Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до Оріхівського районного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] та Преображенської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, в якому просила визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на нерухоме майно, яке належало її чоловіку, [PERSON], а саме на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], який складається з житлового будинку літ. «А» загальною площею 79,0 кв. м, ганку літ. «кр», літньої кухні літ. «Б», тамбуру літ. «б», сараю літ. «В», гаражу літ. «Г», убиральні літ. «Д», літнього душу літ. «Е», погрібу з шийкою літ. «П-г», паркану № 1, воріт з хвірткою № 2. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що позивач є вдовою [PERSON], який помер [INFO], а тому разом з відповідачем [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги майна, яке належало чоловіку за життя. Зазначений будинок був придбаний [PERSON] у 1981 року за договором купівлі-продажу. Після цього позивач безперервно до часу звернення до суду проживає в цьому будинку. Після смерті чоловіка позивач спадщину прийняла своєчасно, подавши відповідну заяву до нотаріальної контори у 1991 році, однак отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, що складається із зазначеного будинку, через відсутність правовстановлюючих документів на нього. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала повністю, пославшись на обставини та норми права, викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON], яка є рідною донькою позивача та [PERSON], в судове засідання не з'явилась, подавши заяву про визнання позову та розгляд справи без її участі. Відповідач Преображенська сільська рада Оріхівського району Запорізької області та третя особа - Оріхівська державна нотаріальна контора, в судове засідання не з'явились, подавши письмові заяви про розгляд справи без їх участі та відсутність заперечень проти позову. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши наявні у справі докази, проаналізувавши законодавство, яким регулюються спірні правовідносини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є дружиною (вдовою) [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданим Оріхівським ЗАГС 08.06.1973 року. Від шлюбу з [PERSON] позивач має доньку, [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідцотвом про народження серії [NUMBER], виданим Преображенською сільською радою Оріхівського району Запорізької області 29.01.1977 року. 25.12.1981 року [PERSON] уклав Договір купівлі-продажу будинку, за яким купив у [PERSON] житловий будинок, розташований по [ADDRESS]. Цей Договір був зареєстрований в погосподарській книзі Преображенської сільської ради Оріхівського району 25.12.1981 року за № 662. З того часу позивач безперервно проживає у зазначеному будинку, що підтверджується відповідним записом у домовій книзі. Згідно довідки виконавчого комітетуПреображенської сільської ради Оріхівського району Запорізької області від 30.09.2015 року № 1424, у зв'язку із забудовою місцевості номер належного [PERSON] житлового будинку був змінений з № 44 на № 46. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим виконавчим комітетом Преображенської сільської ради Оріхівського району Запорізької області 30.7.1990 року. У зв'язку з цим за [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить спірний будинок. Позивач спадщину прийняла в порядку ст. ст. 548, 549 ЦК УРСР 1963 року, а також за її заявою в Оріхівській державній нотаріальній конторі було заведено спадкову справу № 316/1991. Відповідач [PERSON] свої спадкові права на час відкриття спадщини не могла реалізувати через неповнолітній вік. При розгляді цієї справи своїх претензій щодо спадкового майна не заявила. 11.12.2015 року постановою державного нотаріуса Оріхівської державної нотаріальної контори Запорізької області Зайцевою А.С. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність у позивача правовстановлюючих документів на спірний будинок. При вирішенні питання про законність та обґрунтованість вимог позивача суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 392 ЦК України право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). При цьому потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Станом на час придбання [PERSON] спадкового майна були чинними Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, а також Перелік правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затверджені заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31 січня 1966 року. Зазначені нормативні акти передбачали обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції). Проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що [PERSON] набув спірне нерухоме майно у власність відповідно до законодавства, чинного на момент його придбання, що підтверджується записом № 662 від 25.12.1981 року в господарській книзі Преображенської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, у зв'язку з чим воно може виступати об'єктом спадкування. Позивач є спадкоємцем за законом, спадщину прийняла, що ніким не оспорюється, інший спадкоємець за законом, [PERSON], спадщину не прийняла, про свідчать матеріали спадкової справи, позов визнала, а тому відсутність у позивача правовстановлюючих документів, що відповідали вимогам законодавства на час розгляду справи судом, саме по собі не може бути підставою для відмови у захисті права. За таких обставин позов підлягає задоволенню. Враховуючи вищенаведене, на підставі ст. ст. 392, 1258, 1261, 1268, 1275, 1297 Цивільного кодексу України, Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затверджених заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31 січня 1966 року,

Outcome: approved