Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить визнати [PERSON], [INFO], батьком її дитини [PERSON], [INFO]. Також просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання дитини щомісячно в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів відповідача, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду і до повноліття дитини. Стягнути з відповідача судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що близько 10 років вона знайома з відповідачем, коли він навчався у Ватутінському професійно-технічному училищі. Після закінчення училища він був призваний в ряди збройних сил України, і вони зустрічалися дуже рідко. В 2010 році вона вступила на навчання до Київського національного університету культури і мистецтва і вони знову стали зустрічатися. Після закінчення навчання в 2013 році вона найняла квартиру та стала проживати рядом біля його частини, а відповідач став приходити до неї. В лютому місяці 2014 року вона завагітніла, про що повідомила відповідача. На її повідомлення він відповів, що виїжджає у відрядження в Косово, а після повернення буде вирішувати питання про їхнє спільне проживання. У вересні 2014 року вона переїхала до своїх батьків в с. Хлипнівка Звенигородського району, а 06 листопада 2014 року вона народила дочку [PERSON], про що було видано свідоцтво про народження відділом РАЦС Звенигородського районного управління юстиції в Черкаській області та зроблено відповідний запис в книзі реєстрації цивільних актів № 196. Відомості про батька були записані за вказівкою матері , так як в цей час відповідач був за кордоном і вони не зареєстрували шлюб. Дізнавшись про повернення відповідача з відрядження вона йому зателефонувала і повідомила про народження дитини. Відповідач вважає себе батьком дитини, однак не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча має дохід. В судове\~засідання позивачка [PERSON] не з'явилась. Подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності. Позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти їх задоволення. Суд вважає, що справу можна розглянути за відсутності сторін на підстав наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою [INFO] з 07.03.2009 року. Більше десяти років позивач знайома з відповідачем та підтримувала з ним тісні стосунки . Вони не проживали разом, спільного господарства не вели, однак відповідач часто залишався на ніч. В результаті цих стосунків позивачка завагітніла. 06 листопада 2014 року позивач народила доньку [PERSON] (а.с. 38). Батьком дитини у свідоцтві про народження записаний «Пасинков Євген Юрійович». При реєстрації народження дитини у відділі РАЦС прізвище, імя та по батькові дитини у Книзі реєстрації народжень було записано у відповідності з ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, тобто: за вказівкою матері, оскільки сторони не перебували у зареєстрованому шлюбі. Відповідно до ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставами для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути предявлений матірю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Згідно із ст. 60 ЦПК, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач в судові засідання не зявляється, але подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю та не заперечує проти їх задоволення. У свідоцтві про народження дитини, у графі «по батькові» значиться саме Євгеніївна, а батьком записаний [PERSON], що співпадає з імям відповідача. Відповідач своє батьківство не оспорював, тому суд вважає, що він визнавав себе батьком дитини. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо визнання батьківства знайшли обєктивне підтвердження та підлягають до задоволення в повному обсязі. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач не надає позивачці матеріальну допомогу на утримання дитини. Згідно довідок виконавчого комітету Хлипнівської сільської ради Звенигородського райну Черкасьбкої області № 175 від 07.05.2015 року неповнолітня [PERSON] знаходяться на утриманні позивачки (а.с. 42). За таких обставин з відповідача, який є батьком неповнолітньої дитини - [PERSON] і на якого покладено обов'язок по її утриманню, слід стягнути аліменти на користь позивача в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів, починаючи з дня подачі заяви до суду 08 травня 2015 року і до повноліття дитини, щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць. На підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] понесені нею витрати на правову допомогу в сумі 450 грн. та судовий збір в сумі 121 грн. 80 коп., сплачений нею за позовними вимогами про визнання батьківства. Стягнути з [PERSON] в дохід держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. за позовними вимогами про стягнення аліментів. На підставі ст.ст. 125, 128, 180, 182, 183, 184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved