Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до Новоайдарського районного суду Луганської області із позовною заявою до Новоайдарської селищної ради про скасування рішення та визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору дарування, посвідченого 15.08.2003 приватним нотаріусом Новоайдарського районного нотаріального округу Карпенко В.М., реєстр № 122. 08.02.2011 звернулася до Новоайдарської селищної ради із заявою про передачу у власність земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] , для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,15 га. Рішенням Новоайдарської селищної ради від 29.03.2011 № 5/3-1 було надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки, із земель житлової та громадської забудови для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, де під №30 зазначені її дані - [PERSON] , 0,15 га, [ADDRESS] . При цьому у переліку громадян яким надано дозвіл на виготовлення технічної документації для ведення особистого селянського господарства, її прізвище відсутнє. Варто зазначити, що будь-яких рішень про надання їй дозволу на виготовлення технічної документації для ведення особистого селянського господарства, щодо земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] , відповідачем не ухвалювалось. Рішенням Новоайдарської селищної ради від 22.12.2011 № 10/4-8, мені було передано у власність земельну ділянку загальною площею 0,1828 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] , в тому числі: 0,1500 га (кадастровий номер 4423155100:26:005:0043) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, з них 0,1004 га - під забудовою; 0,0496 га - рілля; 0,0328 га (кадастровий номер 4423155100:26:005:0043) - для ведення особистого селянського господарства, з них 0,0328 га - рілля. 24.02.2012 на підставі вказаного рішення Новоайдарської селищної ради від 22.12.2011 № 10/4-8, на моє ім`я було видано держаний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,1500 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] , для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) кадастровий номер 4423155100:26:005:0043, та держаний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0328 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] , для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 4423155100:26:005:0044. Згідно рішення Новоайдарської селищної ради від 22.12.2011 № 10/4-8, кадастровий номер земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства - 4423155100:26:005:0043, тоді як згідно державного акту вказаній земельній ділянці присвоєно кадастровий номер 4423155100:26:005:0044. З наведених письмових доказів слідує, що їй була передана у власність земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, хоча при цьому будь яких заяв до органів місцевого самоврядування про передачу у власність земельної ділянки за даним цільовим призначенням, вона не подавала. Одночасно на підставі рішення Новоайдарського районного суду Луганської області від 06.07.2012 по справі № 1218/734/2012 за нею було визнано право власності на нежитловий об`єкт (виробничий будинок), який розташовано за адресою: [ADDRESS] , що складається з : А- ангару, Т- току, № 1, № 2 - огорожі. 14.11.2012 Новоайдарським РБТІ була проведена державна реєстрація права власності на вказане нерухоме майно, реєстраційний номер 38192767, номер запису 8 в книзі 1 н/ж. 19.10.2020 року звернулася до Денежниківської сільської ради із клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0 га у власність для ведення особистого селянського господарства, із земель комунальної власності за адресою: [ADDRESS] , тобто за адресою де знаходиться належне їй нерухоме майно. Рішенням Денежниківської сільської ради від 05.11.2020 № 47/1, було надано дозвіл на складання проекту щодо відведення земельної ділянки площею 2,0 га у власність для ведення особистого селянського господарства, яка розташована у межах населеного пункту [ADDRESS] , із земель сільськогосподарського призначення. В подальшому на вказану земельну ділянку був виготовлений проект землеустрою та 30.12.2020 проведена її реєстрація у Державному земельному кадастрі із присвоєнням кадастрового номеру 4423181600:13:007:0163, при цьому площа земельної ділянки була встановлена у розмірі 1,659 га. 18.01.2020, 15.02.2021 зверталася до відповідача із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення зазначеної земельної ділянки їй у власність, однак у зв`язку з недостатньою кількістю голосів рішення по вказаним заявам не було прийнято. Разом з тим, рішенням Новоайдарської селищної ради від 23.06.2021 № 16/1-17, було відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 1,6590 га, кадастровий номер 4423181600:13:007:0163, для ведення особистого селянського господарства розташованої у межах населеного пункту за адресою: [ADDRESS] , на території Новоайдарської селищної територіальної громади Щастинського району Луганської області (в колишніх межах Денежниківської сільської ради Новоайдарського району на підставі ч. 4 ст. 116 Земельного кодексу України. Підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,6590 га, кадастровий номер 4423181600:13:007:0163 є використання нею права на безоплатну приватизацію щодо земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер 4423155100:26:005:0044, переданої у її приватну власність на підставі рішення Новоайдарської селищної ради від 22.12.2011 №10/4-8. Оскільки ніколи не зверталася до відповідача із заявою про передачу земельної ділянки площею 0,0328 га, для ведення особистого селянського господарства, розташованої за адресою: [ADDRESS] , вважає, що у відповідача були відсутні правові підстави приймати рішення про передачу вказаної земельної ділянки у її приватну власність, у зв`язку з чим рішення Новоайдарської селищної ради від 22.12.2011 №10/4-8, в цій частині підлягає скасуванню, а у випадку ухвалення судом рішення щодо скасування рішення Новоайдарської селищної ради від 22.12.2011 №10/4-8, в частині передачі у власність земельної ділянки площею 0,0328 га, виданий на підставі даного рішення держаний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0328 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] , для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 4423155100:26:005:0044 слід визнати недійсним. В судовому засіданні позивач [PERSON] пояснила, що в 2006 році їй подарували будинок. Після цього вона звернулась в селищну раду для того щоб отримати земельну ділянку під ним, з іншими заявами не зверталась. В 2020 році хотіла отримати земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, але їй відмовили. Представник позивача Компанієць В.В. позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача Новоайдарської селищної ради в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, при вирішенні справи поклався на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи позивача та її представника, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з вимогами статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і що до яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно вимог ЦПК України учасники справи мають передбачені процесуальним законом права і обов`язки. Обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень. У випадку невиконання учасником справи його обов`язку із доведення відповідних обставин необхідними доказами, такий учасник має усвідомлювати та несе ризик відповідних наслідків, зокрема, відмови у задоволенні позовних вимог, у зв`язку із їх недоведеністю. Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] є власницею земельної ділянки площею 0,1500 га у межах згідно з планом, яка розташована [ADDRESS] , цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 4423155100:26:005:0043, що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку (а.с. 9-10). Відповідно до копії заяви від 08.02.2011 року [PERSON] просила передати у власність земельну ділянку розташовану за адресою: [ADDRESS] для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 015 га (а.с. 18). Згідно з копією рішення шостого скликання Новоайдарської селищної ради № 5/3-1 від 29.03.2011 року «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки» [PERSON] надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки, із земель житлової та громадської забудови, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,15 га [ADDRESS] (а.с. 13-14). Рішенням десятої сесії шостого скликання Новоайдарської селищної ради № 10/4-8 від 22.12.2011 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою та передачу у власність земельної ділянки громадянці [PERSON] » затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою [ADDRESS] в тому числі 0,1500 га (кадастровий номер 4423155100:26:005:0043) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, з них 0,1004 га під забудовою, 0,0496 га рілля, 0,328 га (кадастровий номер 4423155100:26:005:0043) для ведення особистого селянського господарства з них 0,0328 га рілля (а.с. 16). В той же час відповідно до копії державного акту серії ЯИ № 669197 [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0328 га у межах згідно з планом розташованої [ADDRESS] , цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, з кадастровим номером 4423155100:26:005:0044 (а.с. 11-12). Також судом встановлено, що відповідно до заяви [PERSON] від 18.01.2020 року звернулась до Новоайдарської селищної ради про відведення земельної ділянки площею 1,6590 га у власність для ведення особистого селянського господарства, розташованої в межах населеного пункту за адресою [ADDRESS] , та передачі відповідної земельної ділянки площею 1,6590 га кадастровий номер 4423181600:13:007:0163 їй у власність (а.с. 23). 19.10.2020 року [PERSON] звернулась з клопотання про надання дозволу на розроблення проекту відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства до Денежниківської сільської ради Новоайдарського району Луганської області (а.с. 15). Рішенням сорок сьомої сесії сьомого скликання Денежниківської сільської ради Новоайдарського району Луганської області від 05.11.2020 року «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0 га [PERSON] у власність для ведення особистого селянського господарства яка розташована в межах [ADDRESS] з» надано дозвіл [PERSON] на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0 га у власність для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в межах населеного пункту [ADDRESS] із земель сільськогосподарського призначення. Заявнику [PERSON] замовити виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0 га (а.с. 24). Відповідно до копії інформації «Про розгляд заяви» від 01.02.2021 року №139 наданої Новоайдарський селищним головою у зв`язку із недостатньою кількістю голосів «за» чи «проти» Новоайдарською селищною радою рішення не прийнято (а.с. 22). 15.02.2021 року [PERSON] повторно звернулась до Новоайдарської селищної ради із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,6590 га у власність для ведення особистого селянського господарства яка розташована в межах населеного пункту [ADDRESS] та передачі ділянки площею кадастровий номер 4423181600:13:007:0163 їй у власність (а.с. 26). Відповідно до копії інформації «Про розгляд заяви» від 01.03.2021 року №1352 наданої Новоайдарський селищним головою у зв`язку із недостатньою кількістю голосів «за» чи «проти» Новоайдарською селищною радою рішення не прийнято (а.с. 21). 20.05.2021 року [PERSON] звернулась до Новоайдарської селищної ради з заявою про затвердження погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,6590 га у власність для ведення особистого селянського господарства, розташованої в межах населеного пункту за адресою [ADDRESS] та передати відповідну земельну ділянку площею 1.6590 га кадастровий номер 4423181600:13:007:0163 їй у власність (а.с. 20). Рішенням шістнадцятої позачергової сесії восьмого скликання Новоайдарської селищної ради № 16/1-17 від 23.06.2021 року «Про розгляд заяви [PERSON] про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність для ведення особистого селянського господарства на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду по справі № 360/1315/21 від 17.05.2021 року» відмовлено [PERSON] у затверджені проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 1,6590 га кадастровий номер 4423181600:13:007:0163 для ведення особистого селянського господарства та наданні їй у власність, розташованої в межах населеного пункту за адресою: [ADDRESS] з на території Новоайдарської селищної територіальної громади Щастинського району Луганської області на підставі ч. 4 ст. 116 ЗК України (а.с. 19). Відповідно до ст.78 Земельного кодексу України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Згідно ч.1 ст.41 Конституції України та ч.5 ст.319 ЦК України, використання права власності не може завдавати шкоди правам громадян та інтересам суспільства. Статтею ст.152 Земельного кодексу України, регламентовано, що захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування і шляхом інших, передбачених законом, способів. Відповідно ч. 1 ст. 154 ЗК України органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування без рішення суду не мають права втручатись у здійснення власником повноважень щодо володіння, користування і розпорядження належною йому земельною ділянкою або встановлювати непередбачені законодавчими актами додаткові обов`язки чи обмеження. Державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності та видавалися на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов`язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки, що узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 22 травня 2013 року (справа № 6-33цс13). Відповідно до ст. 155 Земельного кодексу України, у разі видання органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування і розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно зі статті 144 Конституції України передбачено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території. Рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду. Право на земельну ділянку виникає і реалізується на підставах і в порядку, визначених Конституцією України, Земельним Кодексом України та іншими законами України, що регулюють земельні відносини. Порядок розгляду земельного спору врегульовано ст. 159 ЗК України. У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування спір вирішується судом згідно ч. 5 ст. 158 ЗК України. Таким чином, при виділенні земельної ділянки позивачу на підставі рішення десятої сесії шостого скликання Новоайдарської селищної ради № 10/4-8 від 22.12.2011 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою та передачу у власність земельної ділянки громадянці [PERSON] » затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою [ADDRESS] в тому числі 0,1500 га (кадастровий номер 4423155100:26:005:0043) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, з них 0,1004 га під забудовою, 0,0496 га рілля, 0,328 га (кадастровий номер 4423155100:26:005:0043) для ведення особистого селянського господарства з них 0,0328 га рілля, було порушено процедуру передачі земельної ділянки у власність. [PERSON] не зверталась з письмовою заявою про передачу земельної ділянки площею 0,0328 га для ведення особистого сільського господарства, розташованої за адресою [ADDRESS] , що підтверджується матеріалами цивільної справи. Доказів, які б спростовували зазначене твердження відповідачем до суду надано не було. Однак, враховуючи, що така зазначена земельна ділянка рішенням органу місцевого самоврядування Новоайдарської селищної все ж таки була передана у власність позивача та видано Державний акт на право власності на таку земельну ділянку, що підтверджується копією самого акту та копією книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі, де в розділі запис про державну реєстрацію державного акта на право власності на земельну ділянку фізичної особи щодо земельної ділянки кадастровий номер 4423155100:26:005:0044 право власності належить [PERSON] , проте в графі відомості про видачу державного акту [PERSON] відсутній (а.с. 55-56), а тому таке рішення та виданий на підставі нього державний акт є незаконними та підлягають скасуванню. Статтею 152 Земельного кодексу України встановлено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Згідно з п. 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved