Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просила суд стягнути солідарно з [PERSON] та ТОВ «Тепло-Квар» в якості пені за прострочення договору про надання послуг від 12.08.2015 за період з 13.11.2015 по 11.10.2016 у загальному розмірі 562800,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що в травні 2017 року вона звернулась до Червонозаводського районного суду м.Харкова з позовом до [PERSON] про стягнення з останнього 40000,00 грн. Предметом вказаного судового розгляду були послуги з оформлення документів для автономної системи опалення за адресою: [ADDRESS] , замовником яких була позивачка. Для виконання вказаних послуг вона звернулась до [PERSON] , який повідомив, що є директором фірми, яка спеціалізується на виконанні вказаних робіт за плату. Попередньо обговоривши всі деталі [PERSON] запевнив, що його фірма спеціалізується на встановленні систем опалення та наданні інших послуг, пов`язаних з цими системами. В подальшому для оформлення договору та письмового закріплення їх правовідносин [PERSON] отримав від позивачки аванс у розмірі 40000,00 грн., який пообіцяв внести на рахунок його фірми в якості авансу за виконання робіт, що начебто було необхідно для оформлення всіх необхідних договорів та інших супутних документів з його фірмою та пообіцяв надати вказані документи в подальшому їй після виконання його фірмою робіт. В подальшому позивачка дізналась, що [PERSON] , як на час отримання від неї грошових коштів та написання відповідної розписки від 12.08.2015 так і до теперішнього часу є засновником і директором ТОВ «Тепло-Квар», що здійснює відповідну діяльність, зокрема: з монтажу систем опалення та діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах. В подальшому фірмою [PERSON] роботи виконані не були, а 12.10.2016 [PERSON] були повернуті грошові кошти позивача через її представника [PERSON] . \~\~\~\~\~\~ На підставі ч.5\~ст.10 ЗУ «Про захист прав споживачів», позивач вважає, що підлягає стягненню пеня в розмірі 3% вартості роботи (послуги) за кожен день прострочення за період з 12.08.2015 по 11.10.2016, тобто за 335 календарних днів, що складає 562800,00 грн. Ухвалою судді Червонозаводського районного суду м. Харкова Єжова В.А. від 13.07.2020 року відкрито провадження\~у справі\~за позовною\~заявою [PERSON] до [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю «Тепло-Квар» про захист прав позивачів. Розгляд справи призначено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження. На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями та розпорядження керівника апарату суду №02-13/149 від 30.11.2021 року про повторний авторозподіл справ в провадження судді Теслікової І.І. надійшла вищевказана справа. Ухвалою суду від 13.12.2021 справа прийнята до провадження судді та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 08.12.2020 року відповідачем [PERSON] надано відзив в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування зазначає про наступне. Грошові кошти у розмірі 40000,00 грн. від позивачки він отримував як фізична особа, про що свідчить сам текст розписки від 12.08.2015. Так він дійсно є директором ТОВ «Тепло-Квар», але його фірма не виконує замовлення для фізичних осіб. ТОВ «Тепло-Квар» виконує замовлення виключно для юридичних осіб і співпрацює лише з ними. Розмовляючи з позивачкою він зазначав про це, але вона вмовила його допомогти їй знайти компанію яка виконує такі послуги для фізичних осіб, та він погодився на це. Разом з тим, його фірма взагалі не має відношення до цього. Крім того, зазначає, що у подальшому 12.10.2016 повернув грошові кошти позивачки у розмірі 40000,00 грн. її представнику. 09.12.2020 року представником відповідача ТОВ «Тепло-Квар» надано відзив в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування зазначає про наступне. Згідно розписки від 12.08.2015 грошові кошти були отримані [PERSON] , як фізичною особою. Жодної згадки щодо ТОВ «Тепло-Квар» у розписці немає. ТОВ «Тепло-Квар» жодних угод та договір з позивачкою не укладало та не надавало їй жодних послуг. Також у подальшому рішенням Червонозаводського районного суду м.Харкова від 21.12.2019 було встановлено, що авансові кошти були отримані фізичною особою [PERSON] , та ним же як фізичною особою повернуті представнику позивачки [PERSON] . При цьому в розписці від імені [PERSON] від 12.10.2016 [PERSON] також зазначений як фізична особа з зазначенням домашньої адреси. Зазначеним рішенням суду також стягнуто зі [PERSON] на користь позивачки усі суми на які вона має право згідно чинного законодавства і з чим вона погодилась, не подавши на дане рішення апеляційну скаргу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно копії розписки від 12.08.2015 [PERSON] отримав аванс від [PERSON] на оформлення документів для автономної системи опалення за адресою: [ADDRESS] , у розмірі 40000,00 грн. Загальна вартість робіт з оформлення документів складатиме 56000,00 грн. Строк виконання робіт 2-3 місяці з моменту отримання авансу. Згідно розписки від 12.10.2016 [PERSON] , діючи на підставі довіреності від 04.11.2015 в якості представника [PERSON] ( [ADDRESS] ) отримав 40000,00 грн. від [PERSON] ( [ADDRESS] ) для передачі їх своєму довірителю. Згідно копії рішення Червонозаводського районного суду м.Харкова від 21.12.2019 позов [PERSON] задоволено частково. Стягнуто зі [PERSON] на користь [PERSON] завдані збитки у вигляді неотриманого доходу від розміщення депозиту в сумі 1983,61 грн. Стягнуто зі [PERSON] на користь [PERSON] інфляційні втрати в сумі 3719,19 грн, три процента річних в сумі 1095,52 грн. У задоволенні позовних вимог про стягнення авансу за договором про надання послуг в сумі 40000 грн, пені за прострочення договору про надання послуг у сумі 531200 грн, компенсації збитків у вигляді неотриманого доходу від розміщення депозиту в зв`язку з простроченням договору про надання послуг в сумі 7488,17 грн, 3% річних в сумі 22,28 грн. Стягнуто зі [PERSON] на користь держави судовий збір у сумі 551,20 грн. Відповідно до\~ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною1\~ст.627 ЦК України\~встановлено, що відповідно до\~ст.6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагнета та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1\~ст.628 ЦК України). За приписами ч.1\~ст.206 ЦК України\~усно можуть вчинятись правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність. У письмовій формі належить вчиняти, зокрема, правочини фізичних осіб на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених ч.1\~ст.206 цього Кодексу\~(п.3 ч.1\~ст.206 ЦК України). За змістом\~ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч.1\~ст.837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Умова про предмет договору підряду є істотною. Предметом договору підряду є індивідуалізований результат праці підрядника, на який спрямована узгоджена воля сторін. Умова щодо предмета договору підряду уточнюється ціною підрядних робіт. Згідно\~ст.843 ЦК України, у договорі підряду визначається або конкретна ціна роботи, або способи її визначення. Отже, ціна може бути визначена в тексті договору підряду безпосередньо, або у договорі підряду може зазначатися спосіб визначення ціни. Крім того, ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі, який містить постатейний перелік затрат на виконання робіт, є додатком до договору та його невід`ємною частиною. Строки виконання роботи або її окремих етапів установлюється в договорі підряду. Якщо в договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту (ст.846 ЦК України). За приписами ч.1, 2\~ст.854 ЦК України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором. Відповідно до ч.1\~ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно\~ст.631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. В ч.1\~ст.632 ЦК України\~встановлено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Аналізуючи надані позивачем докази в обґрунтування позовних вимог у сукупності з наведеними положеннями діючого законодавства, суд дійшов висновку, що всупереч вимог\~ЦК України\~ [PERSON] та [PERSON] від імені ТОВ «Тепло-Квар» не було підписано договір про надання послуг, не досягнуто згоди щодо істотних умов договору надання послуг на оформлення документів для автономної системи опалення за адресою: [ADDRESS] . За\~ст. 12 ЦПК\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналогічним чином питання обов`язків доказування і подання доказів регулює\~ст. 81 ЦПК, за якою кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст.76 ЦПК України). В поданій до суду позовній заяві позивач стверджує, що відповідач [PERSON] діяв та отримував від неї грошові кошти як директор ТОВ «Тепло-Квар». Разом з тим, на підтвердження цього не надає суду належних доказів укладення договору з ТОВ «Тепло-Квар», оскільки розписка про отримання [PERSON] грошових коштів та розписка про повернення [PERSON] грошових коштів написані ним як фізичною особою. Позивачкою не доведено, що вказані розписки [PERSON] писав як директор від імені ТОВ «Тепло-Квар». Відповідно до\~ЗУ «Про захист прав споживачів»\~виконавець - суб`єкт господарювання, який виконує роботу або надає послуги. Згідно ч.17, 21\~ст.1 ЗУ «Про захист прав споживачів»\~послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального або нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його потреб. Робота - діяльність виконавця, результатом якої є виготовлення товару або заміна його властивостей за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб. Частиною 22\~ст.1 ЗУ «Про захист прав споживачів»\~встановлено, що споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Згідно ч.1\~ст.1-1 ЗУ «Про захист прав споживачів»\~цей Закон регулює відносини між споживачами товарів (крім харчових продуктів, якщо інше прямо не встановлено цим Законом), робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг. За приписами ч.1\~ст.10 ЗУ «Про захист прав споживачів», споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Якщо значну частину обсягу послуги чи робіт (понад сімдесят відсотків загального обсягу) вже було виконано, споживач має право розірвати договір лише стосовно частини послуги або робіт, що залишилася. Відповідно до ч.5\~ст.10 ЗУ «Про захист прав споживачів»\~у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов`язання, не звільняє його від виконання зобов`язання в натурі. Зміст\~ЗУ «Про захист прав споживачів»\~свідчить, що цей Закон регулює відносини виключно між споживачем та суб`єктом господарської діяльності (виконавцем робіт та надавачами послуг, виробниками і продавцями товарів). В\~ст.55 ГК України\~визначено, що суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Відповідно до ч.2 п.1 ст.55 ГК України суб`єктами господарювання є: господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до\~ЦК України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього\~Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці. Позов [PERSON] подано до [PERSON] та ТОВ «Тепло-Квар» з посиланням, зокрема, на положення\~ЗУ «Про захист прав споживачів», і відповідно нараховано пеню у розмірі 562800,00 грн. Разом з тим, як встановлено судом [PERSON] отримав грошові кошти у розмірі 40000,00 грн. та в подальшому їх повернув, як фізична особа. Позивачкою не доведено, що [PERSON] отримуючи та повертаючи їй грошові кошти діяв як директор від імені ТОВ «Тепло-Квар». Ч.1\~Постанови Пленуму ВСУ «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про права споживачів» від 12.04.1996 р. № 5\~звернуто увагу судів на необхідність розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів у точній відповідності із законом та в установлені для цього строки. При вирішенні справ суди мають виходити насамперед із положень\~ЗУ «Про захист прав споживачів», прийнятого 12.05.1991 р. Споживачем, права якого захищаються на підставі Закону, є лише громадянин (фізична особа), котрий придбаває, замовляє, використовує, або має намір придбати чи замовити товари (роботи, послуги) для власних побутових потреб. Закон регулює відносини споживача з підприємством, установою, організацією чи громадянином-підприємцем, які виготовляють та продають товари, виконують роботи і надають послуги, незалежно від форм власності та організаційних форм підприємництва. На відносини по виготовленню та продажу товарів, виконанню робіт і наданню послуг громадянином, який не є підприємцем, а також на випадки придбання товарів, користування послугами громадянином лише для підприємницької діяльності або підприємствами, установами, організаціями дія цього\~Закону\~не поширюється. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги про стягнення пені в розмірі 562800,00 грн. не підлягають задоволенню з тих підстав, що відносини між сторонами спору не підпадають під дію\~ЗУ «Про захист прав споживачів».

Outcome: dismissed