Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

[PERSON] звернулась в суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позов мотивовано тим, що 07.11.2004року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалось, наданий час вони проживають окремо. Відповідач на утримання дитини коштів не надає, а позивачу важко самій утримувати дитину, оскільки щомісячно доводиться витрачати на дитину близько двох тисяч гривень. Відповідач фактично в утриманні дитини участі не бере, періодично надає 300гривень за відвідування сином «Дошколярика», хоча відповідач зареєстрований приватним підприємцем, отримує досить хороший дохід від своєї діяльності, інших утриманців не має. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1000гривень щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. В судовому засідання позивач та її представник позовні вимоги підтримали, аргументуючи їх мотивами, викладеними в позові. Просили позов задовольнити. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов визнали частково, а саме не заперечили щодо стягнення аліментів в розмірі 400гривень. Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково, з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі з 07.11.2004 року, про що зроблено актовий запис №2352 (а.с.4). Згідно свідоцтва про народження, серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис №2177, батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON](а.с.5). Відповідно до довідки ФОП [PERSON] №4 від 22.01.2014 року [PERSON] працює на посаді реєстратора за основним місцем роботи з 08.04.2013року та її заробітна плата за період з липня 2013 року по грудень 2013 року становить 7353,79 гривень (а.с.6). Згідно довідки ТОВ «ЖЕО» №2957 від 21.12.2013року [PERSON] зареєстрована та проживає разом із сином [PERSON] за адресою [ADDRESS]. Частиною 1 статті 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, і відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В частині 3 статті 181 СК України зазначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 367 ЦПК України, рішення суду щодо стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Зважаючи на положення ст.ст. 141,180-182 СК України, зокрема про солідарний обов'язок батьків на утримання неповнолітньої дитини та те, що відповідач працює приватним підприємцем, має мінливий дохід, інших утриманців не має, добровільно не надає матеріальної допомоги дитині, суд вважає, що з відповідача слід стягувати на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 700гривень, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.01.2014року та до досягнення дитиною повноліття. Зважаючи на те, що позивач була звільнена від сплати судового збору, дані витрати, згідно ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: partial