Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-30 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстрований виконавчим комітетом Ладинської сільської ради Любомльського району Волинської області 25.12.2013 року, про що зроблено актовий запис за №1. Від шлюбу у сторін народилась одна дитина - син [PERSON], [INFO]. В обґрунтування заявлених вимог, позивач вказує, що причиною розлучення з відповідачем є те, що кожен із них має різні погляди на сімейне життя, між ними не досягнуто взаєморозуміння, їх характери несумісні. Між сторонами склалися неприязні стосунки, причиною яких є суперечки, конфлікти. Вважає, що сім'я фактично розпалась та поновити її неможливо, а подальше проживання у шлюбі буде суперечити принципу добровільності сімейних відносин, у зв'язку із чим просила шлюб розірвати, залишивши їй шлюбне прізвище «[PERSON]». В судове засідання сторони не з'явились, однак в канцелярію суду подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. При цьому, у своїх заявах: позивач вказала, що позовні вимоги підтримує повністю та просила шлюб розірвати, а відповідач - позовні вимоги визнав та на розлучення погодився. За викладених обставин, розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 25.12.2013 року виконавчим комітетом Ладинської сільської ради Любомльського району Волинської області, встановлено, що сторони уклали шлюб 25.12.2013 року, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за №1 (а.с.3). Від шлюбу у сторін народилась неповнолітня дитина - син [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Ладинської сільської ради Любомльськогго району Волинської області 23.01.2014 року (а.с.4-на звороті). Частиною 1 статті 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Судом встановлено, що позивач не бажає примиритися, а відповідач, зі своєї сторони, на розірвання шлюбу погодився, що в своїй сукупності приводить до висновку про те, що подальше спільне життя останніх, як подружжя, і збереження їх шлюбу буде суперечити інтересам обох сторін. Таким, що не суперечить закону, суд вважає прохання позивача про залишення їй шлюбного прізвища «[PERSON]». Згідно із ст.88 ЦПК України, судові витрати по справі слід покласти на відповідача.

Outcome: approved