Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , який продовжує навчання, у розмірі ј частини його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років, за умови продовження навчання. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач є батьком їх спільної дитини [PERSON] , останній досяг повноліття та навчається у Державному вищому навчальному закладі «Донецький національний технічний університет» на денній формі навчання, факультету комп`ютерних наук і технологій, за освітньою спеціальністю «бакалавр», за спеціальністю 125 «Кібербезпека», за кошти державного бюджету. Термін навчання з 01.09.2018 по 30.06.2022. [PERSON] мешкає з позивачем та перебуває на її утриманні, отримує стипендію у розмірі 1180 грн. Позивач отримує невелику заробітну плату, коштів на утримання сина не вистачає. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання сина, який потребує таку допомогу від батька, та потребує кошти на харчування, придбання одягу, забезпечення учбового процесу, тощо. Ухвалою Новогродівського міського суду Донецької області від 16.12.2020 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав. Третя особа в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.05.2001. З довідки ДВНЗ «Донецький національний технічний університет» № 45 від 25.02.2019 вбачається, що [PERSON] навчається на 1 курсі факультету комп`ютерних наук і технологій ДВНЗ «Донецький національний технічний університет» за освітньою спеціальністю «бакалавр», за спеціальністю 125 «Кібербезпека», денної форми навчання, за кошти державного бюджету. Термін навчання з 01.09.2018 по 30.06.2022. Як вбачається з довідки від 06.03.2019, виданої ОСББ «Супутник» м. Новогродівка, позивач [PERSON] мешкає з сином [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються Главою 16 Сімейного кодексу України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст. ст. 199, 200, 201 Сімейного кодексу України). За правилами частини першої статті 199 Сімейного кодексу України (далі СК України), якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Пунктом 20 Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам надано наступні роз`яснення: обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (ч. 3 ст. 199 СК України). Сімейний кодекс України виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Частиною 2 ст. 141 СК України передбачено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Необхідною умовою утримання батьками повнолітніх сина, дочки є можливість батьків надавати таку допомогу. Якщо батько, мати не мають відповідних коштів, нерухомого майна, які б забезпечили утримання сина, дочки, виконання цього їх обов`язку буде неможливим. Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів. Отже, судом встановлено, що відповідач працює та має можливість надавати повнолітньому сину [PERSON] , матеріальну допомогу на період його навчання. [PERSON] мешкає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. На підставі викладеного з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , який продовжує навчання у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з 11 квітня 2019 року до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років, за умови продовження навчання. Відповідно до ст.ст. 141-142 ЦПК України, враховуючи, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 384,2 гривень. Відповідно до ст. 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved