Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення аліментів, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів аліменти на її, [PERSON] утримання в сумі 3000,00 гривень. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що їй 78 років, вона не працює, оскільки досягла пенсійного віку і отримує пенсію, якій їй недостатньо для забезпечення її первинних життєвих потреб. Інших джерел доходів позивачка не має, тому її матеріальне становище є вкрай нужденним і вона нагально потребує матеріальної допомоги. Чоловік позивачки помер 04.02.2012 року, однак є повнолітня дочка [PERSON] та повнолітні онуки: [PERSON] та [PERSON], які, як вважає позивачка можуть надавати їй матеріальну допомогу. Відповідачка [PERSON], [INFO] є її повнолітньою донькою, яка має чоловіка, повнолітню дочку, працює черговою контрольно-пропускного пункту гуртожитку №9 НЮ «Одеська юридична академія», а також отримує пенсію за віком. Після смерті молодшої доньки позивачки [PERSON], яка була матірю відповідача [PERSON], на підставі рішення органу опіки та піклування позивачку було призначено опікуном онука, які позивачка виконувала добросовісно, дбала про його виховання, розвиток, навчання, забезпечувала необхідними побутовими умовами, доглядом та лікуванням. Відповідач [PERSON] працює масажистом, отримує заробітну плату достатню для забезпечення своєї дружини та новонародженого сина, які проживають разом з позивачкою. Відповідачка [PERSON], яка є онукою позивачки працює в салоні краси, має чоловіка та малолітню дитину. У звязку з тим, що на всі прохання позивачки про матеріальну допомогу, вона отримувала негативну відповідь від відповідачів, вона вимушена звернутися з наступним позовом до суду. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що вона мала інвалідність третьої групи до 2010 року, після виходу на пенсію отримує грошове забезпечення за віком у розмірі 1129 гривень, яка менше ніж у позивачки та якій їй недостатньо для забезпечення продуктами та ліками. У звязку з тим, що пенсія вкрай мала, вона вимушена була працевлаштуватися черговою у гуртожитку. [PERSON] вказує, що не має можливості грошима допомагати своєї матері, однак завжди пропонувала продукти харчування, картоплю та інше, що вирощує на присадибній ділянці. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та надав до канцелярії суду заперечення на позовну заяву, в яких просив відмовити позивачці в задоволенні заявлених нею позовних вимог повністю. В своїх запереченнях відповідач зазначив, що він не має можливості надавати позивачці додаткової матеріальної допомоги з причин того, що на теперішній час його матеріальне становище є вкрай скрутним, він немає постійної роботи, заробітну плату та інших доходів не отримує. Крім того на утриманні відповідача знаходиться малолітній син [PERSON], [INFO] та дружина [PERSON], яка не працює та знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Позивачка бабуся відповідача, яка є власницею 38% квартири. Бабуся проживає разом з ним у спільній квартирі, він повністю сплачує комунальні послуги. Далі відповідач вказує, що позивачка отримує пенсію у розмірі 1500 гривень, яка є достатньою для забезпечення прожиткового мінімуму встановленого Законом, оскільки комунальні послуги позивачка не сплачує, необхідними побутовими умовами та доглядом її забезпечує відповідач. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити у задоволенні позовних вимог та пояснила, що в неї на утриманні знаходиться дитина-інвалід [PERSON], [INFO]. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є матірю [PERSON]. Позивачка перебуває на обліку в Малиновському обєднаному Управлінні пенсійного фонду України в м. Одесі та отримує пенсію за віком при повному стажі, що станом на травень 2017 року становить 1505 гривень 82 копійки. Відповідно до\~ст. 202 СК України, повнолітні дочка, син зобовязані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Необхідною умовою для виникнення обовязку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обовязкових підстав непрацездатність батьків та потреба в матеріальній допомозі. Обовязок сина, дочки щодо утримання непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги, виникає незалежно від матеріального становища. Як вбачається з розяснень, викладених в п. 21\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року, обовязок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК України) не є абсолютним. Відповідно до ст. 205 СК України,суд визначає розмір аліментів на батьків з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін, можливості одержання утримання від інших дітей, дружини, чоловіка та своїх батьків. