Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом в обґрунтування якого зазначила, що 21.10.2014 померла її мати [PERSON], [INFO], після якої залишилось спадкове майно, належне останній та відповідачу [PERSON], з яким мати прожила більш ніж 20-років, а в офіційно зареєстрованому шлюбі з 05.09.2008 і до дня смерті. Спадковим майном є, крім іншого, квартира [ADDRESS], автомобіль «Хонда Пілот», р.н. [NUMBER], побутова, аудіо-відео техніка та дорогоцінності, що набуте матірю та відповідачем протягом як цивільного, так і офіційного шлюбу. В наступному позивач неодноразово уточнював позовну заяву та в останній редакції позову просить встановити факти проживання своєї матері [PERSON] та [PERSON] однією сімєю без реєстрації шлюбу з 1996 року по день реєстрації шлюбу 02.09.2008, рівності часток у майні, яке перебувало у їх спільній сумісній власності та визнати за собою право власності на ? частину цього майна, в тому числі зазначених квартири і автомобіля. Представник відповідача подав зустрічний позов в якому просить визнати спірну квартиру особистою приватною власністю [PERSON], в обґрунтування якого зазначив, що вона була придбана останнім шляхом укладення договору пайової участі у будівництві житлового будинку від 10.01.2006 за умовами якого [PERSON] сплатив на користь будівельної організації вартість квартири 57326,40 доларів США, що становило на той час 287577,46 грн. При цьому 271128,46 грн. сплачено ним до укладення шлюбу з [PERSON], а 16449 грн. після, однак за особисті, позичені у сестри, кошти. Факт знайомства з [PERSON] задовго до укладення шлюбу з останньою [PERSON] не заперечує, однак заперечує факт проживання з нею однією сімєю без шлюбу до 05.09.2008, тобто до моменту реєстрації шлюбу. В судовому засіданні [PERSON] підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі, дала пояснення відповідно до викладених в позові обставин. Проти зустрічного позову заперечувала пославшись на їх необґрунтованість. Представник [PERSON] заперечував проти первісного позову, зазначивши, що на підтвердження викладених в ньому обставин позивачкою не надано достовірних та достатніх доказів, при цьому на задоволенні зустрічного позову наполіг, як на обґрунтованому письмовими доказами та показаннями свідків. Суд, дослідивши надані докази, встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини: позивачка є донькою [PERSON], яка 05.09.2008 зареєструвала шлюб з [PERSON] (а.с. 6, 8). 21.10.2014 [PERSON] померла (а.с. 7). 10.01.2006 між ВАТ «Трест Житлобуд-1» та [PERSON] укладено договір № 20/03-01 пайової участі в будівництві житлового будинку (далі Договір), за яким товариство за дорученням [PERSON] мало виконати комплекс будівельно-монтажних робіт з будівництва трикімнатної квартири № 212 на 2-му поверсі житлового будинку по Салтівському шосе, 73-А, а останній зобовязався сплатити їх вартість періодичними платежами на загальну суму, еквівалентну 57326,40 доларів США, строком до 01.12.2008 (а.с. 64-65). Дата укладення Договору, докази сплати відповідних платежів за ним та позичення для цього коштів у сестри особисто [PERSON] (а.с. 46, 47, 66) вказують, як зазначає представник відповідача, що спірна квартира придбана останнім до укладення шлюбу з [PERSON] та за власні кошти, отже не може виступати обєктом спільної сумісної власності подружжя. На даний час право власності на квартиру зареєстроване за [PERSON] (а.с. 9, 10). На підтвердження того, що [PERSON] не проживав однією сімєю з [PERSON] до реєстрації шлюбу представник відповідача послався на довідку з місця проживання [PERSON], згідно якої останній з 05.02.1993 зареєстрований [INFO] та до теперішнього часу не змінював місце реєстрації, а також на показання свідків [PERSON] та [PERSON] Перша показала, що є давньою подругою [PERSON] сестри [PERSON] В 1993 році [PERSON] повернувся зі служби в армії та став проживати разом з сестрою і матірю по вул. Авіаційній в м. Харкові. Спілкуючись з [PERSON] вона була обізнана й про життя її брата, який з 1996 року по 2000 рік проживав однією сімєю з жінкою на імя [PERSON], після розлучення з якою довго залишався один. В 2008 році [PERSON] одружився з [PERSON], з якою свідок знайома не була і навіть не бачила. Про відносини [PERSON] з [PERSON] що передували їх шлюбу їй нічого не відомо. Допитана в якості свідка [PERSON] пояснила, що з [PERSON] познайомилась в 1993 році, а з 1996 року вони стали проживати за її місцем реєстрації у цивільному шлюбі, який проіснував до 2000 року. По вул. Авіаційній 47 в м. Харкові мешкали сестра та матір [PERSON], де вона бувала, проте близькі відносини з ними не склались. Про відносини [PERSON] з іншими жінками в період їх спільного проживання їй нічого не відомо. Про шлюб [PERSON] з [PERSON] дізналась лише зараз. Дослідивши докази, надані на підтвердження зустрічного позову, суд приходить до висновку, що вони не доводять позиції [PERSON] щодо не проживання з [PERSON] однією сімєю без реєстрації шлюбу до 05.09.2008 та спростовуються іншими доказами. Так, будучи допитаним в якості свідка [PERSON] показав, що з [PERSON], яка проживала в [INFO], знайомий давно, так як вони ходили до однієї школи та проживали в одному будинку. До 1993 року вона проживала з чоловіком на імя Геннадій, який загинув у автокатастрофі, після чого, з осені 1993 року і до смерті з [PERSON], якого він вважав чоловіком [PERSON] Спільних дітей в них не було. Михайло казав, що раніше був одружений, проте дітей не мав. [PERSON] до початку сумісного проживання з [PERSON], а потім спільно з останнім займалась підприємницькою діяльністю з реалізації продуктів харчування. За життя вони неодноразово купували транспортні засоби, потім змінювали їх, а біля 4-5 років тому переїхали до іншого місця проживання в район [INFO], а квартиру по пр. Тракторобудівників, 114-А продали. З показань свідка [PERSON] вбачається, що її син в 2002 році почав зустрічатись з [PERSON], з якою з 03.06.2006 перебуває у шлюбі. Наприкінці 2002 року за місцем проживання [PERSON] [INFO] вона познайомилась з батьками останньої: матірю [PERSON] та відчимом [PERSON] На той час [PERSON] та [PERSON] проживали однією сімєю, проте одружені не були, разом вели бізнес (торгівля продуктами харчування), який започаткувала [PERSON] до спільного проживання з [PERSON] Між їх родинами склались нормальні, проте не надто близькі, стосунки. Разом вони святкували весілля дітей, в листопаді 2006 року народження онука [PERSON], інколи відмічали свята. Після 2005 року [PERSON] та [PERSON] придбали квартиру в новобудові в районі Салтівського шосе, яку тривалий час виплачували та робили ремонт, а згодом переїхали до неї. Свідок [PERSON] дав наступні свідчення: [PERSON] він знав як сусідку, так як тривалий час мешкав з нею в одному будинку пр. Тракторобудівників, 114-А в м. Харкові. Приблизно в 1994 році во дворі будинку познайомився з [PERSON], який ставив там свій автомобіль та, як виявилось, був співмешканцем [PERSON] З того часу він сприймав [PERSON] та [PERSON] як чоловіка та жінку, так як вони постійно були разом: разом проживали, працювали на ринку, відпочівали, вели побут. Кілька разів він бував у них в квартирі. З 1997 року з даною родиною він став спілкуватись тісніше, так як донька [PERSON] [PERSON] почала навчання разом з його донькою. Кілька років тому вони переїхали у новобудову в районі вул. Височиненка в м. Харкові. В 1998 році він відпускав свою малолітню донька разом з [PERSON], її матірю та [PERSON] на відпочинок до моря. [PERSON], будучи допитаною в якості свідка, показала що в 1995 році оселилась [ADDRESS] та познайомилась і здружилась з сусідами: [PERSON] та [PERSON], які проживали в тому ж будинку. Вона, як і [PERSON] за життя, має бізнес з реалізації продуктів харчування на місцевому ринку, отже кожного дня бачилась з нею та [PERSON], який щодня знаходився на ринку. Вони товаришували сімями, часто спільно відзначали свята, збирались за столом у дворі будинку, перетинались по роботі, отже [PERSON] та [PERSON] сприймали як сімю. З родичами [PERSON] вона не знайома. Свідок [PERSON] показала, що з дитинства мешкає в будинку № 114-А по пр. Тракторобудівників в м. Харкові, де раніше проживала [PERSON], з якою товаришує й досі. Матір [PERSON], [PERSON], проживала з чоловіком на імя Геннадій, який в 1993 році загинув в ДТП, після чого в тому ж році почала співмешкати з [PERSON] і проживала з останнім до своєї смерті. До переїзду [PERSON] вона часто бувала в гостях у останньої, де мешкав й [PERSON], якого сприймала як відчима [PERSON] Неодноразово [PERSON] та [PERSON] разом приходили в гості до її батьків. Згідно показань свідка [PERSON] він є батьком [PERSON] та колишнім чоловіком [PERSON], з якою розлучився в 1992 році. З осені 1993 року [PERSON] почала мешкати в цивільному шлюбі з [PERSON] [PERSON] підтримував зв'язок як з донькою, так і з колишньою дружиною, приїздив до них на квартиру по пр. Тракторобудівників, 114-А в м. Харкові, де постійно бачив [PERSON], навіть намагався поновити відносини з [PERSON], проте остання дала зрозуміти, що створила сімю з [PERSON] В наступному [PERSON] і [PERSON] придбали квартиру в новобудові та переїхали. Також йому відомо про реєстрацію шлюбу між [PERSON] та [PERSON], в якому вони перебували до смерті останньої. Таким чином кожен з свідків, який підтвердив факт спільного проживання однією сімєю [PERSON] та [PERSON] без шлюбу до моменту його реєстрації, знайомий з останніми тривалий час, обізнаний про життя та побут вказаних осіб і повязує свої свідчення з спільними для них та [PERSON] і [PERSON] датами та подіями. Показання даних свідків, на відміну від [PERSON] та [PERSON], підтверджуються долученими до матеріалів справи фотознімками (а.