Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що 25.09.20145 року о 08.00 год. переходила дорогу по нерегульованому пішохідному переходу через вул. Скороходова на перехресті з вулицею Садовою, позначеному д.з. 5.35.1, 5.35.2 ПДР. В цей час відповідач [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER], порушивши правила проїзду нерегульованого пішохідного переходу, не переконавшись що на пішохідному переході перебуває пішохід, вчинив наїзд передньою лівою частиною автомобіля на неї (позивача). За цим фактом відкрито кримінальне провадження за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України. Внаслідок вчиненої дорожньо-транспортної пригоди, їй (позивачу) заподіяно тілесні ушкодження у вигляді перелому середньої треті правої ключиці, які віднесено до категорії середнього ступеня тяжкості. У звязку з отриманими ушкодженнями їй (позивачу) було проведено операцію для відновлення кісток ключиці. Тривалий час вона перебувала на стаціонарному та амбулаторному лікуванні, на яке було витрачено 1194,67 грн. Крім того неправомірними діями відповідача їй завдано моральну шкоду, яка полягала в приниженнях, болю, порушенні узвичаєного способу життя, втрати працездатності. Посилаючись на викладене, [PERSON] просила стягнути з [PERSON] 1194,67 грн. у відшкодування матеріальної шкоди і 30000 гривень у відшкодування моральної шкоди. Під час судового розгляду справи [PERSON] уточнила позовні вимоги. Просила стягнути з [PERSON] на її користь 30000 гривень у відшкодування моральної шкоди заподіяної внаслідок ДТП. У судовому засіданні позивач та її представник уточнені позовні вимоги підтримали, та наполягали на їх задоволенні. Представник відповідача позовні вимоги [PERSON] не визнав. Посилаючись на їх недоведеність, просив відмовити у задоволенні позову. Заслухавши пояснення учасників процесу, оцінивши представлені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. За змістом ст.ст. 1166,1167 ЦК України, майнова та моральна шкода, завдана фізичній особі відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до положень ст.ст. 1166, 1167 ЦК України для покладення відповідальності на заподіювача майнової та моральної шкоди, необхідна сукупність таких обовязкових умов: а) наявність шкоди; б) протиправність дій заподіювача шкоди; в) причинний звязок між противоправною поведінкою заподіювача і шкодою; г) вина в заподіянні шкоди. Обставини заподіяння тілесних ушкоджень позивачу [PERSON] встановлені вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 09.12.2014 року. Відповідно до вироку суду, 25.09.2014 року приблизно о 08.00 год. [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER], рухався по сухій прямій ділянці проїжджої частини вул. Скороходова від вул. Громадянської в напрямку вул. Дзержинського в м. Миколаєві. В районі нерегульованого перехрестя вул. Скороходова з вул. Садова при проїзді нерегульованого пішохідного переходу, зазначеного інформаційно-вказівними дорожніми знаками 5.35.1 та 5.35.2 додатку 2 ПДР, водій [PERSON] в порушення п.п. 2.3 «б»; 11.2; 12.1;. 12.3; 18.1 ПДР України, а саме: рухаючись в лівій крайній смузі, за наявності вільної правої смуги, не маючи ніяких перешкод на смузі свого руху, які б обмежували йому видимість проїжджої частини та інших елементів дорожнього полотна, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змінами, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебував пішохід, своєчасно не вжив заходів до зниження швидкості, аж до повної зупинки керованого ним автомобіля, не переконався, що на пішохідному переході відсутній пішохід, для якого може бути створена перешкода чи небезпека, продовжив рух у вибраному ним напрямку, внаслідок чого допустив наїзд передньою лівою частиною автомобіля на пішохода [PERSON], яка перетинала проїжджу частину вул. Скороходова по нерегульованому пішохідному переходу зліва направо відносно напрямку руху автомобіля. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] завдані тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості у вигляді закритого перелому середньої треті правої ключиці зі зміщенням відламків. Вищезазначеним вироком від 09.12.2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України, та призначено покарання у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на відшкодування матеріальної шкоди 1194,67 грн., у відшкодування моральної шкоди 10000 грн. Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 10.02.2015 року, вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 09.12.2014 року відносно [PERSON] в частині вирішення цивільного позову потерпілої [PERSON] про заподіяної злочином майнової, моральної шкоди та прокурора про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілої скасовано. Врешті вказаний вирок суду залишений без змін. За змістом ч.ч.1-3 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ч.4 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не повязана з розміром цього відшкодування. У відповідності до Постанови Пленуму Верховного суду України N 4 від 31.03.95 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», моральна шкода підлягає відшкодуванню лише у випадках, передбачених законом.» Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч.2 цієї статті. Враховуючи ступінь страждань позивача, пережитого стресу, нервового напруження, порушення звичного життєвого побуту, ступінь та характер вини відповідача, суд вважає розумним і справедливим у відшкодування завданої моральної шкоди стягнути з [PERSON] 10000 гривень. Твердження представника відповідача щодо необґрунтованості позовних вимог, їх недоведеності, не можуть бути прийняти до уваги, оскільки спростовуються перевіреними у судовому засіданні доказами. На підставі викладеного,

Outcome: partial