Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, обгрунтовуючи позовні вимоги тим, що 01.02.1997 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі [PERSON], який рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 05.12.2002 року було розірвано. 04.03.1998 року у них народився син [PERSON]. Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 11.10.2007 року з відповідача було стягнуто аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 від його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказує, що відповідач періодично сплачував аліменти і на теперішній час має заборгованість в розмірі 15000 грн., але з 17.06.2016 року він щомісячно сплачує заборгованість по 500 грн. в місяць. Позивач зазначає, що в даний час їх син проживає разом з нею. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обовязку приймати участь у додаткових витратах на утримання сина у відповідності до ст. 185 СК України. Це, зокрема, виявилося у відсутності постійного матеріального (грошового) утримання їхнього сина [PERSON] Вказує, що їх син [PERSON] навчається у вищому навчальному закладі «Київський міжнародний університет», тому нею були понесені витрати у розмірі 9\~855 (девять тисяч вісімсот пятдесят пять) грн. на оплату за навчання та 15\~127 (пятнадцять тисяч сто двадцять сім) грн. за проживання у гуртожитку (один місяць проживання в гуртожитку коштує 1400 (одна тисяча чотириста) грн. Разом витрачена сума становить 24\~982 (двадцять чотири тисячі девятсот вісімдесят дві) грн. Вважає за необхідне розділити цю суму порівну між нею та відповідачем згідно зі ст.ст. 185, 199 СК України. За вказаних обставин позивач просить суд: 1. Стягнути з відповідача на свою користь половину вартості витрат, а саме: 17\~418,50 та судовий збір. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала в межах та за обставин, вказаних в позовній заяві. Суду також додатково пояснила, що позов щодо стягнення з відповідача аліментів на час навчання повнолітньої дитини до суду не подавався. Разом з тим, представник позивача просить провести стягнення зазначеної у позові суми додаткових витрат, виходячи з нормативних положень ст.ст. 180, 185 СК України. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] проти позову заперечив та просив врахувати, що [PERSON] досяг повноліття, а тому аліментні зобовязання, стягнення додаткових витрат на дитину за положеннями ст.ст. 180, 185 СК України до даних правовідносин застосовані бути не можуть, в звязку з чим просить в задоволенні позову відмовити. Заслухавши думки представників сторін по справі, вивчивши письмові докази по справі на надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В судовому засіданні встановлено, що позивач по справі [PERSON] та відповідач по справі [PERSON] з 01 лютого 1997 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який вже розірвано, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. 14). В період перебування в шлюбі в сторін по справі 04 березня 1998 року народився син [PERSON], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про його народження (а.с. 13). Відповідно до ксерокопії довідки № 2710, виданої виконавчим комітетом Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області від 29.08.2016 року, [PERSON], [INFO], проживає разом з матірю [PERSON] (а.с. 4). Син сторін по справі [PERSON] навчається в Київському міжнародному університеті на факультеті міжнародних відносин за спеціальністю «компютерні науки» на платній основі, що підтверджується ксерокопією договору про навчання № 029 від 01.09.2016 року (а.с. 6) та ксерокопіями довідок, виданих Київським міжнародним університетом № 186 від 01.06.2017 року та № 116 від 06.06.2017 року (а.с. 15, 16). На період навчання між [PERSON] та Київським міжнародним університетом було заключено також договір на проживання в гуртожитку № 998 від 23.07.2016 року, що підтверджується його копією (а.с. 5). За навчання сина [PERSON] та його проживання в гуртожитку сплачує кошти позивач [PERSON], що підтверджується ксерокопіями відповідних квитанцій та не заперечується стороною відповідача (а.с. 17-21). Відповідно до статті 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами першою третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька видів виконання цього обовязку, зокрема утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоровя, навчальному або іншому закладі, у разі якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198). Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у звязку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Разом з тим статтею 199 СК України передбачений обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обовязку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобовязань, обовязку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у звязку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу. З аналізу вищевикладеного вбачається, що підстав для задоволення позову у суду немає, в звязку з цим в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed