Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до Новоайдарського районного суду Луганської області з позовом до Райгородської сільської ради Новоайдарського району Луганської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. В обґрунтування заявлених вимог [PERSON] зазначила, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті залишилось спадкове майно. Відповідно до довідки № 149, виданої 16.04.2019 виконавчим комітетом Райгородської сільської ради Новоайдарського району Луганської області, померлий [INFO] [PERSON] проживав та був зареєстрований по день смерті в [ADDRESS] ; заповіту до Райгородської сільської ради не подавав; на день смерті з померлим ніхто не був зареєстрований та не проживав. Після смерті [PERSON] , у зв`язку з відсутністю заповіту прийняти спадщину могли наступні спадкоємці, перша черга: [PERSON] , яка померла [INFO] , друга черга: рідна сестра - [PERSON] ; п`ята черга двоюрідна онука [PERSON] , яка померла [INFO] та вона двоюрідна племінниця [PERSON] . 28.08.2019 року під час розмови з [PERSON] їй повідомлено про те, що після смерті [PERSON] залишилось спадкове - право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Райгородське» розміром 5,78 умовних кадастрових гектарів, яке з наявних спадкоємців протягом всього цього часу ніхто не прийняв у спадок, та запропонувала їй прийняти спадщину, як спадкоємцю п`ятої черги, а також гарантувала свою підтримку у реалізації її права на отримання спадщини. Згідно відповіді нотаріуса № 674/01-16 від 02.09.2019 року роз`яснено необхідність звернення до суду з заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та з заявою до суду про встановлення факту родини відносин з померлим двоюрідним дядьком. Після надання всіх необхідних документів, нотаріусом буде розглянуто заяву щодо спадкування майна померлого. Рішенням Кремінського районного суду Луганської області по справі № 414/2481/19 встановлено факт родинних відносин, що [PERSON] є двоюрідною племінницею [PERSON] , а [PERSON] двоюрідним дядьком для [PERSON] . Рішенням Новоайдарського районного суду Луганської області по справі № 419/2635/19 визначено [PERSON] додатковий строк 3 (три) місяці для прийняття спадщини, після [PERSON] , який помер [INFO] , з дня набрання рішенням законної сили. За її заявою в Спадковому реєстрі зареєстровано 28.01.2020 року спадкову справу №65418258. Проте, приватним нотаріусом Новоайдарського районного нотаріального округу Карпенко Валентиною Миколаївною листом № 79/01-16 від 03.02.2020 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), оскільки поданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ЛГ № 0105805, виданий [PERSON] Новоайдарською районною державною адміністрацією Луганської області 29.01.1997 та зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) [INFO] за № 494, тоді як [PERSON] помер [INFO] » та роз`яснено право на звернення до суду для вирішення питання спадкування земельної частки (паю). В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити (а.с. 30). Відповідач представник Райгородської сільської ради Новоайдарського району Луганської області в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги визнає (а.с. 33). Частиною 1 статті 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд робить наступні висновки. Судовим розглядом встановлено, [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 7). Відповідно до копії Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЛГ № 0105805 [PERSON] на підставі рішення Новоайдарської районної державної адміністрації від 17.01.1997 № 3/1 належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Райгородське» розміром 5,78 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (а.с. 9). Згідно з довідки № 149, виданої 16.04.2019 року виконавчим комітетом Райгородської сільської ради Новоайдарського району Луганської області, померлий [INFO] [PERSON] проживав та був зареєстрований по день смерті в [ADDRESS] ; заповіту в Райгородській сільській раді немає; на день смерті з померлим ніхто не був зареєстрований та не проживав (а.с. 8). Відповідно до інформації наданої приватним нотаріусом Новоайдарського районного нотаріального округу від 02.09.2019 року № 614/01-16 щодо порядку спадкування роз`яснено необхідність звернення до суду з заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та з заявою до суду про встановлення факту родини відносин з померлим двоюрідним дядьком (а.с. 10). Рішенням Кремінського районного суду Луганської області по справі № 414/2481/19 за заявою [PERSON] , заінтересована особа Райгородська сільська рада Новоайдарського району Луганської області від 12.09.2019 року встановлено факт родинних відносин, що [PERSON] є двоюрідною племінницею [PERSON] , а [PERSON] є двоюрідним дядьком [PERSON] (а.с. 12-13). Рішенням Новоайдарського районного суду Луганської області від 31.10.2019 року по справі № 419/2635/19 за позовною заявою [PERSON] до Райгородської сільської ради Новоайдарського району Луганської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - визначено [PERSON] додатковий строк 3 (три) місяці для прийняття спадщини, після [PERSON] , який помер [INFO] , з дня набрання рішенням законної сили (а.с. 11). Відповідно до роз`яснення приватного нотаріуса Новоайдарського районного нотаріального округу Карпенко В. М. № 79/01-16 від 03.02.2020 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), оскільки поданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ЛГ № 0105805, виданий [PERSON] Новоайдарською районною державною адміністрацією Луганської області 29.01.1997 та зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) [INFO] за № 494, тоді як [PERSON] помер [INFO] » та роз`яснено право на звернення до суду для вирішення питання спадкування земельної частки (паю) (а.с. 16). Згідно довідки наданої виконкомом Райгородської сільської ради Новоайдарського району Луганської області встановлено, що згідно до сертифікату на право на земельну ділянку частку (пай) серія ЛГ № 0105805 від 17.01.1997 року, виданого на підставі рішення Новоайдарської районної державної адміністрації від 17.01.1997 року № 3/1 за [PERSON] рахується земельна ділянка (пай) розміром 5,78 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка розташована на території Райгородської сільської ради Новоайдарського району Луганської області та перебуває у колективній власності КСП «Райгородське», земельна ділянка не в оренді (а.с. 54). Відповідно до копії інформаційної довідки про земельну частку (пай) від 04.03.2020 року № 150/108-20 сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0105805, виданий на підставі рішення Новоайдарської районної державної адміністрації від 17 січня 1997 року № 3/1, зареєстрований у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП «Райгородське» під реєстраційним № 494 від 29 січня 1997 року на імья [PERSON] . Розмір земельної частки 9паю) по сертифікату складає: 5,60 з них: рілля - 2,97, сіножаті - 0,54; сіножаті (деградована рілля) - 0,46; пасовища - 1,54; багаторічні насадження - 0,09 в умовних кадастрових гектарах. Вартість паю в цінах на 01.07.1995 року становить 14188,32 грн. з них: рілля - 10951,24 грн., сіножаті - 1141,95 грн., сіножаті (деградована рілля) - 794,22 грн., пасовища - 1288,76 грн., багаторічні насадження - 12,16 грн. (а.с. 27). Згідно копії спадкової справи № 16/2020 остання заведена за заявою [PERSON] (а.с. 36). Відповідно до ст.129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Основними засадами судочинства є: законність; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; підтримання державного обвинувачення в суді прокурором; забезпечення обвинуваченому права на захист; гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом; обов`язковість рішень суду. Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Згідно з ч. 1,2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. У відповідності до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Як встановлено судом спадкодавець [PERSON] помер [INFO] . Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР 1963 року. Тобто в даному випадку, вирішуючи заявлений позов, суд застосовує законодавство, яке діяло на час виникнення спірних правовідносин та виходить із наступних обставин. Статтею 524 ЦК України (1963 року) передбачено, що спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Спадкування за законом здійснюється у разі відсутності заповіту. Згідно з ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст. 529 ЦК України (1963 року), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до змісту ст. 548 ЦК України (1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно з ст. 549 ЦК України (1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно з ст. 561 ЦК УРСР свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини. При спадкоємстві як за законом, так і за заповітом свідоцтво може бути видане і раніше закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, якщо в державній нотаріальній конторі є дані про те, що, крім осіб, що заявили про видачу свідоцтва, інших спадкоємців немає. Таким чином, ст. 549 ЦК УРСР встановлює строк на прийняття спадщини, згідно з якою дії на прийняття спадщини повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. П. 1 ч. 1 ст. 555 ЦК УРСР передбачено, що спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави, якщо у спадкодавця немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом. Пунктом 5 ч. 1 ст. 555 ЦК УРСР було визначено, що спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави, якщо жоден із спадкоємців не прийняв спадщину. ЦК УРСР не обмежувався строк для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом, у тому числі й для держави. Тому, якщо упродовж встановленого шестимісячного строку ніхто зі спадкоємців за законом або за заповітом не прийняв спадщину, вважається, що спадщина переходить до держави. Оскільки спадщина після смерті [PERSON] відкрилася до набрання чинності ЦК України від 16.01.2003, тому перейшла у власність держави на підставі ст. 555 ЦК УРСР. Не підлягають задоволенню позови щодо питань прийняття спадщини після смерті спадкодавців, які померли до 01 січня 2004 р., і спадщина прийнята кимось із спадкоємців, у тому числі шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном або перейшла до держави. Окрім цього, відповідно до статей 529, 530 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. При відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Статтею 531 ЦК УРСР встановлено, що до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства. Оскільки Позивач є двоюрідною племінницею померлого, а відповідно до ЦК УРСР двоюрідна племінниця до кола спадкоємців за законом будь-якої черги, передбачених статтями 529-530 ЦК УРСР не належить, тому правила статті 549 ЦК УРСР щодо прийняття спадщини на неї не розповсюджується. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки позивачка [PERSON] не входила до кола спадкоємців за ЦК УРСР.

Outcome: dismissed