Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчатися. Як доказ заявлених вимог вказує, що за час перебування з відповідачем [PERSON] в шлюбі у них народилася донька [PERSON], [INFO]. На даний час дочці виповнилося 18 років, однак вона продовжує навчатися на 4 курсі Луцького педагогічного коледжу за спеціальністю «Фізичне виховання», форма навчання платна. Строк закінчення навчання - 30.06.2016 року. Посилаючись на те, що її дочка навчається на денній платній формі навчання, потребує кошти для оплати за навчання та додаткові кошти на харчування, проїзд і проживання, відповідач матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, є працездатною особою, і може надавати таку допомогу, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки [PERSON] [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною двадцяти трьох років. Крім того просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в сумі 600 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала з підстав, викладених в ньому та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] не заперечив щодо стягнення з нього аліментів, однак посилаючись на те, що заявлений позивачем розмір аліментів є занадто великий, просить його зменшити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Правовідносини, що існують між сторонами у справі, регулюються нормами глави 16 Сімейного кодексу України. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у випадку припинення навчання. Відповідно до абз. 1 п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23-х років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено, що [PERSON] народилася 03.08.1997 року, що стверджується свідоцтвом про народження серії І-ЕГ № 008853 від 08.08.1997 року, батьком якої у свідоцтві про народження зазначений [PERSON], матірю [PERSON] (а.с.10). Як вбачається з довідки № 1277 від 10.11.2015 року [PERSON] навчається на 4 курсі денної, платної форми навчання Луцького педагогічного коледжу за спеціальністю «Фізичне виховання». Строк навчання закінчується 30.06.2016 року (а.с. 11). Свідок [PERSON] суду показала, що є дочкою відповідача, дійсно навчається навчається на 4 курсі денної, платної форми навчання Луцького педагогічного коледжу за спеціальністю «Фізичне виховання». У зв'язку з цим, несе витрати на проживання на приватній квартирі, доїзд, придбання підручників та здійснення фотокопій, придбання спортивного одягу та взуття. Строк навчання закінчується 30.06.2016 року, Відповідач матеріальної допомоги на її утримання не надає. Згідно ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку платника аліментів, з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України щодо стану здоров'я та матеріального становища дитини, стану здоров'я та матеріального становища платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Беручи до уваги викладене, враховуючи матеріальний стан сторін, потреби дитини, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення та стягнення з [PERSON] аліментів на утримання повнолітньої дитини [PERSON], 03.08.1997 року в розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до закінчення дитиною навчання - 30.06.2016 року. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру № 1 від 19.11.2015 року, позивач поніс витрати на правову допомогу (підготовка позовної заяви) в сумі 600 грн. (а.с. 4). Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної вимоги. На підставі ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial