Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просила стягнути з відповідача збільшений розмір аліментів на утримання дитини [PERSON] до досягнення дитиною повноліття у розмірі 1000 грн. щомісяця, з часу предявлення позову до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що від спільного проживання у шлюбі, сторони по справі мають малолітню дитину [PERSON], який після розлучення проживає з позивачем та повністю перебуває на її утриманні. Згідно рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 18 листопада 2014р. з відповідача на користь позивача на утримання їх спільної дитини стягнуто аліменти у розмірі ? від усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач зазначає, що вказаних коштів катастрофічно не хватає на утримання їх сина, а враховуючи те, що відповідач у змозі сплачувати аліменти у більшому розмірі, проте без рішення суду цього робити не бажає, тому звернулась до суду з вказаним позовом. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Зазначила, що витрати на дитину на даний час суттєво збільшились, оскільки останній пішов до школи. Проте, відповідач самостійно додатково майже ніякої допомоги не надає. Зазначає, що оскільки отримує заробітну платню, яка в повній мірі не може забезпечити потреби її та сина, а відповідач працюючи неофіційно та отримуючи заробітну платню у розмірі до 6000 грн., має змогу сплачувати підвищений розмір аліментів, тому просила стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Зазначив, що згоден сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 700 грн., оскільки самостійно також надає матеріальну допомогу дитині. Зазначив, що на даний час отримує заробітну плату близько 3000грн., а тому сплачувати аліменти у більшому розмірі не буде спроможним. Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного висновку. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] у період з 27 жовтня 2007р. по 03 листопада 2014р. перебували у зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання у шлюбі, у сторін по справі народився син [PERSON], 01.02.2010р., що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КГ за №096543. Після розлучення дитина залишилась проживати з позивачем та повністю перебуває на її утриманні. Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 18 листопада 2014р. з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання їх сина стягнуто аліменти у розмірі ? від усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 жовтня 2014р. і по досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1\~ст. 192 Сімейного кодексу України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Судом встановлено, що у позивача збільшились витрати, повязані із утриманням дитини. Відповідно\~ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 1\~ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006р. за №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст.181,192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Як слідує із змісту п. 1 ч. 1\~ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення, зокрема, прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, визначаючи змінений розмір стягуваних аліментів, суд враховує зміну матеріального стану позивача та інших обставин. Судом встановлено, що відповідач на даний час сплачує аліменти у розмірі 1/4 частини свого доходу на утримування малолітньої дитини. Син сторін на даний навчається у школі, у звязку з чим у позивача збільшились витрати на його утримання.\~ З пояснень відповідача вбачається, що він офіційно не працевлаштований, проте має певні підробітки, у звязку з чим його дохід складає близько трьох тисяч на місяць. Крім того, останній зазначив, що самостійно періодично надає матеріальну допомогу сину, що також підтвердила позивач. У той же час, суд приймає до уваги\~\~ту обставину, що відповідач фізично здоровий, здатен працювати та забезпечувати належне матеріальне утримання своєї дитини, тому суд приходить до висновку, що останній в змозі сплачувати аліменти в більшому розмірі ніж встановлений рішенням суду. Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2017р.» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 01.01.2017 року складає 1689 грн. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Позивач не довела, що за своїм матеріальним становищем відповідач може сплачувати аліменти у розмірі заявлених позовних вимог, тому розмір аліментів, що стягуються з відповідача на користь позивача на утримування дитини слід змінити на менший, ніж просить позивач, оскільки вона не подала доказів того, що відповідач отримує доходи, які давали б йому можливість сплачувати аліменти у зазначеному у позовній заяві розмірі. Тому, враховуючи пріоритетність інтересів дитини, на користь якої стягуються аліменти, визначений законом збільшений прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, матеріальне становище позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, та стягнути з відповідача на користь позивача на утримання їх дитини аліменти у розмірі 800 грн., починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття. Що стосується позовної вимоги про стягнення з відповідача аліментів починаючи від дня пред'явлення позову, суд вважає, що вона до задоволення не підлягає, оскільки в даному випадку не підлягають застосуванню положення законодавства, що стосуються стягнення аліментів. У зв'язку з цим, стягнення аліментів у зміненому розмірі необхідно проводити з часу набрання рішенням законної сили. На підставі\~ст. 88 ЦПК України\~з відповідача слід стягнути судовий збір у дохід держави.

Outcome: partial