Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до Вінницького міського суду Вінницької області з цивільним позовом до [PERSON], за участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача [PERSON], [PERSON], про припинення права власності на частку у спільному майні. Позов мотивувала тим, що сторони та треті особи по справі є співвласниками по ? частині квартири [ADDRESS]. Спільне користування, володіння та розпорядження квартирою усіма співвласниками неможливе через неприязні стосунки, які утворились в них із відповідачкою по справі [PERSON] Крім того, відповідачка забезпечена іншим житлом, а спірній квартирі фактично не проживає. Відтак, припинення права власності за відповідачкою на належну їй ? частину вказаної квартири не завдасть їй шкоди, оскільки вона отримала від позивачки грошову компенсацію за свою частку. Наведені обставини і стали підставою для звернення до суду із даним позовом. В судовому засіданні представник позивачки за довіреністю [PERSON] вимоги позову підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Представник відповідачки за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні визнав вимоги позову. Треті особи [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились, надавши суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позову не заперечували. Суд ухвалив проводити розгляд справи за відсутності третіх осіб, які надали відповідні заяви щодо розгляду справи у їх відсутність. Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази у їх сукупності, суд прийшов до переконання про задоволення позову з наступних підстав. Згідно свідоцтва про право власності на житло, яке видано на підставі рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради № 667 від 28.07.1994 року, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві спільної часткової власності є співвласниками по ? частині кожен квартири [ADDRESS]. Згідно розписки від 10.08.2014 року, складеної власноручно [PERSON], остання отримала від [PERSON] грошову компенсацію у розмірі 147 000,00 грн. за ? частку у праві власності на квартиру [ADDRESS]. Відповідно до інформації з Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна станом на 23.09.2014 року, спірна частка вказаного об'єкту нерухомого майна під забороною чи іпотекою не перебуває. Абзацом 3 п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної масності громадян на жилий будинок», розмір грошової компенсації за належну частку визначається за угодою сторін. Відповідно до ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Таким чином, в даному випадку річ, а саме квартира, є неподільною, спільне володіння нею неможливе у зв'язку із конфліктною ситуацією між сторонами, а припинення права власності на дану ? частку не завдасть шкоди інтересам відповідачки, яка має інше фактичне місце проживання, де вона забезпечена житлом. Частиною 1 статті 174 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитись від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Згідно частини 4 цієї ж статті, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки в даному випадку визнання відповідачем позовних вимоги не суперечить вимогам чинного законодавства, а інші співвласники квартири не заперечували проти задоволення позову, а отже вважають свої права як співвласників не порушеними, суд ухвалив прийняти визнання відповідачем [PERSON] позову. Отже, позов підлягає до задоволення у повному обсязі. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до положень статті 88 ЦПК України, а також беручи до уваги усну заяву представника позивачки про те, що його довірителька залишає всі понесені судові витрати за собою. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved