Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про виділення в натурі частки із майна, визнання права власності та припинення права власності на майно з тих підстав, що вона та відповідач після смерті матері отримали у спадок житловий будинок [ADDRESS] в рівних частках по Ѕ частки кожний. Цей будинок розташований на земельній ділянці за цією ж адресою загальною площею 0,0812 га, кадастровий номер 1412337200:01:005:1165, яка надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), належить ним на праві спільної часткової власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак добровільно розподілити земельну ділянку відповідач не згодна, тому вона звернулась до суду із цим позовом. В подальшому надала уточнену позовну заяву в якій просила виділити земельну ділянку відповідно до виділених часток у натурі домоволодіння [ADDRESS] , а саме позивачу виділити в натурі 43/100 частки земельної ділянки [ADDRESS] , площею 0,0349 га, межі якої складають: 10,45м., 3,18м., 6,85м. по межі зі сторони вул. Ласкова; 14,26м. по боковій межі ділянки; 1,63м., 3,07 м., 4,31м., 4,73м., 2,01м., 14,17м., 8,98м. відповідно визнати за нею право власності. Виділити відповідачу у натурі 57/100 частки спірної земельної ділянки, площею 0,0463 га, межі якої складають: 20,20м. по межі зі сторони проїзду (провулка) Лисенко; 25,74м. по боковій межі ділянки; 1,63м., 3,07 м., 4,31м., 4,73м., 2,01м., 14,17м., 8,98м. по межі з ділянкою [PERSON] ; 15,90м. по боковій межі ділянки відповідно визнати право власності за відповідачем. Припинити право спільної часткової власності. Судові витрат у виді витрат на проведення експертизи 6000 грн. та судовий збір у розмірі 768,40 грн. покласти на відповідача. Згідно ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.3, 4 ст. 12, ч.1, 2 ст.13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримали позовні вимоги. Після надходження до суду висновку судової будівельно-технічної експертизи складеного 14.01.2020 р. №14-с погодились із 2 варіантом розподілу спірної земельної ділянки зазначеному у вказаному висновку, про що вказали в заяві про уточнення позовних вимог. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала вказавши, що варіант розподілу запропонований позивачем передбачає залишення водонапірної колонки на території земельної ділянки позивача та перепланування воріт оскільки буде змінено вхід з вул.. Ласкова на пров. Лисенко тобто є таким, що порушує її права, як співвласника майна. Іншого варіанту розподілу ніж зазначеного у висновку експерта суду не надала. Відповідно до ч.1, 3 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов висновку про таке. Згідно вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Судом встановлено, згідно свідоцтв про право на спадщину за законом виданих приватним нотаріусом Пахниць Н.В. від 16.04.2018 р. [PERSON] та [PERSON] отримали у спадок після смерті [PERSON] по Ѕ частки житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] з усіма належними до нього надвірними побудовами та спорудами, житловою площею 70, 2 кв.м., загальною площею 88,9 кв.м.. Право власності зареєстровано, що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, про що не заперечували сторони ( а.с. 49,50). Згідно державного акту на право приватної власності на землю, земельна ділянка [ADDRESS] , площею 0,0812 га на підставі рішення виконкому Маріупольської міської ради народних депутатів від 18.03.98 р. за №87/16 була надана у власність [PERSON] для обслуговування житлового будинку (а.с. 51). Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку [ADDRESS] має кадастровий номер 1412337200:01:005:1165 (а.с. 52). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 146191916 від 21.11.2018 р. вказана земельна ділянка належить на праві приватної спільної часткової власності по Ѕ частки [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 52,53). Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. На підставі ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. Згідно ч.1 ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Зазначеними нормами передбачено, що поділ майна, що є об`єктом спільної часткової власності, в натурі між співвласниками припиняє право спільної часткової власності щодо цих співвласників. Рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 09.09.2019 р. №266/6078/18 виділено [PERSON] (іпн [NUMBER] ) у натурі частку домоволодіння [ADDRESS] , що складається з: 1-1 Коридор 3,6 м.кв.; 1-2 кухня-котельна 8,5 м.кв.; 1-3 санвузол 5,5 м.кв.; 1-4 комора 1,1 м.кв.; 1-5 жила кімната 7,9 м.кв.; 1-9 жила кімната 17,5 м.кв.; ганок а2; сарай В-1; погріб В/п; Ѕ частину огорожі №1-3; Ѕ частину замощення І, визнавши за нею право власності на 57/100 частки домоволодіння. Виділено [PERSON] (іпн [NUMBER] ) у натурі частку домоволодіння [ADDRESS] , що складається з: 1-6 жила кімната 11,0 м.кв.; 1-7 жила кімната 12,5 м.кв.; 1-8 жила кімната 21,3 м.кв.; Ѕ частину огорожі №1-3; Ѕ частину замощення І, визнавши за нею право власності на 43/100 частки домоволодіння. Припинено право власності [PERSON] (іпн [NUMBER] ) на 7/100 часток на домоволодіння [ADDRESS] з дня отримання компенсації в сумі 7551 грн. від [PERSON] (іпн [NUMBER] ). Рішення набрало законної сили 10.10.2019 р. (а.с. 126-129). Згідно ст. ст. 86, 87 Земельного кодексу України земельна ділянка може находитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Суб`єктами права спільної власності на земельну ділянку можуть бути громадяни та юридичні особи, а також держава, територіальні громади. Право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає у тому числі при прийнятті спадщини на земельну ділянку двома або більше особами. Як визначено ст. 88 Земельного кодексу України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. У відповідності до ч.3, ч.4 ст. 88 Земельного кодексу України учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Відповідно до ст. 89 ЗК України, земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Відповідно до висновку комплексної судової будівельно-технічної експертизи №14-с від 14.01.2020 року експертом запропоновано два варіанти виділу часток земельної ділянки кадастрової номер 1412337200:01:005:1165. Відповідно до варіанту 2 вказаного висновку експерта можливий без втрати цільового призначення виділ в натурі одному співвласнику 57/100 частки земельної ділянки, розташованої по [ADDRESS] , площею 0,0463 га, що включає в себе межі:20,20 м. по межі з сторони проїзду (провулок Лисенко); 25,74 м. по боковій межі ділянки 1,63 м., 3,07 м., 4,31 м., 7,73м., 2,01м., 14,17м., 8,98 м. по межі з ділянкою другого власника 43/100 частка; 15,90 м. по боковій межі ділянки. Вхід та в`їзд на ділянку влаштовується з проїзду( провулок Лисенко) . Власнику 43/100 частки пропонується виділити частину земельної ділянки зав адресою [ADDRESS] площею 0,0349 га. Його межі:10,45 м., 3,18м., 6,85м. по межі з сторони вул.. Ласкова; 14,26 м. по боковій межі ділянки;1,63 м., 3,07м., 4,31м., 4,37 м., 2,01м., 14,17 м. 8,98 м. по межі з ділянкою другого власника 57/100 частка; 24,10 м. по боковій межі ділянки. Вхід та в`їзд на ділянку залишається з вул. Ласкова ( а. с .161-166). Такий розподіл земельної ділянки відповідає часкам домоволодіння виділеним сторонам за вищевказаним рішенням суду. Таким чином, на підставі вище викладеного, аналізуючи надані по справі докази, у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відсутні будь-які перешкоди для припинення права спільної часткової власності між [PERSON] та [PERSON] на об`єкт нерухомого майна та для виділу у натурі в самостійні об`єкти нерухомого майна, а саме позивачу 43/100 частини, відповідно відповідачу 57/100 частини земельної ділянки [ADDRESS] , оскільки при цьому цільове призначення земельної ділянки не зміниться, і такий виділ відповідає часкам домоволодіння, які на праві власності належать сторонам. З урахуванням наведеного, позовні вимоги підлягають задоволення, шляхом виділення в натурі позивачу 43/100 частки земельної ділянки [ADDRESS] та визнання за ним права власності на вказану частку, виділення в натурі відповідачу 57/100 частки вказаної земельної ділянки та визнання за ним права власності на цю частку, припинення права спільної часткової власності на вищевказане виділене майно. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати в розмір 6768,40 грн. покласти на відповідача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved