Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

[PERSON]. звернулась до суду з заявою, в якій, на підставі норм ЦК УРСР (в редакції 1963 року), просить встановити: - юридичний факт прийняття чоловіком-спадкоємцем [PERSON], який помер [INFO] спадщини після смерті дружини-спадкодавця [PERSON], смерть якої сталася [INFO], - юридичний факт прийняття нею, як дочкою-спадкоємцем спадщини після смерті [PERSON], (який помер [INFO]) спадкодавця [PERSON] смерть якої сталась [INFO]. В судовому засіданні представник заявниці [PERSON] підтримав заяву, з підстав зазначених в заяві, вказавши, що встановлення факту прийняття [PERSON] спадщини після смерті [PERSON], яка сталась [INFO] є похідних від встановлення факту прийняття [PERSON] спадщини після смерті дружини [PERSON], померлої [INFO], а тому на ці правовідносини поширюються правила ЦК УРСР (в редакції 1963 року). Представник Малинівської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, визнали позов в повному обсязі. Вислухавши пояснення представника заявниці [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. По справі встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 4 вересня 1954 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 00015257097 від 10.04.2015 р.. По справі встановлено, що: - [PERSON] померла [INFO], що стверджується свідоцтвом про її смерть від 18.01.2000 р. (серія [NUMBER]); - [PERSON] померла [INFO], що стверджується свідоцтвом про його смерть від 10.12.2008 р. (серія [NUMBER]). З заяви про встановлення фактів, що мають юридичне значення, [PERSON], на підставі норм ЦК Української РСР, просить одночасно встановити факт прийняття [PERSON] спадщини після смерті дружини [PERSON], померлої [INFO] та факт прийняття нею спадщини після смерті [PERSON], яка сталась [INFO]. За положенням частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Відповідно до частин першої, третьої статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності; якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Згідно із частиною четвертою Прикінцевих та перехідних положень Цивільний кодекс України 2004 року застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності (з 1 січня 2004 року). Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Спадкові відносини виникають з моменту відкриття спадщини. Як частина друга статті 1220 ЦК України, так і стаття 525 УРСР (в редакції 1963 року) визначають, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Частиною п'ятою Прикінцевих та перехідних положень передбачено, що правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Отже, за змістом указаних норм відносини спадкування регулюються нормами ЦК України 2004 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати (строк на прийняття якої закінчився до 1 січня 2004 року) або якщо вона була прийнята хоча б одним із спадкоємців, до таких спадкових відносин застосовуються норми ЦК УРСР (в редакції 1963 року). В даному випадку відкриття спадщини після смерті: - [PERSON] мало місце [INFO], тобто до цих спадкових відносин застосовуються норми ЦК Української РСР 1963 року; - [PERSON] мало місце [INFO], тобто до цих спадкових відносин застосовуються норми ЦК України, а не ЦК УРСР (в редакції 1963 року). Щодо вимог [PERSON] про встановлення факту прийняття [PERSON] спадщини після смерті дружини [PERSON], померлої [INFO], то суд враховує наступне. За змістом ст. 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, як у разі подання ним у шестимісячний строк відповідної заяви до державної нотаріальної контори, так і в разі фактичного його вступу в управління або володіння спадковим майном, тобто вчинення відповідних дій, у тому числі одержання до закінчення шестимісячного строку з часу відкриття спадщини певних речей із спадкового майна. Судом встановлено, що [PERSON] у шестимісячний строк заяви про прийняття спадщини за законом до Ріпкинської районної державної нотаріальної контори не подавав. Отже, даною нормою передбачено прийняття спадщини у спосіб фактичного вступу у володіння та користування спадковим майном, якщо особа зареєстрована та проживає за місцем відкриття спадщини. При цьому, норми ст. 548 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), на відмінну від норм ст. 1268 ЦК України, не передбачають автоматичне прийняття спадщини спадкоємцем, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини. В той же час, враховуючи те, що довідками виконавчого комітету Малинівської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області від 27.03.2015 р. №№ 68, 69 стверджується, що [PERSON] та [PERSON] на час смерті останньої ([INFO].) проживали та були зареєстровані разом за адресою [ADDRESS], тобто фактично вступив у володіння та користування спадковим майном, що також узгоджується з довідкою виконавчого комітету Малинівської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області від 02.04.2015 р. № 74, суд приходить до висновку, що, з метою усунення перешкод [PERSON] у оформленні спадкових прав, суд вважає, що заяву слід задовольнити та встановити факт прийняття [PERSON] спадщини після смерті дружини [PERSON], померлої [INFO], задовольнивши заяву в цій частині. Щодо вимог [PERSON] про встановлення факту прийняття нею спадщини після смерті [PERSON], яка сталась [INFO], то суд враховує наступне. У Постанові від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» Пленум Верховного Суду України роз'яснив, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. За таких обставин, враховуючи дату смерті [PERSON], тобто час відкриття спадщини, суд приходить до висновку, що для захисту права [PERSON] на спадкування обрано ЕК вірний правовий механізм, а саме заявлені вимоги про встановлення нею факту прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка сталась [INFO], хоча повинна була заявляти в порядку позовного провадження на підставі ч. 3 ст. 1272 ЦК України позовні вимоги до Малиновської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області про визначення додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини. Правова позиція адвоката [PERSON] щодо того, що встановлення факту прийняття [PERSON] спадщини після смерті [PERSON], яка сталась [INFO] є похідним від встановлення факту прийняття [PERSON] спадщини після смерті дружини [PERSON], померлої [INFO], а тому на ці правовідносини поширюються правила ЦК УРСР (в редакції 1963 року) є такою, що суперечить вищенаведеному, оскільки через різний час відкриття спадщин, до кожного випадку, передбачені ЦК України та ЦК УРСР (в редакції 1963 року) різні правові механізми. На думку суду, вказана позиція адвоката, всупереч високій ролі адвокатури, є невірним розумінням вказаним адвокатом дії актів спадкового права в часі та спрямована на досягнення бажаного результату у незаконний спосіб. Отже, в задоволені вимог про встановлення факту прийняття заявницею спадщини після смерті [PERSON], яка сталась [INFO] слід відмовити

Outcome: partial