Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-11 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що вона та відповідач перебувають у шлюбі з 11.10.2006 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 561. Від вказаного шлюбу сторони мають дві неповнолітні дитини - сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що внаслідок погіршення стосунків з чоловіком, вона разом з дітьми вимушена була змінити місце про\-живання та самостійно, власними силами намагається матеріально за\-безпечувати, доглядати та виховувати дітей. Натомість відповідач, як батько, добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча його матеріальний стан дозволяє брати участь у витратах. Посилаючись на викладені обставини, позивач вказує, що відповідач постійно виїжджає на роботу за кордон, праце\-влаштований офіційно, отримує заробітну плату, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання своїм дітям. Обґрунтовуючи вказаними обставинами свої позовні вимоги, позивач просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття, починаючи з дня подання позовної заяви до суду. Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 11.06.2019 року відкрито провадження в цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач [PERSON] подав відзив на пред`явлений позов, з якого вбачається, що відповідач позовні вимоги визнає частково. Зокрема відповідач вказує, щопостійного доходу він не має, періодично виїжджає на різноманітні сезонні роботи, дохід має мінливий, проживає з своїми батьками, які є пенсіонерами та періодично потребують матеріальної підтримки з його сторони. Посилаючись на викладені обставини, відповідач просив позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] задовольнити частково та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1300 (одна тисяча триста) гривень на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття. В подальшому, позивачем подано відповідь на відзив відповідача, в якому виклала свої спростування обставин, викладених у відзиві, та просила позов задовольнити повністю. Зокрема позивач зазначила, що відповідач не заперечує наявність у нього нерухомого майна. Крім цього, позивач заперечує твердження відповідача про надання коштів на утримання дітей. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, з`ясувавши обставини справи та дослідивши наявні серед матеріалів справи докази, вважає, що позов підлягає до повного задоволення. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як встановлено з копії свідоцтва про шлюб, сторони перебувають у шлюбі з 11.10.2006 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 561. Від шлюбу сторони мають дві неповнолітні дитини - сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про їх народження. Неповнолітні діти проживають з позивачем та перебувають на її утриманні, що не спростовано відповідачем. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 180 СК України, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. За домовленістю між батьками дитини, той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні, а у разі недосягнення такої згоди кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду. Згідно вимог ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, за заявою платника або одержувача аліменти можуть бути визначені у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. При цьому, за змістом ст. 141 СК України, батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини. Положеннями ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Аналізуючи зазначені норми закону, суд звертає увагу на те, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров`я та розвитку дитини, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, забезпечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує мінімальні потреби дитини. Як стверджується позивачем, відповідач [PERSON] працює, а тому може сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей. Відповідач не подав суду доказів того, що він не має ніяких доходів. Таким чином вбачаються підстави для стягнення аліментів з відповідача в твердій грошовій сумі. Згідно витребуваних за клопотанням позивача у Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» відомостей щодо поточних, карткових та депозитних рахунків, які були відкриті на ім`я [PERSON] , в національній та іноземній валютах, в яких відображено операції по надходженню та зняттю коштів (руху коштів) за період з 30.08.2018 року по 30.09.2019 року, встановлено, що на ім`я [PERSON] у філії Волинському обласному управлінні АТ «Ощадбанк» було відкрито рахунок, який 17.09.2014 року було закрито. Інші рахунки на ім`я [PERSON] в АТ «Ощадбанк» не відкривались. Відповідач має вік 35 років, не подав доказів існування обставин, які істотно обмежують його працездатність, доказів існування інших обставин, що мають істотне значення при визначенні розміру аліментів, що дозволяє зробити висновок про його спроможність сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей, з врахуванням суми прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленому ЗУ «Про Державний бюджет України на 2019 рік», у розмірі по 1500 грн. щомісячно на кожну дитину. Визначений розмір аліментів в сумі 1500 грн. щомісячно на кожну дитину, на переконання суду, буде об`єктивним та справедливим з врахуванням наведених вище обставин. За таких обставин, з відповідача слід стягувати на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня подачі позовної заяви - з 15.05.2019 року і до досягнення дітьми повноліття. Рішення в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць слід звернути до негайного виконання відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України. Крім цього, з відповідача слід стягнути судові витрати по справі у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial