Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до Київського районного суду м. Одеси із зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що у 1993 році вона уклала шлюб із [PERSON] . Спільних неповнолітніх дітей не мають. Сумісне життя подружжя не склалось, оскільки протягом останніх 6 років сімейне життя поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Вони мають діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Відповідач нехтує сімейними цінностями, між ними виникають сварки, що тяжким чином впливає на її психологічних стан та спричиняє душевні страждання, внаслідок чого спільне життя подружжя і збереження шлюбу на думку позивача є неможливим, тому вона звернувся до суду з відповідною позовною заявою. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 23.09.2020 року справу направлено для розгляду по суті до Біляївського районного суду Одеської області. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 17.11.2020 року справу прийнято до свого провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач у судове засідання не з`явилась, в матеріалах справи міститься заява позивача про розгляд справи за її відсутності, на задоволені позовних вимог наполягає (а.с. 28). Відповідач у судові засідання не з`являвся, про дату, час та місце судових засідань повідомлявся шляхом надіслання ухвали та судової повістки на зареєстроване місце проживання (перебування), однак конверт повернувся до суду без вручення адресату (а.с. 26), тому судом було здійснено виклик відповідача до суду, шляхом створення оголошення про виклик на офіційному веб-сайті Судової влади (а.с. 25, 30). В установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строки, відповідач не подав до суду відзив на позовну заяву. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ознайомившись із матеріалами справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 02.11.1993 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , видане Вигодянською сільською радою Біляївського району Одеської області, актовий запис №44 (а.с.7). Спільних неповнолітніх дітей не мають. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що протягом останніх 6 років сімейне життя поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Вони мають діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Відповідач нехтує сімейними цінностями, між ними виникають сварки, що тяжким чином впливає на її психологічних стан та спричиняє душевні страждання, внаслідок чого спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу є неможливим, шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позивач скористалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до положень ч. 1 ст.110, ч. 2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя та суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах позовні вимоги є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя й збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Позивачем було сплачено судовий збір за подання позовної заяви про розірвання шлюбу у сумі 840,80 грн. про, що свідчить квитанція додана до матеріалів справи (а.с. 8). У відповідності зі ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Таким чином на користь позивачки з відповідача [PERSON] слід стягнути судовий збір у розмірі 840,80 грн. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved