Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в якому просить виділити їй в натурі ј частину зі спільної часткової власності домоволодіння по [ADDRESS] , яка складається з: житлового будинку - літ.«Б», що складається з приміщень: 3-1 - кухня; 3-2 - житлова; 3-3 - житлова; 3-4 - житлова, загальною площею - 41,1 кв.м., житловою площею - 33,9 кв.м.; літ.«Н» - літньої кухні; літ.«н» - підвалу; літ.«Я» - господарського блоку; літ.«б» - ганку; №6 - огорожі; №11 - хвіртки; №16 - водопроводу; №18 - каналізації, з припиненням права спільної часткової власності та визнати за нею право власності на житловий будинок - літ.«Б», що складається з приміщень: 3-1 - кухня; 3-2 - житлова; 3-3 - житлова; 3-4 - житлова, загальною площею - 41,1 кв.м., житловою площею - 33,9 кв.м.; літ.«Н» - літньої кухні; літ.«н» - підвалу;, літ.«Я» - господарського блоку; літ.«б» - ганку; №6 - огорожі; №11 - хвіртки; №16 - водопроводу; №18 - каналізації. Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог Позивач [PERSON] та відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] являються співвласниками житлового будинку [ADDRESS] . Позивач являється власником 1/4 частини житлового будинку відповідно до договору дарування від 17.05.1976року, посвідчений державним нотаріусом Дороховою М.С.. Іншим співвласникам відповідно належить 3/4 частин житлового будинку по 1/4 кожному. Фактично сторони по справі являються власниками окремих частин житлового будинку та користуються кожен своєю земельною ділянкою, відокремленою одна від іншої. Виділення 1/4 частини зі спільної часткової власності позивачу потрібно для укладення договору із ПАТ «Одесобленерго» окремо від інших співвласниківта та підключитися до світла, приватизувати окремо земельну ділянку. Припинення режиму спільної часткової власності не порушує права та законні інтереси відповідачів, так як між ними вже склався сталий порядок окремого користування майном, що перебуває у спільній частковій власності. Сторони не можуть вирішити вищезазначене питання шляхом звернення до нотаріуса із метою укладення договору про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна в силу того що відповідачі не бажають разом з позивачем відвідати нотаріуса, тому позивач змушена звертатися до суду із відповідною позовною заявою за захистом свого законного інтересу. Позивач просить виділити їй в натурі 1/4 частину житлового будинку по [ADDRESS] , що складається із житлового будинку - літ.«Б», що складається з приміщень: 3-1 - кухня; 3-2 - житлова; 3-3 - житлова; 3-4 - житлова, загальною площею - 41,1 кв.м., житловою площею - 33,9 кв.м.; літ.«Н» - літньої кухні; літ.«н» - підвалу; літ.«Я» - господарського блоку; літ.«б» - ганку; №6 - огорожі; №11 - хвіртки; №16 - водопроводу; №18 - каналізації. Відповідно до висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна, виконаного судовим експертом Шевчук А.М від 23.12.2019 року №32/12 виділити в натурі [PERSON] належну їй частку 1/4 частку домоволодіння, за адресою: [ADDRESS] є технічна можливість поділу домоволодіння на окремі об`єкти з наданням окремих почтових адрес. Відповідно до даного висновку ј частка домоволодіння, яка складається з приміщень: 3-1 - кухня; 3-2 - житлова; 3-3 - житлова; 3-4 - житлова, загальною площею - 41,1 кв.м., житловою площею - 33,9 кв.м.; літ.«Н» - літньої кухні; літ.«н» - підвалу; літ.«Я» - господарського блоку; літ.«б» - ганку; №6 - огорожі; №11 - хвіртки; №16 - водопроводу; №18 - каналізації, відповідає вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва. Дана частка домоволодіння відокремлена від будівель та спорут інших співвласників домоволодіння, забезпечена самостійними комунікаціями електропостачання, водопостачання, каналізації, опалення. Спільних будівель та споруд між співвласниками домоволодіння не існує, що не перешкоджає іншим співвласникам домоволодіння за вказаною адресою в користуванні своїм майном. Частка позивача розташована на частині присадибної ділянки, площею 0,0298 га., яка знаходиться у фактичному користуванні позивача, ізольована огорожею від будівель і споруд інших співвласників. Вхід на частину земельної ділянки, на якій розташована належна позивачу 1/4 частка домоволодіння, здійснюється через металеву хвіртку [ADDRESS] . Крім того, на даний момент чинним ЗК України (ст.89 ЗК України) вимагається від співвласників житлового будинку земельну ділянку у дворі загального користування приватизувати разом із іншими землекористувачами із оформленням одного єдиного витягу відносно прав власності на всіх. Проблема існує тому, що позивач бажає приватизувати свою частину земельної ділянки під будинком та господарськими спорудами, а інших співвласників влаштовує така ситуація та вони не бажають щось змінювати і займатися приватизацією земельної ділянки. Рух справи у суді Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04.01.2021 року позовну заяву [PERSON] залишено без руху та надано термін на усунення недоліків. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12.03.2021 року провадження у справі відкрито в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове зсідання. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20.05.2021 року клопотання представника відповідача - адвоката Янкова І.Д. про залишення позову без руху - задоволено. Позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про виділення в натурі частки нерухомого майна зі спільної часткової власності залишено без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25.05.2021 року підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду по суті. Представник позивача - адвокат - Гафійчука С.Д. в судовому засіданні позовну заяву підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, які зазначені в позові та просив задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, оскільки на думку відповідача виділення в натурі ј частки нерухомого майна із спільної часткової власності призведе до порушення його прав, шляхом покладення на відповідача [PERSON] обов`язку щодо оплати за комунальні послуги за виділену частину. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась, була повідомлена, причини неявки суду не відомі. Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи та докази, суд приходить до наступних висновків. За частиною 1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Положеннями ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Відповідно ст.81 ЦПК Україникожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Фактичні обставини справи, встановлені судом Стаття 15 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідачі по справі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] являються співвласниками житлового будинку [ADDRESS] . Позивач [PERSON] являється власником 1/4 частини житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджується договором дарування від 17.05.1976 року, посвідчений державним нотаріусом Білгород-Дністровської державної нотаріальної контори Дороховою М.С., зареєстрований в реєстрі за №2-558. Іншим співвласникам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] належить 3/4 частин житлового будинку по 1/4 кожному вказаного житлового будинку. Фактично сторони по справі являється власниками окремих частин житлового будинку [ADDRESS] та кожен користуються своєю земельною ділянкою, відокремленою одна від іншої. Виділення частини зі спільної часткової власності позивачу [PERSON] потрібно для того щоб окремо від інших співвласників укласти договір із ПАТ «Одесобленерго» та підключитися до світла, приватизувати земельну ділянку окремо від неї. Припинення режиму спільної часткової власності не порушує права та законні інтереси відповідачів, оскільки між сторонами по справі склався сталий порядок окремого користування майном, що перебуває у спільній частковій власності. Вирішити питання виділу в натурі часток за домовленістю сторін та укласти відповідний нотаріальний договір не представляється можливим, оскільки відповідачі не бажають зявитись до нотаріуса для посвідчення такого договору. Позивач [PERSON] просить виділити їй в натурі 1/4 частину житлового будинку по [ADDRESS] , що складається із житлового будинку - літ.«Б», що складається з приміщень: 3-1 - кухня; 3-2 - житлова; 3-3 - житлова; 3-4 - житлова, загальною площею - 41,1 кв.м., житловою площею - 33,9 кв.м.; літ.«Н» - літньої кухні; літ.«н» - підвалу; літ.«Я» - господарського блоку; літ.«б» - ганку; №6 - огорожі; №11 - хвіртки; №16 - водопроводу; №18 - каналізації. Враховуючи те, що за змістом статей 316, 317 ЦК України право власності - це право особи володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, але в межах норм чинного законодавства, які позивач не порушує, частка позивача в спільній частковій власності складається із конкретних приміщень, що розподілили власники добровільно та підтверджується технічним паспортом, суд вважає, що позов слід задовольнити. Згідно ст.319 ЦК Українивласник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип не порушності права власності, передбачений ст.41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядок, встановлених законом. Статтею 355 ЦК Українипередбачено, що майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Поняття спільної часткової власності визначено у частині першійстатті 356 ЦК Українияк власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні. Відповідно до вимог ст.358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Частиною 1 ст.364 ЦК України встановлено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених упостанові №7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ часток нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. До такого висновку дійшов Верховний Суд України, розглянувши справу № 6-1443цс16, вказавши також, що виходячи з аналізу змісту норм статей 183, 358, 364 ЦК України можна дійти висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий поділ (виділ) можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, то, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна. Відповідно до висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна, виконаний судовим експертом [PERSON] від 23.12.2019 року №32/12 виділити в натурі позивачу [PERSON] належну їй частку 1/4 домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] з спільної часткової власності технічно можливо, оскільки ј частка домоволодіння, відповідає вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва; частка домоволодіння відокремлена від будівель та споруд інших співвласників домоволодіння, забезпечена самостійними комунікаціями електропостачання, водопостачання, каналізації, опалення. Спільних будівель та споруд між співвласниками домоволодіння не існує, що не перешкоджає іншим співвласникам домоволодіння за вказаною адресою в користуванні своїм майном; частка позивача розташована на частині присадибної ділянки, площею 0,0298 га., яка знаходиться у фактичному користуванні позивача, ізольована огорожею від будівель і споруд інших співвласників. Вхід на частину земельної ділянки, на якій розташована належна позивачу 1/4 частка домоволодіння, здійснюється через металеву хвіртку [ADDRESS] . Крім того, при запропонованому варіанті виділу 1/4 частки домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] будівельні роботи по переобладнанню та переплануванню приміщень житлового будинку проводити не потрібно, оскільки виділені приміщення знаходиться в окремо розташованому житловому будинку літ.«Б» і є окремою квартирою із самостійним виходом. Приписами ч.3ст.364 ЦК України передбачено, що у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Відповідно до статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Висновки за результатами розгляду справи Враховуючи те, що за висновком щодо технічної можливості поділу (виділу) такий виділ належної позивачу 1/4 частини нерухомого майна є технічно можливим, відповідає вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва, частка домоволодіння відокремлена від будівель та споруд інших співвласників домоволодіння, забезпечена самостійними комунікаціями електропостачання, водопостачання, каналізації, опалення, спільних будівель та споруд між співвласниками домоволодіння не існує, що не перешкоджає іншим співвласникам домоволодіння за вказаною адресою в користуванні своїм майном, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог.

Outcome: approved