Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаним вище позовом, і відповідно до уточнених позовних вимог від 09 березня 2016 року просить суд: стягнути з Державної судноплавної компанії «Чорноморське морське пароплавство» середній заробіток за час затримки розрахунку з 15 травня 2014 р. по 12 червня 2015 р. у сумі - 8.392 (вісім тисяч триста девяносто дві) гривні 08 копійок з урахуванням податків та військового збору. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 14.05.2014 р. у справі №522/29030/13-ц, яке набрало законної сили, з ДСК «ЧМП» на її користь було стягнуто: додаткову вихідну допомогу у розмірі дванадцятимісячного середнього заробітку, у сумі 7.868,40 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні починаючи з дати звільнення 12 лютого 2013 р. по день винесення рішення суду у сумі 13\~362,16 грн., - але це рішення суду, відповідач виконав лише 12.06.2015 р. З огляду на наведене, позивач вважає, що відповідач має сплатити йому середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 15.05.2014 р. по 12.06.2015 р. на підставі ст.ст.\~116,\~117 КЗпП України. В судовому засіданні представник позивача\~[PERSON] підтримав позов, просив суд заволинити позовні вимоги у повному обсязі. Представник ДСК «ЧМП» [PERSON] позовні вимоги визнав частково, та згідно додаткових заперечень наданих представником відповідача у судовому засіданні, відповідач заперечує щодо періоду за час затримки розрахунку при звільненні та розміру середньоденної заробітної плати у сумі 33,27 та визнає позовні вимоги у сумі 8056, 34 грн. Згідно довіреності, виданої на імя представника [PERSON] не передбачено право визнання позову. Дослідивши матеріали справи і вислухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Наказом по ДСК «ЧМП» від 12.02.2013 р. №-63-Л «По особовому складу» [PERSON] була звільнена з ДСК «ЧМП» у звязку із скороченням штату працівників (п. 1 ст. 40 КЗпП України). (а.с.14) Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 14.05.2014 р. по справі № 522/29030/13-ц, на користь [PERSON] було стягнуто з ДСК «ЧМП» додаткову вихідну допомогу у розмірі дванадцятимісячного середнього заробітку, у сумі 7.868,40 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні починаючи з дати звільнення 12 лютого 2013 р. по день винесення рішення суду у сумі 13\~362,16грн. Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 08.09.2014 р., апеляційну скаргу ДСК «ЧПМ» на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14 травня 2014 року у цивільній справі за позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] до Державної судноплавної компанії «Чорноморське морське пароплавство» - «Про стягнення додаткової вихідної допомоги за колективним договором, середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди» вирішено вважати неподаною та повернуто апелянту. Зазначені обставини не заперечувались в судовому засіданні представником відповідача. Згідно ч. 1, 3\~ст. 61 ЦПК України\~обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно з випискою з рахунку [PERSON] від 18.06.2015 року, 12.06.2015 року на рахунок позивача було зараховано кошти від ДСК «Чорноморське морське пароплавство» згідно з виконавчим документом № 522/29030/13-ц від 11.06.2014 року. Законом України «Про виконавче провадження»\~визначено умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку. Цим Законом врегульовано лише правовідносини, що виникають у процесі виконання судових рішень. Статті\~116\~і\~117 КЗпП України\~структурно віднесені до розділу VІІ «Оплата праці» цього Кодексу. За своєю суттю середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не відноситься до неустойки та не є санкцією за невиконання грошового зобовязання, а є компенсаційною виплатою за порушення права на оплату праці, яка нараховується у розмірі середнього заробітку. Верховний Суд України в постанові від 29.01.2014 р. (у справі 6-144ц13) зазначив, що аналіз частини 1 статті\~116\~та частини 1 статті117 КЗпП України\~дає підстави для висновку, що передбачений частиною 1\~статті 117 КЗпП України\~обовязок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в\~статті 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку; а також висловив свою правову позицію\~стосовно того, що не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у строки, передбачені\~статтею 116 КЗпП України, є підставою для відповідальності, передбаченої\~статтею 117 КЗпП України, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,\~тобто за весь період невиплати власником або уповноваженим ним органом належних працівникові сум. Згідно ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України, висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Як вбачається з довідки ДСК «ЧМП» від 29.01.2014 р., середньоденна заробітна плата [PERSON] з урахуванням податків складає 31,22 грн. (а.с.15). Загальна кількість робочих днів у розрахунковому періоді становить 272 дня. Таким чином, середній заробіток за період затримки розрахунку позивачу за період з 15.05.2015 року по 12.06.2015 року становить 8\~392, 08, що підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами та розрахунками позивача. Частина 1\~ст. 11 ЦПК України\~встановлює, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до\~ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч.3 ст.213 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. З наведеного вище, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог (ч. 2 ст. 88 ЦПК України). З відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 487,20 грн. Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Розглянувши справу повно, всебічно, обєктивно та неупереджено, суд вважає правомірними заявлені позовні вимоги, які є обґрунтованими, тому вважає за можливе їх задовольнити. На підставі ст. ст. 15-16 ЦК України, ст. ст. 47, 117, 233 КЗпП України, Законом України Про оплату праці, ст. 43 Конституції України, ст. ст. 3-4, 6-8 10-11, 15, 58-60, 109, 209, 212-215, 218, 224-226, 294 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved