Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до Артемівського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовної заяви позивачем зазначено, що вона є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу квартири від 31 березня 1999 року. У вказаній квартирі зареєстровані: [PERSON], яка є донькою позивача, [PERSON], який є колишнім чоловіком доньки позивача, та онук позивача [PERSON], які у 2006 році виїхали до [PERSON] Федерації, де отримали громадянство зазначеної країни, та повертатися до України не збираються. Позивач є пенсіонером за віком, інших доходів не має, факт реєстрації відповідачів у належній [PERSON] квартирі унеможливлює оформлення нею субсидії, у звязку з чим вона звернулась до суду з зазначеною позовною заявою. В судове засідання позивач не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву про розгляд справи без її участі з зазначенням, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від них на адресу суду надійшли заяви про визнання позовних вимог. Оскільки відповідачі був належним чином повідомлені про судове засідання, але причин неявки суду не повідомили, суд вважає можливим у відповідності до пункту 1 частини 3 статті 223 ЦПК України провести судове засідання без їх участі. У звязку з неявкою сторін та у відповідності до\~частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Дослідивши надані суду докази та проаналізувавши встановлені обставини у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно статті 12 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи та витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ч. 5 ст. 81 ЦПК України). Як встановлено судом і таке вбачається з матеріалів справи, позивач є власником квартири № 42, розташованої в будинку № 8 по вулиці Борисоглібська (до перейменування Ворошилова) в місті Часів Яр Донецької області на підставі договору купівлі-продажу квартири від 31 березня 1999 року (а.с. 8). Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 116034732, сформованої судом 02 березня 2018 року, у зазначених реєстрах інформація щодо квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], відсутня (а.с. 41). Відповідно до довідки, виданої начальником відділу з реєстрації місця проживання фізичних осіб Часовоярської міської ради [PERSON], за адресою: [ADDRESS], зареєстровані відповідачі (а.с. 7), що також підтверджується наданими на запит суду відомостями (а.с. 29, 30, 31). З копії акту від 27 грудня 2017 року, складеного комісією у складі: інженера Товариства з обмеженою відповідальністю «Квартал м. Часів Яр» [PERSON] та майстра [PERSON], вбачається, що відповідачі не проживають за адресою: [INFO] з 06 березня 2006 року по день складання акту (а.с. 6). Відповідно до копії паспорта громадянина [PERSON] Федерації серії 98 14 583572, виданого МП УФМС Росії у Республіці Саха (Якутія) в Оймяконському районі 25 березня 2016 року, [PERSON], [INFO], є громадянкою [PERSON] Федерації та з 13 лютого 2015 року зареєстрована за адресою: Республіка Саха (Якутія), [ADDRESS] (а.с. 26-27). З копії паспорта громадянина [PERSON] Федерації серії 98 01 231620, виданого відділом внутрішніх справ Адміністрації Оймяконського улусу Республіки Саха (Якутія) 11 січня 2002 року, [PERSON], [INFO], є громадянином [PERSON] Федерації та з 02 листопада 2007 року зареєстрований за адресою: Республіка Саха (Якутія), [ADDRESS] (а.с. 24). Згідно копії паспорта громадянина [PERSON] Федерації серії 14 17 653180, виданого міжрайонним відділом УФМС Росії по Белгородській області в місті Строітель 03 жовтня 2017 року, [PERSON], [INFO], є громадянином [PERSON] Федерації (а.с. 33) та згідно свідоцтва про реєстрацію за місцем перебування, виданого ОВМ ОМВС Росії по Яковлівському району з 17 січня 2017 року зареєстрований за адресою: [INFO] (а.с. 35). Відповідно до ч. 2\~ст. 405 Цивільного кодексу України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За змістом статті 156 Житлового кодексу України,\~\~члени сім'ї власника будинку,\~\~в тому числі і колишні, користуються жилим приміщенням нарівні з власником. При розгляді справи щодо визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням члена сім'ї власника житла, суди мають встановлювати наступні факти: чи є спірне приміщення житлом, чи є воно власністю позивача, чи відсутній відповідач у спірному приміщені понад один рік, чи є причини відсутності поважними та чи не було між власником та відповідачем будь якої іншої домовленості щодо користування житлом або збереження права на користування житлом на час відсутності.\~\~ Враховуючи викладене, суд вважає, що факт відсутності відповідачів у вищезазначеній квартирі понад шість місяців знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, що також і не заперечувалось відповідачами, які надали суду докази, підтверджуючі факт реєстрації їх в інших житлових приміщеннях, суд вважає, що за відповідачами не може бути збережено право користування житловим приміщенням і тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Задовольняючи позов, суд, у відповідності до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України присуджує з відповідачів понесені позивачем і підтверджені документально судові витрати, повязані з розглядом справи, у вигляді судового збору в розмірі 640 гривень.

Outcome: approved