Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , про розірвання шлюбу, зареєстрованого 24 січня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вовчанського районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 02. На обґрунтування позову зазначила, що від шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] . Шлюбні-сімейні відносини між ними припинені з жовтня місяця 2017 року, життя з відповідачем не склалося через постійні сварки та вживання ним алкогольних напоїв. Спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна, що є їх спільною власністю немає. Між ними досягнуто угоди про утримання дитини. Просила розірвати формально існуючий шлюб. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася завчасно та належним чином, до суду заяву надала заяву про підтримання своїх позовних вимог, просила справу розглянути у її відсутності та залишити їй шлюбне прізвище [PERSON] . Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, до суду заяву надав заяву про визнання позовних вимог [PERSON] , просив справу розглянути у його відсутності. В судове засідання сторони не з`явилися , до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 112 СК України шлюб може бути розірваний, якщо суд дійде висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Як встановлено судом, 24 січня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вовчанського районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 02, між сторонами по справі, був зареєстрований шлюб. (а.с.3). Збереження шлюбу між ними не можливе. Фотокопією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16 грудня 2014 року, підтверджено, що у сторін по справі є неповнолітня дитина: син [PERSON] , [INFO] . (а.с. 9) За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, тому на підставі ч.2 ст. 112 СК України шлюб підлягає розірванню. Щодо залишення позивачу шлюбного прізвища, суд зазначає наступне. У відповідності до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до норми вказаної статті, при розірванні шлюбу кожен із подружжя має право зберегти спільне прізвище або відновити дошлюбне. Це право може бути реалізоване лише у момент припинення шлюбу у разі його розірвання. Відповідно до ч. 8 ст. 294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час реєстрації, що розривається. Як вбачається із свідоцтва про шлюб позивач після реєстрації шлюбу обрала прізвище « [PERSON] », а тому суд приходить до висновку, що вона має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем. Суд,

Outcome: approved