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обовязку надання їм утримання, стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Свідченням такої потреби є отримання матірю чи батьком доходів, які є меншими за прожитковий мінімум. Згідно діючого законодавства, держава забезпечує необхідним утриманням непрацездатних осіб пенсією за віком, пенсією з інвалідності, державною допомогою тощо. При визначенні розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей.\~\~ З довідки до акту огляду МСЕК вбачається, що [PERSON] є інвалідом третьої групи та перебуває на обліку в Чорноморському обєднаному Управлінні пенсійного фонду України в Одеській області та отримує пенсію за віком при повному стажі, що станом на липень 2017 року становить 1129 гривень 43 копійки. В судовому засіданні встановлено та сторонами не спростовано, що позивачка після смерті своєї молодшої доньки [PERSON], на підставі рішення органу опіки та піклування, була призначена опікуном свого онука [PERSON]. В судовому засіданні [PERSON] вказував, що в одній квартирі проживають він, його дружина, тримісячний син та бабуся позивачка по справі. Бабуся має складний характер, а тому не завжди знаходить порозуміння з іншими родичами. Він та його дружина пропонували щоб бабуся харчувалася разом з ними, однак та заперечує. З копії трудової книжки [PERSON] вбачається, що 26.07.2010 року він звільнений за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП. Документами, що знаходяться у справі підтверджується, що на утриманні відповідача знаходиться малолітня дитина [PERSON], [INFO], що вбачається з свідоцтва про народження серії І-ЖД №510520 та дружина [PERSON], яка не працює та знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Законом України «Про державний бюджет України на 2017 рік» від 21.12.2016 року № 1801-VIII встановлено суми прожиткового мінімуму на 2017 рік для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2017 року 1247 гривень, з 1 травня 1312 гривень, з 1 грудня 1373 гривні. Прожитковий мінімум на особу, яка втратила працездатність складає 1312 грн., тобто нижче ніж пенсія позивачки 1505,82 грн. [PERSON] не надала доказів того, яку грошову суму вона витрачає на ліки, оплату комунальних послуг, а навпаки позивачка не спростовувала, що плату за комунальні послуги вносить її онук [PERSON], а вони мешкають в одній квартирі. Окрім цього позивачка пояснювала, надала суду докази, що має вікові захворювання, однак отримує ліки безкоштовно. Однією з необхідних умов для виникнення обовязку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність потреби в матеріальній допомозі. Обовязок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги не є абсолютним. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обовязку надання їм утримання стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Свідченням такої потреби є отримання матірю чи батьком доходів, які є меншими за прожитковий мінімум. При визначенні розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей.\~\~ Між тим, позивачка не навела доказів того, що вона потребує додаткової матеріальної допомоги, остання отримує пенсію вищу, ніж прожитковий мінімум на особу, яка втратила працездатність. Позивачка в судовому засіданні не спростовувала того, що проживає в одній квартирі з онуком [PERSON], що не несе витрат повязаних з оплатою комунальних послуг та витрат повязаних з придбанням ліків. Згідно з ч.3\~ст.10 ЦПК\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст.57-60 ЦПК України. З зазначених підстав, суд приходить до висновку, що позивачка не довела ті обставини, на які посилалася як на підставу своїх вимог щодо вищевказаного позову, що є обовязком сторін згідно з засадами змагальності процесу за\~ст.10 ЦПК України. Суд відмовляючи у задоволенні позовних вимог заявлених до [PERSON] також враховує що позивачкою не надано суду підтверджуючих документів, щодо призначення [PERSON] опікуном неповнолітнього [PERSON]. Суд відмовляє у задоволенні позовних вимог заявлених до [PERSON], оскільки в контексті статті 202 СК України, повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги, а [PERSON] є онукою позивачки, опікуном якої вона не була. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed