Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, мотивуючі свої вимоги наступним. На підставі договору дарування від 23 червня 1995 року позивачці належить 1/2 частка житлового будинку [ADDRESS] . Інша 1/2 частка вказаного будинку належала брату позивачки [PERSON] , який був громадянином Російської Федерації та помер [INFO] в м. Санкт-Петербург. Оскільки померлий заповіту після себе не лишив, спадкування здійснюється за законом. Спадкоємцями першої черги є дружина померлого [PERSON] та його син [PERSON] [PERSON] була впевнена, що за заявами відповідачів в Російській Федерації відкрито спадкову справу та вони успадкували майно померлого, до якого входить і 1/2 частка будинку [ADDRESS] . Однак, в липні 2020 року позивачці стало відомо, що [PERSON] та [PERSON] не зверталися за прийняттям спадщини після [PERSON] , оскільки жодного майна у Російській Федерації він не мав, а на частку будинку в м. Бердянську в Україні вони не претендують. Дізнавшись про вказане, [PERSON] звернулася до нотаріуса, яким їй було роз`яснено, що оскільки шестимісячний строк на прийняття спадщини вже сплив, позивачці необхідно звернутися до суду за визначенням додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Вважає, що вказані причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини є поважними. Після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась, свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Позивачка є рідною сестрою померлого та єдиним спадкоємцем другої черги за законом, просила визначити їй додатковий строк в шість місяців для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Позивачка, повідомлена належним чином про день, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась. Представник позивачки в судове засідання не з`явилась, надала заяву в якій просила у разі наявності заяв відповідачів про визнання позовних вимог розглянути справу в підготовчому судовому засіданні без її участі та без участі позивачки, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, направили суду нотаріально посвідчені заяви про визнання позову та розгляд справи без їх участі, в яких підтвердили, що позивачці від відповідачів в липні 2020 року стало відомо про неприйняття ними спадщини після смерті [PERSON] та той факт, що спадкова справа після його смерті не заводилась. Судом в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих доказів встановлено наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 11 липня 2017 року відділом реєстрації актів цивільного стану про смерть 1 Комітету у справах ЗАГС уряду Санкт-Петербурга Невського району, актовий запис № 3095. Позивачка [PERSON] є сестрою [PERSON] , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 21 липня 2020 року № 00027113023, свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 19 жовтня 1949 року та свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим 15 листопада 1969 року, згідно з яким позивачка змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Відповідно до витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 61055273 від 24 липня 2020 року інформація щодо заведення спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину після [PERSON] відсутня. З інформації № 01-2248, наданої 28 липня 2020 року керуючим нотаріальною палатою Санкт-Петербурга (НПСПб) [PERSON] , вбачається, що згідно даних Єдиної інформаційної системи нотаріату станом на 27 липня 2020 року нотаріусами Санкт-Петербурга спадкова справа після померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] , не заводилась. Згідно із ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Ст. 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом та за законом. У відповідності із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Відповідно до ч. 3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Ст. 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 нього Кодексу. Відповідно до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 1269 ЦК України заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину позивачка не має можливості, оскільки у встановлений законом шестимісячний строк вона не звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно із ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивачки та визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки спадкоємці першої черги проживають в іншій країні, відомостей про те, що вони не будуть звертатися із заявами про прийняттям спадщини у позивачки не було, місце смерті спадкодавця та місця проживання спадкоємців першої черги за законом (м. Санкт-Петербург, Російська Федерація) територіально віддалені від місця проживання [PERSON] (м. Бердянськ, Запорізька обл., України), що вплинуло на її можливість вчасно довідатися про намір відповідачів не приймати спадщину та самій звернутися із заявою прийняття спадщини, тобто в судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] пропустила строк звернення до нотаріуса з поважних причин.

Outcome: approved