Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. При цьому позивач посилається на те, що між нею - [PERSON] (прізвище до шлюбу - [PERSON]) та відповідачем - [PERSON] 17.09.2004 року укладено шлюб, про що міським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції зроблено актовий запис № 1237. У подальшому, в зв'язку з тим, що шлюбні відносини між сторонами не склалися, шлюб між ними було розірвано на підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 11 травня 2012 року. При цьому, майнові відносини сторін залишились не врегульованими. За час шлюбу сторонами за спільні кошти набуто майно, а саме: житлова квартира [ADDRESS], та земельна ділянка № [NUMBER], загальною площею 0,055 га, що розташована на території Кароліно-Бугазької сільської ради Овідіопольського району Одеської області, с. Кароліно-Бугаз, СК «Кароліно», кадастровий номер 5123781500:02:001:0373 (державний акт серія ЯГ № 955418). Оскільки позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] не досягли згоди щодо поділу вказаного майна, позивачка була змушена звернутись до суду та просить залишити у спільній власності вказане нерухоме майно, визначивши в ньому ідеальні частки кожного з подружжя - по ? частині квартири кожній із сторін, та по ? частині земельної ділянки кожній із сторін. До початку розгляду справи до суду надійшла заява від представника позивачки за довіреністю [PERSON] про розгляд справи у відсутності позивача та представника позивача та про підтримання позовних вимог у повному обсязі, згода з ухваленням заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив. Суд, у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомлення про поважні причини такої неявки в судове засідання, зі згоди позивача, ухвалив провести розгляд справи в заочному порядку та постановити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 169 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Стаття 57 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, що мають істотне значення для вирішення справи. Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що 17 вересня 2004 року між [PERSON] (прізвище до шлюбу - [PERSON]) та [PERSON] укладено шлюб у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції, про що зроблено актовий запис за № 1237. У подальшому цей шлюб було розірвано згідно рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 11 травня 2012 року (справа № 1519/3058/2012, провадження № 2/1519/5472/2012), яке набрало законної сили 22.05.2012 року. Після розірвання шлюбу позивачкою [PERSON] було отримано новий паспорт громадянина України, виданий 12.06.2012 року Малиновським РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області. Майнові спори судом не вирішувались. Також, суд встановив, що позивачкою та відповідачем за час шлюбу набуто таке нерухоме майно: -- житлова квартира [ADDRESS]. Зазначена квартира придбана сторонами за договором про інвестування будівництва житла у м. Одесі № Р-68-ф від 12 грудня 2005 року, її вартість становила 363 600 грн. Вказана квартира було оформлена на [PERSON], згідно свідоцтва про право власності САВ 843250 від 23.01.2008 року. -- земельна ділянка № [NUMBER], загальною площею 0,055 га, оформлена на [PERSON], що розташована на території Кароліно-Бугазької сільської ради Овідіопольського району Одеської області, с. Кароліно-Бугаз, СК «Кароліно», кадастровий номер 5123781500:02:001:0373 (державний акт серія ЯГ № 955418). Згідно змісту положень ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Отже, судом встановлено, що зазначене нерухоме майно є об'єктом права спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Стаття 68 СК України передбачає, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (ч. 1 ст. 69 СК України). Згідно частини першої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Суд погоджується та визнає обґрунтованими доводи позивачки за умови заочного розгляду справи щодо неможливості поділу у натурі спірної квартири та земельної ділянки, відтак, суд вважає за необхідне не здійснювати реального поділу майна сторін та залишає його у спільній частковій власності позивачки та відповідача. При цьому, суд, відповідно до наведених норм закону, визнає рівними частки дружини та чоловіка у спільному майні, оскільки інше не визначено домовленістю між сторонами та не обґрунтовано ними. Крім того, у зв'язку з тим, що справа вирішена по суті, суд скасовує заходи щодо забезпечення позову (ухвала суду від 20.11.2013 року) саме накладення арешту та заборони відчуження на двокімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку № [NUMBER], загальною площею 0,055 га, що розташована на території Кароліно-Бугазької сільської ради Овідіопольського району Одеської області, с. Кароліно-Бугаз, СК «Кароліно», кадастровий номер 5123781500:02:001:0373. Згідно ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Outcome: approved