Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-09 00:00:00

[PERSON] \~звернулась до\~суду з\~позовом,\~в якому\~просить суд\~стягнути з\~ [PERSON] на\~її користь\~пеню за\~прострочення сплати\~аліментів на\~утримання неповнолітньої\~дитини за прострочення сплати аліментів у розмірі 12083,49 грн.. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 16.12.2016 року по справі № 645/3884/16-ц з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12 серпня 2016 року і до повноліття дитини, та аліменти за минулий час, з 10.12.2015 року по 20.07.2016 року, у розмірі 3123,90 грн.. На виконання вказаного рішення суду видано відповідні виконавчі листи, на підставі яких Міськрайонним відділом державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботин Головного територіального управління юстиції у Харківській області відкрито виконавчі провадження № 54350733 та № 54350937. Аліменти на дитину відповідач не сплачував, у зв`язку з чим станом на 01.04.2019 року утворилась заборгованість в сумі 39945,32 грн.. Позивач вважає, що заборгованість виникла з вини відповідача і у відповідності до ст.\~196\~СК України вона має право на стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення на її користь на утримання неповнолітньої дитини, що становить за розрахунком 12083,49 грн. за період з 12.08.2016 року по 01.04.2019 року. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 26.04.2019 року відкрите провадження у справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного провадження. Представник позивача адвокат Корнієнко О.В., яка діє на підставі договору про надання правової допомоги № 25/05 від 25.05.2019 року, позовні вимоги позивача підтримала у повному обсязі та просила суд задовольнити позов. Відповідач [PERSON] відзив на позов не надав, у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що він систематично сплачував призначені за рішенням суду аліменти на утримання дитини, та наголосив, що йому невідомо з яких підстав відділом державної виконавчої служби у розрахунку заборгованості по сплаті аліментів відсутні ті суми, які він перераховував позивачці. Крім того, відповідач надав суду докази сплати суми боргу по аліментам в сумі 39945,32 грн. та в сумі 2000 грн., які сплачені ним 02.05.2019 року та 18.06.2019 року, відповідно. Відповідно до ст. 13, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Всебічно, повному, об`єктивна та безпосередньо дослідивши наявних у справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, судом встановлені такі фактичні обставини та відповідні ним правовідносини. Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 16.12.2016 року по справі № 645/3884/16-ц з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12 серпня 2016 року і до повноліття дитини, та аліменти за минулий час, з 10.12.2015 року по 20.07.2016 року, у розмірі 3123,90 грн.. На виконання вказаного рішення суду 21 червня 2017 року Фрунзенським районним судом м. Харкова видані відповідні виконавчі листи, на підставі яких Міськрайонним відділом державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботин Головного територіального управління юстиції у Харківській області відкрито виконавчі провадження № 54350733 та № 54350937. Згідно із розрахунком заборгованості по сплаті аліментів від 01.04.2019 року, проведеним Міськрайонним відділом державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботин Головного територіального управління юстиції у Харківській області, розмір заборгованості по аліментам за виконавчим листом № 645/3884/16-ц, виданим Фрунзенським районним судом м. Харкова, станом на 01.04.2019 року становить 39945,32 грн.. Як вбачається з матеріалів справи, вказана сума заборгованості буда сплачена відповідачем 02.05.2019 року, тобто після звернення позивача із позовом до суду. Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить із наступного. Статтею 180\~СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до приписів ст.\~196\~СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. За змістом статті 549\~ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. З аналізу норм глави 49\~ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання, її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Оскільки неустойка у виді пені обчислюється у відсотках від суми невиконаних або неналежно виконаних зобов`язань, які виникають у боржника щомісяця, то й пеня має триваючий характер і обчислюється за прострочення кожного зобов`язання окремо. У статті 196\~СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: p= (A1 х 1 % х Q1)+ (A2 х 1 % х Q2) ………. (An х 1 % х Qn), де: p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1- нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1- кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2- нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196\~СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18). Суд погоджується з розрахунком пені, наданим позивачем, оскільки цей розрахунок здійснений у відповідності до вимог діючого законодавства. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» також зазначено, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Доказів на підтвердження відсутності вини відповідача за прострочення сплати аліментів останнім не надано. З урахуванням наведеного, суд вважає, що в ході судового розгляду цієї справи знайшли своє підтвердження належними, допустимими та достатніми доказами обставини, на які позивач посилалася в обґрунтування своєї позовної вимоги про стягнення з відповідача неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , що станом на 01.04.2019 року складає 12083,49 грн.. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп..

Outcome: approved