Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

[PERSON]звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на ? частини квартири [ADDRESS], та визначення порядку її користування, виділивши їй житлову кімнату №2 площею 20 кв.м., а відповідачу - житлову кімнату №3 площею 14,2 кв.м. Допоміжні приміщення: кухню №5 площею 13,3 кв.м., ванну кімнату №7 площею 5,1 кв.м., туалет №6 площею 2,4 кв.м., коридор №1 площею 12,3 кв.м., кладовку №4 площею 1,7 кв.м. та лоджію площею 5 кв.м. залишити в їх спільному користуванні, посилаючись на те, що вони перебували в шлюбі з 26 липня 2003 року по 29 березня 2013 року, під час якого 19 листопада 2008 року відповідач придбав вказану квартиру. Однак, провести її поділ в добровільному порядку не представляється можливим через напруженість стосунків між ними. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечує, посилаючись на відсутність спору, оскільки [PERSON] пропонував позивачу проживати в спірній квартирі та провести її поділ в позасудовому порядку. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі з 26 липня 2003 року по 29 березня 2013 року. За час шлюбу 19 листопада 2008 року відповідач придбав квартиру [ADDRESS]. Відповідно до вимог ст. 368 ч. 3 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Відповідно до вимог ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності по ? частині квартири [ADDRESS]. Відповідно до вимог ч. ч. 1 та 2 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Відповідно до вимог ст. 183 ЦК України подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. Оскільки квартира є неподільною річчю, а тому суд встановлює наступний порядок користування спірною квартирою, виділивши в користування [PERSON] житлову кімнату №2 площею 20 кв.м., а [PERSON] - житлову кімнату №3 площею 14,2 кв.м. Допоміжні приміщення: кухню №5 площею 13,3 кв.м., ванну кімнату №7 площею 5,1 кв.м., туалет №6 площею 2,4 кв.м., коридор №1 площею 12,3 кв.м., кладовку №4 площею 1,7 кв.м. та лоджію площею 5 кв.м. залишити в їх спільному користуванні. При вирішенні позову в цій частині суд враховує, що позивач проживає разом із сином [PERSON] [INFO]. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved