Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з заявою про встановлення факту смерті, заінтересована особа Луганський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Харків). В обґрунтування заявлених вимог заявник зазначає, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Також, заявник зазначає, що заінтересована особа усно відмовила їй у видачі свідоцтва про смерть батька, посилаючись на лист Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду №987/0/208-21 від 22.04.2021. Заявник в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, розгляд справи просила проводити без її участі. Представник заінтересованої особи Луганського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Харків), в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Частиною 1 ст. 317 ЦПК України встановлено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Згідно із копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Артемівським РВ ЛМУМВС України в Луганській області 02 квітня 2002 року, [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Луганськ, був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Артемівським РВ ЛМУ УМВС України в Луганській області 20 лютого 2007 року, [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Луганськ, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] ,\~виданого\~13.07.1983\~року\~Луганським міським\~відділом РАГС,\~ [PERSON] народилась\~ [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис № 199. В графі батько зазначений [PERSON] , мати [PERSON] . Отже, судом встановлено, що заявник [PERSON] має право на звернення до суду з цією заявою відповідно до приписів ч. 1 ст. 317 ЦПК України, що підтверджується належними та достатніми доказами, наявними в матеріалах справи. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно з копією лікарського свідоцтва про смерть та довідкою про причину смерті № 107 складеною за формою первинної облікової документації № 106/у, затвердженою «Наказом» «Міністерства охорони здоров`я Луганської народної республіки», та виданою 01.03.2021 року установою, що здійснює свою діяльність на тимчасово окупованій території України в Луганській області, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у м. Луганськ «Луганської Народної Республіки», а саме в стаціонарі відділення інтенсивної терапії, внаслідок повторного інфаркту міокарда, у віці 60 років. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 02.03.2021 року «Артемівським відділом запису актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції Міністерства юстиції «Луганської Народної Республіки», [PERSON] (російською), [INFO] , помер [INFO] у м. Луганськ «Луганської Народної Республіки», про що складено відповідний актовий запис № 377. Суд враховує, що м. Луганськ Луганської області станом на час розгляду цієї справи знаходиться на тимчасово окупованій території України та відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085-р входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Вказана обставина позбавляє заявника можливості зареєструвати факт смерті померлого батька у встановленому законом порядку. При цьому, суд вважає за можливе застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки документів про смерть особи, виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, як доказів, оскільки розуміє, що можливості збору доказів щодо факту смерті особи на окупованій території можуть бути істотно обмеженими, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав людини, включаючи право власності (спадкування), право на повагу до приватного та сімейного життя тощо. Враховуючи вищевикладені обставини та письмові докази, судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , громадянин України, уродженець м.Луганськ, помер [INFO] у м. Луганськ Луганської області, Україна, у віці 60 років. При цьому органи державної реєстрації актів цивільного стану на території України, яка підконтрольна органам влади України, не можуть зареєструвати факт її смерті, адже довідка про причину смерті та свідоцтво про смерть [PERSON] видані установою, яка розташована на тимчасово окупованій території України. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що обставини, викладені заявником у заяві в обґрунтування своїх вимог є достовірними, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, у зв`язку із чим заява [PERSON] про встановлення факту смерті, підлягає задоволенню. У відповідності до ч. 4 ст. 317, п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання цього рішення.

Outcome: approved