Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-13 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що з відповідачем у справі перебуває у шлюбі з 19.10.2007 р. Від шлюбу мають чотирьох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідач коштів на утримання дітей не надає. Просить суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі по 2000 грн. в її користь на утримання кожної неповнолітньої дітини щомісячно, до досягнення ними повноліття. Ухвалою судді від 24.05.2019 року було прийнято позовну заяву до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження і відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 14.08.2019 року. Одночасно, відповідачу було надано строк для подачі відзиву на позовну заяву. Відповідач 01.07.2019 року подав відзив на позовну заяву, згідно якого з позовноми вимогами погоджується частково. Він працює в ТзОВ «Брума» та отримує в середньому зарплату від 3500-4000 грн., що підтверджується довідкою вих. № 25 від 25.06.2019 р. ТзОВ «Брума». Виплата аліментів розміром 8000 грн. значно перевищує доходи відповідача.Просить стягнути аліменти у розмірі 1000 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала до суду письмову заяву в якій просить справу розглядати у її відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю з підстав викладених у позовній заяві та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча належним чином судом був повідомлений про час і місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення Укрпошти про вручення поштового відправлення - судової повістки. Про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подав. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. За змістом ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини. Згідно вимог ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому, за змістом ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини. Як убачається з копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 19.10.2007 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 19.10.2007 р. про що зроблено відповідний актовий запис № 607. Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] від 28.03.2008 р., сторони по справі є його батьками та мають на своєму утриманні вказану вище спільну неповнолітню дитину. Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] від 16.03.2009 р., сторони по справі є її батьками та мають на своєму утриманні вказану вище спільну неповнолітню дитину. Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , від 22.02.2013 р., сторони по справі є її батьками та мають на своєму утриманні вказану вище спільну неповнолітню дитину. Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] від 14.04.2016 р., сторони по справі є його батьками та мають на своєму утриманні вказану вище спільну неповнолітню дитину. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом установлено, що розмір прожиткового мінімуму для дітей збільшився відповідно до ЗУ «Про Державний бюджет України на 2019 рік» та для дітей віком від 6 до 18 років він складає з 01.01.2019 року 2027 гривень (50% - 1013,50 грн). Аналізуючи зазначені норми закону, суд виходить з того, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров`я та розвитку дитини, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, забезпечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує мінімальні потреби дитини. У позовній заяві позивачка вказує, що відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей не надає і діти перебувають повністю на її утриманні. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У поданій до суду позовній заяві позивачем не обґрунтовано та не наведено доказів на підтвердження того, що відповідач має можливість сплачувати аліменти в розмірі по 2000 гривень на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття. Таким чином, при визначенні розміру аліментів суд, враховуючи матеріальне становище відповідача, величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством, а також із урахуванням середньостатистичних доходів громадян по Волинській області та Україні та положення ст.180 СК України про те, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, та вважає, що з відповідача слід стягувати на користь позивачки аліменти на утримання дочки та сина, в розмірі по 1200 гривень на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття, починаючи з дня звернення до суду із даною вимогою. Визначений розмір аліментів в сумі 1200 гривень на кожну дитину щомісячно, на переконання суду, є об`єктивним та справедливим з врахуванням наведених вище обставин. На підставі вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Судові витрати у справі згідно ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial