Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вимогами ухвалити рішення, яким встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що заповіт померлої\~08\~квітня 2014\~року [PERSON],\~посвідчений 15\~лютого 2014\~року приватним\~нотаріусом Одеського\~міського нотаріального\~округу [PERSON]\~за реєстровим\~№ 42,\~був складений\~[PERSON] на\~користь заявниці\~[PERSON],\~[INFO],\~паспорт громадянина\~України КМ\~487623,\~виданий Київським\~РВ ОМУ\~УМВС України\~в Одеській\~області 24\~вересня 2007\~року,\~що зареєстрована\~за адресою:\~[INFO].В заяві [PERSON] вказала, що встановлення цього факту ій необхідно для оформлення спадщини за заповітом [PERSON] До судового засідання заявниця (її представник) не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що вимоги підпримує в повному обсязі. Заінтересована особа Третя Одеська\~державна нотаріальна\~конторадо судового засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, розгляд справи залишила на розгляд суду. Суд вивчив матеріали даної справи, оглянув матеріали цивільної справи Київського районного суду м. Одеси № 520/9829/14-ц і встановив наступне: 08 квітня 2014 року померла [PERSON] актовий запис про смерть №3807, вчинений 08 квітня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції. 15 лютого 2014 року [PERSON]Д, уклала заповіт на користь своєї онуки [PERSON], [INFO]. Заповіт нотаріально посвідчено і зареєстровано в реєстрі за № 42. [PERSON] в установлений законом строк надала нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Але нотаріус 26 лютого 2018 року постановою відмовив [PERSON] в видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом з тих підстав, що заявниця не надала документи, які безперечно підтверджують родинні відносини з спадкодавцею:що [PERSON] є онукою [PERSON], або що вказаний заповіт складений заповідачем на користь саме її [PERSON] Заявниця доводить, що встановити факт, що заповіт [PERSON] від 15 лютого 2014 року складено на користь саме її можливо тільки в судовому порядку. На момент народження заявниці (20 жовтня 1985 року) її батьки: мати - [PERSON] та батько [PERSON] (син заповідача [PERSON]) не були в зареєстрованому шлюбі, тому в її свідоцтві про народження Відділом ЗАГС Київського РИК м. Одеси у графі «Батьки» було вказано: мати - [PERSON]; Батько [PERSON] (ім?я та по баткові біологичного батька [PERSON], прізвище дівоче прізвище мати [PERSON]), що підтвержується витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини 1 статті 135 СК України від 13.01.2018р. за № 00019378874. 08 вересня 2007 року заявниця уклала шлюб та змінила прізвище на «Кузнєцова». [PERSON] (до шлюбу [PERSON]) в заяві стверджує, що спілкувалася з [PERSON] з раннього дитинства до дня смерті [PERSON] [PERSON] завжди визнавала та називала заявницю онучкою, [PERSON] мала добрі стосунки як з заявницею так і з її мамою [PERSON] Коли вона заявниця, стала дорослою, то допомогала [PERSON] і регулярно відвідувала її, при необхідності доглядала. На обгрунтовання своїх вимог заявниця посилалась на такі докази: свідоцтво про смерть [PERSON]; заповіт [PERSON] на користь [PERSON] від 15 лютого 2014 року; свідоцтво про народження; витяг з державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини 1 статті 135 СК України; свідоцтво про шлюб; фотографії, на яких зображено заявницю у разному віці разом з [PERSON]; постанову державного нотаріуса Третьої Одеської державної нотаріальної контори від 26 лютого 2018 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії; копію спадкової справи № 767/2014 до майна померлої 06 квітня 2014 року [PERSON]; копію рішення Київського районного суду м. Одеси від 20 грудня 2017 року по справі № 520/9829/14-ц за позовом [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] про визнання заповіту недійсним, яке набрало законної сили, і яким встановлено, що [PERSON] на момент укладення заповіту 15 лютого 2014 року за станом здоров'я розуміла значення своїх дій і могла ними керувати; матеріали цивільної справи № 520/9829/14-ц, при розгляді якої діти [PERSON] [PERSON] та [PERSON], підтверджували факт, що [PERSON] визнавала заявницю [PERSON] онукою та склала заповіт саме на користь заявниці [PERSON], [INFO]. Дослідивши надані заявником докази, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку\~окремого провадження\~розглядаються справи\~про встановлення\~фактів,\~якщозгідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. [PERSON] Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановлювати факти належності особі заповіту. Заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документу можуть подати спадкоємці померлої особи для оформлення спадкових справ. Факт, що підлягає встановленню, має юридичне значення, тому як від встановлення цього факту належить виникнення права у заявника на спадщину, що відкрилася після смерті [PERSON]. Встановлення даного факту не пов'язується з подальшим вирішенням спору про право. Заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документи, які посвідчують факт, що має юридичне значення. Чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. \~ \~ \~

Outcome: approved