Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до Новоайдарського районного суду з даним позовом до виконавчого комітету Щастинської міської ради про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 10.08.2015 року помер її чоловік [PERSON], який на момент смерті проживав за адресою: [INFO] (колишня назва - Октябрьская), буд. 11. На момент відкриття спадщини [PERSON] проживала разом з померлим [PERSON] Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, м. Щастя, вул. Абрикосова (колишня назва - Октябрьская), буд. 11; земельна ділянка площею 0,0764 га, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована: Луганська область, Новоайдарський район, м. Щастя, вул. Абрикосова (колишня назва - Октябрьская), 11, кадастровий номер земельної ділянки 4410161400:01:015:0212, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 179460. Заповіту [PERSON] не залишив, тому спадкування належного йому майна має відбуватися за законом. Спадкоємцем першої черги за законом є позивач, як дружина спадкодавця. Позивач звернулась до нотаріуса з метою оформити свої права на спадщину чоловіка, але своєю постановою від 14.02.2017р. № 15/02-14, нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину, посилаючись на те, що через відсутність у позивачки домової книги, не можливо перевірити місце відкриття спадщини та коло спадкоємців, які проживали разом зі спадкодавцем на день його смерті та прийняли спадщину. Позивач не має можливості розпоряджатися спадковим майном, у звязку з чим вимушена звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності на спадкове майно, за захистом своїх прав. Позивач - [PERSON] у судове засідання не зявилась, надала суду письмову заяву, у якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача виконавчого комітету Щастинської міської ради [PERSON], у судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки вони обґрунтовані і підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами. Судом встановлено факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що 10.08.2015 року помер її чоловік [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 6), який на момент смерті проживав за адресою: [INFO] (колишня назва - Октябрьская), буд. 11. На момент відкриття спадщини [PERSON] проживала разом з померлим [PERSON], що підтверджується копією довідки, виданої виконавчим комітетом Щастинської міської ради від 14.09.2016р. № 667 (а.с. 22). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, м. Щастя, вул. Абрикосова (колишня назва - Октябрьская), буд. 11, який належав померлому на підставі договору купівлі-продажу від 25.11.1986 року (а.с. 10-11); земельна ділянка площею 0,0764 га, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована: м. Щастя, вул. Абрикосова (колишня назва - Октябрьская), 11, кадастровий номер земельної ділянки 4410161400:01:015:0212, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 179460 (а.с. 7). Заповіту [PERSON] не залишив, тому спадкування належного йому майна має відбуватися за законом. Спадкоємцем першої черги за законом є позивач, як дружина спадкодавця, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії І-АБ № 125564 (а.с. 21). Позивач звернулась до нотаріуса з метою оформити свої права на спадщину чоловіка, але своєю постановою від 14.02.2017р. № 15/02-14, нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину, посилаючись на те, що через відсутність у позивачки домової книги не можливо перевірити місце відкриття спадщини та коло спадкоємців, які проживали разом зі спадкодавцем на день його смерті та прийняли спадщину (а.с. 27-28). Позивач не має можливості розпоряджатися спадковим майном, у звязку з чим вимушена звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності на спадкове майно, за захистом своїх прав. Відповідно до п. г ч. 1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку може застосовуватись, як спосіб захисту, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, відповідно до Постанови Пленуму ВСУ Про судову практику у справах про спадкування. Стаття 16 ЦК України також передбачає такий спосіб захисту права особи, як визнання права. Таким чином, судовим розглядом встановлено, що факти, викладені позивачем в позовній заяві в обґрунтування позовних вимог, підтверджені письмовими доказами, сумніву у їх достовірності суд не має, визнання права власності на спадкове майно не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб, у зв'язку з чим, позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання за [PERSON] права власності на спадкове майно в судовому порядку. Представник відповідача проти задоволення позовних вимог не заперечував. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. На підставі ст. ст. 16, 328, 392, 1220, 1221, 1225, 1261, 1268, 1296 ЦК України, ст. 81 ч. 2 Земельного кодексу України,

Outcome: approved