Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою, в якій просить встановити факт постійного проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини за адресою: вул. Крилова, 71, м. Харків. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що її батько [PERSON] у вересні 1999 року переніс інфаркт, а у 2007 році - інсульт, а тому не міг обходитися без сторонньої допомоги. З 14.02.2007 року [PERSON] у зв'язку з необхідністю надання догляду хворому батьку фактично стала проживати в його будинку за адресою: вул. Крилова, 71 у м. Харкові. 07.10.2012 року [PERSON] помер, після його смерті відкрилась спадщина. З лютого 2007 року по день відкриття спадщини заявниця постійно проживала разом із спадкодавцем за адресою: вул. Крилова, 71, м. Харків, а тому вважала, що прийняла спадщину у встановленому законом порядку. 16.11.2015 [PERSON] звернулась до П'ятої Харківської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. П'ятою Харківською державною нотаріальною конторою відмовлено [PERSON] в видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутній факт прийняття спадщини. У зв'язку із вищевикладеним заявник звернулась до суду. Встановлення факту необхідно заявниці для отримання свідоцтва про право на спадщину.\~\~ У судовому засіданні [PERSON] та її представник [PERSON] вимоги заяви підтримали, просять їх задовольнити. Заінтересована особа - Харківська міська рада надала заяву про розгляд справи за відсутності її представника, окрім того, в заяві просить прийняти рішення на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення заявлених вимог з огляду на наступне. У відповідності до ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.\~\~ Відповідно до абз. 2 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору розглядається за правилами окремого провадження. З матеріалів справи судом встановлено, що місце проживання [PERSON] зареєстровано за адресою: пр-т. Гагаріна, 49-А, кв. 76, м. Харків. [PERSON] є донькою [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-АГ № 698790 та копією свідоцтва про укладення шлюбу Н1-ВЛ № 315232. Місце проживання [PERSON] було зареєстровано за адресою: [INFO]. 07.10.2012 року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. За умовами ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця і той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно зі ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. З матеріалів справи вбачається, що у вересні 1999 року [PERSON] переніс інфаркт, після чого проходив курс реабілітації в Інституті терапії ім. Л.Т. Малої АМН України., що підтверджується випискою з історії хвороби № 2747. 18.05.2011 року [PERSON] переніс інсульт, внаслідок якого його здоров'я різко погіршилось В зв'язку з погіршенням стану здоров'я [PERSON] та смертю дружини у лютому 2007 року, його дочка [PERSON] змушена була переїхати разом із сім'єю до батька за адресою: вул. Крилова, 71, м. Харків. Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. У відповідності до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Допитаний у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснив, що в 2007 році він разом із дружиною [PERSON] переїхав до її батька [PERSON] для надання йому догляду за адресою: вул. Крилова, 71, м. Харків, де вони проживають і по теперішній день. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що в 2007 році [PERSON] разом із сім'єю переїхала до батька [PERSON] для надання йому догляду за адресою: вул. Крилова, 71, м. Харків, з 2011 року [PERSON] сам вже не пересувався, потребував постійного догляду. По день його смерті його донька проживала разом з ним. Допитана у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що є сусідкою [PERSON], з 2007 року [PERSON] проживала з батьком [PERSON] за адресою: вул. Крилова, 71, м. Харків до його смерті. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що заява [PERSON] про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем підлягає задоволенню.\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved