Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до Рубіжанського міського суду Луганської області із заявою, де заінтересованою особою вказала Рубіжанське об'єднане управління Пенсійного фонду України у Луганській області, якою просила встановити факт перебування її на утриманні у свого чоловіка, [PERSON], [INFO], який помер [INFO]. У судове засідання, призначене на 04 травня 2018 року на 09 годину 30 хвилин, для розгляду справи по суті, учасники справи не з'явились, але подали заяви, якими просили розглянути справу без їх участі. Представник заявниці просив заявлені вимоги задовольнити в повному обсязі. В зв'язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, в силу положень частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Позиція заявниці з урахуванням наданих нею пояснень полягала в тому, що з моменту одруження, а саме з 15 серпня 1981 року до дня смерті її чоловіка, вони проживала разом за адресою: [ADDRESS], хоча вона була зареєстрована за іншою адресою. З [INFO] вона досягла пенсійного віку та їй було призначено пенсію у розмірі 2616 гривень 72 копійки. Однак, розмір призначеної їй пенсії був не достатнім для належного існування та проживання, а пенсія її чоловіка була набагато більшою, тому, саме пенсія її чоловіка була постійним та основним джерелом до існування (витрати на оплату квартири і комунальних послуг, придбання одягу, продуктів харчування, ліків та іншого). Тобто фактично, з дня виходу на пенсію, вона перебувала на утриманні свого чоловіка. [INFO] її чоловік помер і у грудні 2017 року вона звернулась до Рубіжанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області, із заявою про переведення її на пенсію у зв'язку з втратою годувальника, але у цьому їй було відмовлено. Заінтересована особа надала відзив на заяву, в якому просила суд відмовити у задоволенні заяви, посилаючись на те, що у акті про встановлення фактичного місця проживання [PERSON] та [PERSON], який був доданий до заяви про перехід на пенсію у зв'язку із втратою годувальника, не вказаний період сумісного проживання. Представник заявника у відповіді на відзив зазначив, що [PERSON], будучи дружиною [PERSON], постійно проживала разом зі своїм чоловіком за адресою: [ADDRESS] з 1986 року до листопада 2014 року. У листопаді 2014 року [PERSON] тяжко захворів і подружжя виїхало до приватного будинку у селі Стара Краснянка Кремінського району Луганської області, де і проживали до смерті [PERSON]. На підтвердження вказаних обставин надано акти про встановлення фактичного місця проживання з зазначенням періоду сумісного проживання та обставин такого проживання. Представник заінтересованої особи, після подання заявником додаткових доказів, проти задоволення заявлених вимог не заперечувала. А суд, на основі всебічного, повного, об'єктивного та безпосереднього дослідження, кожного наявного у матеріалах справи доказу окремо, а також у їх сукупності, встановив наступні обставини: Згідно даних паспорту громадянина України серії [NUMBER] виданого 06 листопада 1996 року Рубіжанським МВ УМВС України у Луганській області, [PERSON] народилась [INFO] (а.с.7-9,27-29). П'ятнадцятого серпня 1981 року, [PERSON], уклала шлюб з [PERSON] ([INFO]), який був зареєстрований у місті Рубіжне Луганської області міським відділом РАЦС. Під час укладення шлюбу вона змінила своє прізвище на «[PERSON]» (а.с.11,31). Десятого грудня 2012 року [PERSON], у зв`язку із призначенням пенсії за віком, було видано пенсійне посвідчення (а.с.18,37). З довідок виданих Рубіжанським об'єднаним управлінням пенсійного фонду України Луганської області від 13 квітня 2018 року про розмір пенсії заявниці та виписки по її рахунку [NUMBER] вбачається, що за період з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2015 року їй виплачувалась пенсія в наступних розмірах: з січня 2014 року по квітень 2014 року включно - 1752 гривні 94 копійки; в травні - 1781 гривня 41 копійка; в червні - 1813 гривень, 68 копійок; з липня 2014 року по жовтень 2014 року включно - 1851 гривня 64 копійки; в листопаді - 1936 гривень 09 копійок; з грудня 2014 року по грудень 2015 року включно - 1932 гривні 30 копійок (а.с.85-87,89,90). А згідно з довідками, виданими Рубіжанським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Луганської області 26 грудня 2017 року та 16 січня 2018 року, [PERSON] отримує пенсію за віком в розмірі 2616 гривень 72 копійки (а.с.14,34,48). Чоловік заявниці - [PERSON], згідно довідки цього ж управління від 16 січня 2018 року, отримував пенсію у розмірі 2947 гривень, проте з 01 квітня 2015 року був знятий з обліку, у зв'язку зі смертю (а.