Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до Новоайдарського районного суду з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що рішенням Жовтневого районного суду м. Луганська від 09.06.2010 року відповідача [PERSON] позбавлено батьківських прав щодо його сина [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] була призначена опікуном над [PERSON] За цим же рішенням з відповідача [PERSON] стягнуто аліменти на користь позивача [PERSON] у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання [PERSON] [INFO]. На даний час матеріальний стан відповідача змінився, він офіційно не працевлаштований, має нерегулярний дохід. На підставі викладеного позивач звернулась з позовом за захистом своїх прав про зміну способу стягнення аліментів. Позивач - [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Луганська від 09.06.2010 року відповідача [PERSON] позбавлено батьківських прав щодо його сина [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] була призначена опікуном над [PERSON] За цим же рішенням з відповідача [PERSON] стягнуто аліменти на користь позивача [PERSON] у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання [PERSON] [INFO] (а.с. 8-9). На підставі викладеного позивач звернулась з позовом про зміну способу стягнення аліментів за захистом своїх прав. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Як встановлено судом, рішенням Жовтневого районного суду м. Луганська з відповідача стягнуто аліменти з 17 березня 2009 року у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. З часу ухвалення рішення та до цього часу матеріальний стан відповідача змінився, він офіційно не працевлаштований, має нерегулярний дохід. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Значне погіршення або покращення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення або збільшення розміру аліментів. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України, за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). У спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). З даного приводу Верховний суд України висловив свою правову позицію у постанові від 05.02.2014р. по справі №6-143цс13 в якій вказав: з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Судовим розглядом встановлено, що дитина знаходиться на вихованні та утриманні позивача. Оскільки з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів з відповідача, та до цього часу матеріальний стан відповідача змінився, він офіційно не працевлаштований, має нерегулярний дохід, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечував. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. На підставі ст. ст. 180, 181, 182, 183, 184, 192 СК України,

Outcome: approved