Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-17 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті своєї матері [PERSON], померлої [INFO]. Заяву мотивувала тим, що на момент смерті [PERSON] нікого з близьких та рідних крім позивачки не залишилось. 12.04.2016 року приватним нотаріусом Сопків З.І. було посвідчено заповіт, яким [PERSON] на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: все належне їй рухоме та нерухоме майно заповідає дочці [PERSON]. Позивачка фактично проживала та здійснювала догляд за матір'ю в [ADDRESS], хоча не була зареєстрована за вказаною адресою. Через скрутне матеріальне становище позивачкою не було вчасно одано заяву про прийняття спадщини після смерті матері, для оформлення спадщини вона звернулась тільки у грудні. Однак їй було відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини у зв'язку із пропуском встановленого законом шестимісячного строку для її прийняття. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву за змістом якої просила розгляд справи проводити без її участі. Позовні вимоги підтримала з мотивів викладених в позовній заяві, просила позов задовольнити, проти заочного розгляд у справи не заперечила. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляд у справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від [INFO], виданого Виконавчим комітетом Микитинецької сільської ради Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області [PERSON] померла [INFO] (а.с.6). За даними свідоцтва про народження позивача, її матір'ю записано [PERSON] (а.с.7). Згідно довідки виконавчого комітету Микитинецької сільської ради Івано-Франківської міської ради від 28.12.2018 року № 874, до моменту смерті [PERSON] була зареєстрована одна за адресою: [ADDRESS]. З нею проживала без реєстрації та здійснювала догляд дочка [PERSON] (а.с.11). Як вбачаться із заповіту складеного 12.04.2016 року, все своє рухоме та нерухоме майно [PERSON] на випадок своєї смерті заповідає своїй дочці [PERSON] (а.с.12). 06 грудня 2018 року позивачка звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, але листом від 07.12.2018 року приватний нотаріус Павлінський В.Д. відмовив їй у видачі свідоцтва про прийняття спадщини,оскільки позивачкою пропущено строк для подання заяви про прийняття спадщини та на час смерті позивачка не проживала з померлою (а.с.14) Строк на подачу заяви у нотконтору позивач пропустила з поважних причин, оскільки перебувала у скрутному матеріальному становищі та вважала, що проживала з матір'ю на час смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом шестимісячного строку не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Однак, положенням ч. 3 цієї ж статті визначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, враховуючи що позов не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про наявність підстав длявизначення [PERSON] додаткового строку, достатнього для подання нею заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Позивачку ухвалою суду від 02 січня 2019 року звільнено від сплати судового збору. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача слід стягнути 704 гривні 80 коп. судового збору на користь держави. На підставі наведеного, відповідно до ст. 1272 ЦК України,

Outcome: approved