Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-22 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовом про визнання права власності, в якому вказує, що бабі [PERSON] належали земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,3205 га. та 1,1648 га. на території [PERSON] сільської ради на підставі державних актів. 20 березня 2006 року [PERSON] склала заповіт, згідно якого заповіла [PERSON] все належне майно. [INFO] [PERSON] померла. Державні акти втрачено, підтверджується оголошенням в газеті «Свобода». [PERSON] звернулась до нотаріуса для оформлення права власності на спадкове майно, їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Просить визнати за нею право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,3205 га. та 1,1648 га. на території [PERSON] сільської ради Козівського району, належали [PERSON] на підставі державних актів. В судове засідання позивачка не з'явилась, подала клопотання, в якому позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Справу просить розглядати за її відсутності без застосування технічних засобів. Відповідач [PERSON] сільська рада в судове засідання подала відзив на позов, згідно якого позовні вимоги [PERSON] визнає, не заперечує проти їх задоволення, просить справу розглядати за їх відсутності. Суд, приймаючи до уваги клопотання позивачки, відзив на позов відповідача, дослідивши матеріали справи, надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, підтверджується наявними у справі доказами, [PERSON] належали земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,3205 га. та 1,1648 га. на території [PERSON] сільської ради на підставі державних актів серії [NUMBER] та серії [NUMBER] від 27 березня 2008 року, підтверджується витягами з ДЗК №НВ-6102366042016 та №НВ-6102366082016 від 21 квітня 2016 року (а.с.8-9). 20 березня 2006 року [PERSON] склала заповіт, згідно якого заповіла [PERSON] все належне майно (а.с.3). [INFO] [PERSON] померла, підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.2). Згідно довідок [PERSON] сільської ради №258 та №259 від 17 травня 2016 року, з [PERSON] на час смерті постійно проживали та були зареєстровані онука [PERSON], правнуки [PERSON], [PERSON], праправнука [PERSON] (а.с.5). Державні акти на право приватної власності на землю серії [NUMBER] та серії [NUMBER] від 27 березня 2008 року втрачені, підтверджується оголошенням в газеті «Свобода» №45 від 10 червня 2016 року (а.с.7). [PERSON] звернулась до нотаріуса для оформлення права власності на спадкове майно, їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, підтверджується відмовою нотаріуса №405/01-16 від 09 червня 2016 року (а.с.6). Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно ч.1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно ст.1268 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Оскільки визнання позову не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності слід задовольнити. На підставі викладеного

Outcome: approved