Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовною заявою, де просить стягнути із відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, позивач просить стягнути із відповідача аліменти також на її утримання, у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною трирічного віку. Свої вимоги позивач обґрунтувала тим, що із відповідачем з 26 липня 2014 року перебуває у зареєстрованому шлюбі і являються батьками [PERSON], [INFO]. На даний час вони із чоловіком проживають окремо, при цьому малолітня донька мешкає разом із нею, як матір'ю, перебуваючи на повному її утримані. На даний час вона (позивач) не працює, здійснюючи догляд за дитиною, якій не виповнилось трьох років. При цьому, відповідач добровільно не надає належної і достатньої матеріальної допомоги ні на її утримання, ні на утримання дитини. Позивач, у судове засідання не з'явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. При цьому, остання надала заяву про розгляд справи за її відсутності, із вказівкою на підтримання позовних вимог у повному обсязі. Відповідач про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином у судове засідання не з'явився. Від представника відповідача [PERSON], що діє на підставі договору про надання правової допомоги та представництво інтересів в суді, надійшло письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності та його довірителя. Також у клопотанні зазначено про часткове визнання позову. Так, не заперечуючи проти стягнення із відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини, вказується на невизнанні вимог щодо стягнення аліментів на утримання дружини. При цьому, зазначенно, що шлюб між сторонами розірвано і сплачувати аліменти на утримання колишньої дружини [PERSON] не зобов'язаний, оскільки це не передбачено чинним законодавством. Повно, всебічно та об'єктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню за таких підстав. Сторони знаходилися у шлюбі зареєстрованому 26 липня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Жовтоводського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що складено відповідний актовий запис №147 (а.с.5). При цьому, рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 12 червня 2017 року він розірваний. [PERSON] та [PERSON] являються батьками малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження останньої (а.с.6) Малолітня дитина сторін проживає разом із матір'ю, знаходячись на утриманні останньої, що підтверджується довідкою ЖРЕД «Нова» (а.с. 12). При цьому, саме позивач займається доглядом і вихованням доньки, піклується про неї. Відповідач, являючись батьком дитини, належної матеріальної допомоги на утримання дружини із якою проживає донька, що не досягла трирічного віку, як і на утримання самої дитини не надає. За таких обставин, [PERSON]просить стягнути із відповідача аліменти на своє утримання до досягнення донькою трирічного віку, а також аліменти на утримання малолітньої доньки до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів або домовленістю між батьками. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). При цьому, статтею 75 СК України, встановлено обов'язок дружини, чоловіка матеріально підтримувати один одного. Відповідно ч.2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу, також і в разі розірвання шлюбу, що передбачено ч.ч. 4, 6 ст. 84 СК України. Таким чином письмові доводи представника відповідача, щодо відсутності обов'язку утримання дружини після розірвання шлюбу є безпідставними. Встановивши, що сторони перебували у шлюбі, від якого мають одну малолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], проте відповідач коштів на утримання матері своєї дитини , як і безпосередньо дитині не надає суд зважає на положення ч. 2 ст. 84 та ч. 2 ст. 85, ст. 180, ст.181 СК України, які є спеціальними до виниклих між сторонами за цим позовом правовідносин, та відповідно до закону у даному випадку право на утримання не залежить від того, чи працює особа, та від її матеріального стану. При ухваленні рішення для суду є визначальним те, що донька [PERSON] не досягла трьох років, мешкає разом із матір'ю, матір дитини нею опікується, при цьому батько не забезпечує її матеріально. Згідно ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, якщо це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищевикладене те, що позивач позов підтримує, а відповідач визнає частково, відсутні дані стосовно незадовільного стану здоров'я відповідача чи знаходження на його утриманні інших дітей або непрацездатних членів сім'ї, яких він зобов'язаний утримувати, а також ненадання ним достатньої матеріальної допомоги на утримання малолітньої дитини [PERSON], що знаходяться на утриманні позивача, відсутність даних про матеріальне становище відповідача, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково, стягнувши із [PERSON]на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. При цьому, суд вважає справедливим та співмірним визначити розмір стягуваних аліментів на утримання позивача до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача до досягнення донькою [PERSON] трьох років. Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 640 грн.

Outcome: partial