overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові зазначила, що 01жовтня 2015 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб у Ленінському відділі державної РАЦС Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 523. Від шлюбу повнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини припинені у зв'язку з втратою почуття взаємної любові, різних поглядів на спільне життя та сімейні відносини, несумісності характерів. Починаючи з вересня 2018 року сторони разом не проживають, шлюб носить формальний характер. Спір про розподіл сумісного майна подружжя між сторонами відсутній. В судовому засіданні позивачка на своїх позовних вимогах наполягала, просить шлюб розірвати. Відповідач позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечує, примирення не прагне. Розглянувши матеріали справи, оцінивши всі докази у сукупності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно до вимог статті 24 СК України шлюб гарантується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Статтею 55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 01 жовтня 2015 року у Ленінському відділі державної РАЦС Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 523 (а.с.4). Від спільного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя між подружжям не склалося через втрату почуття взаємної любові та різних поглядів на сімейне життя та сімейні відносини. Шлюбні відносини між сторонами припинені з жовтня 2018 року, на даний момент сторони разом не проживають, шлюб носить формальний характер, примирення не прагнуть. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, що говорить про її стійке волевиявлення на припинення сімейних відносин. Відповідач позов визнає, також просить шлюб розірвати, на примиренні не наполягає. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Перевіривши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію сторін, суд вважає, що їх сім'ю зберегти неможливо, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, у зв'язку з чим їхній шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові зазначила, що 05 грудня 2009 року між сторонами укладений шлюб, який був зареєстрований у Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинилися, у зв'язку з тим, що кожний має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю, кожний живе своїм життям, родина розпалася і не може бути збережена. Сторони спільне господарство не ведуть. Після розірвання шлюбу позивачка просить повернути дівоче прізвище «[PERSON]». До початку судового засідання позивачка подала заяву про розгляд справи за її відсутності на своїх позовних вимогах наполягає, просить шлюб розірвати. Відповідач до початку судового засідання подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, оцінивши всі докази у сукупності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно до вимог статті 24 СК України шлюб гарантується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Статтею 55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 05 грудня 2009 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №673 (а.с.8) Від спільного шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] які проживають разом з матір'ю. (а.с.9,10) Спільне життя між подружжям не склалося через втрату почуття взаємної любові та різним поглядом на спільне життя та сімейні відносини. Шлюбні відносини між сторонами припинені, шлюб носить формальний характер, примирення сторони не прагнуть. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, що говорить про її стійке волевиявлення на припинення сімейних відносин. Відповідач позов визнає, також просить шлюб розірвати. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Перевіривши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію сторін, суд вважає, що їх сім'ю зберегти неможливо, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, у зв'язку з чим їхній шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові зазначила, що 11 липня 2008 року між ними був укладений шлюб, зареєстрований у Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 320. З лютого 2015 року позивач та відповідач фактичного припинили шлюбні відносини, проживають окремо, між ними відсутнє взаєморозуміння, мають окремий бюджет, спільне господарство ними не ведеться. Поновити шлюбні стосунки та зберегти шлюб неможливо. Спору щодо поділу майна у подружжя не має, спільних дітей у сторін не має. Позивачка просить шлюб розірвати та залишити. Позивачка в судове засідання не зявилась, суду надала письмову заяву та просить справу розглядати за її відсутності, позов підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, також надав до суду письмову заяву в якій просить справу розглядати за його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, оцінивши всі докази у сукупності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно до вимог статті 24 СК України шлюб гарантується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Статтею 55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 11.07.2008 року Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 320. (а.с.7) З лютого 2015 року позивач та відповідач фактичного припинили шлюбні відносини, проживають окремо, між ними відсутнє взаєморозуміння. Поновити шлюбні стосунки та зберегти шлюб неможливо. Спору щодо поділу майна у подружжя не має, спільних дітей у сторін не має. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Перевіривши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію сторін, суд вважає, що сімю сторін зберегти неможливо, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, у звязку з чим їхній шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в позові зазначила, що 14 жовтня 2000 року був укладений шлюб з [PERSON], зареєстрований Відділом реєстрації актів громадського стану міської ради м. Запоріжжя, актовий запис №993. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. За останні роки спільне життя значно погіршилося, було втрачено взаєморозуміння, маємо різні погляди на життя та не маємо спільних інтересів. З лютого 2017 року проживання однією сімєю фактично припинено, а також припинені шлюбні відносини. Спільне господарство не ведеться. Після розірвання шлюбу залишити прізвище «Геланова». Представник за дорученням адвокат [PERSON] надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує у повному обсязі та просить розірвати шлюб. Відповідач в судове засідання не зявився, однак до початку судового розгляду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, оцінивши всі докази у сукупності, суд приходить до наступних висновків. Згідно до вимог статті 24 СК України шлюб гарантується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Статтею 55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 14 жовтня 2000 року Відділом реєстрації актів громадського стану Запорізької міської ради, актовий запис №993 (а.с.5). Від спільного шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження Серія 1-ЖС №023764 (а.с.6). Сімейне життя з відповідачем не склалося, було втрачено взаєморозуміння, у сторін різні погляди на життя та не мають спільних інтересів. З лютого 2017 року проживання однією сімєю фактично припинено та були припинені шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Перевіривши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію сторін, суд вважає, що сімю сторін зберегти неможливо, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, у звязку з чим їхній шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові зазначила, що 22 вересня 1990 року виконкомом Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області зареєстровано шлюб між нею та [PERSON], актовий запис №15. Шлюбні відносини між сторонами припинені через втрату почуття взаємної любові, не сумісності поглядів на життя та сімейні відносини. Шлюб носить формальний характер. За таких обставин позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, на розірванні шлюбу наполягає. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Причини неявки у судове засідання відповідач не повідомив, відзив не надав. Заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надавав. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Розглянувши матеріали справи, оцінивши всі докази у сукупності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до вимог статті 24 СК України шлюб гарантується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Статтею 55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 22 вересня 1990 року виконкомом Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області, актовий запис №15. (а.с.6) Спільне життя між подружжям не склалося через різні погляди на життя. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені давно. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, що говорить про її стійке волевиявлення на припинення сімейних відносин. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Перевіривши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію позивачки, яка наполягає на розірвані шлюбу, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки сім'ю сторін зберегти неможливо, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивачки, у зв'язку з чим їхній шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові зазначила, що 26 листопада 2005 року було зареєстровано шлюб між нею та [PERSON], актовий запис №808. Від спільного шлюбу мають доньку: [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалось через протилежний світогляд та несумісність характерів, почуття любові та взаємоповаги давно втрачено. Спільного господарства не ведуть, проживають окремо один від одного. Шлюб носить формальний характер. Позивачка в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, на розірванні шлюбу наполягає. Відповідач у судове засідання повторно не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Причини неявки у судове засідання відповідач не повідомив, відзив не надав. Заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надавав. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Розглянувши матеріали справи, оцінивши всі докази у сукупності, суд приходить до наступних висновків. Статтею 55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 26 листопада 2005 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції України, актовий запис №808, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЖС № 011513. (а.с.4) Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO], яка проживає з матірю. (а.с.7) Спільне життя між подружжям не склалося через різні погляди на життя, несумісністю характерів. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, що говорить про її стійке волевиявлення на припинення сімейних відносин. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Перевіривши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію позивачки, яка наполягає на розірвані шлюбу, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки сімю сторін зберегти неможливо, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивачки, у звязку з чим їхній шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 704,80 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові зазначила, що 27 травня1989 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб у відділі ЗАГС міськвиконкому м. Запоріжжя, актовий запис №1179. Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина: [PERSON], [INFO] Шлюбні відносини сторін припинені у звязку з втратою почуття взаємної любові, різних поглядів на спільне життя та сімейні відносини, шлюб носить формальний характер. Спору про майно не має. До початку судового засідання позивачка подала заяву про розгляд справи за її відсутності на своїх позовних вимогах наполягає, просить шлюб розірвати. Відповідач до початку судового засідання подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує, примирення не прагне. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, оцінивши всі докази у сукупності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно до вимог статті 24 СК України шлюб гарантується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Статтею 55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 27 травня1989 року відділом ЗАГС міськвиконкому м. Запоріжжя, актовий запис №1179 (а.с.32). Від спільного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя між подружжям не склалося через втрату почуття взаємної любові та різним поглядом на спільне життя та сімейні відносини. Шлюбні відносини між сторонами давно припинені, шлюб носить формальний характер, примирення не прагнуть. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, що говорить про її стійке волевиявлення на припинення сімейних відносин. Відповідач позов визнає, також просить шлюб розірвати, примирення сторони не прагнуть. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Перевіривши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію сторін, суд вважає, що їх сімю зберегти неможливо, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, у звязку з чим їхній шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

[PERSON]. звернулась до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові зазначила, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 01 вересня 1973 року і проживала з ним до жовтня 2017 року. Від шлюбу є діти, які вже дорослі. Спільне життя не склалось, у звязку з різними поглядами на життя та ведення господарства. Шлюбні відносини припинені з 2010 року. Спільне господарство не ведеться. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі, спору про поділ майна не має. Позивачка просить розірвати шлюбу. В судовому засіданні позивачка підтримала свій позов та просила його задовольнити, примирення не прагне. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та просив відмовити позивачці у задоволені позову. Вважає , що шлюб ще можна зберегти. Розглянувши матеріали справи, оцінивши всі докази у сукупності, суд приходить до наступних висновків. Згідно до вимог статті 24 СК України шлюб гарантується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Статтею 55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 01 вересня 1973 року селищною радою [PERSON] м. Єнакієво Донецької області, актовий запис №100, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія І-НО №429859 виданого 01.09.1973р. (а.с.3) Спільне життя між подружжям не склалося через втрату почуття взаємної любові та різним поглядом на спільне життя та сімейні відносини. Шлюбні відносини між сторонами припинені у жовтня 2017 року, шлюб носить формальний характер, примирення позивачка не прагне. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, що говорить про її стійке волевиявлення на припинення сімейних відносин. Відповідач позов не визнає. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Перевіривши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію сторін, суд вважає, що їх сімю зберегти неможливо, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, у звязку з чим їхній шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved