Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-28 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до Катерино-Платонівської сільської ради Ширяївського району Одеської області, третя особа: [PERSON] в якому просить встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме, що Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданий 14.05.2001 року Катерино-Платонівською сільською радою Ширяївського району Одеської області на ім'я [PERSON], на земельну ділянку площею 5,36 гектара, кадастровий номер - [NUMBER] яка розташована на [ADDRESS] належав позивача матері - [PERSON], яка померла [INFO] року та визнати за позивачем, в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку площею 5,36 гектара, кадастровий номер [NUMBER] яка розташована на [ADDRESS] яка відповідно до Державного акту серії [NUMBER], виданого 14.05.2001 року Катерино-Платонівською сільською радою Ширяївського району Одеської області до дня смерті - [INFO] року належала позивача матері - [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що [INFO] року померла [PERSON] мати позивача. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме на право власності на земельну ділянку площею 5,36 гектара, яка розташована на території Катерино-Платонівської сільської ради Ширяївського району Одеської області. В серпні 2018 року з метою завершення процесу оформлення спадщини, позивач вкотре звернулась до Любашівської районної державної нотаріальної контори Одеської області. Однак, державний нотаріус Котюжинська Л.Д. повідомила, що в поданих позивачем документах виявлені розбіжності, а саме: в Державному акті серії [NUMBER] та у Витягу з ДЗК спадкодавець записаний [PERSON], а у свідоцтві про смерть - [PERSON]. Крім цього, в Державному акті площа земельної ділянки складає 5,36 га, а у Витягу з ДЗК - 3,3609, а в експлікації земель-5,3609. За таких обставин, позивач позбавлений можливості оформити в нотаріальному порядку свої спадкові права на земельну ділянку. Позивач у судове засідання не з'явилася, але попередньо надала до суду заяву, в якій вказала, що вимоги позовної заяви підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити та розглядати справу без його участі. Представник відповідача Катерино-Платонівської сільської ради Ширяївського району Одеської області у судове засідання не з'явився, надавши суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення, просить суд розглядати справу за його відсутності. Третя особа: [PERSON] у судове засідання не з'явився, надавши суду заяву, в якій вказав, що не заперечує проти задоволення позовних вимог, просить суд розглядати справу за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, [INFO] року померла [PERSON] мати позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] видане Катерино-Платонівською сільською радою Ширяївського району Одеської області про що в Книзі реєстрації смертей від 11 липня 2008 року зроблено відповідний актовий запис № 13. Факт родинних відносин між позивачем та спадкодавцем підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 11.12.1967 року, в якому [PERSON] записана матір'ю позивача. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме на право власності на земельну ділянку площею 5,36 гектара, кадастровий номер - [NUMBER] яка розташована на [ADDRESS] право на яку посвідчено Державним актом серії [NUMBER], виданим 14.05.2001 року Катерино-Платонівською сільською радою Ширяївського району. На підставі поданої позивачем заяви про прийняття спадщини, після смерті її матері - [PERSON], Любашівською районною державною нотаріальною конторою Одеської області була заведена спадкова справа № 552/2008 року. В серпні 2018 року з метою завершення процесу оформлення спадщини, позивач вкотре звернулась до Любашівської районної державної нотаріальної контори Одеської області надавши відповідні документи. Однак, державний нотаріус Котюжинська Л.Д. листом від 29.08.2018 року № 1667/01-16 повідомила, що в поданих позивачем документах виявлені розбіжності, а саме: в Державному акті серії [NUMBER] та у Витягу з ДЗК спадкодавець записаний [PERSON], а у свідоцтві про смерть - [PERSON]. Крім цього, в Державному акті площа земельної ділянки складає 5,36 га, а у Витягу з ДЗК - 3,3609, а в експлікації земель-5,3609. [PERSON] син покійної [PERSON] та рідний брат позивача відмовився від належної йому за законом частки у спадщині, що підтверджується відповідною заявою складеною секретарем виконавчого комітету Катерино-Платонівської сільської ради Ширяївського району [PERSON], яка зареєстрована у реєстрі нотаріальних дій № 419. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Визначаючи наявність підстав для встановлення факту належності спадкодавцю описаного вище державного акту на право приватної власності на земельну ділянку в судовому порядку, суд виходить з положень п.6 ч. 1 і ч. 2 ст. 315 ЦПК про те, що суд розглядає справи про встановлення факту , зокрема, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; якщо від цього залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з роз'ясненнями, які містяться в пункті 1 та 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядається справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, від них залежить виникнення зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, можуть бути порушені в суді за заявами безпосередньо заінтересованих у цьому осіб. Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 20 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання прав на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до ст. 1225 ЦК України визначено, що спадкування права на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 3 ЦК України у якості засад цивільного законодавства визнано неприпустимість позбавлення права власності, судовий захист цивільного права здійснюється шляхом звернення до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав. Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 386 ЦК України визначено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Пленум Верховного Суду України в постанові № 20 від 22.12.1993 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» вказав, що судовий захист права приватної власності громадян здійснюється шляхом розгляду справ, зокрема, за позовами про визнання права власності на майно. Таким чином, позивач не може реалізувати своє право на спадкування майна спадкодавця та отримати свідоцтво про право власності на спадщину за законом на вищевказану земельну ділянку, як спадкоємець за законом, тому у відповідності до ст. 16 ЦК України суд може захистити цивільне право позивача шляхом винесення рішення про визнання за позивачем права на спадщину за законом.

Outcome: approved