Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДомофонСервісЗахід» про усунення перешкод у користуванні майном та зобовязання до вчинення дій. Свої вимоги обґрунтовує тим, що їй на праві спільної часткової власності належить квартира [ADDRESS]. Позивач вказує, що в третьому підїзді даного будинку, в якому вона проживає разом з чоловіком, розміщено 36 квартир. Вказує, що в жовтні місяці 2015 року були збирані кошти з мешканців підїзду в розмірі 100 грн. нібито на проведення ремонту в під'їзді. Однак, в подальшому їй стало відомо, що кошти були спрямовані не на ремонт під'їзду, а на дещо інші потреби, зокрема, 01 листопада 2015 року між відповідачем та деякими мешканцями квартир даного під'їзду було укладено договір № 513 про технічне обслуговування системи контролю і обмеження доступу (СКіОД), зокрема, встановлено домофонне обладнання. Згідно п.1.1. договору замовник доручає, а виконавець приймає на себе обов'язки по наданню послуг по технічному обслуговуванню та ремонту системи контролю і обмеження доступу, змонтований за адресою: вул. Федорова, 6, м. Луцьк, Волинська область, під'їзд № 3. Крім цього, виконавець зобов'язав кожного мешканця квартири самостійноза власний кошт придбавати абонентські ключі для доступу до під'їзду, що непередбачено договором, або встановлювати в квартирі переговорний аудіопристрій. Замовник зобов'язується оплачувати вказані в розділі 2 послуги у встановленому даним договором порядку й у відповідний термін згідно розділу 3 даного договору (п. 1.2. договору). Оплата послуг починається з моменту початку експлуатації (СКіОД), що фіксується підписанням Акта приймання-передачі (СКіОД) (п. 3.1. договору). Актприймання-передачі (СКіОД) між сторонами підписаний не був. Вартість користування майном включена в розмір абонентської плати і не оплачується замовником додатково (п. 3.5. договору). Також, позивач вказує, що у відповідності до останньої квитанції про сплату житлово-комунальних послуг,отриманої нею в листопаді 2015 року серед передбачених комунальних послуг -утримання домофонного устаткування не передбачено. Згоду на встановлення домофонного обладнання надала частина мешканців під'їзду, що засвідчено їх особистими підписами в додатку № 1 до договору. Однак, позивач співвласник, квартири та допоміжних приміщень у будинкутакої згоди не надавала. ЖБК № 77 зборів не проводив і згоди теж не надавав, рішенняпро створення органу самоорганізації у цьому будинку, як це передбачено ЗакономУкраїни «Про органи самоорганізації населення», не було, в зв'язку з чим встановленнядомофонного обладнання позивач вважає незаконним, таким, що порушує її право, членівїї сім'ї, родичів та знайомих на вільний доступ до квартири, встановлення даноїсистеми обмежує доступ до квартири службам екстреної допомоги.Серед підписів мешканців, які зареєстровані у квартирах та нібито надали згоду на встановлення домофону, є мешканці, які не могли ставити свій підпис, зокрема, квартири № № 98, 101, оскільки останні є відсутніми тривалий час за місцем своє реєстрації, а власники квартир №№ 86, 97, 100 взагалі не надавали такої згоди. Крім того, наголошує, що відповідач відмовився надавати будь-які ключі без оплати, не надає електронного коду доступу до дверей підїзду та не встановив у квартирі переговорного аудіопристрою. Враховуючи наведене, позивач просить суд усунути перешкоди у доступі до житлового приміщення квартири [ADDRESS], шляхом демонтажу домофонного обладнання. Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідачів понесені судові витрати. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позов з підстав, викладених в позовній заяві. Просила суд позов задовольнити. Представники відповідача [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали та заперечувала щодо його задоволення, з підстав викладених в письмових запереченнях. Заслухавши пояснення сторін по справі, свідків, дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов безпідставний та до задоволення не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на праві спільної часткової власності належить квартира [ADDRESS]. Згідно дослідженого в судовому засіданні договору № 513 від 01 листопада 2015 року, за підписами власників квартир будинку № 6 по вул. Федорова в м. Луцьку Волинської області, під'їзду № 3, вбачається, що мешканці підїзду уклали договір з ТОВ «ДомофнСервісЗахід» про технічне обслуговування системи контролю і обмеження доступу (СКіОД) (а.с. 6). З пояснень представників відповідача, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], встановлено, що умови договору про технічне обслуговування системи контролю і обмеження доступу (СКіОД) сторонами виконані повністю, система контролю налаштована та підключена. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що позивачу пропонувалось безкоштовне встановлення домофонної трубки та забезпечення електронним ключем, проте позивачка відмовилась від встановлення вказаного пристрою та отримання ключів. Власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку (частина 2 статті 382 ЦК України). Згідно частини 2 статті 383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушення прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Судом встановлено, що на замовлення жителів третього під'їзду житлового будинку за адресою: вул. Федорова, 5 в м. Луцьку Волинської області було встановлено металеві двері з домофонним обладнанням. Відповідно до додатку № 1 до договору про технічне обслуговування системи контролю і обмеження доступу (СКіОД) від 01.11.2015 року згоду на технічне обслуговування домофонного обладнання дали тридцять чотири квартир із тридцяти шести, тобто переважна більшість. З протоколу загальних зборів від 07.02.2011 року вбачається, що жителі підїзду будинку за адресою: вул. Федорова, 5 в м. Луцьку Волинської області своїми підписами підтвердили згоду на зміну системи кодів на систему з електронними ключами та отримання електронних ключів (1 електронний ключ на квартиру безкоштовно) (а.с. 19). Таким чином, твердження позивача щодо неузгодженості з усіма мешканцями встановлення аудіодомофонної системи у третому під'їзді житлового будинку за адресою: вул. Федорова, 5 в м. Луцьку Волинської області, є безпідставним, та не відповідає дійсності. Крім того, суд вважає, що під час розгляду справи не знайшло свого підтвердження посилання позивача на наявність перешкод у користуванні власною квартирою, так як наявність металевих дверей з домофонним обладнанням не шкодить правам, свободам та інтересам позивача, а навпаки забезпечує збереження жилих і підсобних приміщень квартир та технічного обладнання будинку. Відповідно до статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Тобто власники квартир, які дали згоду на встановлення металевих дверей з домофонним обладнанням вчинили дії, не порушуючи вимоги закону. Встановивши аудіодомофонну систему у підїзді, власники квартир реалізували своє право власності, в порядку ст. 317 ЦК України, згідно якої власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Місце, де встановлені двері з вищезгаданою аудіодомофонною системою є місцем загального користування мешканців будинку. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позивачем не доведено того, що встановленням домофонного обладнання у місці загального користування, порушується її право користування квартирою. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що зібрані у справі докази вказують на недоведеність заявлених позивачем вимог, у судовому засіданні не знайшло свого підтвердження наявність перешкод для [PERSON] у користуванні власною квартирою, тому у задоволенні даного позову слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed