Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до Суворовського\~районного суду\~м.\~Одеси з\~позовною заявою\~до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: [PERSON] , [PERSON] , про визнання договору купівлі-продажу дійсним. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 10.02.1998 року між [PERSON] яка діяла в інтересах неповнолітньої [PERSON] з одного боку та [PERSON] , який діяв від свого імені, а також від імені та в інтересах дітей, було укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , який було посвідчено на «Одеській Товарній Біржі». Позивач у липні 2019 року дізналась, що укладений договір купівлі-продажу не відповідає вимогам діючого законодавства, а відтак вона не може розпорядись своє власністю, у зв`язку з цим змушена звернутись до суду з позовом про визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири. \~ \~ \~ \~Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 01 вересня 2020 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження. Роз`яснено відповідачам право подати відзив на позов, а позивачу відповідь на відзив. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явились, при цьому, звернулась на адресу суду із заявою в якій просила розглянути справу за її відсутності, заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав, що викладені в позові, також зазначила, що не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.36) Відповідачі: [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] та\~ [PERSON] у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце проведення якого повідомлялись у встановленому законом прядку, шляхом розміщенням оголошення про виклик в судове засідання на офіційному веб-сайті судової влади України у відповідності до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, відзиву на позовну заяву на надали, що, відповідно до ст. 223 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі наявних доказів. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: [PERSON] та [PERSON] , до суду також не з`явились, однак звернулись з заявами про підтримку позовних вимог та зазначили, що позов вважають обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню (а.с.39, 40) Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 22 лютого 2021 року вирішено провести заочний розгляд справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази надані позивачем на підтвердження позовних вимог, встановивши факти і відповідні їм правовідносини дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Згідно договору купівлі-продажу нерухомого майна № 23231 від 10.02.1998 року укладеного на Одеській товарній біржі, [PERSON] , що також діяв імені та в інтересах [PERSON] , а також від імені неповнолітніх: [PERSON] та [PERSON] продав, а [PERSON] , яка діяла від імені неповнолітньої [PERSON] купила квартиру [ADDRESS] (а.с.5-6). Відповідно до відмітки проставленої на звороті договору купівлі-продажу нерухомого майна, договір було зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН» 12.02.1998 р. кн.268 стор.76, реєстр № 85. Зазначений договір купівлі-продажу був зареєстрований Одеській товарній біржі відповідно до ст.15 Закону України «Про товарну біржу». Відповідно до\~Інформації з\~Державного реєстру\~речових прав\~на нерухоме\~майно та\~Реєстру прав\~власності на\~нерухоме майно,\~від 02.12.2020\~року відомості\~щодо квартири\~ [ADDRESS] відсутні. При цьому, судом враховується, що Єдиний Державний реєстр речових прав на нерухоме майно почав діяти з 1 січня 2013 року. Позивач зазначає, що сторонами договору було досягнуто всіх його істотних умов та вчинено дії пов`язаних з його виконанням, а саме: покупці сплатили грошові кошти та вселились до квартири, сплачують комунальні платежі та утримують майно, а продавці у свою чергу звільнили приміщення та знялись з реєстраційного обліку за вказаною адресою. На підтвердження зазначених обставини, судом досліджено Відомості № Ш3-163163-ф/л про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] , де зазначено: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані в квартирі з 11.03.1998 року (а.с.9). Відповідно до дублікатів квитанцій про оплату житлово-комунальних послуг, [PERSON] сплачує комунальні послуги за водопостачання та теплопостачання у вказаній квартирі (а.с.10,11). Відповідно до свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який було зареєстровано 16.01.2021 року, після реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.38). Таким чином, матеріалами справи встановлено, що на сьогоднішній день позивач, проживає в спірній квартирі, сплачує комунальні послуги. Враховуючи, що сторони виконали свої обов`язки за договором, позивач просить визнати у судовому порядку правочин дійсним, оскільки позасудовому порядку вирішите це питання не можливо. Враховуючи те, що правовідносини між сторонами виникли під час дії Цивільного кодексу України 1963 року, тому мають регулюватися саме його нормами. Відповідно до ст. 153 ЦК Української РСР 1963 року договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. За положеннями ст. 227 ЦК Української РСР 1963 року, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (ст. 47 цього Кодексу). Разом з тим, згідно ст.15 Закону України «Про товарні біржі» № 1957 XII від 10 грудня 1991 року в редакції, яка діяла на час укладання договору купівлі-продажу в 1995 році, угоди, зареєстровані на біржі, не підлягали нотаріальному посвідченню. Угода вважалась укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, яка потребує нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, суд вправі за вимогою виконавчої сторони визнати угоду дійсною. В цьому разі подальше нотаріальне посвідчення угоди не потребується. Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Судом встановлено, що з підстав недодержання вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину нікчемними є тільки правочини, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню. У зв`язку з недодержанням вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину договір може бути визнано дійсним лише з підстав, встановлених статтями 218 та 220 ЦК України. Отже,\~враховуючи вищевикладене,\~суд приходить\~до висновку,\~що між\~сторонами дійсно\~був укладений\~договір купівлі-продажу\~квартири [ADDRESS] та всі істотні умови даного договору сторонами були виконані, що підтверджується фактом проживання за зазначеною адресою саме позивача по справі та те, що відповідачі за вказаною адресою зняті з реєстраційного обліку. При вчиненні правочину всі дії сторін були спрямовані на встановлення цивільних прав та обов`язків, перехід права власності, всі сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, мали вільне волевиявлення, що відповідало внутрішній волі на досягнення наслідків, а саме - купівлі-продажу квартири, правочин був реальним і вчиненим у формі, дозволенній чинним законодавством України в 1998 році. При таких обставинах суд вважає, що позовні вимоги правомірні, підтверджені нормами ст. 47 ч.2 ЦК України в редакції 1963 року, що регулювала дані правовідносини на час укладення договору купівлі-продажу і підлягають задоволенню. Оскільки [PERSON] , яка діяла від імені неповнолітньої на той час позивача [PERSON] придбала квартиру у відповідачів, виконавши взяті на себе зобов`язання за договором купівлі продажу, а відповідачі в свою чергу виконали зобов`язання по передачі квартири позивачу, виїхали з житлового приміщення та знялися з реєстраційного обліку за вказаною адресою. У зв`язку з тим, що матеріалами справи встановлений факт ухилення відповідачів від нотаріального посвідчення угоди, і така можливість фактично втрачена, правочин підлягав державній реєстрації і така реєстрація не була проведена, враховуючи неможливість вирішення цього питання в іншому порядку, ніж судовому, суд приходить до висновку про необхідність захисту прав позивача шляхом задоволення позову.

Outcome: approved