Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON], та просить стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду у розмірі 21 549, 00 грн., моральну шкоду у розмірі 15 000, 00 грн., витрати по оплаті експертного дослідження в розмірі 1 500, 00 грн., витрати на лікування в розмірі 1 216, 00 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 3 000, 00 грн., а також понесені судові витрати. Позивачка обґрунтовує вимоги тим, що відповідно до свідоцтва про право власності від 07 травня 2014 року вона є власником квартири [ADDRESS]. [PERSON], що мешкає в сусідній квартирі [NUMBER], перебуваючи в спірних стосунках з позивачкою, застосовуючи металеву кувалду, 06, 07 та 08 травня 2014 року тричі навмисно руйнував одну із стін належної їй квартири. Крім того, під час суперечки відповідач наніс позивачці тілесні ушкодження, внаслідок чого остання певний час перебувала на амбулаторному лікуванні, що також потягло матеріальні витрати на придбання ліків та інші медичні послуги. До того ж, позивачка зазначає, що внаслідок вищевказаних неправомірних дій відповідача, їй була завдана моральна шкода, яка полягає у незаконному ушкодженні її приватної власності, а також в душевних стражданнях та переживаннях через необхідність відновлення вказаного майна, та через довготривалий розлад здоров'я, у зв'язку з вищевказаними подіями. У судовому засіданні [PERSON] та її представник підтримали позовні вимоги у повному обсязі. Позивачка подала заяву про розгляд справи в заочному порядку. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, був сповіщений про розгляд справи шляхом подання оголошення в пресі в порядку ст. 74 ЦПК України, а тому вважається сповіщеним належним чином. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тобто, враховуючи неявку відповідача за даною цивільною справою, а також наявність відповідної заяви позивачки про можливість винесення заочного рішення, суд вважає можливим розглядати справу в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, прийнявши докази, що є наявними у матеріалах справи, вислухавши думку позивачки, повно і всебічно з'ясувавши обставини, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності від 07 травня 2014 року [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. [PERSON], який мешкає у квартирі [NUMBER] за вищевказаною адресою, та є сусідом позивачки, перебуваючи з нею в неприязних стосунках, тричі, а саме - 06, 07 та 08 травня 2014 року навмисно, застосовуючи металеву кувалду, руйнував одну із стін належної позивачці квартири, що підтверджується також відповідним відеозаписом, наданим позивачкою до суду. Відовідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, а згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У зв'язку з вищевказаними подіями, 30 травня 2014 року позивачка звернулась до Одеської філії Судової незалежної експертизи України з заявою про проведення експертизи з метою встановлення вартості ремонтно-будівельних робіт, які необхідно виконати для усунення пошкоджень, спричинених руйнуванням стін та опоряджувальних покриттів у приміщеннях квартири [ADDRESS]. Згідно висновку будівельно-технічного, оціночно-будівельного експертного дослідження Одеської філії Судової незалежної експертизи України №ЕД-2-1-39/14 від 04 червня 2014 року вартість ремонтно-будівельних робіт (з врахуванням ринкової вартості будівельних матеріалів), які необхідно виконати для усунення пошкоджень, спричинених руйнуванням стін та опоряджувальних покриттів у приміщеннях квартири [ADDRESS], складає 7 183, 00 грн. Правдивість вищевказаного висновку сумнівів у суду не викликає, тому суд бере його за основу при вирішенні спору. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. На підставі ч. ч. 1, 3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Суд вважає безпідставними вимоги [PERSON] щодо стягнення з відповідача суму матеріальної шкоди у розмірі 21 549, 00 грн. через те, що [PERSON] тричі руйнував стіну належної їй квартири, оскільки позивачкою не були подані докази того, що попередні два рази вона здійснювала ремонт вищевказаної стіни за власний рахунок. Таким чином, суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] на користь позивачки матеріальну шкоду у розмірі 7 183, 00 грн., а також витрати по оплаті експертного дослідження в розмірі 1 500, 00 грн. Також судом встановлено, що під час суперечки відповідач наніс [PERSON] тілесні ушкодження, внаслідок чого остання в період з 14 по 29 травня 2014 перебувала на стаціонарному лікуванні, а з 02 по 12 червня 2014 року - на амбулаторному лікуванні в КУ «Міська лікарня №5», що підтверджується епікризом №2379/644, та рецептом лікаря [PERSON] Зокрема, під час проходження лікування у вищевказаному медичному закладі позивачка понесла матеріальні витрати на придбання лікарських засобів та інші медичні послуги у розмірі 1 186, 45 грн., що підтверджується відповідними квитанціями чеками, наданими позивачкою до суду. Зі змісту епікризу КУ «Міської лікарні №5» №2379/644 вбачається, що погіршення стану здоров'я позивачки пов'язане саме з перенесенням стресової ситуації та нанесенням тілесних ушкоджень [PERSON], внаслідок чого 06 та 07 травня 2014 року позивачка була оглянута нейрохірургом ГБ №11. Вищевикладеним підтверджується причинно-наслідковий зв'язок між погіршенням здоров'я [PERSON] та протиправними діями відповідача у вигляді завдання їй тілесних ушкоджень 06 травня 2014 року. Тому, суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] на користь позивачки також витрати на лікування у розмірі 1 186, 45 грн. Щодо вимог позивачки про стягнення моральної шкоди, то за п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 р. відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. У судовому засіданні встановлено, що позивачці була завдана моральна шкода, яка полягає у незаконному ушкодженні її приватної власності, а також в душевних стражданнях та переживаннях через необхідність відновлення вказаного майна, та через довготривалий розлад здоров'я, у зв'язку з вищевказаними подіями. Ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Тому, суд вважає за можливе задовольнити вищевказану позовну вимогу частково, виходячи із принципу розумності та справедливості, та стягнути з [PERSON] на користь позивачки моральну шкоду у розмірі 1 000, 00 грн. Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Тому, щодо стягнення з відповідача витрат понесених позивачкою у вигляді витрат на правову допомогу у розмірі 3 000, 00 грн., то суд, виходячи з принципу розумності та співмірності заявлених позовних вимог, вважає за можливе задовольнити їх частково, стягнувши з [PERSON] 500, 00 грн. Також, в судовому засіданні доведено, що за проведення будівельно-технічної експертизи [PERSON] було оплачено 1 500, 00 грн., що підтверджується відповідним рахунком №ЕД-2-1-39/14 від 30 травня 2014 року та квитанцією №ПН542 від 02 червня 2014 року, та підлягають стягненню з відповідача. Крім того, внаслідок звернення до суду з позовом [PERSON] понесла додаткові витрати по сплаті судового збору у розмірі 425, 00 грн., які відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України також підлягають стягненню з відповідача. Також доведено, що в процесі розгляду справи позивачкою понесені додаткові судові витрати пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в розмірі 915, 00 грн., що підтверджується відповідними квитанціями, наданими позивачкою до суду. Тому дані судові витрати також підлягають стягненню з [PERSON] на користь позивачки. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона має довести ті обставини, на які вона постилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право на справедливий суд, зокрема кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Враховуючи наведене, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги [PERSON] такими, що підлягають задоволенню частково.

Outcome: partial