Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом , який уточнила в ході розгляду цивільної справи до [PERSON], 3-я особа Служба у справах дітей Шевченківського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про визначення порядку користування трикімнатною квартирою , що розташована за адресою : [ADDRESS] , за яким виділити у користування [PERSON] житлову кімнату , площею 13,1 кв. м., кухню,ванну кімнату, вбиральню, коридор , сумісну шафу залишити у спільному користуванні, про покладення судових витрат на відповідача, посилаючись на наступне : вони. разом із відповідачем, є власниками трикімнатної квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS]. За Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 28 липня 2014 року їй належить 9/50 частки квартири, а відповідачу 41/50 частки спільної квартири. Право власності зареєстровано у державному реєстрі речових прав . Ця квартира є її єдиним місцем проживання. Крім того, з нею проживає спільна дитина, яка зареєстрована за місцем проживання у спільній квартирі. На даний час, у зв'язку із непорозумінням з співвласником, вони не можуть дійти згоди щодо розподілу в натурі часток у квартирі, що унеможливлює її право розпоряджатись та користуватись житловим приміщенням. Під її частку 9/50 у квартирі припадає 11,682кв.м. Тим самим за її розрахунками, така площа менше площі, яка б абсолютно відповідала вимогам для виділу у натурі. Але вона вважає , що можливо визначити порядок користування спільною квартирою, виділивши їй у користування кімнату , площею 13,1 кв.м. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги [PERSON] та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову та пояснив,що позивачка не проживає в спільній квартирі з 2012 року. Саме тому його довіритель звернувся до суду у 2013 році про визнання права власності на майно.Позивачка 4 роки не мешкає в квартирі. Згідно рішення Апеляційного суду Харківської області від 28.04.2014 року визнано за [PERSON] право власності на 9/50 частини квартири. Однак, згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи виділити в натурі частку 9/50 частини не надається можливим. Просить у задоволенні позову відмовити. Представник 3-ї особи- Служби у справах дітей Шевченківського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради в судове засідання не з*явився, надали до суду заяву з проханням розглянути справу за відсутності представника служби , при вирішенні цього питання покладаються на розсуд суду. При винесенні рішення просять врахувати інтереси дитини. Суд , вислухавши пояснення представників сторін , дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Згідно зі ст..ст.10,66 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вина посилається як на підставу своїх вимог або заперечень , крім випадків встановлених ст..61 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно - правового спору. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав Судом встановлено та підтверджується наявними у матеріалах справи документами, що з 21.06.2003року по 22 травня 2013 року [PERSON] та [PERSON]. перебували у зареєстрованому шлюбі . За час перебування у шлюбі, у них народився син [PERSON], [INFO]. На підставі Рішення Апеляційного суду Харківської області від 28 липня 2014 року визнано за [PERSON] право власності на частину квартири № [ADDRESS] За [PERSON] визнано право власності на 9/50 частин вказаною квартири. З технічного паспорту квартири [ADDRESS], вбачається, що квартира розташована на 6 поверсі 12-ти поверхового будинку та складається з 3-х кімнат, жилою площею 43,5 кв.м., у тому числі 1-а кімната площею 13,1 кв.м., 2-а кімната,площею 14,5 кв.м., 3-я кімната площею 15,9 кв.м., кухні площею 6,8 кв.м.,ваної кімнати,площею 2,1 кв.м. вбиральні 1,2кв.м., коридору 8,9 кв.м.,вбудована шафа 0,7 кв.м. Квартира обладнана балконом 5,6кв.м. Загальна площа квартири складає 64,9кв.м. (а.с.5-7). Згідно довідки з місця проживання про склад сім'ї та реєстрації, в квартирі № [ADDRESS] зареєстровано 3 особи: сторони по справі та їх дитина. /а.с.8/. В судовому засіданні встановлено, що сторони не можуть дійти згоди щодо розподілу в натурі часток у квартири, між ними виникли неприязні стосунки . Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їхнього порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Частинами 1, 2 ст. 358 ЦК України визначено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Судом надавався сторонам час мирном шляхом домовитися про порядок користування спірною квартирою , але вони не дійшли згоди з цього питання. Судом за клопотанням позивача призначалась судова будівельно -технічна експертиза, на вирішення якої були поставлені питання: чи можливо виділити в натурі частку 9/50 ч [PERSON] , чи можливий поділ 3-х кімнатної квартири в натурі між співвласниками, чи можливо визначити порядок користування , за яким надати у користування [PERSON] Кімнату 13.1 кв.м., надати варіанти. Згідно висновку № 8226 від 30.10.2015 року судовий експерт [PERSON] надав три варіанти порядку користування квартирою [ADDRESS] Згідно 1 варіанту: 1-му співвласнику на 9/50 частини пропонується виділити в індивідуальне користування приміщення: житлову кімнату «6» площею 13.1 кв.м., у спільне користування : коридо «1» .площею 8,9кв.м.,вбиральня «2» площею 1,2 кв.м, ванна кімната «3» площею 2,1 кв.м., кухня «4» площею 6,8 кв.м., вбудова шафа «5», площею 0,7 кв.м. Усього 1-му співвласнику пропонується виділити в користування приміщень у квартирі загальною площею 19,0 кв.м. , на 7,32 кв.м. більш ніж покладено. 2 співвласнику на 41/50 частки пропонується виділити в індивідуальне користування наступні приміщення: житлову кімнату «7» площею 14,5 кв.м., балкон,площею 0,96 кв.м, житлову кімнату «8» площею 15,9 кв.м., балкон площею 0,72 кв.м. у спільне користування : коридо «1» .площею 8,9кв.м.,вбиральня «2» площею 1,2 кв.м, ванна кімната «3» площею 2,1 кв.м., кухня «4» площею 6,8 кв.м., вбудова шафа «5», площею 0,7 кв.м. Усього 2-му співвласнику пропонується виділити в користування приміщень у квартирі загальною площею 45,87 кв.м. , що на 7,35 кв.м. менше ніж покладено. Інші варіанти ,які запропоновані експертом не досліджувались , оскільки позивачка не ставила питання про порядок користування іншими кімнатами та виділ кімнат 7 та 8. Тобто , згідно висновку експерта виділити в натурі 9/50 [PERSON] та виділити в натурі кімнату площею 13,1 кв.м. не надається можливим. Виходячи з наведеного припису, слід зробити висновок, що законом не заборонено виділення у володіння та користування таких частин у спільному майні, які не співпадатимуть з ідеальними частками, але за згодою співвласника та не значним відхиленням , але не таким який є суттєвим. Проти такого варіанту заперечував відповідач, який не згоден на зменшення його частки у власності. З урахуванням того, що у сторін по справі не має домовленості про порядок користування належним їм квартири, кімнат, яка би за своїм розміром відповідала частці кожного із співвласників у спільній частковій власності у спірній квартирі немає, тому суд вважає, що запропонований [PERSON] варіант встановлення порядку користування квартирою є не прийнятним та не обґрунтованим з позиції норм права, які застосовуються до спірних правовідносин, з урахуванням ситуації, яка склалася між сторонами, та призведе до порушення прав іншого співвласника., оскільки зменшує його частку у спільній частковій власності. За таких обставин, неможливо визначити порядок користування квартирою відповідно до часток сторін у праві власності на квартиру, оскільки суд розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог. .Даний спір можливо вирішити шляхом продажу всієї квартири,її частки , шляхом обміну та таке інше. З'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову [PERSON]

Outcome: dismissed