Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до Автозаводського районного суду м. Кременчука з дійсним позовом. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що вона є власником квартири №45 в житловому будинку №13, по вул. Московській у м.Кременчуці. Відповідач [PERSON] є її донькою та проживала у вказаній квартирі до 2001 року. В подальшому вона змінила місце проживання і на теперішній час проживає у м. Комсомольськ, але з реєстрації не знялась. Плата за житло та комунальні послуги нараховується з урахуванням її реєстрації у вказаній квартирі, хоча вона не приймає участі в оплаті вказаних послуг. Посилаючись на вказані обставини, позивач просила суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В судове засідання представник позивача, [PERSON], надіслав заяву про розгляду справи без участі позивача та його участі. Позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач, [PERSON], в судове засідання повторно не з'явилась. Про час та місце розгляду повідомлялась належним чином. Частиною 4 ст.169 ЦПК України встановлено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Статтею 3 СК України, передбачено, що сім'ю складають особи,\~ які спільно проживають,\~ пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Статтями 64, 156 ЖК України, передбачено, що до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать дружина власника, їх діти і батьки. Членами сім'ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з власником і ведуть з ним спільне господарство. Члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї. Якщо особи, перестали бути членами сім'ї власника, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як власник та члени його сім'ї. Згідно ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення. Судом встановлено, що [PERSON]. є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право власності на квартиру №511 від 04.07.1991 року (а.с.5) У квартирі позивача значиться зареєстрованою з 21.11.2000 року її донька, [PERSON], Вказана обставина підтверджується відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України, а такоє карткою прописки Форма А (а.с.7,14). Відповідач за місцем реєстрації не проживає. Факт тривалого не проживання відповідача у зазначеній квартирі підтверджується актом від 21.02.2016 року, відповідно до якого свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтвердили те, що [PERSON] не проживає за місцем реєстрації з 2001 року. Реєстрація відповідача у спірному житлі створює перешкоди для власника будинку, викликані необхідністю оплати комунальних послуг за відповідача [PERSON] За таких обставин, враховуючи те, що [PERSON], не проживає у спірному житлі більше року, суд з огляду на положення ст. 405 ЦК України приходить до висновку, що остання втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. На підставі ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судові витрати, пов'язані з оплатою судового збору у сумі 551,20 грн.

Outcome: approved