Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що є власником квартири [ADDRESS] , на підставі договору дарування від 22.06.2016 року. У зазначеній квартирі зареєстрована відповідачка [PERSON] яка за місцем реєстрації не проживає з 2010 року, оскільки виїхала на місце проживання до Російської Федерації. Вказані обставини, перешкоджають позивачці у здійснені права користування та розпорядження своїм майном, тому, просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] . Позивач в судове засідання не з`явився, представник позивача за дорученням - Немна Т.І. надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, письмових заперечень (відзиву) суду, щодо позову не надав, з заявою про розгляд справи за його відсутності до суду не звертався, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно. Судом були використані всі можливі способи сповіщення відповідача про час та місце розгляду справи, але вони виявилися марними. Неявка в судове засідання відповідача, судом розцінюється, як зловживання процесуальними правами та намагання затягнути розгляд справи. Суд, за згодою позивача, вважає можливим провести заочний розгляд справи, на підставі матеріалів справи, у відповідності зі ст. 223 ч.4 ЦПК України за відсутністю відповідача. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] на підставі договору дарування, посвідченого 22.06.2016 року приватним нотаріусом Вовк І.І., реєстровий № 5075. Право власності позивача на вищезазначену квартиру зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, що підтверджується Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно.( а.с.12) У зазначеній квартирі зареєстрована відповідачка [PERSON] , яка за місцем реєстрації не проживає. Відсутність відповідачки у квартирі [ADDRESS] підтверджується актом про не проживання складеним 13.03.2020року (а.с.14). У відповідності до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, припинення права власності на квартиру попереднього власника за відсутності відповідного договору з новим власником, за змістом ст.ст. 383, 405 ЦК України та ст.ст. 150,156 ЖК України припиняє право членів сім`ї попереднього власника на користування цим житлом. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Таким чином, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, підтверджені в судовому засіданні належними доказами, у зв`язку з чим позовні вимоги мають бути задоволені шляхом визнання [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] .

Outcome: approved