Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру стягнення аліментів, на утримання неповнолітнього сина [PERSON]. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з відповідача на її користь відповідно до рішення суду від 24.12.2013 року здійснюється стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі, у розмірі по 20 грн. щомісячно. Однак, розмір аліментів встановлених судом на даний час є недостатнім для забезпечення потреб дитини, оскільки зросли витрати на дитину. У зв'язку з цим позивач просить змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача, та стягувати їх в частці від доходів останнього, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання позивач подала заяву, в якій підтримала позовні вимоги та просила розглянути справу у її відсутності. Відповідач в судове засідання надав заяву, в якій позов не визнав, зазначив, що сплачувати аліменти не має можливості так як ніде не працює, просив розглянути справу без його участі. Розгляд справи проведено у відсутності сторін, у звязку із чим у відповідності до ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Оцінивши та проаналізувавши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Так, рішенням Володимирецького районного суду від 24.12.2013 року з відповідача стягнуто в користь позивача на утримання неповнолітньої дитини: сина [PERSON] [INFO] аліменти в твердій грошовій сумі по 20 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття. Частина перша\~статті 192 СК України\~передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. За змістом\~статті 180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною третьою\~статті 181 СК України\~передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до частини першої\~статті 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно частини другої\~ст. 182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На думку суду, на даний час розмір раніше стягнутих аліментів є недостатнім, оскільки в силу свого віку дитина, потребує більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту та інше, що тягне і відповідну зміну матеріального становища матері. З часу присудження аліментів істотно зріс і прожитковий мінімум для дитини відповідного віку.\~ З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що стягненню з відповідача підлягають аліменти в розмірі 1/3 всіх видів його доходу щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого законом, із індексацією розміру у відповідності до ч.2 ст.184 СК України. Враховуючи викладене,

Outcome: approved