Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до Іллічівського міського суду Одеської області з позовом (а.с. 38-40), в якому просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням будинком №11 по вул. Піонерській смт. Олександрівка м. Іллічівськ Одеської області, посилаючись на те, що відповідачка, яка є її донькою, більше 10 років не проживає за місцем реєстрації, не підтримує сімейні відносини з членами сім'ї, сином [PERSON], відносно якого позбавлена батьківських прав у 2005 р. В судове засідання позивач, треті особи та представники третіх осіб не зявились, надавши заяви, в яких підтримали позовні вимоги, просили розглянути справу у їх відсутності, позивач надала згоду на заочний розгляд справи у відсутності відповідача (а.с. 59, 64). Відповідач в судове засідання не зявилась, повідомлялась за останнім відомим місцем проживання, реєстрації (а.с. 26, 35, 36) та шляхом оголошення у пресі (а.с. 63). Судом винесено ухвалу про задоволення заяв на а.с 59, 64 та заочний розгляд справи у відсутності нез'явившихся учасників судового розгляду. Зясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені слідуючі факти та відповідні правовідносини. Докази на а.с. 7, 18 об., 42 підтверджують, що позивач з 1971 р. перебувала у шлюбі з [PERSON], що 17.07.1984 р. на будинок №11 по вул. Піонерській с. Олександрівка м. Іллічівська видано свідоцтво про право власності [PERSON] Докази на а.с. 12-16 підтверджують, що з участю сусідів складені акти про непроживання відповідача у період з 2004 р. Ця обставина підтверджується і довідкою пошти (а.с. 36) і копією рішення суду про позбавлення батьківських прав (а.с. 8-9). Згідно до ст. 405 ЦК України член сім`ї власника, які проживають разом з ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону; член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Із ст.ст. 317, 319 ЦК України слідує, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчинити щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст. 156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За змістом ст. 7 Закону Україні від 11.12.2003 р. №1382-1V «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про 1) позбавлення право власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. Зазначений закон є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, повязані із зняттям з реєстрації місця проживання, і підлягає застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких повязані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. На підставі викладеного позов на а.с. 38-40 є обґрунтованим, доведеним та підлягає задоволенню у повному обсягу.

Outcome: approved