Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 30.08.2017, від якого має неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка мешкає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні. Сторони по справі мешкають окремо, позивач не працює, оскільки доглядає за дитиною. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча працює і має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, в зв`язку чим просить стягнути на її користь аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця до повноліття дитини, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку щомісяця до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч.1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою судді від 27.01.2020 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Відповідачем подано заяву про визнання позову. Суд, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини: сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30.08.2017, мають доньку [PERSON] , [INFO] , малолітня дитина мешкає разом із матір`ю (а.с. 5, 7, 14, 25). Відповідач від попереднього шлюбу має неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 6), на утримання якої на користь її матері рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 29.03.2017 стягнуті аліменти у розмірі 600 грн. щомісяця, а рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 20.12.2018 розмір аліментів змінений із 600 грн. щомісяця на 1/4 частку з усіх видів доходу відповідача щомісяця (а.с. 8-12). Відповідно до ч.ч. 2, 4, 6 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як вказано у статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При встановленні розміру аліментів, суд відповідно до ст. 182 СК України враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом не встановлено підстав для відмови у прийнятті визнання позову відповідачем. Враховуючи викладене, суд бере до уваги інтереси неповнолітньої дитини та майнове становище відповідача, який є працездатним, працює та отримує дохід (а.с. 12), має можливість надавати матеріальну допомогу, не заперечує проти стягнення аліментів на дитину та дружину у розмірі, заявленому у позові, тому задовольняє позов у повному обсязі. Суд розподіляє судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України, а саме: стягує з відповідача на користь держави мінімальний судовий збір за подання позову майнового характеру у розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved