Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що їй на праві власності належить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Відповідач зареєстрований в зазначеному будинку за згодою позивача з 2013 року, проте там не проживає з весни 2014 року, в зв'язку з цим обмежуються права позивача як власника зазначеного майна, тому вона просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житлом. В судове засідання 02.11.2015 року сторони не з'явились. Позивач [PERSON] попередньо через канцелярію суду подала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, в заяві зазначила, що позов підтримує та просить його задовольнити. Згідно ч. 2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судові засідання (09.09.2015 року, 01.10.2015 року та 02.11.2015 року) не з'явився без поважних причин, хоч про час і місце судового розгляду повідомлявся у встановленому порядку, що підтверджується матеріалами справи, відомостей про поважність причин своєї неявки суду не надав. Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Фізичним особам, що не мають статусу підприємців, які беруть участь у справі, судова повістка направляється за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. З огляду на вищезазначене, суд вважає ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Врахувавши думку позивача, викладену у поданій до суду письмовій заяві, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві власності належить цілий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія [NUMBER] (а.с. 8); копією витягу з Державного реєстру прав щодо права власності № 30094485 від 26.05.2011 року (а.с. 9-10). З довідки № 1774, виданої Вороновицькою селищною радою Вінницького району Вінницької області 22.07.2015 року, вбачається, що відповідач [PERSON], [INFO], дійсно зареєстрований з 10.04.2013 року за адресою: [ADDRESS] (а.с. 14). Даний факт також підтверджується копією домової книги для реєстрації громадян, які проживають у зазначеному будинку (а.с. 11-13). Проте, відповідно до довідки № 409, виданої виконавчим комітетом Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області 19.08.2015 року, [PERSON], згідно пояснень сусідів від 18.08.2015 року та акта щодо перевірки місця проживання [PERSON] від 25.08.2015 року вбачається, що з весни 2014 року [PERSON] не проживає і не доглядає за будинком, що розташований за адресою: [ADDRESS], місцезнаходження його невідоме (а.с. 15, 16, 38) Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей. Згідно з ст. 163 Житлового кодексу Української РСР у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьою і частиною четвертою стаття 71 цього Кодексу. Будь-яких з обставин, передбачених вищевказаними нормами закону, по справі не встановлено. Відповідач [PERSON] не проживає за місцем реєстрації. Поважні причини відсутності відповідача за місцем реєстрації відсутні. Відповідно до ст. 72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщення внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки (шість місяців), провадиться в судовому порядку. В зв`язку з викладеним вимоги позивача про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, підлягають задоволенню. Також, оскільки [PERSON] не заявлено вимоги про стягнення з відповідача на її користь судових витрат по сплаті судового збору, суд вважає залишити їх за позивачем.

Outcome: approved