Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частки з усіх видів доходів на кожного, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дітьми повноліття та на утримання дружини в розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця до досягнення сином [PERSON] трирічного віку, тобто до [INFO] . В обґрунтування позову посилається на те, що відповідач є батьком дітей, однак ухиляється від обов`язку щодо їх утримання, не надає у добровільному порядку матеріальної допомоги, діти проживають разом з нею. Також вказувала, що вона на даний час не працює, оскільки здійснює догляд за дитиною до досягнення трирічного віку, у зв`язку із чим, просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку. Сторони у судове засідання не з`явилися. Позивач подала до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без її участі. Відповідач позов визнав, проти стягнення з нього аліментів на утримання дітей та дружини не заперечує, розгляд справи просив проводити без його участі, про що надав суду заяву. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи. Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оцінивши наявні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 27 серпня 2011 року відділом ДРАЦС по місту Чугуєву Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 27.08.2011 (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 8, 9). Згідно наданої довідки відділу реєстрації місця проживання особи Чугуївської міської ради № 03-10-32/2294 від 16.05.2019, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] і разом з нею проживають [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до положень ст.ст. 1-3 Конвенції ООН «Про права дитини», в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Згідно зі ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог\~ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 та ст. 183 СК України, за рішенням суду грошові кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу його матері, батька та (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, розмір яких визначається судом. Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. У пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2019 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 1 січня 2019 року складає 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень. При винесенні рішення суд враховує наступні обставини: діти проживають з матір`ю та знаходяться на її утриманні, відповідач не є пенсіонером чи інвалідом, відомості про наявність інших осіб, які перебувають на утримані відповідача суду не надані. Виходячи з предмету спору та суб`єктивного складу сторін, суд вважає доведеним той факт, що малолітні діти проживають разом із позивачем, між сторонами не досягнуто домовленостей щодо розміру матеріальної допомоги, яку має надавати відповідач на утримання дітей, тому у сукупності наведених обставин з урахуванням положень ст. 84 Сімейного кодексу України є підстава для стягнення аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи рівний обов`язок батьків щодо утримання дитини, а також виходячи з положень ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 року, яка визначає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/6 частини з усіх видів доходів щомісячно на кожного від дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Суд роз`яснює сторонам, що відповідно до ст. 80 та ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи викладене, суд проходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дітей, обґрунтовані та підлягають задоволенню з урахуванням наявних у справі доказів. Щодо позовних вимог [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання як дружини суд вважає за необхідне вказати наступне. Відповідно до положень ч.ч. 2, 4, 6\~ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Статтею 77 Сімейного кодексу України, визначені способи надання утримання одному з подружжя. Так, утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі.\~Аліменти сплачуються щомісячно. За взаємною згодою аліменти можуть бути сплачені наперед. Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану (ст. 80 СК України). Враховуючи що позивач перебуває у відпустці про догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, що не заперечується відповідачем, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку підлягають задоволенню з урахуванням наявних у справі письмових доказів. Відповідно до ст. 79 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Питання щодо розподілу судових витрат вирішується відповідно до положень\~ст. 141 ЦПК України. Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», у разі, коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Таким чином, враховуючи, що позивачем заявлено дві вимоги немайнового характеру, та те, що позов підлягає повному задоволенню, тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір за дві позовні вимоги на користь держави, оскільки позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору при пред`явлені позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved