Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із зазначеним позовом, в якому, з урахуванням змінених позовних вимог, прийнятих судом під час розгляду справи, просила визнати [PERSON], 1977 року народження, [PERSON], 1999 року народження, [PERSON], 1995 року народження такими, що втратили право користування житловим будинком [ADDRESS] Зазначені вимоги позивача, які її представником [PERSON] підтримані в судовому засіданні, обґрунтовуються посиланням на те, що [PERSON] проживає у власному будинку по вул.. [ADDRESS] В її [PERSON] будинку понад десять років назад зареєструвались відповідачі, за життя її сина, оскільки [PERSON] була співмешканкою останнього, але в зареєстрованому шлюбі не перебували. [PERSON] та [PERSON] є дітьми [PERSON] Після реєстрації у вищевказаному будинку відповідачі певний час проживали, але потім переїхали і вже понад десять років мешкають за іншою адресою, однак залишаються зареєстрованими в цьому будинку. Вона зверталась до відповідача [PERSON] з проханням знятись з реєстрації в її будинку, однак вона повідомила [PERSON] що не заперечує, однак самостійно вона не буде займатись цим питанням. В зв'язку із тим, що відповідачі зареєстровані в її (позивача) будинку, остання не може вчиняти з будинком будь-яких правочинів, які дозволені та передбачені чинним законодавством, та окрім цього, виникають труднощі з оформленням субсидії. Позивач в судове засідання не з'явилась, надіслала письмову заяву, у відповідності до якої просить зазначену справу розглядати без її участі; позовні вимоги підтримує. Відповідачі в судове засідання не з'явились, надіслали відповідні письмові заяви, у відповідності до яких просять зазначену справу розглядати без їхньої участі; позовні вимоги визнають. Заслухавши вступне слово представника позивача, показання свідків, дослідивши інші докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні судом встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.08.2017 року та копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 30.08.2017 року (а.с. 9,10). Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зареєстровані в зазначеному будинку, що підтверджується інформацією про реєстрацію місця проживання, наданою відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України у Житомирській області (а.с. 7,8,9). Ст. 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. ст. 386, 391 ЦК України право власності захищається також від порушень, не пов'язаних із позбавленням володіння. У відповідності до ст. 47 Конституції України та ст. 9 ЖК України, ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно зі ст. 156 ЖК України, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Частиною 2 ст. 405 ЦК України встановлено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як роз'яснено в п. 10 постанови Пленуму ВСУ «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Таким чином, з викладеного слідує, що член сім'ї власника житла може бути позбавлений права користування житловим приміщення на підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України, лише у випадку безперервного не проживання в даному житлі понад один рік без поважних причин. В судовому засіданні судом встановлено, що відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] фактично з 2008 року без поважних причин і по теперішній час не проживають за місцем своєї реєстрації в [ADDRESS] Так, актами від 04.10.2017 року та від 25.09.2017 року, складених комісією в складі спеціаліста Лугинської селищної ради Ярошовця С.І., члена житлової комісії Лугинської селищної ради Клименка І.В., секретаря селищної ради Шмигельської О.В., в присутності [PERSON], стверджується, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] не проживають більше десяти років. Крім того, факт не проживання відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в житловому будинку за адресою: [ADDRESS], більше десяти років, підтверджується показаннями свідків [PERSON] та [PERSON], які в судовому засіданні стверджували, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON], не проживають в житловому будинку [ADDRESS] більше як десять років. З урахуванням викладеного, суд визнає вимоги позову обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved