Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до Одеської міської ради в якій просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в місті Одеса. Позивачка є спадкоємцем за заповітом так як 01.07.2013 року [PERSON] заповідала належну їй на праві особистої приватної власності 66/1000 часток квартири під [ADDRESS] , [PERSON] , [INFO] . Заповіт було посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Криворотенко Л.І., реєстр №1389 , бланк ВТІ 186125. Позивач є єдиним спадкоємцем, однак у зв`язку з тим, що вона тривалий час за сімейними обставинами знаходилась за межами України , а саме в Російській Федерації та Республіці Молдова в неї не було змоги вчасно звернутись до нотаріальної контори для отримання спадщини. Також позивачці не було відомо і про заповіт на її ім`я. У зв`язку з даними обставинами, позивачкою був пропущений строк для прийняття спадщини. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 10 лютого 2020 року призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 24 березня 2020 року. У підготовче засідання 24 березня 2020 року сторони не з`явились. Від представника позивача надійшла до суду заява про відкладення розгляду справи , у зв`язку із запровадженням на території України карантину. Підготовче засідання відкладено на 25 травня 2020 року. У підготовче засідання 25 травня 2020 року з`явився представник позивача. Роз`яснені права та обов`язки. Оголошено перерву на 24 червня 2020 року з підстав неявки представника відповідача. Підготовче засідання 24 червня 2020 року відкладено на 27 липня 2020 року, з підстав подачі представником позивача заяви про відкладення розгляду справи. У підготовче засідання 27 липня 2020 року з`явилась представник позивача. Представник відповідача про причини неявки суд не повідомляв. Протокольною ухвалою суду від 27 липня 2020 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті на 06 жовтня 2020 року. У судове засідання 06 жовтня 2020 року сторони не з`явились. Про час та місце розгляду справи повідомлялись. Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача та підтримання позовних вимог у повному обсязі. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, прийнявши до уваги докази, наявні у матеріалах справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується актовим записом про смерть витребуваним з Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиціїїї Після смерті [PERSON] , відкрилась спадщина у вигляді 66/1000 часток квартири під [ADDRESS] , яка належала померлій на праві власності на підставі договору дарування від 01 жовтня 2010 року . посвідченого Приватним нотаріусом одеського міського нотаріального округу Криворотенко Л.І., реєстр № 5009, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 197400579 від 23 січня 2020 року. 01 липня 2013 року [PERSON] був складений заповіт який зареєстрований в реєстрі № 1389, бланк серії ВТІ 186125 та посвідчений приватним нотаріусом одеського міського нотаріального округу Криворотенко Л.І. , відповідно до якого [PERSON] заповіла належні їй 66/1000 часток квартири під [ADDRESS] , [PERSON] , [INFO] . Також встановлено, що позивачка тривалий час знаходилася за межами України, а саме у Російської Федерації та у Республикі Молдова, що підтверджується відмітками митних органів у паспорті громадянина України для виїзду за кордон № [NUMBER] виданий 06 листопада 2015 року , орган що видав - 5101. Також позивака не була обізнана про існування заповіту на її ім`я. У зв`язку з вищевикладеними обставинами, позивачкою був пропущений 6-місячний строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , згідно вимог ст. ст. 1270, 1272 ЦК України. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У відповідності до положень ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У відповідності до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2007 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Вирішуючи питання про визначення позивачу додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому виходив з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Тому, суд вважає доведеним у судовому засіданні факт того, що пропуск строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , позивачкою був обумовлений тим, що вона була необізнана про наявність заповіту на її ім`я та знаходження тривалий час за межами України. Вивчивши матеріали справи, вислухавши думку представника позивачки, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог [PERSON] . Таким чином, суд вважає обґрунтованими вимоги позивачки щодо визначення їй додаткового строку для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Відповідно до роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено , що «при вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. Суди … вирішують питання поважності причин пропуску зазначеного строку та визнають поважними: тривалу хворобу, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі в Збройних Силах України тощо.» Також, 26 червня 2019 року Верховний Суд України в рамках справи №565/1145/17, провадження 61-38298св18 дійшов висновку про те, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У відповідності до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право на справедливий суд, зокрема кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру. Вивчивши матеріали справи, вислухавши думку представника позивачки, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог .

Outcome: approved