Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому, після уточнення вимог, просить визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна № Н-00680/99 від 17.09.1999 року, укладений на Одеській Муніципальній Біржі, за яким [PERSON] купила у [PERSON], який діяв в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього [PERSON], [INFO], квартиру [ADDRESS]. При цьому позивач посилається на те, що по договору купівлі-продажу нерухомого майна № Н-00680/99 від 17.09.1999 року, укладеного на Одеській Муніципальній Біржі, [PERSON] купила у [PERSON], який діяв в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього [PERSON], [INFO], квартиру [ADDRESS]. Сторони виконали договір повністю. Позивач наразі володіє і користується вказаною квартирою, однак не може розпорядитися нею, у звязку з недотриманням, обовязкової зараз нотаріальної форми договору. У судове засідання позивач не з'явилась, надала заяви, якою позов підтримала у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала, просила закінчити розгляд справи за її відсутності. У зв'язку з повторною неявкою відповідачів та третьої особи в судове засідання, повідомлених належним чином, суд в порядку ст. 169 ЦПК України вирішує закінчити розгляд справи постановленням заочного рішення на підставі наявних у справі даних і доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. По договору купівлі-продажу нерухомого майна № Н-00680/99 від 17.09.1999 року, укладеного на Одеській Муніципальній Біржі, [PERSON] купила у [PERSON], який діяв в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього [PERSON], [INFO], квартиру [ADDRESS] На підставі вказаного Договору [PERSON] набула право власності на вказану квартиру. Будь-яких суперечок між Позивачем та Відповідачами немає, протизаконних умов угода не містить, договір фактично був виконаний. Відповідачі виселилися з квартири, були зняті з реєстраційного обліку за цією адресою, а у свою чергу Позивач вселилась в квартиру, мешкає у ній та сплачує комунальні платежі. На день укладання договору купівлі-продажу Товарні Біржі в Україні реєстрували подібні договори, посилаючись на ст.ст. 3, 15, 17 Закону України «Про товарні біржі». В даний час товарним біржам заборонені подібні операції, а нотаріуси не визнають укладені договори щодо нерухомого майна, зареєстровані Товарними Біржами, дійсними. Відповідно до Закону України «Про товарну біржу» від 10.12.1991 року біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених умов: а) якщо вона являє собою купівлю-продаж, обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі; б) якщо її учасниками є члени біржі; в) якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Відповідно до с.15 Закону України «Про товарну біржу» від 10.12.1991 року угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Однак для договорів купівлі-продажу житлового будинку (ст. 227 Цивільного кодексу України в редакції 1963 року), у разі якщо хоча б однією із сторін є громадянин, установлено обов'язкову нотаріальну форму. Недотримання цієї вимоги тягне недійсність договору. Відповідно до роз'яснення, даного в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 28.04.1978 року № 3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» (яка діяла на момент укладання договору), з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки ті угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню, зокрема договори довічного утримання, застави, купівлі-продажу, в тому числі при придбанні на біржових торгах, міни або дарування жилого будинку (квартири) чи його (її) частини. Отже, правила ст. 47 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) розповсюджуються на порядок оформлення угод щодо відчуження квартир. Оскільки станом на сьогоднішній день Відповідачі ухилилися від нотаріального оформлення договору, а тому Позивач втратила можливість посвідчити правочин нотаріально та не може розпоряджатися своєю нерухомістю на свій розсуд без визнання договору купівлі-продажу, укладеному на біржі, дійсним, право Позивача є порушеним. Згідно вимог ст.657 ЦК України встановлено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Згідно ст.638 ЦК України договір є укладеним з моменту, коли сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно ч.2 ст.47 ЦК УРСР (1963 р.), що діяв на момент укладання договору, та ч.2 ст.220 ЦК України (2003 р.), якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимоги Позивача щодо визнання зазначеного договору купівлі-продажу квартири дійсним підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved