Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить збільшити стягувані за рішенням суду із [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], з 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до ј частини заробітку(доходу) ,але не менше 100% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця та провадити до повноліття дитини. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем до 2017 року та мають спільну доньку - [PERSON] ,яка на даний час проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Крім неповнолітньої доньки [PERSON] , позивачка утримує дітей від першого шлюбу: неповнолітню доньку [PERSON],[INFO] ,повнолітнього сина [PERSON] , [INFO], який навчається у ВНЗ . Позивачка посилається на те, що у відповідача на даний момент з'явилося офіційне місце роботи та покращився майновий стан ,про це вона дізналася від нього самого. На момент стягнення аліментів за судовим наказом ,у 2017 році, у відповідача не було постійного місця роботи. Отже, на даний час відповідач має змогу сплачувати аліменти у більшому розмірі, адже з моменту стягнення аліментів дівчинка підросла, збільшилися потреби на її утримання. 05 лютого 2019 року відповідачем надано відзив на позовну заяву ,в якому заперечує проти задоволення позову,посилаючись на те,що сплачує аліменти у визначеному раніше судом розмірі відповідно до судового наказу від 13 листопада 2017 року , а інколи навіть і у більшому,та не ухиляється від утримання доньки. Зазначає, що його середньомісячна заробітна плата становить 1317 грн., в той час як доходи позивачки значно більші ,ніж у нього. Мешкає з батьками похилого віку та надає їм допомогу . 06 лютого 2019 року позивачем надано відповідь на відзив, в якій звертає увагу на те,що відповідач сплачує аліменти несвоєчасно, життям доньки не цікавиться ,а його посилання на те, що сплачує аліменти у більшому розмірі ,ніж визначено судом,безпідставні,оскільки такі переплати виникають саме через несвоєчасність платежів. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги повністю ,зазначивши,що виховує трьох дітей, двоє з яких від першого шлюбу,а донька [PERSON] є їх спільною дитиною з відповідачем. За судовим наказом з відповідача було стягнуто аліменти у розмірі 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця до її повноліття . З моменту стягнення аліментів дівчинка підросла, збільшилися потреби на її утримання . Відповідач отримав постійну роботу в м. Києві та має зарплату не нижче 7-8 тисяч гривень на місяць, інших утриманців не має, отже ,може сплачувати аліменти в розмірі 2000 гривень на місяць. Позивач наполягає, що надана відповідачем довідка про отримання мінімальної заробітної плати, вочевидь, не відповідає дійсності. З огляду на зміни у законодавстві,з 28 серпня 2018 року аліменти повинні бути не нижче 100% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, позивачка бажає збільшити розмір аліментів та стягнути із [PERSON] аліменти у розмірі ј частини доходу відповідача,але не 100% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . Відповідач під час судового розгляду позов не визнав,зазначив,що вже сплачує аліменти на доньку [PERSON] у визначеному за рішенням суду розмірі,а інколи й у більшому. Має постійне місце роботи та отримує мінімальну заробітну плату, інших доходів в нього немає. Вважає, що надає достатню допомогу на утримання доньки. Крім того,зазначає,що доходи позивачки значно більші від його доходів. Вивчивши надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Сторони перебували у шлюбі з 03 червня 2015 року , який рішенням Олександрівського районного суду Донецької області від 27 листопада 2017 року було розірвано. Відповідно до свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 01 грудня 2015 року, вони є батьками неповнолітньої доньки -[PERSON] (а.с.4). За судовим наказом № 240/607/17 від 13 листопада 2017 року, виданим суддею Олександрівського районного суду Донецької області із [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,починаючи стягнення з 27 вересня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. а.с.8 Позивачка працює в ТОВ «Донбас» головним бухгалтером , середній заробіток становить 10398,33 грн., що підтверджується наданою довідкою №60 від 07 листопада 2018 року. а.с.10 Відповідач працює у ТОВ «Сіті Грін» вантажником , його заробіток дорівнює розміру мінімальної зарплати . а.с.45-48 Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст. ст. 183, 184 СК України. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках передбачених цим Кодексом. За ч.2 ст.182 СК України,розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд приймає до уваги, що ,відповідно до довідки Олександрівської селищної ради № 02-31/1562 від 07 .11.2018р., позивачка має наступний склад сім'ї: доньки: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], син [PERSON] [INFO]. Таким чином, позивачка утримує двох неповнолітніх дітей та повнолітнього сина, який перебуває на навчанні. Враховуючи матеріальний стан відповідача ,як змінився з моменту винесення судового наказу - [PERSON] працевлаштувався, ,на відміну від позивачки, він не має на утриманні інших осіб, має задовільний стан здоров'я, суд вважає відповідача спроможним сплачувати аліменти на доньку [PERSON] у збільшеному розмірі - 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття ,з урахуванням вимог ч.2 ст.182 СК України. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави .

Outcome: partial