Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом з підстав того, що позивач проживала в шлюбі без державної реєстрації з жовтня 2014 року з [PERSON] . Від даних стосунків сторони мають доньку 2016 р.н., відповідач записаний у свідоцтві про народження дитини батьком. Малолітня дитина проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні. Прибутків позивача на утримання дитини не вистачає, всі витрати позивач несе сама, її заробітку не достатньо для забезпечення лікування дитини, яка за приписом лікаря потребує догляду. Відповідач матеріальної допомоги на утримання не надає, тому позивач була змушена звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів, в якому вказала суму аліментів у розмірі 7\~000 грн. Позивач в судовому засідання уточнила свої позовні вимоги, та враховуючі заперечення відповідача, просить стягнути аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 3\~000 грн. Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог. Надав відзив, у якому зазначив, що від першого шлюбу має сина, також він надав довідку з місця роботи, яка свідчить про його дохід, який не дозволяє йому сплачувати аліменти у сумі 7 000 грн. згоден сплачувати 25% від заробітної плати або у твердій сумі 2\~000 грн. щомісяця (а.с. 19-37). Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] , доньки позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 19.10.2016 року Суворовським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (а.с. 6). Ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 141 СК України, передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. У відповідності зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. В доказ того, що спільна дитина учасників справи потребує особливого догляду, підтверджується доданою до матеріалів справи довідкою з лікарні № 1093 від 09.10.2019 року про потребу дитини (дитини-інваліда) у домашньому догляді (а.с. 7). Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно вимог чинного законодавства батьки повинні матеріально утримувати своїх дітей. Згідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або в твердій грошовій сумі. Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів у сумі 7\~000 грн., яку згодом в судовому засіданні уточнила та погодилась на суму у розмірі 3\~000 грн. аліментів. В обґрунтування визначеної суми надала суду скрін-зображення оголошення про надання послуг з комп`ютерної діагностики автомобіля, в якому зворотнім номером для зв`язку вказаний особистий номер мобільного телефону відповідача (а.с. 8). Відповідач в судовому засіданні заперечував проти визначеної позивачем суми аліментів, погодився сплачувати 2\~000 грн. або 25% від заробітної плати. Обґрунтував це невеликим доходом на посаді слюсаря по ремонту автомобілів у ФОП « [PERSON] », яка за неповний робочий місяць склала 2280 грн. окрім того, від першого шлюбу має повнолітню дитину (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 10.10.2001 р.), який зареєстрований за його адресою про, що надані довідки № Одеської міської ради від 06.08.2019 р. та від 03.08.2019 р. Також надав копії квитанцій про перерахування на ім`я [PERSON] сум аліментів (а.с. 22-30, 31, 34, 35, 36, 37) Згідно зі статтями 180 та 182 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття та при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батька, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, та інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частинами 2 та 3 статті 51 Конституції України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Вирішуючи питання про присудження аліментів, в силу ст. 182 СК України, п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», судом враховується, дохід відповідача, відповідно до довідки з роботи, медичні довідки про стан здоров`я його та нинішньої дружини та те, що він також є батьком ще однієї дитини. На час розгляду справи мінімальна заробітна плата в Україні з 01 вересня 2020 року становить - 5000 гривень на місяць. Тому 50% від мінімальної заробітної плати складають 2500,00 грн. Відповідно ст. 70 Закону України від 02 червня 2016 року «Про виконавче провадження», розмір відрахувань не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Суд враховує, що прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років згідно Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» становить: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня. Виходячи з прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, який має забезпечуватись насамперед батьками, рівного обов`язку батька та матері по утриманню дитини, суд погоджується з доводами позивача про те, що відповідач працює і має регулярний заробіток, тому взмозі сплачувати аліменти. Розмір стягнутих судом аліментів з відповідача на дитину складає 3000 грн. Визначаючись із сумою аліментів, суд врахував той факт, що відповідач з позивачем має рівні права щодо дитини, однак позивач, як особа яка займається вихованням доньки, та за вказівкою лікаря повинна приділяти час за особливим доглядом за дитиною, має об`єктивно менше часу на отримання доходу, а відповідач, який є також батьком повнолітньої дитини, яка є дорослою працездатною особою (що не спростовано в судовому засіданні) має змогу сплатити суму більшу ніж половина мінімальної заробітної плати для дієздатної особи. Згідно п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача також підлягають стягненню судові витрати по справі. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Outcome: partial