overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаною позовною заявою в обґрунтування якої вказала, що [INFO] помер її дід [PERSON], після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки, загальною площею 7,20 гектарів, яка розташована на території Теплівської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області. Заповіт її дід не залишив, позивач або інші спадкоємці до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не звертались, на час смерті спадкодавця позивач була зареєстрована за іншою адресою, але вона фактично проживала разом з спадкодавцем, тобто прийняла спадщину, тому просила суд встановити факт її мешкання зі спадкодавцем на час смерті та визнати за нею право власності на спірну земельну ділянку, в порядку спадкування за законом. Представник позивача у судове засідання не з'явився, але надав заяву в якій просив суд, справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача - Теплівської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області у судове засідання не з'явився, але надав заяву в якій просив суд, справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчив матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав. Згідно ст.174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вказані позивачем обставини, згідно ст.61 ЦПК України, суд вважає достовірними, не підлягаючими доказуванню бо вони визнані сторонами. Ці обставини також підтверджуються долученими до справи письмовими доказами. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 (ред. 2003р.) ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 256 ч.2 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За таких обставин, враховуючи, що під час судового розгляду обставини вказані позивачем знайшли своє підтвердження, суд вважає за можливе встановити факт її спільного проживання зі спадкодавцем та прийняття спадщини і визнати за нею право власності на спадщину у вигляді спірної земельної ділянки. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаною позовною заявою в обґрунтування якої вказала, що [INFO] померла її мати [PERSON], після її смерті відкрилась спадщина у вигляді ?? частки житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], заповіту на випадок своєї смерті мати позивача не залишила, але її чоловік,батько позивача [PERSON], спадщину прийняв фактично,оскільки продовжував мешкати у вказаному будинку. [PERSON] помер [INFO] заповіту він не залишив, позивач або інші спадкоємці до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не звертались, на час смерті спадкодавця позивач проживала разом з ним, тобто прийняла спадщину, тому просила суд встановити факт проживання [PERSON] зі своїм чоловіком [PERSON] на час її смерті [INFO], встановити факт проживання позивача з [PERSON] на час його смерті за зазначеною адресою та визнати за нею право власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав. Представник третьої особи - Валуйської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області у судове засідання не з'явився, але надав заяву в якій просив суд, справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнав. Вивчив матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та свідків, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав. Згідно ст.174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вказані позивачем обставини, згідно ст.61 ЦПК України, суд вважає достовірними, не підлягаючими доказуванню бо вони визнані сторонами. Ці обставини також підтверджуються долученими до справи письмовими доказами, показаннями свідків. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 (ред. 2003р.) ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 256 ч.2 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За таких обставин, враховуючи, що під час судового розгляду обставини вказані позивачем знайшли своє підтвердження, суд вважає за можливе встановити факт спільного проживання батьків позивача [PERSON] з її чоловіком [PERSON] на час її смерті [INFO], встановити факт спільного проживання позивача зі спадкодавцем [PERSON] та визнати за нею, як спадкоємицею першої черги, яка фактично прийняла спадщину право власності на спадщину у вигляді спірного житлового будинку. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаною позовною заявою в обґрунтування якої вказала, що [INFO] померла її мати [PERSON], після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку, що розташований за адресою:[ADDRESS], заповіту на випадок своєї смерті вона не залишила, інші спадкоємці відсутні, позивач до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не звертався. На час смерті спадкодавця позивач була зареєстрована за іншою адресою, але вона фактично проживала разом з нею, тобто прийняла спадщину. Спірний житловий будинок раніше належав на праві власності батькам позивача [PERSON] та [PERSON], після смерті батька [PERSON] спадщину фактично прийняла мати позивача [PERSON], оскільки спільно проживала разом з батьком, тому просила суд встановити факт постійного проживання [PERSON] зі своїм чоловіком [PERSON] на час його смерті [INFO], за адресою: [ADDRESS] встановити факт проживання позивача з [PERSON] на час її смерті, та визнати за нею право власності на спірний житловий будинок, в порядку спадкування за законом. Представник позивача та позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі Вивчив матеріали справи,заслухавши пояснення сторін, свідків, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Вказані позивачем обставини, згідно ст.61 ЦПК України, суд вважає достовірними, не підлягаючими доказуванню бо вони визнані сторонами. Ці обставини також підтверджуються поясненнями свідків, долученими до справи письмовими доказами. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 (ред. 2003р.) ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав разом зі спадкодавцем, повинен подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна у разі втрати документа, який посвідчую його право власності може подати позов про визнання права власності. Відповідно до ст.256 ч.2 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За таких обставин, враховуючи, що під час судового розгляду знайшли своє підтвердження обставини вказані позивачем обставини, суд вважає за можливе, встановити факт проживання [PERSON] з [PERSON] на час його смерті,та факт проживання позивача з її матір'ю [PERSON] на час її смерті. Враховуючи, що судом встановлено, що позивач прийняла спадщину, відкриту після смерті її матері [PERSON] інші спадкоємці відсутні, тому за позивачем слід визнати право власності на спірний будинок. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаною позовною заявою в обґрунтування якої вказала, що [INFO] померла мати позивачки [PERSON], після її смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Згідно заповіту вона усе своє майно заповіла позивачу, але позивач або інші спадкоємці до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не звертались, на час смерті спадкодавця позивач проживала разом з нею, тобто фактично прийняла спадщину, тому просила суд встановити факт її постійного проживання разом зі своєю матір'ю [PERSON], на час відкриття спадщини [ADDRESS] та факт прийняття нею спадщини після смерті [PERSON], [INFO], та визнати за нею право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON]. Позивачка та представник позивача у судове засідання не з'явились, але надали заяви, в якій просили суд, справу розглянути без їх участі, позовні вимоги підтримують. Представник відповідача - Петрівської селищної ради Станично-Луганського району Луганської області у судове засідання не з'явився, але надав заяву в якій просив суд, справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнав. В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчив матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав. Згідно ст.174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вказані позивачем обставини, згідно ст.61 ЦПК України, суд вважає достовірними, не підлягаючими доказуванню бо вони визнані сторонами. Ці обставини також підтверджуються долученими до справи письмовими доказами. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 (ред. 2003р.) ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 256 ч.2 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За таких обставин, враховуючи, що під час судового розгляду обставини вказані позивачем знайшли своє підтвердження, суд вважає за можливе встановити факт спільного проживання позивача разом зі своєю матір'ю [PERSON], на час відкриття спадщини [ADDRESS], та факт прийняття нею спадщини і визнати за нею право власності на спірний житловий будинок, як спадкоємцем першої черги, яка фактично прийняла спадщину у вигляді спірного житлового будинку. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаною позовною заявою в обґрунтування якої вказала, що в жовтні 2013 року вона домовилась з відповідачем [PERSON] про укладання договору купівлі-продажу житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], який вона придбає за 135 361 гривень, укласти договір купівлі-продажу позивач доручила відповідачу [PERSON], про що надала їй довіреність, та гроші на придбання зазначеного будинку, про що остання надала розписку, однак [PERSON] свої зобов'язання виконала не правильно та покупцем у договорі купівлі-продажу вказала себе, а не позивача, тому позивач просить суд визнати спірний договір купівлі-продажу частково недійсним в частині покупця, та визнати за нею право власності на спірний житловий будинок. Позивач та її представник у судовому засіданні, позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав заяву в якій просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Вказані позивачем обставини, згідно ст.61 ЦПК України, суд вважає достовірними, не підлягаючими доказуванню бо вони визнані сторонами. Згідно ст.174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ст.217 ЦК України недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини. Відповідно до ст.229 ЦК України Якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. За таких обставин, враховуючи, що під час судового розгляду знайшли своє підтвердження обставини вказані позивачем, суд вважає за можливе, визнати договір купівлі-продажу житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], укладений 23.11.2013 року між [PERSON] та [PERSON] частково недійсним в частині покупця, а саме: слід вважати вказавши в спірному договору покупцем [PERSON] та визнати за нею право власності на спірний житловий будинок. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаною позовною заявою в якій просила суд зняти арешт з належної їй 49/100 частини житлового будинку [ADDRESS], накладений 04.01.1996 року Першою Херсонською державною нотаріальною конторою за № 1688-3, зареєстрований 30.09.2005 року в Єдиному реєстрі заборони відчуження об'єктів нерухомого майна за № 2443172. Свою позовну заяву мотивує тим, що існуючий арешт порушує її право щодо володіння, користування та розпорядження своїм майном. В судовому засіданні позивач, підтримала заявлені позовні вимоги, просила суд задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився, причину неявки суду не повідомив про день та час слухання справи був повідомлений належним чином. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи,суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 18.07.1995 року [PERSON] належить 49/100 частини житлового будинку [ADDRESS]. З листа наданого Першою Херсонською державною нотаріальною конторою від 24.04.2014 року за вих.. № 1-14 вбачається, що відповідно до архівних даних, реєстраційного номеру обтяжень 2443171, арешт на будинок [ADDRESS] накладений на підставі рішення (без номеру) Комсомольського районного суду м. Херсона. Відповідно до ст.. 317 ч.1 ЦК України, власникові майна належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 319 ЦК України, передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Оскільки позивач не має можливості розпоряджатись своїм майном на власний розсуд, чим порушуються її права, суд вважає за необхідним зняти арешт з належної 49/100 частини житлового будинку № 3, розташованого за адресою: м. Херсон,вул.. Приозерна. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаною позовною заявою, в якій просить позбавити батьківських прав [PERSON] посилаючись на те, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], вихованням дитини ніколи не займався, не спілкується з нею, не виявляє інтересу до її розвитку та стану здоровя, коштів на лікування дочки не надає, аліменти сплачує не в повному обсязі та не регулярно, внаслідок чого за ним рахується заборгованість по аліментах в сумі 2318 грн. 62 коп.. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, з підстав наведених у ньому. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Представник служби у справах дітей Красилівської районної державної адміністрації Хмельницької області в судовому засіданні вважала позов обґрунтованим. Заслухавши пояснення сторін, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню в порядку ст.174 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаною позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений 22.06.2001 року між нею і відповідачем та стягнути з [PERSON] на її користь витрати по оплаті судового збору. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що спільне життя із відповідачем не склалось, подальше проживання та збереження шлюбу неможливе та суперечить їхнім інтересам. Представник позивача [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін суд, ухвалює рішення в заочному провадженні, у відсутності відповідача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України та у відсутність позивача, що відповідає положенню ч. 2 ст. 158 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 22.06.2001 року, який зареєстрований Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Житомирського обласного управління юстиції, актовий запис №721 /а.с. 6/. Згідно до норм ст. 51 Конституції України та ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. За змістом ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. У відповідності із ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України із відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаною позовною заявою в якій просить стягувати з відповідача на її користь на утримання дитини - [PERSON], [INFO], аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 800 гривень щомісячно. В своїй заяві [PERSON] вказала що 06 жовтня 2012 року зареєструвала шлюб з відповідачем, в якому в них [INFO] народився син [PERSON], який перебуває на її утриманні. З відповідачем вона не проживає, матеріальної допомоги на утримання дитини він не надає, а позивачка потребує такої допомоги, так як перебуває в декретній відпустці та самостійно не може утримувати дитину, тому звернулася до суду із вказаним позовом. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, проте своєю заявою просить справу розглянути у її відсутність, свої позовні вимоги змінила та просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 400 грн. щомісячно. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, змінені позовні вимоги визнає повністю, проти їх задоволення не заперечує. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені по справі докази приходить до висновку, що позов обгрунтований та доведений повністю, тому підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно довідки виконавчого комітету Китайгородської сільської ради Іллінецького району Вінницької області (а.с.7) Згідно ч.1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст. 184 СК України, суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Так, як видно з копії свідоцтва про народження [PERSON] (а.с.4) його батьком записаний відповідач, тому він зобов'язаний утримувати дитину, в тому числі шляхом сплати аліментів на її утримання. Визначаючи розмір аліментів суд враховує матеріальне становище отримувача аліментів, платника аліментів, який зареєстрований, як безробітний в Іллінецькому районному центрі зайнятості, відношення відповідача до позову, який він визнав повністю та приходить до висновку, що з нього слід стягувати аліменти на утримання дитини щомісячно в твердій грошовій сумі в розмірі по 400 грн. до повноліття дитини. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved