Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - 1-го міського відділу у м. Вінниці Управління ДМС України у Вінницькій області, про надання дозволу на реєстрацію місця проживання малолітньої дитини без згоди одного з батьків та зобовязання вчинити дії. Свій позов мотивувала тим, що до 2013 року вона перебувала у шлюбі із [PERSON], який розірвано за рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 13 вересня 2013 року. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Спору щодо місця проживання дитини між сторонами не існує. Позивачка мала намір зареєструвати доньку за своїм місцем реєстрації, а саме в м. Вінниці по вул. Келецька,72/39, у звязку з чим звернулась до місцевого органу ДМС України із відповідною заявою. Однак, у реєстрації відмовлено у звязку із відсутністю письмової згоди батька на реєстрацію місця проживання дитини за місцем проживання матері. На прохання позивачки надати такий дозвіл відповідач не реагує, чим порушує права дитини. За наведеного просить надати дозвіл на реєстрацію місця проживання малолітньої дитини за місцем проживання матері без згоди батька та зобовязати 1-й міський відділ у м. Вінниці Управління ДМС України у Вінницькій області зареєструвати малолітню [PERSON] за зазначеною адресою, а також стягнути з відповідача судовий збір. Позивачка в судове засідання не зявилась, натомість подала заяву в якій просила розгляд справи провести за її відсутності, позовні вимоги підтримала та не заперечувала щодо заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, а тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, оскільки позивачка у своїй заяві не заперечувала проти такого порядку розгляду справи. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, натомість до суду надійшла письмова заява начальника 1-ого міського відділу у м. Вінниці Управління ДМС України у Вінницькій області в якій при розгляді справи поклався на думку суду. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини врегульовані нормами ЦК України та Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» щодо місця проживання особи та реєстрації місця проживання. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 13 вересня 2013 року в цивільній справі № 127/18453/13-ц, розірвано. Рішення набрало законної сили 24 вересня 2013 року (а. с. 6). Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], яка народилась 02 листопада 2013 року, що підтверджується копією Свідоцтва про народження сер. І-АМ № 268842 від 15 листопада 2013 року (а. с. 5). Батьками дитини є сторони по справі: [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає. Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Як вбачається з матеріалів справи, дитина проживає разом з матірю та між сторонами відсутній спір щодо місця проживання дитини. Зворотного судом не встановлено. Позивачка з 21 жовтня 2015 року зареєстрована за адресою: [INFO], що підтверджується відміткою в її паспорті сер. АТ № 053693, виданим 24 вересня 2013 року Ленінським РВ УДМС України в Вінницькій області (а. с. 4, зворот), а також довідкою МКП «ЖЕК №7» від 22 жовтня 2015 року №3847 (а. с. 7). Відповідач [PERSON] з 15 травня 2008 року зареєстрований за адресою: [INFO], що підтверджується довідкою адресно-довідкового підрозділу УДМС України у Вінницькій області від 10 березня 2016 року (а. с. 17). Відповідно до ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов'язані протягом 10 днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Для реєстрації особа подає: письмову заяву, паспортний документ (свідоцтво про народження дитини), квитанцію про сплату державного мита та ін. Діти віком від 15 до 18 років подають заяву особисто. Від імені дітей, які не досягли 15 років така заява подається обома батьками. На письмову заяву позивачки від 22 жовтня 2015 року до 1-го МВ у м. Вінниці УДМС України у Вінницькій області про реєстрацію місця проживання малолітньої доньки за місцем реєстрації матері, остання отримала відповідь від 07 листопада 2015 року, відповідно до якої вказано, що [PERSON] не надано документів для реєстрації місця проживання дитини, а тому провести реєстрацію не є можливим. Таке рішення прийняте з посиланням на положення п. 2.3. наказу МВС України від 22 листопада 2012 року № 1077, у звязку із відсутністю письмової згоди другого з батьків на проведення реєстрації місця проживання дитини, яка не досягла 14 років (а. с. 8). Відповідно до п. 2.3 Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженого наказом МВС України від 22 листопада 2012 року № 1077 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 грудня 2012 року за № 2109/22421 (який регулював правовідносини, що виникли між сторонами, на час їх виникнення), при проживанні батьків за різними адресами для реєстрації місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, разом з одним з батьків надається письмова згода другого з батьків та довідка територіального підрозділу або адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС за місцем його проживання про те, що дитина не зареєстрована разом з ним. Відповідні положення щодо згоди другого із батьків містить і постанова Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року №207 «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру». Таким чином норми чинного законодавства визначають реєстрацію місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, при проживанні батьків за різними адресами, разом з одним з батьків при наявності письмової згоди другого з батьків. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, зареєстровані за різними адресами в межах міста Вінниці, при цьому їх малолітня донька не зареєстрована з жодним з батьків, чим порушуються вимоги чинного законодавства. Суд бере до уваги, що фізична особа, яка не досягла десяти років, має місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них. Дитина проживає разом з матірю. Ненадання дозволу відповідачем на проведення реєстрації місця проживання малолітньої [PERSON] за місцем реєстрації її матері унеможливлює проведення такої реєстрації компетентними органами та порушує передбачене законом право дитини на реєстрацію місця проживання. Суд звертає увагу, що відповідач в судове засідання не зявився та доказів протилежного суду не надав. За наведеного, суд приходить до висновку про задоволення позову в частині надання дозволу на реєстрацію місця проживання малолітньої [PERSON] за місцем проживання її матері [PERSON] без згоди батька [PERSON] Заявлену позовну вимогу про зобовязання 1-го міського відділу у м. Вінниці Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області зареєструвати малолітню [PERSON] суд вважає передчасною. Як вказувалося вище, для проведення реєстрації місця проживання дитини необхідна згода другого із батьків (саме відсутність вказаного і стало підставою для відмови у проведенні реєстрації). Зважаючи, що суд прийшов до висновку про задоволення позовної вимоги про надання дозволу на реєстрацію місця проживання малолітньої дитини за місцем проживання її матері без згоди батька, позивач вправі звернутися з відповідною заявою в позасудовому порядку та реалізувати права з урахування ухваленого рішення. У разі відмови в проведенні такої реєстрації, такі дії можуть бути оскаржені в порядку, встановленому\~КАС України. Крім того, суд бере до уваги, що позовні вимоги за правилами цивільно-процесуального законодавства предявляються саме до відповідача. Натомість вимога про зобовязання вчинити дії предявлена до 1-го міського відділу у м. Вінниці УДМС України у Вінницькій області, який у даній справі має процесуальний статус третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача. До того ж, суд відмічає, що відповідно до змін до Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», які набрали чинності з 1 січня 2016 року, органами реєстрації є виконавчий орган сільської, селищної або міської ради, сільський голова (у разі якщо відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено), що здійснює реєстрацію, зняття з реєстрації місця проживання особи на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради. За наведеного суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в зазначеній частині. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам в розмірі 551,2 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial