Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, в твердій грошовій сумі в розмірі 1135,00 грн. щомісячно до закінчення навчання, посилаючись на те, що син навчається в Харківському комп`ютерно-технологічному коледжі НТУ «ХПІ» на денному відділенні, потребує матеріальної допомоги, а відповідач є його батьком, однак ухиляється від обов`язку щодо його утримання, не надає у добровільному порядку матеріальної допомоги. Також позивач просить стягувати з відповідача на її користь додаткові витрати на оплату навчання сина в розмірі 422,40 грн. щомісячно згідно договору про надання освітніх послуг та додаткової угоди до нього. До суду надійшла заява позивача [PERSON] про підтримання заявлених позовних вимог, розгляд справи за її відсутності та ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву про визнання заявлених позовних вимог в частині стягнення з нього аліментів на утримання повнолітнього сина та розгляд справи за його відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, давши добутому правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 12.02.2000, який був розірваний на підставі рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 02.03.2016 у справі № 638/21138/15-ц. Мають спільного сина - [PERSON] , [INFO] . Вказаним судовим рішенням від 02.03.2016 у справі № 638/21138/15-ц також було вирішено питання щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання їх спільного сина - [PERSON] , [INFO] , до досягнення останнім повноліття. Згідно довідки № 66-87/637 від 15.10.2019, виданої Харківським комп`ютерно-технологічним коледжем НТУ «Харківський політехнічний інститут», [PERSON] поступив на 1 курс денного відділення коледжу; навчається на теперішній час на 3 курсі денного відділення, термін закінчення навчального закладу - 30.06.2021. Відповідно до положень ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Статтею 200 Сімейного кодексу України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до положень ст. 201 Сімейного кодексу України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи позицію відповідача, розмір його доходу, суд вважає за можливе заявлені [PERSON] вимоги про стягнення аліментів задовольнити в повному обсязі. Що стосується вимоги про стягнення з відповідача додаткових витрат на повнолітнього сина суд вважає за необхідне зазначити наступне. Так, обов`язок того з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також того з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо) передбачена ст. 185 СК України. Положення ст. 185 СК України не застосовуються до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання, як це визначено ст. 201 СК України. За таких обставин, суд вважає, що вимоги [PERSON] про стягнення додаткових витрат на повнолітнього сина не ґрунтуються на законі, а тому задоволенню не підлягають. Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до положень ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі викладеного,

Outcome: partial