Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Дніпропетровськгаз», третя особа: Марганецький міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про зняття арешту з нерухомого майна, зареєстрованого в Єдиному реєстрі заборони відчуження об'єктів нерухомого на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 48519124, виданої 17.09.2015 року відділом державної виконавчої служби Марганецького міського управління юстиції, а саме нерухомого майна, яке належить [PERSON]. Відомості до Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна були внесені на підставі постанови державного виконавця ВДВС Марганецького міського управління юстиції від 17.09.2015 року в межах виконання виконавчого провадження № 48519124 з примусового виконання судового наказу № 2н-158/10, виданого Марганецьким міським судом Дніпропетровської області 31.05.2010 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Дніпропетровськгаз» заборгованості у розмірі 411,70 грн., судового збору 25,50 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення 30,00 грн. З урахуванням того, що виконавче провадження закінчено, нею сплачено заборгованість перед відповідачем, просить зняти арешт з належного їй нерухомого майна, оскільки наявність арешту позбавляє її можливості користуватися, розпоряджатися на власний розсуд належним їй майном. Ухвалою судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 02 квітня 2018 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та вирішено справу розглядати з повідомленням (викликом) сторін. Позивач на розгляд справи не зявилася, повідомлена належним чином про час дату та місце розгляду справи. Заяв чи клопотань не надходило. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримала і просила їх задовольнити. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримала і просила їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог, оскільки позивачем погашена заборгованість перед ПАТ «Дніпропетровськгаз». Представник третьої особи Марганецького ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області на розгляд справи не зявився, повідомлені належним чином про час, дату та місце розгляду справи. Заяв чи клопотань не надходило. Заслухавши пояснення представників позивача [PERSON], [PERSON], представника відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. На примусовому виконанні у ВДВС Марганецького міського управління юстиції перебувало виконавче провадження № 48519124 з примусового виконання судового наказу № 2н-158/10, виданого Марганецьким міським судом Дніпропетровської області 31.05.2010 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Дніпропетровськгаз» заборгованості у розмірі 411,70 грн., судового збору 25,50 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення 30,00 грн. Згідно листа начальника Марганецького міського ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області [PERSON] виконавче провадження з примусового виконання судового наказу № 2н-158/10, виданого Марганецьким міським судом Дніпропетровської області 31.05.2010 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Дніпропетровськгаз» заборгованості у розмірі 411,70 грн., судового збору 25,50 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення 30,00 грн., 24.09.2015 року в порядку п. 10 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на день винесення постанови) закінчено та направлено по територіальності в Київську область. 24.09.2015 року винесено постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій в сумі 104,52 грн. Враховуючи, що виконавчий збір та витрати боржником не сплачені відсутні підстави для зняття арешту. Згідно листа начальника Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області [PERSON] за вих. № 998 від 14.05.2018 року, судовий наказ № 2н-158/10, виданий Марганецьким міським судом Дніпропетровської області 31.05.2010 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Дніпропетровськгаз» заборгованості у розмірі 411,70 грн., судового збору 25,50 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення 30,00 грн. на примусовому виконанні у Києво-Святошинському РВ ДВС ГТУЮ у Київській області не перебував і не перебуває. Згідно квитанції про сплату послуг за комунальні послуги, [PERSON], сплатила заборгованість перед ПАТ «Дніпропетровськгаз», що не заперечувалося в судовому засіданні та наданій заяві представником ПАТ «Дніпропетровськгаз». 24.09.2015 року державним виконавцем по виконавчому провадженню винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 10 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на день винесення постанови). Водночас, згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна: на нерухоме майно, що належить [PERSON], постановою державного виконавця ВДВС Марганецького міського управління юстиції, від 17.09.2015 року накладено арешт, реєстраційний номер обтяження 11278643, зареєстрований 22.09.2015 року. Згідно ч.2\~ст.124 Конституції України\~юрисдикція суду поширюється на всі правовідносини, які виникають у державі.\~Ст. 55 Конституції України\~гарантує судовий захист прав і свобод людини і громадянина. Тобто, будь-які цивільні права та інтереси, які охороняються законом, можуть заслуговувати на судовий захист. Відповідно до ч.1\~ст.50\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у звязку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Частиною 2 цієї статті визначено, що у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Оскільки у виконавчому провадженні державним виконавцем 24.09.2015 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, відомостей щодо знаходження виконавчого документу на виконанні в іншому відділі ДВС немає, то у державного виконавця були наявні підстави для зняття арешту з майна боржника. Разом із цим, на даний час існує арешт нерухомого майна, підставою якого є постанова про арешт майна, свідченням чого є витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Під час закінчення виконавчого провадження дані вимоги\~Закону України «Про виконавче провадження»\~виконані не були, у звязку із чим тривалий час питання про зняття арешту не вирішено в повному обсязі, що призводить до порушення прав позивача, як власника майна. Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. За змістом ч. 1\~ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України\~встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Враховуючи, що на момент звернення позивача до суду з даним позовом на виконанні у відділі ДВС виконавчі провадження де боржником є позивач відсутні, у суду є всі підстави в знятті арешту на майно позивача, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved