Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме просить встановити те, що державний акт на право приватної власності на землю серії ОД № 06-814 виданий 24.06.19974р. Біляївською міською Радою народних депутатів, дійсно належить її померлому чоловіку, [PERSON] . В обґрунтування вимог посилається на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] ,\~який являвся власником вказаної вище земельної ділянки. При зверненні до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину заявниці було відмовлено, оскільки під час оформлення та видачі державного акту на вказану земельну ділянку, прізвище її чоловіка було помилково вказано, як « [PERSON] », замість правильного « [PERSON] », внаслідок чого виникли неузгодженості між документами, що посвідчують особу померлого та правовстановлюючим документом на землю, тому просить встановити факт належності її померлому чоловіку [PERSON] , правовстановлюючого документу, а саме державного акту на право власності на землю. Заявниця в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі та (а.с. 20). Заінтересована особа в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність (а.с.21). Судове рішення ухвалено за відсутності учасників справи. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так встановлено, що згідно Рішення Біляївської міської Ради народних депутатів від 14 грудня 1993 року № 42, [PERSON] , в приватну власність було виділено та передано земельну ділянку площею 0,084 гектарів на території Біляївської міської Ради з цільовим призначенням для індивідуального садівництва. 24 червня 1994 року Біляївською міською Радою народних депутатів на ім`я громадянина [PERSON] , було видано державний акт серії ОД № 06-814 на право приватної власності на вказану земельну ділянку (а.с.4). При складанні державного акту на право приватної власності на землю, Біляївською міською Радою народних депутатів було помилково вказано прізвище власника земельної ділянки, як « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] », як це зазначено в паспорті громадянина України. [INFO] [PERSON] \~помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 5). Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно. При зверненні до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину заявниці було відмовлено, оскільки під час оформлення та видачі державного акту на вказану земельну ділянку, прізвище її чоловіка було помилково вказано, як « [PERSON] », замість правильного « [PERSON] ». Згідно ст.\~257\~ЦК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Згідно з листом ВСУ «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення у відповідності з п.6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, що визначені в документі не збігаються з ім`ям по-батькові, прізвищам, місцем і часом народження цієї особи, визначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Факт належності померлому [PERSON] , державного акту на право приватної власності на землю від 24 червня 1994 року підтверджується наявністю у заявниці оригінала вказаного Державного акту, Актом передачі в приватну власність земельної ділянки наданої для ведення індивідуального садівництва від 20.04.1994р. (а.с.10), квитанціями на прийом податкових платежів від 18.07.2005р., 02.10.2008р., та від 03.07.2009р. (а.с. 12-14), витягом з Рішення №19 від 09.12.2010р. про зміну адреси (а.с.15), свідоцтвом про смерть [PERSON] (а.с.5). А також підтверджується паспортом громадянина України виданого на ім`я померлого, де його прізвище значиться, як « [PERSON] ». Таким чином суд приходить до висновку про те, що заява [PERSON] обґрунтована та підлягає задоволенню. На підставі ст. 315 ЦПК України,

Outcome: approved