Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] у розмірі 500 грн. на кожну дитину, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дітьми повноліття. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 14 березня 2003р. Від даного шлюбу мають спільних дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Рішенням Генічеського районного суд Херсонської області від 16 жовтня 2014р. шлюб між сторонами розірвано, діти залишилися проживати з матірю. Оскільки відповідач не приймає участі у вихованні дітей, добровільно матеріальну допомогу не надає, просить стягнути на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі по 500 грн. щомісяця на кожну дитину, починаючи з 23 вересня 2015 року. У судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги, просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений шляхом направлення поштового повідомлення, а тому суд вважає за можливе згідно ст. ст.224, 226 ЦПК України провести заочний розгляд даної справи. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Генічеського районного управління юстиції у Херсонській області зроблено актовий запис №2. Від спільного проживання мають двох малолітніх доньок [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 16 жовтня 2014р., яке набрало законної сили, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після розлучення, діти проживають разом з матір'ю та перебувають на її утриманні. Відповідач не приймає участі у вихованні, проживає окремо. Оскільки відповідач в добровільному порядку не бажає надавати допомогу на утримання їх доньок, тому позивач звернулась до суду з відповідним позовом. Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України). Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Зважаючи на ті обставини, що діти проживають разом з матірю, а таким чином знаходиться на її утриманні, то відповідач як батько дітей, що проживає окремо від сімї зобовязаний також нести відповідні витрати щодо утримання своїх дітей у відповідності до ст. 183 Сімейного кодексу України. Вирішуючи спосіб виконання відповідачем обов'язку утримувати дітей та визначаючи розмір аліментів, суд враховує, що відповідач є працездатною особою, жодних доказів, які б унеможливлювали сплату ним аліментів суду не надано, а тому суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у розмірі 500 грн., щомісячно на кожну дитину, починаючи з 23 вересня 2015 року і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 487 грн. 20 коп., оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved