Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В позові позивачка вказує, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належав померлому на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 16.03.2006 року, оригінал вказаного свідоцтва було втрачено. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] стали: його дружина [PERSON] , донька [PERSON] та син [PERSON] . Позивачка вказує, що вона фактично прийняла спадщину після смерті батька, так як на момент його смерті фактично проживала та була зареєстрована з ним за однією адресою. Також зазначає, що відповідачі по справі на спадщину не претендують і не бажають її приймати. Позивачка просить суд визнати за [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , право власності на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] , що належав [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 16.03.2006 року, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Позивачка в судове засідання не прибула, надала до суду заяву, в якій просила суд слухати справу за її відсутності, позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити. Відповідачі в судове засідання не прибули, але надали через канцелярію суду письмові заяви, в яких просили суд розглядати цивільну справу без їхньої участі, вказали, що позов визнають в повному обсязі, проти його задоволення не заперечували. Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши надані позивачем письмові матеріали справи, оцінивши зібрані докази, з`ясувавши правові позиції позивача, суд вважає, що позовні вимоги обгрунтовані, не протиречать закону та підлягають задоволенню. До такого висновку суд прийшов виходячи з наступного. Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 21 березня 1971 р., зареєстрованого в смт. Печеніги, Чугуївського району Харківської області - « [PERSON] » (на рос. мові) народилась [INFO] . ЇЇ батьками вказано « [PERSON] , [PERSON] » (на рос. мові). (аркуш 10). 09.10.1993 року заявниця одружилась з [PERSON] та прийняла прізвище - [PERSON] . ( аркуш 11). Згідно повторного свідоцтва про смерть, серія [NUMBER] , зареєстрованого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Печенізького районного управління юстиції у Харківській області, виданого 25 квітня 2006 р.- [PERSON] помер [INFO] . ( аркуш 7). Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно - домоволодіння за адресою : [ADDRESS] належить [PERSON] .( зворотній бік аркушу 8). На дане домоволодіння видано технічний паспорт, де власником також вказаний батько позивачки. ( аркуші 13-15). Також даний факт підтверджено витягом та довідкою КП « Печенізьке БТІ» про реєстрацію права власності на нерухоме майно де власником вказаний батько позивачки. ( аркуші 8,9). З довідки виконкому Печенізької селищної ради Печенізького району Харківської області вбачається, що [PERSON] на день смерті [INFO] був зареєстрований за адресою : [ADDRESS] з 26.03.1981 року , разом з ним були зареєстровані : дружина - [PERSON] , донька- [PERSON] , син [PERSON] . ( аркуш 12). Згідно довідки КП « Печенізьке БТІ» та інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта - житловий будинок [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] .( аркуші 46-48). Завідуюча Печенізької державної нотаріальної контори Харківської області суду письмово повідомила, що в термін, передбачений ст. 1270 ЦК України після померлого [INFO] - [PERSON] крім сторін по справі інші особи не звертались.( аркуш 55). Норми права, які застосував суд. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що [PERSON] є донькою [PERSON] , померлого [INFO] . Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п.216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (Затвердженого Наказам Міністерства юстиції України 03.03.2004р. №20/5), видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. Отже, оформлення спадщини в нотаріальній конторі неможливе за відсутності правовстановлюючих документів. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Для набуття спадщини необхідна наявність ряду умов. Першою необхідною умовою є відкриття спадщини, під якою розуміють настання таких юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у спадкоємця права на набуття спадщини - права на спадкування. До таких юридичних фактів, передусім, відноситься смерть спадкодавця. Але в момент відкриття спадщини спадкоємець набуває лише право на спадкування, але не право власності на саму спадщину. Для виникнення права власності на спадщину спадкоємець повинен належним чином здійснити (реалізувати) право на прийняття спадщини. Здійснення права на спадкування, передусім, полягає в тому, що спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини можливе двома способами: шляхом пасивної поведінки спадкоємця, яка передбачена ч.3 ст. 1268 ЦК України, яка встановлює, що для прийняття спадщини достатньо того факту, що спадкоємець, мешкав разом з померлим і протягом строку для прийняття спадщини не відмовився від неї. Такі спадкоємці також подають заяву про видачу їм документа, що підтверджує їх право на успадковане майно, але можуть це зробити незалежно від закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини; шляхом активної поведінки, тобто подачі заяви про прийняття спадщини та видачі їм відповідного свідоцтва. Для такого способу прийняття спадщини, який буде стосуватися всіх інших спадкоємців, існує певний строк для подачі заяви. Судом встановлено, що позивач фактично прийняла спадщину, оскільки постійно проживала із спадкодавцем [PERSON] , заяви про відмову від спадщини не подавала. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, суд розглянувши справу в межах заявлених вимог позивачки і на підставі доказів сторін вважає, що позивачка повністю довела ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, її позовні вимоги не протирічать закону та підлягають задоволенню. Суд не стягує судові витрати з відповідачів в зв`язку з заявою позивачки про покладення даних витрат на неї.

Outcome: approved