Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи його тим, що вона з 07.09.2003 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі. В період шлюбу в них народилось двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Відповідач на даний час з сім'єю не проживає та матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, а позивач не має можливості самостійно утримувати їх, тому змушена була звернутися до суду з даною позовною заявою. Також позивач в позові зазначає, що відповідач може сплачувати аліменти на її користь на утримання дітей в розмірі 1/3 частки зі всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідно до вікової групи, до їх повноліття, оскільки він фізично здоровий, не перебуває на будь-якому диспансерному обліку, не зобов'язаний до виплати аліментів будь-кому, інших неповнолітніх дітей на утриманні не має. За даних підстав позивач просить позов задовольнити. В судове засідання сторони не з'явились, попередньо через канцелярію суду подали письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність, при цьому позивач позов підтримує та просить його задовольнити, а відповідач позов визнає. Згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Врахувавши думки та позиції сторін, викладені у поданих до суду письмових заявах, дослідивши письмові докази по справі в їх сукупності та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 07.09.2003 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 07.09.2003 року (а.с. 2). Сторони по справі мають двоє дітей: сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 08.01.2004 року та серії [NUMBER] від 05.01.2011 року (а.с. 3, 4). Відповідно до довідки № 135, виданої ТОВ ЖЕК «Агрономічне» 09.02.2016 року, діти сторін проживають з матір'ю [PERSON] та перебувають на її утриманні (а.с. 6). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною 2 статті 182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Визначаючи розмір аліментів, суд відповідно до ст. 182 СК України враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, які здорові, перебувають на утриманні матері; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, який здоровий, працездатний, інших неповнолітніх дітей, окрім зазначених, та інших утриманців на утриманні не має, та приходить до висновку, що розумним і справедливим буде розмір аліментів на утримання двох дітей, визначений позивачем та визнаний відповідачем, в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення старшою дитиною повноліття. Згідно з ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення на користь держави - судові витрати, які складаються із суми судового збору, від сплати яких звільнено позивача, а на користь позивача - витрати за надання правової допомоги в розмірі 643,06 грн., що підтверджується розрахунком суми гонорару за надану правову допомогу (а.с. 7). На підставі викладеного та

Outcome: approved