overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат на утримання квартири [ADDRESS] в розмірі 3147, 53 грн. та судових витрат. В обґрунтування позовних вимог вказує, що з [PERSON] перебувала у шлюбі, який був розірваний 26 листопада 2012 року. Від шлюбу мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Квартира [ADDRESS] перебуває у приватній спільній частковій власності її та [PERSON] З серпня 2012 року відповідач не проживає в квартирі та не сплачує комунальних платежів, однак його реєстрація впливає на розмір витрат, які вона сплачує за утримання житла. Таким чином з серпня 2012 року по сьогоднішній день вона сплатила кошти за оплату квартплати, газопостачання, водовідведення, теплопостачання, електроенергії та абонентську плату за стаціонарний телефон в розмірі 6995 грн. 06 коп., половину з яких слід стягнути з [PERSON] В судовому засіданні представник позивача уточнила позовні вимоги, просила стягнути з відповідача на користь позивача витрати за послуги теплопостачання за період грудень 2013 року по квітень 2014 року в розмірі 725 грн. та не стягувати з відповідача кошти в розмірі 725 грн. за послуги з електроенергії. В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги визнала. Не заперечувала щодо стягнення з [PERSON] коштів за оплату квартплати, газопостачання, водовідведення, теплопостачання та абонентську плату за стаціонарний телефон в розмірі 3147, 53 грн. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «РМ БТІ», квартира [ADDRESS] належить на праві приватної спільної часткової власності на підставі договору дарування від 23.12.2005 року [PERSON] та [PERSON] по ? кожному. Відповідно до рішення Рівненського міського суду від 26 листопада 2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний, неповнолітній син [PERSON], [INFO] залишений проживати з матір'ю. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів, а також нести відповідальність перед третіми особами та зобов'язаннями. Оскільки [PERSON] являється співвласником квартири [ADDRESS], тому вимога [PERSON] про стягнення з нього ? витрат за оплату квартплати, газопостачання, водовідведення, теплопостачання та абонентську плату за стаціонарний телефон в розмірі 3147, 53 грн. підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином з [PERSON] слід стягнути на користь [PERSON] судові витрати в розмірі 229 грн. 40 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування завданої їй кримінальним правопорушенням майнової шкоди в сумі 1984,40 грн. В обгрунтування позову вона зазначила, що вироком Красноградського районного суду Харківської області від 17.01.2014 року по кримінальній справі №626/3235/13-к було засуджено відповідача за вчинення злочинів, передбачених ст.ст.185 ч.3, 185 ч.2, 289 ч.2 КК України. Вироком встановлено, що відповідач завдав їй матеріальну шкоду на суму 1984,40 грн., яка ним добровільно не відшкодована. Зазначений вирок набрав чинності 17.02.2014 року, тому позивачка просить суд стягнути з відповідача завдану їй матеріальну шкоду. Позивачка подала до суду заяву, в якій позов підтримала і просила розглянути справу без неї. Відповідач позов визнав і просив розглянути справу у його відсутність, про що також подав до суду заяву. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно п.1 ст.1166 Цивільного кодексу України шкода, яка завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідач позов визнав, вина відповідача у завданні майнової шкоди позивачці в сумі 1984,40 грн. встановлена і підтверджена вироком Красноградського районного суду Харківської області від 17.01.2014 року, який набрав законної сили, а тому вимоги позивачки є правомірними і обгрунтованими. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 243,60 грн., від сплати яких позивачка була звільнена. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування майнової і моральної шкоди завданої злочином обґрунтовуючи тим, що 17.05.2017р. біля Березанського НВК відповідачем було викрадено спортивний велосипед «Merida» моделі «Matts 6.10 V» чорного кольору, який належить її сину [PERSON] Діями [PERSON] їй спричинено матеріальну в сумі 8830,00грн. та моральну шкоду в сумі 10000грн. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, в обґрунтування позовних вимог послалася на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча повідомлявся належним чином шляхом публікації оголошення на офіційному вебпорталі судової влади України за посиланням http://be.ko.court.gov.ua. Заслухавши позивачку, дослідивши письмові докази, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення частково, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.05.2017р. відповідач, перебуваючи на території Березанського НВК, викрав спортивний велосипед «Merida» моделі «Matts 6.10 V» чорного кольору, який належить позивачці та яким користувався її син - [PERSON] Своїми діями [PERSON] спричинив відповідачці матеріальну та моральну шкоду. Вироком Баришівського районного суду Київської області від 15.09.2017р. [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі. На підставі п.г ст.1 ЗУ «Про амністію у 2016 році» [PERSON] звільнено від відбування покарання. У відповідності з ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно висновку експерта №4/1458 від 20.07.2017р. [PERSON] завдано матеріальних збитків на суму 8830,00грн. Суд вважає, що неправомірними діями відповідача, які виразилися у викраденні майна, що належить позивачці останній заподіяно моральні страждання і з урахуванням характеру та їх тривалості суд оцінює моральну шкоду в сумі 1000 гривень. У відповідності з ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Враховуючи викладене,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди. \~ \~ \~ \~Позовні вимоги обгрунтувала тим, що 13.02. 2017 року близько 09 години [PERSON], перебуваючи за місцем її проживання в [INFO], шляхом вільного доступу таємно викрав належне їй майно: фотоапарат марки Soni Cyber-chot DSC-W610 вартістю 287, 50 грн., телефон марки Самсунг вартістю 140 гривень, мобільний телефон марки Донод вартістю 315 гривень, а всього вчинив крадіжку її майна на загальну суму 742 гривні 50 копійок. Вироком Брусилівського районного суду Житомирської області від 04 червня 2018 року [PERSON] засуджено за ч.1 ст.185 КК України та призначено покарання у вигляді 100 годин громадських робіт. Матеріальна шкода, яка була завдана відповідачем внаслідок крадіжки належного їй майна, не відшкодована. \~ \~ \~ \~Просила стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду в розмірі 742,50 гривень. \~ \~ \~ \~В суд позивачка не з'явилася, від неї поступила заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з'явився, заяв та клопотань від нього не надходило. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши та оцінивши надані позивачем докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Вироком Брусилівського районного суду Житомирської області від 04 червня 2018 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, а саме в тому, що 13.02. 2017 року близько 09 години він, перебуваючи в будинку № 495 по вул. Садовій в с. Морозівка Брусилівського району Житомирської області, шляхом вільного доступу таємно викрав належне [PERSON] майно: фотоапарат марки Soni Cyber-chot DSC-W610 вартістю 287,50 грн., телефон марки Самсунг вартістю 140 гривень, мобільний телефон марки Донод вартістю 315 гривень, а всього викрав майна на загальну суму 742,50грн. Судом встановлено, що матеріальна шкода у розмірі 742,50грн, що завдана [PERSON] в результаті кримінального правопорушення, вчиненого [PERSON], не відшкодована. Згідно ч.1 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1177 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. За таких обставин, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 742 грн.50 коп. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80грн. На підставі ст. ст.22, 1166, 1177 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди, посилаючись на те, що 20.06.2008р. між нею та ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» філія «Південне регіональне управління» було укладено договір іпотеки, предметом якого є трикімнатна квартира, розташована за адресою: [ADDRESS]. Дане майно передано в іпотеку як забезпечення повернення кредиту, наданого [PERSON] за кредитним договором №04-51-kis-2008 від 20.06.2008р. на суму 48000,00 доларів США. Також між нею та банком укладено договір поруки, за яким як поручитель відповідає перед банком у тому ж обсязі, що й [PERSON] у тому числі по основному боргу, сплаті щомісячних платежів. Відповідач порушив умови кредитного договору, тому нею було сплачено банку починаючи з 07.06.2012р. по 09.01.2014р. 67590,51грн. З посиланням на ст. 1166 ЦК України, просила стягнути з [PERSON] на її користь майнову шкоду в розмірі 67590,51грн., а також суму судового збору. У судовому засіданні позивачка підтримала вимоги, викладені у позовній заяві, наполягала на їх задоволенні, з підстав, викладених у позові. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.06.2008р. між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] укладено кредитний договір №04-51-kis-2008. В забезпечення даного договору між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та позивачкою [PERSON] укладено договір іпотеки від 20.06.2008 року, та договір поруки. Позивачка обрала неналежний спосіб захисту своїх інтересів, оскільки в позові йдеться про стягнення коштів, сплачених нею як майновим та фінансовим поручителем, а не щодо заподіяння їй майнової шкоди (ст.1166 ЦК України). Позивачкою був обраний спосіб захисту своїх прав, що не ґрунтується на нормах чинного законодавства. Статтею 544 ЦК України нормативно визначено спосіб судового захисту, що передбачає право боржника, який виконав солідарний обов'язок, на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Таким чином, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити у зв'язку з помилковістю обраного [PERSON] способу захисту своїх прав. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, мотивуючи позов наступним: 03.08.2007 року о 06.00 год. на автодорозі Львів-Рогатин поблизу с. Пасіки Пустомитівського району Львівської області, сталась дорожньо-транспортна пригода, під час якої позивач будучи пасажиром мікроавтобусу, отримав травми середньої тяжкості тілесні ушкодження. Дорожньо-транспортну пригоду було скоєно [PERSON], яка керуючи автомобілем Мазда-6 порушила правила безпеки дорожнього рух. Тому позивач просить стягнути з відповідача матеріальну та моральну шкоду, заподіяну йому внаслідок ДТП. У судовому засіданні позивач не з'явився, проте подав заяву в якій позов підтримав в повному обсязі, розгляд справи просить проводити без його участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних відомостей за матеріалами справи. Позивач не заперечив проти ухвалення заочного рішення. Тому

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 4960,01 грн. завданої злочином. В судовому засіданні позивачка повністю підтримала заявлені вимоги, пояснила, що відповідач шляхом вільного доступу викрав з її житлового будинку, що знаходиться в с.Берестівка Володимирецького району грошові кошти на суму 3500 грн., мобільний телефон «Соні Еріксон» вартістю 760,01 грн. та велосипед «Салют» вартістю 700 грн., чим завдав їй матеріальні збитки на загальну суму 4960,01. За вчинений злочин [PERSON] був засуджений вироком Володимирецького районного суду і в даний час відбуває покарання. Просила стягнути з відповідача завдану їй матеріальну шкоду на вказану суму. Відповідач [PERSON] позов визнав, пояснив, що в даний час відбуває покарання в Рівненському СІЗО №24 призначене вироком суду, та не має можливості виплатити завдану ним матеріальну шкоду. Після звільнення влаштується на роботу та частково буде виплачувати гроші потерпілій. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши інші докази у справі в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позову. Так, вироком Володимирецького районного суду від 21.01.2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначено покарання у вигляді 5 (п'ять) місяців арешту. Вказаним вироком встановлено, що [PERSON] 22 липня 2013 року шляхом вільного доступу викрав з житлового будинку [PERSON], що знаходиться в с.Берестівка Володимирецького району грошові кошти на суму 3500 грн., мобільний телефон «Соні Еріксон» вартістю 760,01 грн., що підтверджується висновком експерта №518 від 25.09.2013 року та велосипед «Салют» вартістю 700 грн., що підтверджується довідкою про вартість велосипеду виданою ПП [PERSON], чим завдав їй матеріальні збитки на загальну суму 4960,01 грн. У відповідності до ст.61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вироком Володимирецького районного суду від 21.01.2014 року, який набрав законної сили, встановлено, що [PERSON] 22.07.2013 року вчинив крадіжку належного [PERSON] майна, перелік якого наведено у вироку, загальною вартістю 4960,01 грн. У відповідності до ст.1166 ЦК України матеріальна шкода, заподіяна неправомірними діями фізичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. На підставі наведеного, враховуючи, що відповідач визнав позовні вимоги,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 5297 гривень 00 коп. В судовому засіданні позивачка позов підтримала і пояснила, що відповідач в результаті розбійного нападу викрав майно [PERSON] на суму 5297 гривень 00 коп. Позивачка є спадкоємцем майнових прав після смерті [PERSON]. Відповідач в судовому засіданні позов про відшкодування матеріальної шкоди визнав повністю. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи в повному обємі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що вироком Кам'янець - Подільського міськрайонного суду від 19 січня 2015 року відповідача визнано винним в скоєнні злочину, передбаченого п.п.6,13 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України. Відповідно до ч. 4 ст.. 61 ЦК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок , з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. З даного вироку вбачається, що відповідач в результаті розбійного нападу викрав майно [PERSON] на суму 5297 гривень 00 коп. З довідки Першої Кам'янець Подільської державної нотаріальної контори від 09 грудня 2014 року за № 1639/с.с.370/2014 вбачається, що позивачка є спадкоємцем майнових прав після смерті [PERSON] Відповідно до ст.. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 7020 гривень та моральної шкоди в сумі 10000 гривень, завданих в результаті вчинення злочину. В судовому засіданні позивачка позов підтримала і пояснила, що відповідач викрав з її квартири пральну машину в результаті чого заподіяв їй матеріальну шкоду на суму 7020 гривень. Також їй заподіяна моральна шкода в сумі 10000 гривень. Розмір моральної шкоди обгрунтовує ступенем душевних страждань, яких вона зазнала в результаті викрадення пральної машини, а також тим, що вона вимушена прати всі речі в ручну. Відповідач в судовому засіданні позов про відшкодування матеріальної шкоди визнав повністю. Позов про відшкодування моральної шкоди визнав частково. Пральну машину їй він не відкупив в зв'язку з важким матеріальним становищем. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи в повному об'ємі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що вироком Кам'янець - Подільського міськрайонного суду від 29 січня 2015 року відповідача визнано винним в таємному викраденні пральної машини позивачки. Відповідно до ч. 4 ст.. 61 ЦК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок , з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Позивачка в судовому засіданні пояснила, що в результаті злочину їй заподіяно матеріальну шкоду в сумі 7020 гривень. Відповідач позов про відшкодування матеріальної шкоди визнав повністю. Відповідно до ст.. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ст.. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої , у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Суд вважає, що з відповідача на користь позивачки підлягає відшкодуванню моральна шкода в сумі 2500 гривень. При визначенні розміру моральної шкоди суд враховує ступінь душевних страждань, яких зазнала позивачка в результаті вчинення злочину, матеріальне становище відповідача, який має тимчасові заробітки. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що вона визнана потерпілою у кримінальній справі, по якій засуджена вироком Віньковецького районного суду 07 квітня 2014 року за ст. 185 ч.1 КК України [PERSON]. В ході розгляду кримінальної справи обвинувачена визнала вину повністю, але не відшкодувала їй спричинену шкоду в розмірі 1500 грн., оскільки на той час вона не заявляла цивільний позов. Тому вона просить суд стягнути з відповідачки завдану їй майнову шкоду на суму 1500 грн.,а також моральну шкоду 5000 грн., заподіяну внаслідок перенесених моральних страждань, пов'язаних з крадіжкою грошей, та судові витрати. В судовому засіданні [PERSON] зменшила позовні вимоги. Просила стягнути 1000 грн. майнової та 3000 грн. немайнової шкоди з [PERSON], в своїх поясненнях зіслалась на обставини, викладені в позовній заяві. [PERSON] вимоги визнала, погодилась відшкодувати позивачці 1000 грн. майнової та 3000 грн. моральної шкоди. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що змінений позов є підставним та підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Верховного суду України №6 від 27 березня 1993 року з наступними змінами «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. За змістом ст.1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Як встановлено в судовому засіданні, 07 квітня 2014 року вироком Віньковецького районного суду [PERSON] визнано винною у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України, та піддано покаранню у виді штрафу. Своїми діями, які виразились у викраденні чужого майна (грошей) із банківської картки, позивачу нанесено матеріальну шкоду. Сторони погодили, що розмір цієї шкоди становить 1000 грн., а розмір немайнової шкоди, пов'язаної з перенесеними потерпілою стражданнями від вчиненого злочину, становить 3000 грн. Відповідно до ст. 61 ч.1 ЦПК України обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, тому вимога про відшкодування зменшеного розміру шкоди підлягає задоволенню. Враховуючи, що особа, яка звернулась з позовом про відшкодування шкоди, спричиненої злочином, звільняється від сплати судового збору, судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави, а не на користь позивачки.

Outcome: partial