Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON], за участю третьої особи Державного нотаріуса Пятої одеської державної нотаріальної контори [PERSON] про визнання не дійсним свідоцтва про право на спадщину та скасування державної реєстрації права власності, посилачись на обставини та підстави викладених в позові просила суд визнати недійсним Свідоцтво про право на спадщину за законом, виданого [PERSON] державним нотаріусом Пятої одеської державної нотаріальної контори № 3-572 від 16.06.2014 року після померлої 30.01.2013 року [PERSON]В щодо успадкування ? частини житлового будинку № 190 по вул. Житомирській в м. Одесі, та скасувати державну реєстрацію права власності на ? частини житлового будинку № 190 по вул. Житомирській в м. Одесі за [PERSON], що була проведена нотаріусом Пятої одеської державної нотаріальної контори [PERSON] на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 13798035 від 16.06.2014 року. На підставі викладеного представник позивча просить суд задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач позов не визнала у повному обсязі У відповідності зі\~ст. 55 Конституції України\~права і свободи людини і громадянина захищаються судом.\~\~\~\~\~\~ Статтями\~15\~та\~16 ЦК України\~передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. [PERSON] зі\~ст. 57 ЦПК України\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до\~ст. 58 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Як зазначено у ч. 2\~ст. 59 ЦПК України\~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. [PERSON] зі\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як зазначено у\~ст. 61 ЦПК України\~обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.\~\~\~\~ Відповідно до\~ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.\~\~ Дослідивши надані сторонами письмові докази та розглянувши справу у межах заявлених позовних вимог, суд достовірно встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеіалів справи, 09.07.2000 року помер [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія 1-ЖД №386862 від 17.07.2014 року. Після його смерті відкрилася спадщина на ? частину житлового будинку № 190 по вул. Житомирській в м. Одесі. Спадкоємцем після смерті [PERSON] була його дружина [PERSON], шлюбні відносини між ними підтверджується Витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу № 00014184785 від 17.07.2014 року. 30.01.2013 року [PERSON] померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія І-ЖД № 382449 від 16.07.2014 року. Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинк № 190 по вул. Житомирській в м. Одесі. Спадкоємцями після смерті [PERSON] були її доньки позивачка та відповідачка Факт родинних звязків позивачки з спадкодавцями батьками підтверджується Свідоцтвом про народження серія ГД № 997385 від 02.08.1957 року. [PERSON] з держреєстру актів цивільною стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00011997926 від 06.04.2013 року, [PERSON] 26.03.2011 року уклала шлюб з [PERSON], після укладання шлюбу присвоєно прізвище - [PERSON]. Позивачка у встановлений шестимісячний строк, який передбачений чинним законодавством не звернулася до нотаріусу для прийняття спадщини,. Відповідачка у відповідний строк, а саме 16.04.2013 року звернулася до Пятої одеської державної нотаріальної контори, шляхом подання заяви про прийняття спадщини, на підставі якої було відкрито спадкову справу № 142/2013 та 16.06.2014 року отримала свідоцтво про право на спадщину реєстраційний номер 3-572 за законом 1/2 частину житлового будинку № 190 по вул. Житомирській в м. Одесі. Під час дослідження матеріалів спадкової справи судом було встановлено, що у заяві про прийняття спадщини від 16.04.2013 року Відповідачка зазначила, що крім неї є спадкоємці, це дочка померлої - [PERSON]. Проте, повідомлення про відкриття спадкової справи позивачці нотаріусом не було направлено. Відповідачка під час подачі заяви про видачу Свідоцтва про спадщину від 16.06.2014 вказала, що інших спадкоємців немає. Зважаючи на повідомлення відповідачки про те, що інші спадкоємці відсутні, державною нотаріальною конторою було видане свідоцтво про право на спадщину за законом щодо цілої частини будинковолодіння № 190 по вул. Житомирській в м. Одесі на ім'я відповідачки - [PERSON]. На даний час внести зміни до свідоцтва про право на спадщину за законом, як це передбачено Порядком про вчинення нотаріальних дій та\~ст. 1300 ЦК України\~є неможливим, оскільки відповідачка відмовляється вчиняти дії щодо перерозподілу спадкового майна вважаючи позивачку такою, що не прийняла спадщину зазначаючи, що позивачка постійно не проживала з спадкодавцем на смерті останньої; та що позивачка не зверталася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. За положеннями ч.1\~ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Так, після смерті спадкодавця позивачка не зверталася з заявою про прийняття спадщини до відповідної нотаріальної контори в шестимісячний строк . Отже, спадкоємцями майна після смерті мами є позивачка та відповідачка - доньки померлої (спадкоємці першої черги в силу\~статті 1261 ЦК України). Відповідно до\~ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Outcome: approved