Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору дійсним та встановлення права власності на нерухоме майно. Просив визнати договір купівлі-продажу будинку по [ADDRESS] між нею та [PERSON] дійсним та визнати право власності на житловий будинок «А», веранду «а», сарай «Б», споруди № 1, 2 по [ADDRESS] за нею, посилаючись на те, що між нею та [PERSON] була укладена домовленість про те, що останній продає їй вищевказаний житловий будинок 10000 грн. та в подальшому оформляє документи на будинок, що підтверджується розпискою. В розписці також зазначено, що [PERSON] має оформити договір купівлі-продажу нотаріально до липня 2012 р. [PERSON] у вказаний строк свої зобов'язання за розпискою не виконав. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала, посилаючись на обставини, зазначені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав, підтвердивши обставини, зазначені в позові, крім того надав до суду ще одну розписку, в якій зазначив, що оскільки він не повернув позивачеві [PERSON] взяті в борг кошти до 01.04.2010 р., тому не заперечує проти визнання права власності на житловий будинок за позивачем [PERSON] Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази: копії розписки, технічного паспорту на житловий будинок та інші письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з таких підстав. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу [PERSON], матері відповідача [PERSON], належить житловий будинок по [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] взяв у борг у позивача [PERSON] 10000 грн. і обіцяв повернути до 01.04.2010 р. В разі неповернення пообіцяв розплатится будинком по [ADDRESS], про що надав відповідну розписку. Відповідач [PERSON] у вказаний строк свої зобов'язання за розпискою не виконав. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно абз.2 ч.1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ч.3 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оскільки між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] була укладена домовленість, проте відповідач [PERSON] не виконав своїх зобов'язань за розпискою, тому необхідно визнати договір купівлі-продажу дійсним, а за позивачем [PERSON] право власності на вищевказаний житловий будинок.

Outcome: approved