Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-16 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до Миролюбівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. В обгрунтування своїх вимог вказує на те, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на майно - житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] . Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] були його дочка [PERSON] та син [PERSON] , які вступили в управління та володіння спадковим майном у рівних частках по 1/2 частині. [INFO] помер [PERSON] та позивачка як спадкоємець другої черги законом прийняла спадщину. Постановою приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Чопик І.Я. про відмову у вчиненні нотаріальної дії №13/02-31 від 16.01.2020 року позивачу було відмовлено у видані свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа на житловий будинок та не доведено факт родинних стосунків [PERSON] із [PERSON] . З врахуванням наведеного, просить суд позовні вимоги задовольнити. Представник позивача [PERSON] - адвокат Гриців О.Я. у судове засідання не з`явилась, однак подала суду заяву про розгляд справи у відсутності позивача, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Представник відповідача Миролюбівської сільської ради в судове засідання не з`явився, однак подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав повністю. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: [INFO] помер [PERSON] , про що Тернопільським міським відділом державної РАЦС Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області 08 жовтня 2019 року видане повторне свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Також, [INFO] помер [PERSON] , про що Миролюбівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області 01 жовтня 1996 року видане свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Постановою приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Чопик І.Я. №13/02-31 від 16.01.2020 року, де була заведена спадкова справа за №188/2019 після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок та не доведено факт родинних стосунків [PERSON] із [PERSON] . Згідно довідки № 104 від 07.02.2020 року, виданої виконкомом Миролюбівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, по [ADDRESS] станом на 01.07.1990 рік числиться робітничий двір за [PERSON] , який помер [INFO] . За матеріалами бюро станом на 01.01.2013 року, житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по [ADDRESS] , зареєстровано за головою колгоспного двору [PERSON] на підставі свідоцтва на право особистої на житловий будинок, виданого Тернопільською районною радою 30.07.1990 року та записано в реєстрову № 1 за реєстровим № 22 (довідка № 1439 від 30.10.2019 року Тернопільського районного госпрозрахункового БТІ). Згідно Інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна №1447 від 01.11.2019 року виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, по обліку бюро будинковолодіння [ADDRESS] рахується за [PERSON] . З технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , виданого 23.10.2019 року, вбачається, що житловий будинок споруджений 1962 року, підвал споруджений 1962 року, прибудова споруджена 1963 року, хлів споруджений 1965 року, підвал споруджений 1965 року, літня кухня споруджена 1972 року, підвал споруджений 1972 року, тамбур споруджений 1978 року, вбиральня споруджена 1978 року, господарська будівля споруджена 1991 року. Згідно довідки № 90 від 04.02.2020 року, виданої Виконкомом Миролюбівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, по [ADDRESS] на час смерті [PERSON] , який помер [INFO] у вищевказаному житловому будинку разом з померлим були зареєстровані та проживали: [PERSON] - дочка, [PERSON] - зять (помер), [PERSON] - онука, [PERSON] - син. Крім того, згідно довідки № 91 від 04.02.2020 року, виданої Виконкомом Миролюбівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, [PERSON] , який помер [INFO] на час смерті був зареєстрований та проживав по [ADDRESS] , разом з померлим були зареєстровані та проживали: [PERSON] - сестра, [PERSON] - чоловік сестри, [PERSON] - племінниця. Судом встановлено, що померлий [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] є батьком [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] , яке видане повторно Тернопільським міськрайонним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, 08.10.2019 року, свідоцтвом про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , яке видане Нараївською сільською радою Бережанського району Тернопільської області, 14.02.1987 року та Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 СК України № 00025457920 про народження [PERSON] , [INFO] . Із досліджених письмових доказів встановлено, що розбіжності в написанні прізвища та по батькові брата позивача « [PERSON] » та « [PERSON] » і « [PERSON] » та « [PERSON] » у Витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України і свідоцтві про смерть [PERSON] , носять лише формальний характер, враховуючи збіг інших даних, що стосуються даної особи. Відповідно до прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року (пункти 4, 5), Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Зважаючи на те, що [PERSON] помер [INFO] та [PERSON] помер [INFO] , правовідносини щодо спадкування після їх смерті регулюються нормами ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ч. 2 ст. 524ЦК УРСР 1963 року, спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. За нормами ст. 529 ЦК УРСР 1963 року, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Згідно із ст.ст. 548-549 ЦК УРСР 1963 року, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст. 553 ЦК УРСР 1963 року, спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається. Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу). Враховуючи те, що [PERSON] заповіту щодо належного йому майна - житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] не складав, спадщину після його смерті прийняли діти - [PERSON] та [PERSON] , оскільки були спадкоємцями першої черги за законом, дружина померлого [PERSON] померла [INFO] , а тому діти успадкували по 1/2 частки житлового будинку. Крім того, після смерті [PERSON] на дане майно спадщину прийняла сестра - [PERSON] як спадкоємець другої черги за законом, оскільки спадкоємці першої черги відсутні. Частина перша ст. 529 ЦК УРСР передбачала, що при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, визнання позову відповідачем, а також те, що через відсутність державної реєстрації права власності та правовстановлюючих документів на житловий будинок, позивач не може реалізувати своїх спадкових прав, а тому її право підлягає судовому захисту, а позов до задоволення шляхом визнання за [PERSON] права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинку з надвірних будівель і споруд по [ADDRESS] , після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] та після смерті брата [PERSON] , який помер [INFO] .

Outcome: approved