Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що вона перебувала з відповідачем у шлюбі з 25.12.2005 по 07.12.2015. Від шлюбу у них є син [PERSON], [INFO]. Під час шлюбу вони з відповідачем придбали квартиру №1 по вул. Івана Ступака ( колишня Радянська), 13 в м. Фастів. Договір купівлі-продажу квартири було укладено 04.07.2006 на імя відповідача. На даний час виникло питання про поділ спільно набутого майна, оскільки відповідач безпідставно відмовляється в добровільному порядку розділити майно. Тому, позивачка вимушена звернутись до суду та просить визнати за нею право власності на Ѕ частину квартири [ADDRESS] як частку в спільному майні подружжя. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 01 листопада 2018 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження . 16.01.2019 відповідачем [PERSON] до суду направлено Відзив на позов про поділ спільного сумісного майна подружжя, в якому просив визначити частку у спільному майні подружжя, а саме у спірній квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS], у розрахунку Ѕ за позивачкою. У підготовчому судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини, які є аналогічними, наведеним у позовній заяві. Представник відповідача адвокат [PERSON] у підготовчому судовому засіданні позов визнав у повному обсязі. У відповідності до ч. 3, 4\~ст. 200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями\~206,\~207\~цього\~Кодексу. Відповідно до ч. 1, 4\~ст. 206 ЦПК України\~позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, вислухавши пояснення позивача, її представника, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають до задоволення з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 27 грудня 2005 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується копіюєю свідоцтва про шлюб серії І-ОК №012554, виданого виконкомом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області (а.с.9). 04.07.2006 на підставі Договору купівлі-продажу квартири [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS], посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за №1145 (а.с.12). Згідно\~ст. 60 СК України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Як вбачається із матеріалів справи, сторонами під час зареєстрованого шлюбу було придбано квартиру [ADDRESS], право власності на який зареєстровано за відповідачем [PERSON] Згідно ч. 1\~ст. 70 СК України\~у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч. 3\~ст. 368 ЦК України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Крім того, відповідач надавав до суду відзив, в якому хоча і не погоджується із обґрунтуванням позивачкою своїх позовних вимог, проте сам позов визнає, не заперечує і повністю погоджується із визначенням Ѕ частки у спільному майні подружжя, а саме спірної квартири за позивачем. (а.с.53-60). Пунктом 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11\~Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя передбачено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті\~60,\~69 СК, ч. 3\~ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3\~ст. 325 ЦК\~можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо. Враховуючи те, що під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved