Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на житло. Вимоги обгрунтовує тим, що вона з сином [PERSON] є власниками квартири (кімнати) по вул. П.Могили, 25/31 в м. Рівне, де зареєстровані його колишня дружина [PERSON] і їх спільна донька [PERSON] [INFO], але фактично не проживали і не проживають до тепер. За рішенням суду від 11 березня 2014 року шлюб між сином та [PERSON] розірвано, а відповідачка відмовляється добровільно знятися з реєстрації. Вказує, що відповідач на даний час за вказаною адресою не проживає. Позивач вказує, що реєстрація відповідача створює перешкоди у здійснення нею права власності та тягне додаткові витрати на утримання житла. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовільнити з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з'явилась, хоча належним чином повідомлялась про час, дату і місце проведення судових засідань. Надіслані на адресу відповідача, зазначену в позові та повідомленні судові повістки та копії документів, поверталися до суду не вручені відповідачу, так як вона по даній адресі не проживає. За фактичним місцем проживання відповідач була повідомлена про судове засідання, однак до суду не зявилась. За таких обставин суд, враховуючи згоду\~ позивача, прийшов до висновку, що справа може бути розглянута без участі відповідача, на підставі наявних у справі доказів, з постановлянням заочного рішення. Відповідно до\~ст.280 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України\~на підставі наявних у справі даних та доказів, за згодою позивача. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, що власниками квартири (кімнати) по вул. П.Могили, 25/31 в м. Рівне є [PERSON] та [PERSON] Юрієвич, що підтверджується витягом про державну реєстрацію від 09.09.2010 року. Рішенням Рівненського міського суду від 11 березня 2014 року по справі №569/235/14-ц шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Згідно ч.1ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У ч. 1ст.383 ЦК України встановлено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї. Вимогами ст.386 ЦК України передбачено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Як зазначено в ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до\~ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання»\~зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. Таким чином, судом встановлено, що факт реєстрації відповідача чинить перешкоди позивачеві в користуванні приміщенням, в зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved