Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до Галицького районного суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON], третя особа - комісія з питань захисту прав дитини Галицької державної адміністрації про позбавлення батьківських прав щодо її малолітньої доньки- [PERSON], [INFO]. Позовні вимоги мотивує тим, що є бабусею малолітньої [PERSON]. Відповідач - [PERSON] є її донькою, з якою вона проживає однією сім'єю. Онука проживає разом із нею і перебуває на її повному утриманні. Батька вона немає, записаний зі слів матері відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. [PERSON] вона виховує сама, оскільки місце перебування матері малолітньої невідоме, оголошена в розшук. Дитина досягла шкільного віку, а за її заявою не можуть зарахувати до навчального закладу. [PERSON] влаштовано з 17 серпня 2016 року в Івано-Франківський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей терміном на шість місяців. Мати дитини - [PERSON] своїх батьківських обов'язків, зокрема обов'язку виховувати та утримувати дитину до досягнення нею повноліття, не виконує, та не здійснює жодних дій, спрямованих на їх виконання. Не цікавиться розвитком, станом здоров'я доньки, не дбає про її інтереси. Тому просить суд позбавити відповідача батьківських прав щодо малолітньої доньки [PERSON]. У судове засідання позивач не з'явилася, проте скерувала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просить задовольнити. Не заперечує щодо винесення заочного рішення в справі. Належним чином повідомлений відповідач, в судове засідання не з'явилася, причин неявки не повідомила, заперечень по суті позову, заяв щодо руху справи на адресу суду не скерувала. Судом ухвалено розглядати справу в порядку заочного провадження. Представник служби у справах дітей Галицької районної державної адміністрації Івано-Франківської області в судове засідання скерувала заяву, в якій позовні вимоги позивача підтримала повністю, просить позов задовольнити і в разі неприбуття відповідача у судове засідання - не заперечує щодо заочного розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач - [PERSON] є мамою відповідача - [PERSON] та бабою малолітньої [PERSON], [INFO]. Відповідач у шлюбі не перебувала, проте народила дочку і батьком її записала відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного Кодексу України. Малолітню [PERSON] позивач виховує сама, повністю її утримує, оскільки місце перебування її матері (відповідача) невідоме, її оголошено в розшук. Відповідно, не виконує своїх батьківських обов'язків, не цікавиться її розвитком, станом здоров'я, не дбає про її інтереси, не піклується про фізичний та духовний розвиток своєї малолітньої дочки. Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 3 СК України дитина належить до сім'ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків, а статтею 12 Закону передбачено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Держава надає батькам або особам, які їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов'язків щодо виховання дітей, захищає права сім'ї. Відповідно до ст.14 Закону діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьків-ських прав» № 3 від 30 березня 2007 року із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року N 20, надано судам роз'яснення, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Комісія з питань захисту прав дитини Галицької районної державної адміністрації Івано-Франківської області вважає за доцільне позбавити батьківських прав відповідача [PERSON] щодо малолітньої [PERSON] (згідно висновку №349/01-44/023 від 05 жовтня 2016 року). На підставі вищенаведеного, оскільки встановлено, що відповідач не виконує без поважних причин обов'язків по вихованню дочки, місце перебування її невідоме, оцінюючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов про позбавлення батьківських прав є підставним та підлягає до задоволення.

Outcome: approved