Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання, не менше 5-ти років, з спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] . Заява обґрунтована тим, що [INFO] померла [PERSON] , яка проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить кв. [ADDRESS] . На час відкриття спадщини заявник постійно проживала з спадкодавцем, яка була її матір`ю. Останнім часом [PERSON] хворіла та потребувала стороннього догляду, який здійснювала заявник. Заявник звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак отримала відмову, у зв`язку з пропуском строків для прийняття спадщини. У зв`язку з зазначеним, враховуючи фактичне прийняття спадщини, заявник звертається до суду з вказаною заявою. 24.01.2020 ухвалою Деснянського районного суду м. Києва відкрито провадження по справі, призначено судове засідання. 12.03.2020 до участі у справі в якості заінтересованої особи залучено [PERSON] . В судове засідання від заявника та його представника надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, вимоги заяви підтримують в повному обсязі. Від представника заінтересованої особи ЖБК «Електрон-2» до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Представник заінтересованої особи П`ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась в поданій до суду заяві просить розглядати справу за її відсутності. Допитані в процесі судового розгляду в якості свідків [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт проживання заявника з матір`ю [PERSON] протягом п`яти років до дня смерті останньої. Пояснили, що [PERSON] тяжко хворіла, у зв`язку з чим потребувала сторонньої допомоги, тому заявник проживала з нею за адресою: [ADDRESS] . Дослідивши надані докази, суд встановив, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є рідною матір`ю заявника [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження останньої. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть. На дату смерті [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить, зокрема кв. [ADDRESS] . Постановою державного нотаріуса 15-ої київської державної нотаріальної контори від 20.11.2019 заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини. Згідно з спадковою справою № 1328/2019 щодо майна померлої [PERSON] , яка надійшла на виконання вимог ухвали суду, заявник та [PERSON] є спадкоємцями [PERSON] . Приписами ч. 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ст. 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України ). Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. За змістом норми ст. 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Так, відповідно до ч. 3 і 4 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Ст. 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Отже, відсутність реєстрації місця проживання заявника за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені ч. 3 ст. 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Враховуючи пояснення свідків, наявні в матеріалах справи докази, суд вважає доведеним факт постійного проживання заявника зі спадкодавцем - із своєю матір`ю [PERSON] не менше п`яти років по день смерті [PERSON] - [INFO] , у зв`язку з чи заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved