Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до Берегівського районного суду з позовом до виконавчого комітету Свободянської сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно за адресою [ADDRESS]. Позов мотивований тим, що 25 грудня 1968 року тесть позивачки [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, укладеного між ним і Берегівським райфінвідділом, посвідченого виконавчим комітетом Свободянської сільської Ради депутатів трудящих Берегівського району Закарпатської області і зареєстрованого в книзі для запису нотаріальних дій за № 23, придбав житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (далі - Житловий будинок). [INFO] тесть помер. Після його смерті відкрилася спадщина на 1/2 частину зазначеного Житлового Будинку, яку успадкували за законом його дружина [PERSON] (свекруха позивачки) і його син [PERSON] (чоловік позивачки), по 13/32 і по 3/32 частинах відповідно. Інші спадкоємці, а саме: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], відмовилися від своїх часток у спадковому майні. Вищевказане підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 16 лютого 1979 року, виданим та посвідченим державним нотаріусом Берегівської державної нотаріальної контори Закарпатської області Папп С. Е. і зареєстрованим в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за № 558. Тоді ж свекруха позивачки оформила право власності на 1/2 частину Житлового Будинку, який був її з чоловіком спільною сумісною власністю, оскільки на момент його придбання тестем позивачки останній перебував у шлюбі з її свекрухою. Зазначена обставина підтверджується свідоцтвом про право власності на частку в спільному майні подружжя від 16 лютого 1979 року, виданим та посвідченим державним нотаріусом Берегівської державної нотаріальної контори Закарпатської області Папп С. Е. і зареєстрованим в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за № 124/1978. 12 вересня 1981 року позивачка уклала шлюб з [PERSON], який зареєстрували у виконавчому комітеті Свободянської сільської Ради народних депутатів Берегівського району Закарпатської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено відповідний актовий запис за № 24, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 12 вересня 1981 року. При реєстрації шлюбу вона обрала прізвище чоловіка. [INFO] померла свекруха позивачки. Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з 29/32 частки Житлового будинку, яке успадкував за законом її син [PERSON] (чоловік позивачки), який фактично прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. Таким чином, в результаті отримання у спадок 29/32 частки Житлового будинку від матері, чоловік позивачки, якому на той час вже належало 3/32 частки зазначеного Житлового будинку, став його єдиним і повноправним власником. [INFO] чоловік позивачки помер. Житловий Будинок, який залишився у спадок від нього, в рівних частинах успадкували вона та їх доньки - [PERSON] і [PERSON], які однак відмовилися від прийняття спадщини на користь позивачки. Останні подали до Берегівської державної нотаріальної контори Закарпатської області заяви про відмову від прийняття спадщини. Відтак, на сьогоднішній день Житловий Будинок повністю належить позивачці. У лютому 2014 року позивачка звернулася до Берегівської державної нотаріальної контори Закарпатської області для оформлення права на спадщину. Однак під час перевірки поданих мною документів було встановлено, що Житловий будинок не зареєстрований. Так, згідно довідки Комунального підприємства «Берегівське бюро технічної інвентаризації Берегівської районної ради» від 08 лютого 2014 року № 40, одноквартирний (садибний) житловий будинок по [ADDRESS] не зареєстрований. У з зв'язку з цим, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину та запропоновано звернутися до суду. Позивачка у судове засідання не з'явилась, і подала до суду заяву, в якій просила суд розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила позов задоволити. Відповідач - представник виконавчого комітету Свободянської сільської ради в судове засідання не з'явився, однак подали до суду заяву, в якій просять справу розглянути у їх відсутності, позовні вимоги визнають. Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою. Відповідач визнав позов в повному обсязі. Вважають вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, про що свідчить подана ними заява. Частиною 1 ст. 61 ЦПК України встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. У разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 174 ЦПК України). За відсутності будь-якого застереження, факт, визнаний сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, вважається встановленим. Тобто, визнання позову відповідачем, згідно ст. 61 ЦПК України, є обов'язковим для суду, оскільки обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. В судовому засіданні встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин, суд приймає визнання позову відповідачем у справі і з цих підстав задовольняє позов. Позовні вимоги доведені також матеріалами справи.

Outcome: approved