Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третьої особи Білгород-Дністровського районного відділу головного управління державної міграційної служби України в Одеській області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, фіксування судового процесу за допомогою звуко-записувального технічного засобу просив не здійснювати, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує. В судове засідання відповідачі не зявились, про час та дату розгляду справи були повідомлені належним чином, шляхом надіслання судових повісток на адресу місця їх реєстрації, причину своєї неявки суду не повідомили, будь-яких заяв на адресу суду не надавали. Представник третьої особи - Білгород-Дністровський РВ ДМС України в Одеській області в судове засідання не зявився, про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.3 ст.128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Згідно ч.5 ст.128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за пять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК Україна, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ст.282 ЦПК України, за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд. Відповідно до ст.283 ЦПК України, відповідачам, які не зявилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню по наступним підставам. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] являється власником квартири №[ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу, посвідченого 29.07.1992 року Білгород-Дністровською міською державною нотаріальною конторою Одеської області, за реєстровим номером 2-2425, зареєстрованого КП «Білгород-Дністровське бюро технічної інвентаризації» 22.12.1992 року. (а.с.7-8) Позивач звернувся до Білгород-Дністровського районного відділу Державної міграційної служби України в Одеській області, де йому повідомили, що в його квартирі з 2006 року зареєстровані: [PERSON], [INFO], колишня дружина мого сина, [PERSON] та її донька від першого шлюбу, [PERSON], [INFO]. Той факт, що шлюб між його сином [PERSON] та [PERSON] був розірваний 23 жовтня 2017 року, підтверджується заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області, справа №495/6407/17. (13) Вже понад два роки, [PERSON] зі своєю донькою, [PERSON] поїхали до міста Київ, та там мешкають по теперішній час. Договір найму житлового приміщення між позивачем, як власником нерухомого майна, та відповідачами - не укладався. На неодноразові звернення до відповідачів з проханням знятися з місця реєстрації, вони не реагують. В звязку з тим, що відповідачі не бажають знятися з місця реєстрації, це створює етичні незручності, порушує право, як власника, на свій розсуд володіти, користуватись і розпоряджатись належним майном. Згідно акту від 07.06.2018 року, виданого Комунальним підприємством «ЖЕО №1», [PERSON], [INFO], та її донька від першого шлюбу, [PERSON], [INFO], зареєстровані за адресою: [ADDRESS], але з 2016 року по теперішній час, не проживають. Згідно ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст.150 ЖК України громадяни, що мають в приватній власності житло, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Згідно ст.386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист усіх субєктів права власності. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України в п.11 постанови №2 «про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами ЖК України» від 12.04.1985 року зі змінами та доповненнями вказано, що суд може визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням, лише з однієї зазначеної позивачем підстави, передбаченої ст.71 або ст.107 ЖК. У звязку з вищевказаним, суд вважає позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], [PERSON], третьої особи Білгород-Дністровського районного відділу головного управління державної міграційної служби України в Одеській області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, обґрунтовані і підлягаючими задоволенню.

Outcome: approved