Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-12 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідач є батьком її малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Дитина перебуває на її утриманні, відповідач не допомагає утримувати дитину в повній мірі, що ставить позивача у складне матеріальне становище. На підставі вищевикладеного, просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки у розмірі 2500 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 24.12.2019 року по даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження. На підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше. 23.01.2020 року від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги він визнає частково. Посилаючись на те, що він не працює, не має стабільного доходу, однак в міру своїх матеріальних можливостей продовжує добровільно брати участь у забезпеченні дитини всім необхідним, тому погоджується щодо стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1200 грн. щомісячно, але не менше за встановлений законодавством мінімум. Позивачем [PERSON] відповідь на відзив на позовну заяву до суду не подавалась. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що з 30.07.2008 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що Озерцівською сільською радою Ківерцівського району Волинської області зроблено відповідний актовий запис за № 2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 30.07.2008 року /а.с.4/. Під час перебування у шлюбі у сторін народилася донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 11.02.2009 року /а.с.5/. Як вбачається з довідки про склад сім`ї № 1316 від 11.09.2019 року малолітня донька [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю, позивачем по справі [PERSON] за адресою: [ADDRESS] /а.с.6/. Згідно довідки про доходи КП «Волинська обласна клінічна лікарня» Волинської обласної ради від 17.12.2019 року, заробітна плата [PERSON] з період з червня 2019 по листопад 2019 року складає 37 044 грн 33 коп. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує - стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дітям відповідного розміру утримання не є у переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дітей, проте, безумовно, враховується судом при визначенні розміру аліментів. Відповідно до вимог ст. ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, ч. 9 ст. 7 СК України визначено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Крім того, частиною другою статті 182 СК України (в редакції чинній з 08 липня 2017 року), визначено, що мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та неповнолітньої дитини, те що сторони не змогли добровільно досягнути згоди про розмір сплачуваних аліментів, а також, що обов`язок утримувати дитину покладається рівною мірою на матір і батька. Таким чином, суд вважає, що [PERSON] спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1700 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 23.12.2019 року до досягнення дитиною повноліття. Задовольняючи позов частково, суд, відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягує із відповідача в користь держави судові витрати у виді судового збору в розмірі 768 грн. 40 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial