Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позов мотивовано тим, що 27.04.2010 року сторони зареєстрували шлюб. Подружнє життя у сторін не склалося і рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 16.12.2013 року шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу у сторін народилась малолітня дитина син [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу залишився проживати з позивачем. Припиняючи подружні відносини, сторони домовились про добровільне виконання відповідачем своїх обовязків щодо утримання дитини, однак відповідач не бере участі в утриманні дитини. Відповідач є здоровою людиною працездатного віку. Він являється приватним підприємцем, займається продажем мобільних телефонів, і має достатньо високий дохід. Інших утриманців у відповідача не має. Просить стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітнього сина [PERSON], 30.10.2010р.н. в твердій грошовій сумі в розмірі 2000грн., щомісячно, починаючи з дати подання позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. 18.06.2015 року позивач уточнила позовні вимоги та просила стягнути аліменти в розмірі 600 грн. В судовому засіданні позивач уточнені позовні вимоги підтримала за обставин викладених в ньому, просила позов задовольнити. Відповідач та його представник в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнали, не заперечували щодо його задоволення. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову, з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 16.12.2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.3). Згідно свідоцтва про народження батьками [PERSON], 30.10.2010року народження є [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). Відповідно до довідки виконавчого комітету Дашівської селищної ради Іллінецького району Вінницької області №761 від 05.03.2015 року [PERSON] зареєстрована та проживає а [INFO] до складу її сімї входить: син [PERSON], [INFO] (а.с.5). В частині 3 статті 181 СК України зазначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку. Згідно положень ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. ст. 180,181 ч.3 СК України, батьки зобовязанні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються у частці від доходу одного з батьків і (або) у твердій грошовій сумі, що визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182ч.2 СК України. Обставин, які б доводили необхідність звільнення відповідача від обовязків утримувати дитину, судом не встановлено. Добровільно надавати допомогу він не бажає. Враховуючи викладене, зважаючи на положення ст.ст. 141,180-182 СК України, зокрема про солідарний обовязок батьків на утримання неповнолітньої дитини та те, що відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги дитині, суд вважає, що з відповідача слід стягувати на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина в твердій грошовій сумі в розмірі 600 гривень, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.03.2015року та до досягнення дитиною повноліття. Зважаючи на те, що позивач була звільнена від сплати судового збору, дані витрати, згідно ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави. Згідно ст. 84 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 300грн. Відповідно до ст. 367 ЦПК України, рішення суду щодо стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. На підставі викладеного та

Outcome: approved