Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до Кредитної спілки «Злагода» про стягнення заборгованості за договором внеску. Позов мотивовано тим, що 21.12.2013 року між позивачем та Кредитною спілкою «Злагода» був укладений договір № 6969д у відповідності з яким позивачка внесла вклад члена кредитної спілки на депозитний рахунок спілки кошти в сумі 38000 грн. на строк до 21.12.2015 року з виплатою 28,9% річних. У звязку з тим, що з січня 2015 року спілка самостійно ухилилась від взятих на себе зобовязань та зупинила видачу нарахованих щомісячних відсотків, а також відмовила позивачу у повернені внеску, вона змушений була звернутися до суду. Просила суд стягнути з відповідача депозит, нараховані відсотки в розмірі 39409,74 грн. та судові витрати в розмірі 3487,20 грн. В судове засідання представник позивача [PERSON] не зявилась, однак надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала за обставин викладених в позові, просила суд їх задовольнити, не заперечувала, щодо заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не зявився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином поштовим повідомленням, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин на підставі ст. 224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення за відсутності представника відповідача на підставі наявних в справі доказів, оскільки позивач не заперечував проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за заявою осіб, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тобто кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Між сторонами виникли правовідносини в сфері договірних зобовязань, а саме з договору про депозитний вклад, що регулюються відповідними нормами Цивільного Кодексу України. При розгляді справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 21.12.2013 року між позивачем та Кредитною спілкою «Злагода» був укладений договір № 6969 Д у відповідності з яким позивачка внесла вклад члена кредитної спілки на депозитний рахунок спілки кошти в сумі 38000 грн. на строк до 21.12.2015 року з виплатою 28,9% річних (а.с.4-6). Відсотки по договору № 6969д нараховувались відповідно до графіка розрахунків (а.с. 8). Відповідно до акту звірки від 19.06.2015 року, зафіксована сума виплати по договору № 6969 від 21.12.2013 року становить 39409, 74 грн. (а.с.9). Судом встановлено, що позивач виконав умови договору банківського вкладу та вніс на депозитний рахунок спілки кошти, однак з січня 2015 року відповідач порушує умови договору. На день розгляду справи, відповідач не виконав вимоги позивача щодо повернення депозитних коштів та нарахованих відсотків за депозитом. У зв'язку з порушенням відповідачем зобов'язань за договором, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем за договором № 6969д складає 39409,74 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. У відповідності до ст. 23 Закону України «Про кредитні спілки» вклади (внески)членів кредитної спілки на депозитні рахунки належать членам кредитної спілки на правах приватної власності. Кожен член кредитної спілки має право отримати належні йому вказані кошти в порядку і в термін, які встановлені у відповідності з ч. 7 ст. 10 даного Закону. Повернення вкладів проводиться за взаємною згодою сторін або не пізніше строку, передбаченого відповідним договором, статутом кредитної спілки. Враховуючи викладене вище, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в розмірі 39\~409, 74грн. та 487, 20 грн. судового збору. Вимога позивач про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 3000 грн. не підлягає до задоволення з наступних підстав. Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011р. № 4191 -VI, який набрав чинності 01.01.2012р., встановлено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Відповідного акту виконаних робіт по вище зазначеній цивільній справі представником позивача надано не було. На підставі ст.ст. 525, 526, 610, 612, 1058, 1060, 1061 ЦК України та

Outcome: partial