с. 125), на яких закарбовані спільні, непересічні, памятні та значущі, як для подружжя [PERSON] і [PERSON], так і для свідків події. Аналізуючи викладені вище докази та беручи до уваги ті обставини, що в період дії Договору пайової участі в будівництві житлового будинку і до сплати всіх належних за ним коштів між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, суд приходить до висновку, що вказаний Договір укладався в інтересах створеної [PERSON] та [PERSON], які фактично були чоловіком та дружиною, сімї, яка на момент укладення Договору та його повної оплати вже існувала тривалий час. Те, що [PERSON] не змінював реєстрації місця проживання з 1993 року не доводить факту його постійного проживання за адресою реєстрації, а придбання спірної квартири та вселення до неї з [PERSON], що сторонами не заперечується, взагалі спростовує цей факт. Разом з тим, не дивлячись на доведеність проживання [PERSON] та [PERSON] однією сімєю без шлюбу з 1993 року даний факт може бути встановлений лише за період з 01.01.2004 по 05.09.2008, так як до 01.01.2004 діяв КпШС України в редакції 1969 року, який не містив поняття спільного проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу, а закон зворотньої сили не має. Згідно ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сімєю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними під час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. З погляду на викладене квартира [ADDRESS] належить [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності. Частина 2 ст. 372 ЦК України передбачає, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Пункт п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22.12.1995 містить положення про те, що частка учасника спільної сумісної власності визначається, окрім іншого, при відкритті після нього спадщини. За відсутності доказів про те, що участь когось із учасників спільної сумісної власності у надбанні майна була більшою або меншою, частки визнаються рівними. Отже, визнання за [PERSON] та [PERSON]В по 1/2 частки в праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] є цілком правильним, проте окреме зазначення цього факту в резолютивній частині рішення не потрібне. Режим спільної сумісної власності розповсюджується і на інше майно, набуте [PERSON] та [PERSON] з 2004 року. Таким майном, як зазначає [PERSON], є автомобіль «Хонда Пилот», р.н. [NUMBER], побутова, аудіо-відео техніка та дорогоцінності, проте на час розгляду справи встановлено, що вказаний автомобіль не зареєстрований ні за [PERSON] ні за [PERSON] (а.с. 41), а вимога про визнання недійсною угоди про його відчуження та витребування сторонами не ставиться, тобто він не може бути спадковим майном. Індивідуальні ознаки іншого майна і взагалі докази його існування відсутні. За таких умов спадковим майном в даному спорі може виступати лише 1/2 частина квартири № 212 по Салтівському шосе, 73-А в м. Харкові. Сторони у справі згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України є спадкоємцями першої черги після [PERSON], померлої 21.10.2014 та у встановлений законом строк звернулись до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини після останньої (а.с. 124). Згідно ст. 1226 ЦК України частка в праві спільної сумісної власності успадковується на загальних підставах. Враховуючи викладене вище, оцінюючи надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні як окремо так і в сукупності, виконуючи завдання цивільного судочинства щодо справедливого та неупередженого розгляду та вирішення даної цивільної справи, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення первісного позову та повної відмови в задоволенні позову зустрічного. Питання щодо стягнення судового збору підлягає вирішенню відповідно до положень ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial