Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до Михайлівського районного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] , третя особа: Михайлівська районна державна адміністрація Запорізької області, про позбавлення батьківських прав. Позов мотивований тим, що її дочка відповідач [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] . Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . [INFO] [PERSON] , батько неповнолітньої дитини, помер. Після його смерті відповідач по справі [PERSON] не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, не цікавиться процесом виховання дитини, не забезпечує дитину необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, що негативно впливає на фізичний розвиток, як складову виховання. Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак надала суду заяву, що містить клопотання про розгляд справи за її відсутності. Просила прийняти відмову від вимоги про стягнення з відповідача судових витрат. В іншій частині вимог наполягала на їх задоволенні та просила суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її сина [PERSON] . Додатково позивачем зазначено, що відповідач [PERSON] є її дочкою, яка з лютого 2020 року покинула дім та змінила місце проживання, яке їй не відомо. Крім того, в лютому 2020 року відповідач знялась з місця реєстрації за місцем проживання дитини та позивача. Згідно заяви [PERSON] , [INFO] , останній просить задовольнити позов [PERSON] до його матері [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Зазначає, що мати [PERSON] з лютого 2020 року не приймає участі в його житті, не цікавиться ним та не виходить на зв`язок. Від представника позивача адвоката Тимошенко С.В. надійшло клопотання, згідно якого, враховуючи позицію позивача по справі, просить судове засідання провести без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, відзив не подала, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. За таких обставин, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, в порядку статей 280, 281 ЦПК України. Представник Органу опіки та піклування Михайлівської районної державної адміністрації Запорізької області Озмитель Д.Д. в судове засідання не з`явилася, однак надала суду заяву, що містить клопотання про розгляд справи без їх участі. Заперечень проти задоволення позову не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено під час розгляду справи, [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Михайлівського районного управління юстиції у Запорізькій області. (а.с. 13). Згідно свідоцтва про народження, виданого 27 січня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції м. Запоріжжя [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , про що в книзі реєстрації народжень 27 січня 2004 року зроблено відповідний запис № 80 (а.с. 14). Розпорядженням голови Михайлівської районної державної адміністрації від 11 серпня 2020 року № 62 тимчасово влаштовано на виховання та спільне проживання в сім`ю [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , неповнолітню дитину, яка залишилася без батьківського піклування, [PERSON] , [INFO] , до вирішення питання щодо позбавлення батьківських прав матері дитини [PERSON] . Зобов`язано [PERSON] , [INFO] , піклуватись про підопічного, створювати належні умови для його розвитку та виховання. (а.с. 8). Згідно з актом - довідкою депутата Михайлівської селищної ради від 10.08.2020 року № 672 [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . В результаті обстеження встановлено, що за цією адресою фактично зареєстровані та постійно проживають: [PERSON] її син [PERSON] та онук [PERSON] , 2004 року народження. [PERSON] має окрему кімнату, повністю облаштовану для занять та відпочинку. В будинку газове опалення, вода, ванна кімната, туалет. (а.с.10). Відповідно до довідки з місця навчання, [PERSON] займається вихованням свого онука, [PERSON] , який є учнем 9 - В класу Опорного КЗ «Михайлівський НВК «ЗОШ I - III ст.- гімназія». Мати з сім`єю не проживає, участі у вихованні сина не бере і до школи жодного разу не з`являлася, батько помер. (а.с. 9). Згідно акту обстеження умов проживання служби у справах дітей Михайлівської райдержадміністрації від 11.08.2020 року житловий будинок на праві власності належить [PERSON] Загальна площа будинку 69,1 кв.м., житлова площа - 43 кв.м. В будинку 4 житлові кімнати, ванна кімната, кухня, газове опалення. В наявності всі побутові прилади, меблі. Для хлопця відведена окрема кімната, яка облаштована меблями, є сезонні речі, взуття, шкільне приладдя, ноутбук, мобільний телефон, інтернет. На момент обстеження мати [PERSON] відсутня. Зі слів її сина вона з лютого місяця не проживає з ним. Відповідно до висновку Михайлівської районної державної адміністрації від 18.09.2020 року № 02-39/0316, у зв`язку з тим, що мати не займається вихованням дитини, не цікавиться її життям, станом здоров`я, фізичним та духовним розвитком, не утримує матеріально, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Крім того, на комісію був запрошений неповнолітній [PERSON] , [INFO] , який підтримує бабусю в бажанні позбавити батьківських прав матір. Повідомив, що з матір`ю не спілкується, не зустрічався з нею з лютого 2020 року. Вона не телефонує, не цікавиться його успіхами в навчанні. Не вітає на дні народження. Матеріально не утримує. Пенсію по втраті годувальника, яка йому призначена після смерті батька, використовує не за призначенням (а.с. 7). Приписами ст. 150 СК України встановлено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину, а передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно з частиною 4 статті 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до вимог п. 2 частини 1 статті 164 СК України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 16 своєї постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негайно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Обставини матеріального забезпечення, соціально-побутові умови проживання і особисті якості відповідача з`ясовувалися службою у справах дітей та судом. Так, судом встановлено, що відповідачка вихованням дітей не займається, коштів на їх утримання не надає. Характер поведінки відповідачки, її особистості та інші конкретні обставини вимагають позбавлення батьківських прав і не свідчать про наявність підстав збереження батьківських прав з відмовою в позові і попередженням відповідача про необхідність зміни її ставлення до виховання дітей; відсутні підстави для надання переваги інтересам відповідача, а не дитини, яка саме в цей час, з урахуванням віку, потребує захисту своїх прав. Головною метою позбавлення батьківських прав при вирішенні цієї справи, суд вважає захист саме інтересів дитини і стимулювання матері щодо належного виконання своїх обов`язків, оскільки позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів малолітньої дитини, і водночас, санкція за протиправну винну поведінку. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків. Згідно ч.1,2 ст. 27 вказаної Конвенції, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Отже, позбавлення відповідача батьківських прав на даний момент, приймаючи до уваги конкретні обставини справи, враховуючи свідоме нехтування матір`ю своїми батьківськими обов`язками, що знайшло підтвердження під час розгляду справи, на думку суду є єдиним можливим засобом забезпечення дитини спокійного життя, гармонічного виховання в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, як того вимагає ст. 150 СК України. На підставі вищевикладеного, враховуючи, що [PERSON] маючи можливість виконувати свої обов`язки відносно своєї дитини, не вчиняє відповідних дій, свідомо ухиляється від виконання обов`язків по вихованню дитини, а саме: не проявляє до неї ніякої батьківської турботи, не займається її вихованням, не спілкується з нею в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не надає матеріальної допомоги на її утримання, що підтверджує ухилення відповідача від виконання обов`язків, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги. При цьому, застосовуючи такий крайній захід, як позбавлення батьківських прав, суд також враховує, що у разі зміни обставин, що стали підставою для позбавлення [PERSON] батьківських прав, вона має право бути поновленою у батьківських правах відносно своєї дитини відповідно до положень ст. 169 СК України.

Outcome: approved