с.49). Випискою про рух коштів по рахунку [NUMBER], наданої Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» 05 квітня 2018 року підтверджується, що [PERSON], [INFO], за період з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2015 року щомісячно отримував пенсію у вище вказаному розмірі (а.с.73-79). [PERSON], згідно довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 15 серпня 2017 року №201758252, виданої Центром надання адміністративних послуг загального відділу Рубіжанської міської ради, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.17,36). Однак, враховуючи надані заявницею акти про встановлення фактичного місця проживання, які підтверджуються сусідами, [PERSON] разом із своїм чоловіком [PERSON] у дійсності, у період з 1986 року по жовтень 2014 року, постійно проживали за адресою: [ADDRESS]. А після того, як [PERSON] захворів, подружжя виїхало до приватного будинку у село Стара Краснянка Кремінського району Луганської області, де і проживали до смерті [PERSON], а саме до [INFO] (а.с.13,55). Депутатом Кремінської міської ради Луганської області Дубовим О.В., 06 березня 2018 року за участю сусідів заявниці, був складений акт за яким, [PERSON] з вересня 2014 року постійно мешкала за адресою: [ADDRESS]. За даною адресою також був зареєстрований та мешкав її чоловік - [PERSON], [INFO], який помер [INFO] (а.с.56). А з акту обстеження соціально-побутових умов від 27 квітня 2018 року, складеного депутатом Кремінської міської ради Луганської області Дубовим О.В. за участю сусідів, також вбачається, що [PERSON] будучи пенсіонером отримувала постійну матеріальну допомогу від свого чоловіка [PERSON], оскільки свою пенсію вона витрачала на придбання ліків для [PERSON], який тяжко хворів після перенесеного інсульту, проходив реабілітацію, потребував постійного лікування. За життя, джерелом для існування [PERSON] була отримувана ним пенсія, яку він витрачав на придбання продуктів харчування, одягу для себе та своєї дружини, сплату комунальних послуг та інших побутових витрат. Допомога з боку [PERSON] була для його дружини постійним та основним джерелом для існування, так як складалась з грошових коштів отриманих ним в якості пенсії, яка перевищувала пенсію [PERSON], надавалась їй для можливості прогодуватися, придбати для себе одяг. Остання не мала інших джерел для існування ніж її пенсія та допомога чоловіка (а.с.88). Після смерті чоловіка (а.с.12), [PERSON], звернулась до Рубіжанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області із заявою про перехід на пенсію у зв'язку з втратою годувальника, однак листом від 15 грудня 2017 року, управління їй у цьому відмовило (а.с.15-16). І, 27 грудня 2017 року [PERSON] звернулась до Рубіжанського міського суду Луганської області із заявою, якою просила встановити факт її перебування на утриманні померлого чоловіка. Із встановлених обставин вбачається, що метою встановлення заявницею факту її перебування на утриманні померлого чоловіка є отримання права на пенсію у зв'язку із втратою годувальника. Отже, від встановлення означеного факту залежить виникнення в неї права на перехід іншого виду пенсії. З огляду на це, заяву [PERSON] про встановлення факту її перебування на утриманні [PERSON], слід розглянути по суті. Відповідно до положень частини 1 статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі втрати годувальника. При цьому, згідно пункту 1 частини 1 статті 92 Основного Закону України, виключно законами України визначаються права людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод. Так, згідно пункту 3 частини 1 статті 9 та положень частини 1 статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, в разі смерті пенсіонера - незалежно від тривалості страхового стажу. А пунктом 1 частини 2 цієї ж статті, встановлено, що непрацездатними членами сім'ї вважаються чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону. Разом із цим, положеннями частини 3 статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що до членів сім'ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім'ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв'язку з втратою годувальника. Тож, оскільки [PERSON] був пенсіонером, а на його утриманні знаходилась його дружина [PERSON], яка на момент його смерті досягла пенсійного віку і отримувала від нього грошову допомогу, що була для неї постійним і основним джерелом засобів до існування, що підтверджується встановленими судом обставинами, незважаючи на отримувану нею пенсію, її заяву про встановлення факту її перебування на утриманні чоловіка, слід задовольнити. Отже,

Outcome: approved