Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, вказуючи, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] та Вікторію, які проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Натомість відповідач ухиляється від утримання дітей, хоча працює та має заробіток. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 3 000 (три тисячі) грн. 00 коп. щомісячно до досягнення ними повноліття. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просить суд їх задоволити. Суду пояснила, що відповідач працює водієм у литовській фірмі «OPUSAUTO UAB», його заробітна плата в місяць близько 50\~000 (пятдесяти тисяч) грн. 00 коп. На утримання дітей кошти не дає. В середньому на місять на кожну дитину витрачає 3\~000 (три тисячі) грн. 00 коп. Утримувати дітей допомагають її батьки. Відповідач в судове засідання без поважних причин не з'явився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином у передбаченому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомив. Відзив на позов не подав. За таких обставин суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. 03 вересня 2002 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований Корецьким відділом реєстрації актів громадянського стану Рівненської області, про що було зроблено відповідний актовий запис №3. Від даного шлюбу сторони по справі мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвами про народження дітей. Стаття 180 СК України вказує, що батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. \~\~\~За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі, що зазначено в ч.2 ст.181 СК України. Будь-які письмові договори про сплату аліментів сторони не укладали. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, згідно із ч.3 ст.181 СК України. У відповідності до ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства»,\~на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. А отже і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.\~\~\~ Враховуючи інтереси дітей сторін, розмір прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку, рівність обовязку батьків щодо утримання дітей, матеріальне становище позивача та відповідача, який, будучи працездатною, молодою людиною, маючи задовільний стан здоровя, інших аліментних зобовязань не має, працює водієм у литовській фірмі «OPUSAUTO UAB», суд вважає, що відповідач спроможний сплачувати аліменти. За таких обставин, враховуючи вимоги ст.184 СК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 2\~000 (дві тисячі) грн. 00 коп. на кожну дитину. Проте суд, не погоджується із запропонованим позивачем розміром аліментів, оскільки остання не довела про доцільність їх стягнення в такому розмірі. На думку суду, такий розмір аліментів не є завищеним в нинішніх умовах проживання та не ставить платника аліментів у скрутне для нього становище. В матеріалах справі відсутні докази про те, що відповідач не має можливості сплачувати аліменти саме у такому розмірі. За таких обставин позов підлягає до часткового задоволення. На підставі статті 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави судові витрати по справі.

Outcome: approved