Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що згідно договору купівлі - продажу житлового будинку від 26 березня 2004 року, прийняла у власність 21/100 частину жилого будинку [ADDRESS]. На момент придбання частини домоволодіння на його території були розташовані жилий будинок «літ.Е-1» цегляний, житловою площею 65,4 кв. м, з надвірними будівлями: сарай літ. «К, П», вбиральня літ. «Д, Л, Н», огорожа № 2,5,10, колодязь № 4, що підтверджується технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS], який станом на 14.06.2004 року оформлений на [PERSON] Приміщення, придбані позивачкою, були у зруйнованому стані, тому вона змушена була розібрати їх та побудувати знову. Зокрема, [PERSON] в житловому будинку літ. «Е-1» переобладнано приміщення 2-4, площею 6,5 кв. м. в житлове. Крім того, позивачкою за власні кошти була самочинно збудована житлова прибудова (приміщення 2-7, 2-8, 2-10, 2-11) та побудована вбиральня, площею 1,2 кв. м. 01.11.2013 року КП «Харківське міське БТІ» виготовило технічний паспорт на індивідуальний житловий будинок [ADDRESS] на ім'я [PERSON], відповідно до якого загальна площа житлового будинку збільшилась на 61,8 кв. м. На даний час житловий будинок має: загальну площу - 163,8 кв. м, житлову площу - 110,7 кв. м, складається з основної частини - житлового будинку літ. «Е-1», прибудови літ «е», літ. «е?», літ. «е??», тамбура літ. «е??» (приміщення 3-1, 3-2, 3-3, 3-4, 3-5, ІІІ, VІІ, 2-1, 2-2, 2-3,2-4, 2-5, 2-6) та житлової прибудови літ. «Е?-1» (приміщення 2-7, 2-8, 2-9, 2-10, 2-11), і складається з двох квартир: [ADDRESS]. Позивачці належить квартира [ADDRESS] (приміщення 2-1,2-2,2-3,2-4,2-5,2-6,2-7,2-8,2-9,2-10,2-11), а також вбиральня літ. «У». Оскільки проведене позивачем будівництво здійснювалось без належного дозволу і не було прийнято у встановленому порядку в експлуатацію, воно вважається самочинно збудованим ( ч.1 ст.376 ЦК України). Враховуючи вищевикладене, у зв'язку з добудовою та переобладнанням позивачкою приміщень у вказаному домоволодінні, внаслідок чого його загальна площа змінилася, позивачка вважає, що ідеальні частки співвласників домоволодіння по [ADDRESS] змінилися. На підставі наведеного, позивачка просить перерозподілити ідеальні частки співвласників в домоволодінні по [ADDRESS] наступним чином: [PERSON] - 68/100 частини житлового будинку, [PERSON] - 32/100 частини житлового будинку згідно з Експлікацією приміщень по плану індивідуального будинку № 3 літ. «Е-1» [ADDRESS], визнати право власності на квартиру [ADDRESS], що складається з приміщень 2-1, 2-2, 2-3, 2-4, 2-5, 2-6, 2-7, 2-8, 2-9, 2-10, 2-11, та вбиральню літ. «У», виділити частину домоволодіння з самочинними прибудовами та надвірними будівлями господарськими будівлями у самостійний об'єкт нерухомого майна із встановленням за ним окремої адреси та зобов'язати Головне управління юстиції в Харківській області в особі Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції видати свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS], що складається з вищезазначених приміщень. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі, надала аналогічні пояснення, просила позов задовольнити. Представник відповідача Головного управління юстиції в Харківській області в особі Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції - Часовський І.В. та представник відповідача Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» - Терещенко Л.С. проти позову заперечували, в задоволенні позовних вимог просили відмовити. Представник відповідача Харківської міської ради у судове засідання не з'явився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив розглянути справу у його відсутність. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представників відповідачів, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні ним правовідносини. На підставі договору купівлі - продажу житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] від 26.03.2004 року, [PERSON] прийняла у власність 21/100 частину жилого будинку [ADDRESS] (а.с.7). Право власності зареєстровано за [PERSON], що підтверджується витягом Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.8). На момент придбання позивачкою частини домоволодіння, згідно технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок станом 16.03.2004 року, на земельній ділянці розміром 600 кв.м. були розташовані жилий будинок «літ.Е-1» цегляний, житловою площею 65,4 кв. м, з надвірними будівлями: сарай літ. «К, П», вбиральня літ. «Д, Л, Н», огорожа № 2, 5, 10, колодязь № 4 (а.с. 9 - 15). Позивачем було здійснено переобладнання приміщення 2-4, площею 6,5 кв. м., в житлове. Крім того, позивачкою за власні кошти була самочинно збудована житлова прибудова (приміщення 2-7, 2-8, 2-10, 2-11) та побудована вбиральня, площею 1,2 кв. м. КП «Харківське міське БТІ» виготовило технічний паспорт на індивідуальний житловий будинок [ADDRESS] на ім'я [PERSON] станом на 01.11.2013 року, відповідно до якого загальна площа житлового будинку збільшилась на 61,8 кв. м. На даний час житловий будинок має: загальну площу - 163,8 кв. м, житлову площу - 110,7 кв. м, складається з основної частини - житлового будинку літ. «Е-1», прибудови літ «е», літ. «е?», літ. «е??», тамбура літ. «е??» (приміщення 3-1, 3-2, 3-3, 3-4, 3-5, ІІІ, VІІ, 2-1, 2-2, 2-3,2-4, 2-5, 2-6) та житлової прибудови літ. «Е?-1» (приміщення 2-7, 2-8, 2-9, 2-10, 2-11), і складається з двох квартир: [ADDRESS]. Позивачці належить квартира [ADDRESS] (приміщення 2-1,2-2,2-3,2-4,2-5,2-6,2-7,2-8,2-9,2-10,2-11), а також вбиральня літ. «У». (а.с.16-23). Згідно з технічним висновком ТОВ «Харківреконструкція», всі основні будівельні конструкції реконструйованого житлового будинку літ. «Е-1» з прибудовою літ. «Е?-1» видимих деформацій не мають, знаходяться в задовільному технічному стані, відповідають умовам міцності та стійкості та придатні для подальшої експлуатації за призначенням. Проведена реконструкція не вплинула негативно на стан основних будівельних конструкцій житлового будинку в цілому. За станом несучих та огороджувальних конструкцій житловий будинок літ. «Е?-1» відноситься до ІІ категорії - придатний для нормальної експлуатації за призначенням (а.с. 30-37). Співвласником вказаного домоволодіння по [ADDRESS] є [PERSON], що підтверджується договором купівлі - продажу частини домоволодіння, посвідченого Сьомою Харківською державною нотаріальною конторою 04.11.2000 року (а.с.24). Крім того, згідно заперечень КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», станом на 31.12.2012 року відповідно архівних інвентаризаційних матеріалів право власності на 21/100 частину житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] зареєстровано на ім'я [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу від 14.01.1994 року, посвідченого ХТБ № 1-108, однак, [PERSON] не була залучена до кола осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. На підставі ч.5 ст.376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб, у зв'язку з чим вона як власник новоствореного майна має право звернутися з позовом до суду про визнання за нею права власності на вищевказані самочинно збудовані прибудови та приміщення. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 331 ЦК України, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно з ч. ч. 1, 2, 3 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України» при розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що відповідно до статті 26 Закону України «Про основи містобудування» №2780-XII від 16 листопада 1992 року спори з питань містобудування вирішуються радами, інспекціями державного будівельного архітектурного контролю у межах їх повноважень, а також судом відповідно до законодавства. За загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК України, частина перша статті 3 ЦПК України). У зв'язку із цим, звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право. Доказів того, що [PERSON] зверталась до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області з заявою про прийняття в експлуатацію самочинно збудованих нею прибудов і приміщень, матеріали справи не містять. Зважаючи на те, що позивачка не реалізувала своє право на введення в експлуатацію самочинно збудованих нею приміщень шляхом звернення до компетентних органів, її право не можна визнати порушеним. Згідно Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого Указом Президента України №439/2011 від 8 квітня 2011 року, та Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №553 від 23 травня 2011 року, Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №95 від 19 березня 2013 року органом, який здійснює прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, є Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю, які на підставі акту готовності об'єкта до експлуатації видають відповідний сертифікат. Рішення інспекції про відмову у видачі сертифікату може бути оскаржено до суду. Отже, сертифікат, що засвідчує відповідність об'єкту вимогам проектній документації, будівельним нормам, стандартам і правилам, мала право видати тільки Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю. Визнання судом права власності на самочинне будівництво можливе лише у тому разі, якщо у прийнятті такого об'єкта в експлуатацію було незаконно відмовлено та за умови дотримання визначених законом вимог, необхідних для прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об' єкта. З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про те, що законних підстав для визнання за позивачкою права власності на самочинно збудовані прибудови та приміщення, перерозподіл часток в домоволодінні та встановлення окремої адреси не вбачається, тому заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають. З огляду на викладене,

Outcome: dismissed