Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, який мотивовано тим, що на протязі 2005-2011 років сторони проживали однією сім»єю, однак шлюб у органах РАЦС вони не реєстрували. [INFO] року позивач народила сина [PERSON]. Відповідач визнав своє батьківство, подавши відповідну заяву. 25 липня 2006 року зроблено актовий запис за № 2266 в Книзі реєстрації народжень у відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області про народження [PERSON], батьками дитини вказані позивач та відповідач. В грудні 2011 року [PERSON] залишив позивач з сином та повернувся проживати до своїх батьків. Сторони припинили підтримувати подружні стосунки. На протязі вказаних років відповідач періодично надавав позивачу незначну матеріальну допомогу на утримання сина. На даний часу [PERSON] взагалі перестав допомагати позивачу в утриманні дитини, до сина не приходить, участі в його вихованні не приймає. Інших утриманців [PERSON] не має, його донька від попереднього шлюбу уже досягла повноліття. Позивач вважає, що [PERSON] має змогу щомісячно сплачувати аліменти на користь позивача в сумі 800 гривень, на утримання сина. В судовому засіданні позивач [PERSON] зменшила позовні вимоги та просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина в розмірі 600 гривень, дала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві та просила суд позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково та не заперечував проти стягнення з відповідача аліменти в розмірі 600 гривень. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Я було встановлено в ході розгляду справи сторони не перебували в зареєстрованому шлюбі, але на протязі 2005 - 2011 років проживали однією сім'єю. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 25.07.2006 року, батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. Згідно довідки № 210 від 24.01.2014 року син [PERSON], [INFO] проживає зі своєю матір'ю [PERSON] за адресою - [ADDRESS]. Частиною 1 статті 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, і відповідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В частині 3 статті 181 СК України зазначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька або у твердій грошовій сумі. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, що передбачено ч.1 ст. 191 СК України. Суд, дослідивши матеріали справи, враховуючи вищевказані обставини, зокрема те що сторони мають неповнолітню дитину, яка проживає з позивачем, та те що дохід відповідача є мінливим, на даний час офіційно не працює, приходить до переконання про наявність підстав для ухвалення рішення про стягнення з відповідача аліментів на користь позивача, на утримання дитини, в твердій грошові сумі в розмірі 600,00 грн., щомісячно, з дати пред'явлення даного позову і до досягнення дитиною повноліття. Враховуючи те, що позивач була звільнена від сплати судового збору при пред'явленні даного позову суд вважає, що судові витрати слід стягнути з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: partial