Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення та розміру аліментів, що стягуються з відповідача на її користь на підставі наказу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 08 листопада 2018 року на утримання дитини [PERSON] , з 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на стягнення у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При звернення до суду із заявою про видачу судового наказу позивачка не володіла інформацією, чи мав відповідач будь-який заробіток або дохід. На даний час їй відомо, що [PERSON] працює на СТО, має регулярний дохід, тому спосіб і розмір стягнення в частині від заробітку буде більш доцільним. Просила змінити розмір та спосіб стягнення аліментів з 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 1/4 частку з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Позивачка в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, згідно якої [PERSON] позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, причини неявки суду не повідомив, відзив та заперечень проти позову не надав. Згідно із ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволеннюз наступних підстав. Сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 12 травня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Бердянську реєстраційної служби Бердянського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області. Бердянським міськрайонним судом Запорізької області по справі № 310/8880/18 08 листопада 2018 року було видано судовий наказ, яким з [PERSON] на користь [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання дитини [PERSON] в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 22 жовтня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ч.ч. 2, 3 ст. 181 СК України визначено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі та навпаки). Даний висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 5 лютого 2014 року (справа № 6-143цс13). Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Статтею 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Оскільки [PERSON] просить змінити спосіб стягнення аліментів, враховуючи зміну матеріального стану відповідача, що підтверджується фактом його працевлаштування, суд приходить до висновку, що є підстави для застосування ст. 192 СК України, в зв`язку з чим необхідно змінити спосіб стягнення аліментів на дитину та їх розмір з 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного вікуна 1/4 частку з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно,що буде відповідати, як інтересам дитини, так і матеріальному становищу та стану здоров`я платника аліментів, виходячи із принципів справедливості, добросовісності і розумності, закріплених у ст. 7 СК України. Аліменти на утримання дитини у такому розмірі узгоджується з вищезазначеними нормами права, зможуть забезпечити нормальний розвиток та потреби дитини, враховуючи, що обов`язок утримувати дитину покладається на обох батьків в рівній мірі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved