Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] про встановлення батьківства та стягнення аліментів. В обґрунтування заявленого позову позивач посилалася на те, що з відповідачем по справі вони проживали разом однією сімєю, вели спільне господарство більше двох років, з травня 2013 року по липень 2015 року, шлюб офіційно не реєстрували. 29 липня 2013 року у них народилась донька [PERSON]. Але запис про батька дитини був зроблений зі слів позивачки. Після народження дитини з відповідачем проживали разом, займалися вихованням доньки, відповідач завжди визнавав [PERSON] своєю донькою і ніяких суперечностей з цього приводу не виникало, він обіцяв виконувати свій батьківський обовязок та забезпечувати усім необхідним як позивачку так і дитину. Так як відомості про батька дитини записані зі слів позивачки, то батьківство згідно ст.128 СК України може бути визнано за рішенням суду. Свої обіцянки відповідач не виконав, жодної матеріальної допомоги на утримання дитини та на утримання позивачки не надає, останнім часом ніякої участі у вихованні не приймає. Оскільки добровільно про сплату аліментів домовитися не вдалося, позивачка змушена звертатися до суду, прохаючи задовольнити позов та стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на місяць для дитини відповідного віку. Просить суд встановити, що [PERSON], [INFO], уродженець [INFO], є батьком [PERSON], [INFO], та внести зміни до актового запису №196 від 14 серпня 2013 року, зробленого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Першотравенського міського управління юстиції, стягувати щомісячно з [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], на користь позивачки, аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття та стягувати щомісячно з [PERSON], [INFO], уродженця [INFO] на користь позивачки на її утримання аліменти до досягнення донькою [PERSON], [INFO], до досягнення трирічного віку у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку. Позивачка надала суду письмову заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач надав суду письмову заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає можливим задовільнити позовні вимоги з огляду на такі підстави. Так, судом по справі встановлено, що 29 липня 2013 року народилась [PERSON], про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Першотравенського міського управління юстиції у Дніпропетровській області 14 серпня 2013 року було складено актовий запис № 196, в якому матірю зазначено - [PERSON], а відомості про батька внесено за правилами ст. 135 Сімейного Кодексу України. Однак батьком [PERSON] є - [PERSON], з огляду на те, що даний факт ним не оспорювався. Згідно ч.1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по-батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до ст. 128 СК України батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині визнання батьківства. З огляду на положення\~ст. 134 Сімейного кодексу\~суд вважає за необхідне зобов'язати відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Першотравенського міського управління юстиції у Дніпропетровській області внести зміни до актового запису про народження [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2\~ст. 182 СК України\~мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки з боку відповідача немає заперечень щодо стягнення з нього аліментів у 1/4 частки з усіх видів його заробітку щомісяця на утримання доньки, суд вважає за можливе зобов'язати відповідача виплачувати аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] [PERSON], у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму починаючи з дня надходження позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. На думку суду, такий розмір аліментів є законним та необхідним для забезпечення утримання малолітньої дитини, оскільки рівнозначний обов'язок щодо його утримання\~ст. 141 СК України\~покладається як на відповідача, так і на позивача по справі. В частині стягнення аліментів на утримання позивачки, суд прийшов до наступного. Відповідно до\~статті 84 СК України, право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. При цьому, згідно положень ч. 4 цієї статті таке право має жінка за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно статті 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Відповідач є батьком дитини, остання проживає разом з матірю - позивачкою по справі, що не спростовувалось відповідачем та доказів зворотному відповідачем суду надано не було. В звязку з наведеним, суд вважає, що вимога позивачки про стягнення аліментів на її утримання є законною та обґрунтованою. Враховуючи матеріальне становище відповідача, суд приходить до висновку, що оскільки з боку відповідача немає заперечень щодо стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця на утримання позивачки, суд приходить до висновку, що вимоги про стягнення аліментів з моменту предявлення позову і до досягнення дитиною трьох років в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця підлягають задоволенню. Згідно із ч. 1\~ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до п. 1 ч.1\~ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд у відповідності до положень ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне, враховуючи результати розгляду справи, стягнути з [PERSON] судові витрати, понесені позивачем у вигляді судового збору в сумі - 487,20 гривень, а також стягнути з відповідача на користь держави суму судового збору у розмірі - 487,20 гривень у зв'язку з задоволенням позовних вимог в частині стягнення з нього аліментів.

Outcome: approved