Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення сином [PERSON], [INFO], трирічного віку, так як відповідач не бажає надавати допомогу добровільно. Свої вимоги мотивувала тим, що вона з 27.11.2015 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] За час шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, в наслідок чого вони перестали вести спільне господарство та стали проживати окремо. Син проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги ні на утримання сина, ні на її утримання в добровільному порядку не надає. На даний час вона перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідач є здоровим, працездатним, має змогу забезпечити її матеріально на час перебування у відпустці по догляду за дитиною, а тому просить суд стягнути з відповідача на її користь на своє утримання аліменти в розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходів) до досягнення сином трирічного віку. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала суду заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутність, заявлені позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, не заперечувала проти винесення по справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, однак в судове засідання не зявився. На підставі ч.6 ст.128 ЦПК України судова повістка надсилалась разом з копіями відповідних документів разом з розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення. На адресу суду надійшло поштове повідомлення з відміткою про отримання відповідачем повідомлення разом з копіями відповідних документів. Судова повістка надсилалась відповідачу в порядку, передбаченому п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, на адресу місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку. Враховуючи вказані факти, згоду позивача, суд вважає за можливе у відповідності до ч. 4\~ст. 223 ЦПК України\~постановити заочне рішення, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. В порядку ст.280 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів та неявки відповідача в судове засідання без поважних причин, хоча відповідач був повідомлений про дату та час судового засідання належним чином. Відповідно до \~ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»,\~\~ ч.1ст.6\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд\~ його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain). Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»). У звязку з неявкою в судове засідання учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, судом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, на підставі наданих доказів по справі, встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм спірні правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON], перебували в зареєстрованому шлюбі з 27.11.2015 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ЖД №244474, виданим 27.11.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Роздільнянському району Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, на підставі актового запису №331. (а.с.2) Від спільного життя мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖД №464678, виданим 15.04.2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Роздільнянському району Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеські області, на підставі актового запису №172. (а.с.3) Згідно довідки виконавчого комітету Роздільнянської міської ради Одеської області №5035 від 22.10.2018 року [PERSON] зареєстрована [INFO], разом з нею проживає син [PERSON], [INFO], чоловік [PERSON] за вказаною адресою не мешкає. Дитина проживає разом з матірю та знаходиться на її утриманні. (а.с.4) На теперішній час [PERSON] знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною, яка не досягла трирічного віку, та не має змоги працювати та забезпечувати себе і дитину. Таким чином між сторонами виник спір, який витікає зі шлюбно-сімейних відносин щодо надання утримання матері дитини до досягнення нею трирічного віку. Дані спірні правовідносини регулюються наступними нормами права. Статтею 75 СК України, передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 76 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. Статтею 84 СК України, передбачено право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини: дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду . Згідно зі ст.\~182.\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Ст. 191 ч. 1 СК України, передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів в їх сукупності. Суд, дослідивши надані по справі докази, давши оцінку законності заявлених позовних вимог, прийшов до висновку про задоволення позову [PERSON] з наступних підстав. Суд вважає, що у позивача виникло право на отримання від відповідача аліментів, так як позивачка виховує малолітню дитину віком до трьох років, батьком якої є відповідач і право на це утримання вона має до квітня 2019 року. Суд вважає, що розмір цього утримання повинен становити ? частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, починаючи з 23.10.2018 року до 11.04.2019 року, тобто до досягнення сином [PERSON], [INFO], трирічного віку. На підставі\~ст.141\~ЦПК України з\~[PERSON] підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 704,80 грн, так як позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674. На підставі ст.ст.75, 76, 84 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved