overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач зазначила, що з 15.07.2006 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] . Позивач просить розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем. Подружні стосунки припинені. Спільне господарство не ведеться. Рішення про розірвання шлюбу позивач прийняла остаточно. У судове засідання позивач не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій зазначив, що визнає позовні вимоги та просить розглянути справу за його відсутності. Вивчивши матеріали справи і дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , виданого Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького обласного управління юстиції, актовий запис №608, 15.07.2006 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. Прізвище після укладання шлюбу « [PERSON] та [PERSON] ». Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.9). Судом також встановлено те, що сім`я розпалась остаточно, спільне господарство не ведеться, бажання до примирення у сторін відсутнє. Відновити шлюб неможливо, так як, між сторонами відсутня любов, взаємна довіра і повага. Відповідно до\~ст.51 Конституції України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.\~Статтею 21 Сімейного кодексу України\~визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно з ч.ч.3, 4\~ст.56 Сімейного кодексу України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 1\~статті 110 Сімейного кодексу України\~передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі\~ст.111 Сімейного кодексу України\~суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У даному випадку сторони вважають неможливим з моральної точки зору продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов`язати їх прийняти заходи до примирення. Відповідно до ч.2\~ст.112 Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач зазначила, що з 18.05.2013 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON] , [INFO] . Позивач просить розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем. Подружні стосунки припинені. Спільне господарство не ведеться. Рішення про розірвання шлюбу позивач прийняла остаточно. У судове засідання позивач не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій зазначив, що визнає позовні вимоги та просить розглянути справу за його відсутності. Вивчивши матеріали справи і дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , виданого Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №293, 18.05.2013 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. Прізвище після укладання шлюбу « [PERSON] та [PERSON] ». Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.12). Судом також встановлено те, що сім`я розпалась остаточно, спільне господарство не ведеться, бажання до примирення у сторін відсутнє. Відновити шлюб неможливо, так як, між сторонами відсутня любов, взаємна довіра і повага. Відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Статтею 21 Сімейного кодексу України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно з ч.ч.3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 1 статті 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст.111 Сімейного кодексу України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У даному випадку сторони вважають неможливим з моральної точки зору продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов`язати їх прийняти заходи до примирення. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач зазначила, що з 27.06.2019 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Позивач просить розірвати шлюб укладений між ним та відповідачем. Подружні стосунки припинені. Спільне господарство не ведеться. У судове засідання позивач не з`явилась, надала заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій зазначив, що визнає позовні вимоги та просить розглянути справу за його відсутності. Вивчивши матеріали справи і дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , виданого Комунарським районним у м.Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №349, 27.06.2019 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. Прізвище після укладання шлюбу « [PERSON] та [PERSON] ». Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.14). Судом також встановлено те, що сім`я розпалась остаточно, спільне господарство не ведеться, бажання до примирення у сторін відсутнє. Відновити шлюб неможливо, так як, між сторонами відсутня любов, взаємна довіра і повага. Відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Статтею 21 Сімейного кодексу України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно з ч.ч.3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 1 статті 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст.111 Сімейного кодексу України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У даному випадку сторони вважають неможливим з моральної точки зору продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов`язати їх прийняти заходи до примирення. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до Корольовського районного суду міста Житомира із даним позовом в обґрунтування якого зазначила, що 25.08.2011 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. За час перебування у шлюбі у сторін немає. Зазначає, що сімейне життя не склалось, починаючи з січня 2019 року відносини між сторонами різко погіршились, з грудня 2020 року спільне господарство не ведеться, тому виникла необхідність у зверненні до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 10.09.2021 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін. Пунктом четвертим прохальної частини позовної заяви позивач просить суд розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідачем відзив на позовну заяву та клопотань не подано. Позовна заява з ухвалою про відкриття провадження була направлена за адресою реєстрації відповідача, однак повернулась до суду за закінченням терміну зберігання. Так, із свідоцтва про шлюб вбачається, що 25.08.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 1432 (а.с. 6). Частинами третьою та четвертою статті 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлено одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. Враховуючи, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, яка бажає його припинити, суд вважає наявними підстави для розірвання шлюбу, укладеного між сторонами. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З огляду на викледене, суд переконаний у тому, що є підстави для відновлення після розірвання шлюбу дошлюбного прізвища позивача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати, що складаються з судового збору у розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до Корольовського районного суду міста Житомира із позовом, в якому просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. В обґрунтування вимог позивач пояснила, що спільне життя з відповідачем не склалося. Перебуваючи у шлюбі, сторони не живуть однією сім`єю. З березня 2020р. сторони проживать окремо, намірів поновлювати сімейні стосунки не мають. Подальше збереження сім`ї є неможливим, суперечить інтересам подружжя та інтересам дітей. Позивач в засідання суду не з`явилась. Від відповідача надішла заява від 11.09.2020р. про розгляд справи без його участі, позов визнав в повному обсязі та не заперечував проти його задоволення. На підставі ч. 3 ст. 211 ЦПК України, якою передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності, якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Так, згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] сторони [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 13.08.2014р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, запис №1529 (а.с.8). Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.9,10). Згідно ст.51 Конституції України та ст.24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. З урахуванням обставин справи, позиції сторін щодо подальшого збереження шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу, а тому позовна заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до Коростишівського районного суду Житомирської області з вказаною заявою, в обґрунтування якої, вказала що, [INFO] померла її баба - [PERSON], після смерті якої, відкрилась спадщина на 1/ 2 частку квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Згідно ст. 1266 ЦК України, заявник має право на спадкування за законом майна, що належало померлій. Постановою приватного нотаріуса Коростишівського нотаріального округу заявнику відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв'язку з тим, що не встановлено родинні відносини між заявником та спадкодавцем. Тому просить, суд встановити факт родинних відносин між нею та її бабою, що необхідно їй для оформлення спадкових справ. Заявник [PERSON], в судовому засіданні, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Зацікавлена особа - Коростишівська міська рада до суду подали заяву про розгляд справи в їх відсутність та просять прийняти рішення на розсуд суду. Свідки [PERSON] та [PERSON] суду повідомили, що дійсно [PERSON] є онучкою [PERSON]. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, заслухавши учасників, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER], виданого 05.07.2017 року Коростишівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану, актовий запис № 242, [PERSON] померла [INFO]. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], батьками [PERSON], записані [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] змінила прізвище на [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER]. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб [PERSON] з [PERSON] після реєстрації шлюбу 01 січня 1958 року змінила прізвище на [PERSON]. Батьками [PERSON] записані [PERSON] та [PERSON], як вбачається з витягу Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб за № 00019438890. Згідно постанови від 23.01.2018 № 24/02-31 приватного нотаріуса Коростишівського районного нотаріального округу Мошковської З.І., [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку квартири у зв'язку з тим, що не встановлено родинні стосунки між спадкоємцем та спадкодавцем [PERSON] із - за розбіжностей у поданих та отриманих документах. Згідно пояснень у судовому засіданні свідків [PERSON] та [PERSON], дійсно [PERSON], [INFO] є онукою [PERSON], яка померла [INFO]. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного процесуального кодексу України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Встановлення факту родинних відносин необхідно заявнику для оформлення спадщини. Суд приходить до висновку, що слід встановити факт родинних відносин [PERSON], [INFO], яка є рідною онукою [PERSON], яка померла [INFO].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до Коростишівського районного суду Житомирської області з вказаною заявою, в обґрунтування якої, вказала, що [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], а [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], які за життя проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу, як чоловік та жінка вели спільне господарство з 1967 року. За час сумісного проживання вони не зареєстрували шлюб. Факт проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім'єю, як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу підтверджується довідкою виданою виконкомом Глибочицької сільської ради Студеницького старостинського округу Коростишівського району Житомирської області № 501 від 13.12.2017 року та можуть підтвердити свідки [PERSON] та [PERSON] Встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] заявнику необхідно для оформлення спадкового майна. Заявник в судове засідання не з'явилась, направила на адресу суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Заінтересована особа - Студеницький старостинський округ направили на адресу суду заяву, в якій просять розгляд справи проводити без їхнього представника, позовні вимоги визнають. За таких обставин суд вважає за можливе розглядати справу на підставі наявних матеріалів та без фіксації технічними засобами, відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України суд, ухвалює рішення в підготовчому засіданні. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER], актовий запис № 30, [PERSON] померла [INFO] року, яка відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] приходилась матір'ю [PERSON]. Свідоцтвом про укладення шлюбу від 14.05.1977 року, актовий запис № 7 заявник змінила прізвище на [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 01.09.1998 року, актовий запис № 28, [PERSON] помер [INFO]. Відповідно до п.5 ч.1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного процесуального кодексу України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. На підтвердження факту проживання однією сім'єю [PERSON] та [PERSON] без шлюбу, в матеріалах справи наявна довідка видана виконкомом Глибочицької сільської ради Студеницького старостинського округу Коростишівського району Житомирської області № 501 від 13.12.2017 року. Встановлення вищевказаного факту заявниці необхідно для оформлення спадкового майна. Суд приходить до висновку, що слід встановити факт проживання однією сім'єю [PERSON] та [PERSON] без шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з позовом до Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління (м. Харків) про зняття арешту з спадкового майна. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , звернулась до приватного нотаріуса для оформлення спадщини. Після надання документів нотаріусу і проведення перевірок, нотаріус повідомила, що на земельній ділянці, яку позивач планує отримати у власність знаходиться заборона відчуження, арешт майна спадкодавця. Нотаріус повідомила ким був накладений арешт та, що потрібно звернутися до Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків). Нотаріус надала постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Звернувшись до виконавчої служби у письмовій формі, позивач отримала відмову у знятті арешту та додаткову інформацію про перебіг справи її батька у виконавчій службі та копії всіх наявних постанов на його ім`я, деякі навіть були винесені вже після його смерті. Позивач зазначає, що вона єдиний спадкоємиць майна, а саме земельної ділянки за адресою: Іванівська сільська рада, Покровський район, Донецька область, кадастровий номер: 1422781600:12:000:0443, прощею 6,2426 га, у зв`язку з тим, що інших дітей окрім неї у батька не було, а її мати у шлюбі з ним ніколи не була. Позивач просить суд скасувати арешт на майно [PERSON] , який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна за №270268855; виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис про арешт майна; зобов`язати Покровський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) зняти арешт з майна яке належить [PERSON] [INFO] який було накладено в межах виконавчого провадження відділом державної виконавчої служби. Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду від 12.10.2021 року цивільну справу передано для розгляду за підсудністю до Красноармійського міськрайонного суду. Ухвалою суду від 04.11.2021 року відкрито провадження у справі, визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Від представника відповідача надійшов лист, в якому зазначено, що на виконанні у відділі ДВС перебувало виконавче провадження № 64902302 з примусового виконання виконавчого напису № 15236, виданий 06.10.2017 приватним нотаріусом Швець Р.О. про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» у розмірі 149665,77 гривень, витрат із вчинення напису в розмірі 1800 гривень. В перебігу примусового виконання державним виконавцем 11.05.2021 було прийнято рішення,

Outcome: approved