Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою і просить встановити факт належності їй заповіту, посвідченого 19 червня 2013 року державним нотаріусом Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 1-1536, що складений [PERSON] на імя [PERSON] та [PERSON] Свої вимоги мотивує тим, що 11 липня 2016 року померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно. За життя [PERSON] склала на її імя та імя [PERSON] заповіт, посвідчений 19 червня 2013 року державним нотаріусом Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області [PERSON] Після смерті матері вона, як спадкоємець за заповітом, звернулась до приватного нотаріуса Біляївського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON] для оформлення права на спадщину, але листом № 39/02-14 від 14 березня 2017 року їй було відмовлено і рекомендовано звернутись до суду з метою встановлення факту належності документу, так як у заповіті прізвище особи, якій заповідана частка майна вказано як «Касяненко», тоді як у її паспорті «Касьяненко», у звязку з чим вона звернулась до суду з заявою. Заявниця в судове засідання не зявилась, але подала до суду заяву, в якій вказала, що на задоволенні заяви наполягає і просить справу розглянути без її участі. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не зявилась, хоча повідомлялась про день слухання справи належним чином через ЗМІ, про причини неявки суд не повідомила. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 11 липня 2016 року померла [PERSON], згідно свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 451298 (а.с.6). Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно. 19 червня 2013 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в рівних частках кожному усе своє майно, рухоме та нерухоме, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось і взагалі все те, буде їй належати на день її смерті, та на що вона по закону буде мати право, що посвідчений державним нотаріусом Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 1-1536 (а.с.34). Але в заповіті державний нотаріус допустила описку в написанні прізвища спадкоємця. Заявниця звернулася до приватного нотаріуса Біляївського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON] для оформлення права на спадщину, але листом № 39/02-14 від 14 березня 2017 року їй було відмовлено і рекомендовано звернутися до суду з метою встановлення факту належності документу, так як у заповіті прізвище особи, якій заповідана частка майна вказано як «Касяненко», тоді як у паспорті «Касьяненко» (а.с.8). Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.27). Той факт, що прізвище заявниці «Касьяненко» підтверджується копією свідоцтва про одруження серії ЯК № 955577, з якого вбачається, що вона змінила прізвище з «Бельцевої» на «Касьяненко», копією паспорта громадянина України серії КЕ № 539390 на імя [PERSON], [INFO], копією картки фізичної особи платника податків [PERSON] (а.с.28, 5, 5 зворот). Згідно статті 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як розяснено в п. 12 абз. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення актів, що мають юридичне значення» N 5 від 31.03.95 на підставі п. 6 ст. 273 ЦПК суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у звязку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в звязку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Встановлення факту належності заповіту заявниці необхідно для оформлення права на спадщину після смерті матері [PERSON] З урахуванням викладеного суд вважає, що оскільки у судовому засіданні було встановлено, що в заповіті невірно вказано прізвище заявниці «Касяненко», замість «Касьяненко», а тому суд вважає можливим встановити факт належності заявниці заповіту.

Outcome: approved