловим приміщенням - житловим будинком, розташованим за адресою: [ADDRESS]. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, та просила їх задовольнити. Відповідачка в неодноразово призначені судові засідання не прибула, хоча про день, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином згідно ст.128 ЦПК України, причину неявки суду не повідомила, але на адресу суду повернулись конверти з повістками про виклик відповідачки в судові засідання, відправлені на адресу зареєстрованого місця проживання відповідачки (згідно відповіді виконкому Печенізької селищної ради Харківської області [PERSON], [INFO] зареєстрована проживаючою в [ADDRESS]) з поміткою пошти «за закінченням терміну зберігання». Суд вважає, що відповідачка належним чином повідомлялась про розгляд справи та відповідно до вимог ст.128 ЦПК України розглядає дану цивільну справу за її відсутності. Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності відповідача, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення, враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вислухавши позивачку, свідка, дослідивши надані позивачем письмові матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд вважає, що позовні вимоги обгрунтовані, не протиречать закону та підлягають задоволенню. До такого висновку суд прийшов виходячи з наступного. Згідно ч.3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно нотаріально посвідченого договору купівлі- продажу від 05.08.2016 р. , інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, технічного паспорту на житловий будинок - [PERSON] є власником житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS].( а.с.9-19). Згідно довідки виконкому Печенізької селищної ради Печенізького району Харківської області № 1028 від 24.04.2018 р. - [PERSON], зареєстрована в [ADDRESS], але фактично за даною адресою не проживає з 15.10.2013 р. ( а.с. 20). Згідно паспорта громадянина України серія [NUMBER], виданого Печенізьким РВ УМВС України в Харківській області 21.12.2010 р. - [PERSON] народилась [INFO] і зареєстрована проживаючою в [ADDRESS]. ( а.с.5). Свідок [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] з 2013 року не проживає в будинку [ADDRESS], її місцезнаходження їй не відоме. До теперешнього часу в смт. Печеніги [PERSON] не з'являлась і в вищевказаному будинку її особистих речей немає. Порядок користування жилими приміщеннями в будинках приватного житлового фонду регулюється главою 6 ЖК України. Згідно ч.1 ст. 163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою ст.71 ЖК України. Відповідно до глави 6 ЖК України «Користування житловими приміщеннями у будинках (квартирах) приватного житлового фонду» (ст.ст. 150, 156, 158) та ст.ст.11, 319, 405 ЦК України підставами для виникнення права користування житловими приміщеннями , які належать громадянам на праві приватної власності, можуть бути: або- існування права власності на це приміщення; або - наявність факту проживання члена сім'ї власника житла разом із самим власником у цьому житловому приміщенні та спільного користування ними цим житлом, або - укладення цивільно-правових угод, відповідно до яких до особи переходить право користування таким приміщенням. Як вбачається з матеріалів справи власником житлового будинку на цей час є [PERSON] Правовстановлюючих документів, які вказують на наявність у [PERSON] права власності на вищевказаний житловий будинок або права користування не має. Відповідно ч.2 ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Той факт, що за адресою позивача зареєстрована особа, яка фактично за цією адресою не проживає, а саме [PERSON] [INFO], створює перешкоди для реалізації [PERSON] свого гарантованого законом права на власний розсуд розпоряджатися майном, що належить їй на праві приватної власності. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи те, що [PERSON] не проживає за адресою, вказаною у позові і дані про реєстрацію, не відповідають дійсному місцю її проживання, суд вважає, що необхідно визнати її такою, що втратила право користування вищевказаним житловим приміщенням. Суд не стягує судові витрати з відповідача в зв'язку з заявою позивача про покладення даних витрат на неї.

Outcome: approved