Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просила визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є власником квартири [ADDRESS]. Крім неї в даній квартирі зареєстровані [PERSON], [INFO] (бабуся), [PERSON], [INFO] (батько) та [PERSON], [INFO] (мати). [PERSON] у березні 2014 року виїхав зі спірної квартири, проживає окремо, місце знаходження його не відоме, з того часу з позивачем не підтримує стосунки. Перебування відповідача на реєстраційному обліку спричиняє позивачеві додаткові витрати на утримання житла, а також ускладнює реалізацію її права власності на квартиру. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду не відомі про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений. Враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу без участі відповідача на підставі наявних доказів. Зясувавши думку позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS]. Крім неї в даній квартирі зареєстровані [PERSON], [INFO] (бабуся), [PERSON], [INFO] (батько) та [PERSON], [INFO] (мати)) - довідка ОСББ «Орбіта» від 21.04.2016 р.). Відповідач з 2014 року проживає окремо, в утриманні квартири, оплаті послуг участі не приймає в ній не зявляється. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] підтвердила той факт, що відповідач більше року у вказаній квартирі не проживає, в її утриманні участі не приймає, особистих речей в ній немає. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно вимог ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Частиною 1 ст. 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до положення ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання членів їх сімей і мають право розпорядження цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Частиною 2 ст. 405 ЦК України визначено, що член сімї власника житла втрачає право користування житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Таким чином, належними та допустимими доказами було доведено те, що відповідач не проживає у квартирі позивача з 2014 року, сторони з того часу не спілкуються, а відтак [PERSON] втратив право користування зазначеною квартирою. Враховуючи викладене, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved