Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що [PERSON] володіє правом власності на квартиру, що знаходиться в [ADDRESS]. 23 лютого 2013 року вона вийшла заміж за [PERSON], від спільно життя з ним має малолітню дитину - сина [PERSON] [INFO]. Спільне життя з відповідачем у них відразу не склалося, так, як вони з ним з різними характерами та поглядами на життя. З цієї причини між ними виникали сварки та скандали, які з часом переросли у взаємну неприязнь, яка й стала причиною фактичного розпаду сім'ї. Взаємна пошана та довіра між ними була втрачена, а характер відносин, що склалися такий, що перешкоджав подальшому сімейному проживанню. Внаслідок чого влітку 2015 року відповідач залишив її саму з малолітньою дитиною на руках, і фактично перестав брати участь в утриманні помешкання, його ремонті, оплаті послуг за газ та електроенергію. 19 січня 2016 року вона звернулась до Першотравенського міського суду з позовом про розлучення, після рішення суду вони офіційно стали розлученими. Комунальні служби, що надають послуги їй по утриманню квартири [ADDRESS], в своїх розрахунках (квитанціях) вказують кількість мешканців - з урахування відповідача, та нараховують по своїм тарифам відповідні розміри грошових коштів які вона має сплатити таким службам за надані їй послуги. Позивачка не бажає оплачувати комунальні платежі за відповідача, оскільки він не проживає в квартирі. В неї скрутне матеріальне становище, на її утриманні знаходиться малолітня дитина, тому вона як може намагається зберегти та заощадити грошові кошти, а наявність реєстрації відповідача в даній квартирі, змушує її сплачувати за нього в той час коли він не користується та не проживає в квартирі вже понад півтора року. Факт не проживання відповідача понад півтора року, можуть підтвердити чисельні свідки: знайомі, сусіди по квартирі. Просить суд визнати [PERSON], таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. В судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Згідно ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки є законними, обґрунтованими та підтверджуються доказами. Дійсно, позивач є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі - продажу квартири від 21 червня 2013 року та витягом про державну реєстрацію права №5221551 від 21 червня 2013 року. Відповідно до актів №47 від 22 січня 2016 року, №176 від 15 березня 2016 року, №392 від 02 вересня 2016 року та №78 від 27 січня 2017 року, виданих ПП «Комунальщик - 3», підтверджується факт того, що [PERSON], [INFO], прописаний, але не проживає за адресою: [ADDRESS], з січня 2016 року і по теперішній час. Відповідно до ст. 48 Закону України «Про власність» власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права. Відповідно до частини 2 статті 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи, що відповідач не проживає у спірному житловому приміщенні без поважних причин понад строки, визначені ст. 405 ЦК України, суд вважає можливим визнати його таким, що втратив право користування цим житловим приміщенням. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» одною з підстав для зняття з реєстрації місця проживання є остаточне рішення суду про позбавлення особи права користування житловим приміщенням. Враховуючи всі обставини справи, суд вважає за необхідне визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved