Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до Мелітопольського міськрайонного\~суду Запорізької\~області з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, укладений 26 жовтня 1996 року між нею [PERSON] та відповідачем [PERSON], зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану м. Мелітополя Запорізької області, актовий запис № 869. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що шлюб між сторонами виявився невдалим, у сторін зникло почуття взаємної любові та взаємної поваги, вони мають різні погляди на життя та відсутні спільні інтереси. З кінця лютого 2013 року сторони припинили спільне проживання як одна родина та з цього часу проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини не підтримують. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Крім того, позивач посилається на те, що відповідач [PERSON] відбуває покарання у Державній установі «Біленківська виправна колонія (№ 99)». На підставі вищевикладеного позивач вважає, що за таких обставин збереження шлюбу та подальше спільне життя з відповідачем суперечить інтересам сімї та унеможливлює примирення з відповідачем, а тому просить розірвати шлюб. Позивач в підготовче судове засідання не зявилась, від неї до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні заявлених позовних вимог наполягає. Відповідач в підготовче судове засідання не зявився, від нього до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.\~Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст.\~206,\~207\~цього\~Кодексу. Відповідно до ч. 4\~ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, обєктивному та всебічному зясування обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому у цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.ст.\~12,\~81 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. \~Згідно до\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.\~\~ Відповідно до\~ст. 76 цього Кодексу\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових та електронних доказів, висновків експертів та показаннями свідків.\~\~ Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 03 жовтня 2018 року відкрито провадження по справі. Судом встановлено, що 26 жовтня 1996 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану м. Мелітополя Запорізької області, актовий запис № 869, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії І-ЖС № 035276./а.с.9/ Як встановлено судом, причиною розпаду сім'ї стало те, що шлюб між сторонами виявився невдалим, у сторін зникло почуття взаємної любові та взаємної поваги, вони мають різні погляди на життя та відсутні спільні інтереси. З кінця лютого 2013 року сторони припинили спільне проживання як одна родина та з цього часу проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини не підтримують. Намірів до відновлення шлюбних відносин сторони не мають. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. Згідно ч.\~3\~ст.\~105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. У відповідності до ч.\~1\~ст.\~110\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України, позов може бути задоволено, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає, що подальше\~спільне життя\~подружжя та\~збереження родини\~є неможливим,\~а тому позовні вимоги позивача до відповідача про розірвання шлюбу є такими, що підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved