Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом в якому (згідно змін та уточнень в остаточній редакції) просить змінити розмір аліментів, які відповідач, на підставі рішення суду, зобовязаний сплачувати в розмірі 1/4 частині від усіх видів заробітку на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], та стягувати з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 гривень щомісячно, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач аліменти на утримання дитини не сплачує, не працює та не має стабільного заробітку, офіційного доходу. Крім того, у звязку з тим, що дитина відвідує школу з поглибленого вивчення англійської мови та секцію з футболу, загальний розмір щомісячної плати становить 505,00 грн., позивач просить суд стягувати з відповідача додаткові витрати на дитину в сумі 505,00 грн. щомісячно до моменту припинення відвідування відповідних занять. Також позивач просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в сумі 4000,00 грн. (а.с.1-2,32-33). Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в уточненій редакції, та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, стверджуючи, що він сплачує аліменти в розмірі, що встановив суд, і заборгованості по аліментам не має, про що надав відповідну довідку. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги про зміну розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на дитину підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 24 листопада 2006 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 26 березня 2012 року було розірвано (а.с.8). Сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO] (а.с.6). Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 31 травня 2012 року на користь позивача стягуються з відповідача [PERSON] аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 лютого 2012 року і до повноліття дитини (а.с.9). Позивач стверджує, що відповідач аліменти на утримання дитини не сплачує, офіційно не працює, стабільного заробітку не має, внаслідок чого значно погіршився її матеріальний. Згідно довідки, виданої Кримківською сільською радою №780 від 01.06.2016 року, [PERSON]П не зайнятий, відповідно до трудової книжки не працює з 08.10.2013 року (а.с.21, 23). Частиною 1 ст.192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. У відповідності зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище і стан здоров'я дитини та платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків, дружини. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує, що відповідач є працездатною особою, інших утриманців не має. Утримання малолітньої дитини потребує значних матеріальних коштів, зокрема, на придбання дитячого харчування, одягу, предметів гігієни, ліків тощо. Як зазначено в ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні відповідач підтвердив, що він дійсно не працює та не має стабільного заробітку. Отже, суд вважає правомірними вимоги позивача про зміну розміру аліментів, шляхом стягнення їх в твердій грошовій сумі, оскільки відповідно до ст.184 ч.1 СК України - якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином враховуючи, що відповідач не має стабільного заробітку, суд вважає можливим змінити розмір аліментів, визначених у частці від доходів відповідача на стягнення аліментів в твердій грошовій сумі щомісячно. Але, оскільки ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» визначено, що прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 01.05.2016 року становить 1531, 00 грн., то вимоги в цій частині слід задовольнити частково, та стягувати з відповідача щомісячно аліменти на утримання дитини в розмірі 1531,00 грн. Відповідно до ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. [PERSON], [INFO], відвідує школу з поглибленого вивчення англійської мови та секцію з футболу, загальний розмір щомісячної плати становить 505,00 грн. (а.с.14, 15, 34-35). Зважаючи на викладене, приймаючи до уваги встановлені судом фактичні обставини та обов'язок батька дитини нести додаткові витрати на розвиток здібностей дитини, суд вважає, що пред'явлені позовні вимоги про стягнення додаткових витрат є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. До судових витрат належать витрати в тому й числі і витрати на правову допомогу. Позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь витрати на правову допомогу в сумі 4000,00 грн., але при цьому доказів сплати вказаних витрат не надала. Суд зазначає, що згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи, що позивачем не надано документальних підтверджень її витрат на правову допомогу, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Як роз'яснено в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при зміні розміру, аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Outcome: partial