Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та пояснила, що вони з відповідачем з 05 лютого 2011 року перебували в зареєстрованому шлюбі. [INFO] у них народився син [PERSON]. Сімейне життя не склалось, рішенням Богородчанського районного суду від 31 липня 2012 року їх шлюб із [PERSON] розірвано. Малолітній син залишився проживати із нею. Відповідач грошей на його утримання не дає, а самостійно забезпечити дитину всім необхідним вона не спроможна. На придбання продуктів харчування, одягу, засобів гігієни та інших необхідних для сина речей потрібні значні кошти. Окрім того, дитина відвідує дитячий садок і всі витрати, пов'язані з оплатою за дошкільний заклад, також лягли на неї. Вважає, що [PERSON], який є молодою, здоровою, працездатною особою, періодично виїжджає на заробітки до Російської Федерації і отримує досить високий дохід, може сплачувати аліменти на утримання сина. У зв'язку з відсутністю у відповідача постійного місця праці, оскільки його заробіток має мінливий характер, просила визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі - 800 грн. щомісячно. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково. Пояснила, що її довіритель готовий сплачувати аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно. Сума, яку просить стягувати позивачка, є надто великою, зважаючи на те, що [PERSON] постійного місця праці не має, тимчасові заробітки достатнього доходу не приносять. Просила врахувати і той факт, що позивачка створила нову сім'ю. Заслухавши пояснення позивачки та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Встановлено, що з 05 лютого 2011 сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. [INFO] у них народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04 серпня 2011 року (а.с.3). Рішенням Богородчанського районного суду від 31 липня 2012 року шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано (а.с.4). Малолітній [PERSON] на даний час проживає з матір'ю. [PERSON] в добровільному порядку коштів на утримання дитини не дає. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст.184 Сімейного кодексу, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Суд вважає, що [PERSON] потребує коштів на утримання малолітнього сина і вправі вимагати стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, а [PERSON] може їх надавати. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини та платника аліментів, спроможність відповідача сплачувати аліменти в сумі, яку просить позивачка. При цьому суд приймає до уваги, що середньомісячна номінальна заробітна плата штатних працівників, зайнятих на підприємствах, в установах, організаціях, розташованих на території Богородчанського району Івано-Франківської області в 2013 році становила 3082 грн. Відповідно до п.7.13.1 Інструкції з організації примусового виконання рішень, саме з середньомісячної заробітної плати для відповідної місцевості розраховується розмір аліментів для боржників, які ніде не працюють. Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір. На підставі ст.ст. 180, 182, 184 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial