Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просила визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є співвласником квартири [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло. Іншими співвласниками квартири є члени її сім'ї - [PERSON] і [PERSON] Крім позивача в даній квартирі зареєстровані [PERSON] та [PERSON] [PERSON] ([INFO]) зареєстрований у вказаній квартирі 05.07.2012 року не перебуває в родинних відносинах з позивачем. У грудні 2012 виїхав з квартири та більше в ній не з'являвся, а його перебування на реєстраційному обліку спричиняє позивачеві додаткові витрати на утримання житла. Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги, з підстав зазначених у позові та просив їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не відомі, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Враховуючи, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу без учасників процесу, які не з'явились в судове засідання, на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є співвласником квартири [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № 10616 від 22.04.2002 року. Іншими співвласниками квартири є - [PERSON] і [PERSON] Крім позивача в даній квартирі зареєстровані [PERSON] та [PERSON] (довідка ОСББ «Гвардієць 53» № 37 від 27.02.2014 р.). [PERSON] ([INFO]) зареєстрований у вказаній квартирі 05.07.2012 року не перебуває в родинних відносинах з позивачем. У грудні 2012 виїхав з квартири та більше в ній не з'являвся. В утриманні квартири, оплаті послуг відповідач участі не приймає. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердив той факт, що відповідач у вказаній квартирі з 2012 року не проживає, в її утриманні участі не приймає. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно вимог ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Частиною 1 ст. 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до положення ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання членів їх сімей і мають право розпорядження цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Частиною 2 ст. 405 ЦК України визначено, що член сім'ї власника житла втрачає право користування житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік. Таким чином, належними та допустимими доказами було доведено те, що відповідач не проживає у квартирі позивача з 2012 року, сторони з того часу не спілкуються, а відтак [PERSON] втратив право користування зазначеною квартирою. Враховуючи викладене, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved