Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS] , з підстав, передбачених ч.2 ст. 405 ЦК України. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що їй на праві власності належить будинок [ADDRESS] . Разом з нею у спірному жилому приміщенні зареєстрований її колишній чоловік відповідач [PERSON] , 1977 року народження. Однак, з 2017 року відповідач [PERSON] у спірному жилому приміщенні не мешкає та ним не користується, його особисті речі у будинку відсутні. Реєстрація відповідача у належному їй жилому будинку тягне за собою порушення її прав, як власника на вільне володіння та розпорядження своїм майном. Крім того, вона вимушена сплачувати за відповідача комунальні послуги, незважаючи на те, що він тривалий час не мешкає у спірному жилому приміщенні. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримав повністю з підстав, наведених у позовній заяві, просив позов задовольнити. \~\~\~\~\~\~ Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, у зв`язку з чим судом без виходу до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні [PERSON] підлягають задоволенню з таких підстав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ Судом встановлено, що позивач [PERSON] на підставі Договору дарування жилого будинку від 28 жовтня 2002 року є власником жилого будинку за [ADDRESS] . Дана обставина підтверджується копією Договору дарування жилого будинку від 28 жовтня 2002 року, який посвідчено державним нотаріусом Другої Костянтинівської державної нотаріальної контори Панасенко О.М. та зареєстровано в реєстрі за № 1972; Витягом з Державного реєстру правочинів № 3240478 від 30.11.2006 року; Витягом про реєстрацію право власності на нерухоме майно за № 12872738 від 13.12.2006 року (а.с.6-8). Отже, спірне житлове приміщення належить до приватного житлового фонду, тому правовідносини сторін регулюються Главою 6 ЖК України та ст. 405 ЦК України. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до вимог ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ За статтею 156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням (ч.1). За згодою власника будинку (квартири) член його сім`ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім`ї (ч.2). Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Позивач [PERSON] з 07 серпня 1997 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (а.с.5 зворот). Шлюб між сторонами розірвано 21 вересня 2018 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданим 21 вересня 2018 року Костянтинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (а.с.9). На теперішній час у спірному жилому приміщенні зареєстрований колишній чоловік власника будинку відповідач [PERSON] , що підтверджується довідкою, виданою Виконавчим комітетом Іванопільської сільської ради за №525 від 25.03.2019 року (а.с.10). Відповідач [PERSON] не проживає та не користується спірним жилим приміщенням без поважних причин понад один рік. Зазначена обставина підтверджується Актом про не проживання особи за місцем реєстрації від 25.03.2019 року (а.с.11), згідно із яким [PERSON] відсутній у спірному жилому приміщенні з 2017 року, його особистих речей у квартирі не має. А також показами свідка [PERSON] , родички позивача, яка у судовому засіданні пояснила, що відповідач [PERSON] з 2017 року у будинку [ADDRESS] відсутній, місце його перебування невідоме. За таких обставин, встановивши у судовому засіданні факт відсутності відповідача в спірному житловому приміщення без поважних причин понад один рік, суд вважає, що слід визнати [PERSON] на підставі ч.2 ст. 405 ЦК України таким, що втратив право користування жилим приміщенням в будинку [ADDRESS] . Тож, позов слід задовольнити.

Outcome: approved