Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спільне майно подружжя. В позові вказано, що 18.08.2018 року Лубенським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, зареєстровано шлюб [PERSON] та [PERSON] , про що складений відповідний актовий запис № 245. Спільне прізвище подружжя після реєстрації шлюбу [PERSON] . Перебуваючи в шлюбі, сторони за спільні кошти придбали 12.11.2019 року згідно Договору купівлі - продажу, посвідченого приватним нотаріусом Лубенського міського нотаріального округу Ставицькою Л.Г., трикімнатну квартиру [ADDRESS] . Відповідно п. 19 Договору купівлі - продажу від 12.11.2019 року, кошти які витратились на придбання вищевказаної квартири є спільною сумісною власністю подружжя. Придбана квартира також буде об`єктом права спільної сумісної власності як така, що набувається ними за час шлюбу. Згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 1958826853107 від 12.11.2019 року квартира оформлена на відповідача - [PERSON] . Вказує, що спірне майно було придбане під час шлюбу сторін, хоча і оформлено на одного із подружжя - [PERSON] - 3 кімнатна квартира [ADDRESS] - є спільним сумісним майном позивача та відповідача та кожен із них має право власності на 1/2 частину даного майна. Нею неодноразово пропонувалось відповідачу добровільно поділити спільне майно, але він в позасудовому порядку вирішити питання належності майна відмовляється, кілька разів призначалась зустріч у нотаріуса, але відповідач на призначений час для укладення угоди щодо розділу майна за взаємною згодою не з`явився. Прохає суд визнати трикімнатну квартиру [ADDRESS] , - спільною сумісною власністю подружжя - [PERSON] та [PERSON] ; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частки трикімнатної квартири [ADDRESS] . Судові витрати покласти на відповідача. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явились, [PERSON] надала суду заяву з проханням розглядати справу без їх участі, позов підтримують, прохають його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає повністю. Суд вирішив можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини справи на підставі доказів, наданих учасниками справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що 18 серпня 2018 року між сторонами [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 18.08.2018 року. згідно Договору купівлі - продажу від 12.11.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Лубенського міського нотаріального округу Ставицькою Л.Г., сторони перебуваючи в шлюбі за спільні кошти придбали трикімнатну квартиру [ADDRESS] . Відповідно п. 19 Договору купівлі - продажу від 12.11.2019 року, грошові кошти які витрачаються на придбання вищевказаної квартири є спільною сумісною власністю подружжя. Придбана квартира також буде об`єктом права спільної сумісної власності як така, що набувається ними за час шлюбу. Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 1958826853107 від 12.11.2019 року власником квартири [ADDRESS] , є відповідач - [PERSON] . Ст. 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ч.1 ст.61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. При цьому, норми ст. 63 СК України зазначають, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно ч.1 ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Ст. 368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. За таких обставин позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті позов визнав, то згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, підлягає поверненню позивачу з державного бюджету. Разом з тим, враховуючи приписи ч. 1 ст. 141 ЦПК України, половину судового збору, сплаченого позивачем у розмірі 454,00 грн., покладається на відповідача з урахуванням приписів ч.1 ст.142 ЦПК України.

Outcome: approved