Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-06 00:00:00

[PERSON] \~звернулась до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] \~про визнання\~права власності\~на спільне\~сумісне майно\~подружжя,\~а саме\~просить визнати за [PERSON] право власності на Ѕ частину житлового будинку загальною площею 69,2 кв.м. з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , який розташований на земельній ділянці кадастровий номер 6323310100:03:004:0138 площею 0,0623 га. цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та визнати за [PERSON] право власності на Ѕ частину житлового будинку загальною площею 69,2 кв.м. з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , який розташований на земельній ділянці кадастровий номер 6323310100:03:004:0138 площею 0,0623 га. цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Також просить стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати понесені за оплату судового збору в сумі 1958,23 грн. В позовній заяві в підтвердження позовних вимог позивач зазначила, що з відповідачем по справі [PERSON] вона перебуває у шлюбі, який зареєстровано 07.06.2017 року Кегичівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . \~ \~ \~ \~ За час перебування у шлюбі в інтересах сім`ї 22.06.2017 року згідно договору купівлі продажу, нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Красноградського нотаріального округу Харківської області Мошковою Н.О. , було придбано житловий будинок загальною площею 69,2 кв.м. з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Житловий будинок розташований на земельній ділянці кадастровий номер 6323310100:03:004:0138 площею 0,0623 га. цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Відповідно до Договору купівлі продажу житлового будинку від 22.06.2017 року загальною площею 69,2 кв.м. з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . право власності на вказане нерухоме майно зареєстроване за [PERSON] . \~ \~ \~ \~Згоди про добровільний поділ нерухомого майна придбаного в інтересах сім`ї у шлюбі, яким є житловий будинок загальною площею 69,2 кв.м. з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] та розташований на земельній ділянці кадастровий номер 6323310100:03:004:0138 площею, 0,0623 га. цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка) чи отримання грошової компенсації за частку у спільному майні подружжя, між ними не досягнуто. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явилась, відповідно до поданої нею заяви, вона просить розглядати справу без її участі та участі позивача, позов підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Так, як відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений у встановленому порядку, від нього до суду не надходило заяви про розгляд справи за його відсутності, не подавав відзив, згідно ст. 280 ЦПК України, суд вважає необхідним ухвалити заочне рішення по справі на підставі наявних у справі доказів, так як позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, не здійснюючи фіксування судового процесу. Перевіривши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоводенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 60 СК України майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. У відповідності до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 61 СК України передбачено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Відповідно до ч. 1 ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Частиною 1 ст. 69 СК України передбачено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Частина 1 статті 70 СК України передбачає, що у разі поділу майна, що є об`єктом права сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Як визначено в ч. 1 та 2 ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» встановлено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69 - 72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України), ч. 3 ст. ст. 368 ЦК України), відповідно до частини 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспорт засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 07.06.2017 року Кегичівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 30, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . За час перебування у шлюбі 22.06.2017 року згідно договору купівлі-продажу, нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Красноградського нотаріального округу Харківської області Мошковою Н.О. , було придбано житловий будинок загальною площею 69,2 кв.м. з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Житловий будинок розташований на земельній ділянці кадастровий номер 6323310100:03:004:0138 площею 0,0623 га. цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Відповідно до Договору купівлі продажу житлового будинку від 22.06.2017 року загальною площею 69,2 кв.м. з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . право власності на вказане нерухоме майно зареєстроване за [PERSON] . З наведених вище доказів видно, що житловий будинок загальною площею 69,2 кв.м. з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ., був набутий сторонами, як подружжям за час шлюбу, а отже є спільною сумісною власністю подружжя та позивач має законне право на її поділ. Також враховуючи вимоги ч.1 ст. 70 СК України щодо рівності часток подружжя у праві спільної сумісної власності при поділі майна суд, вважає, що в порядку поділу спільної сумісної власності подружжя для належного захисту у спірних правовідносинах, необхідно визнати право власності за [PERSON] на 1/2 частину та за [PERSON] на Ѕ частину житлового будинку загальною площею 69,2 кв.м. з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати. На підставі ст.ст. 372 ЦК України, ст. 60, 61, 63, 69,70 СК України та

Outcome: approved