Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], за участю реєстраційної служби Генічеського районного управління юстиції Херсонської області, в якому просила розірвати договір оренди землі загальною площею 11,12 га, укладений 25 січня 2008 року, зареєстрований у Генічеському реєстраційному відділі Херсонської регіональної філії ДП «Цент ДЗК» 22 серпня 2008 року за №4АА002327-040872000003 та скасувати його державну реєстрацію. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25 січня 2008 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір оренди землі загальною площею 11,12 га, які розташовані за межами населеного пункту села Новодмитрівка Генічеського району Херсонської області. Вказаний договір був зареєстрований у Генічеському реєстраційному відділі Херсонської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України» 22 серпня 2008р., про що вчинено запис за №4АА002327-040872000003. Згідно умов договору, орендар взяв на себе зобовязання сплачувати орендну плату за ділянку у розмірі 1864 грн. з 01 по 20 серпня кожного року. Проте, відповідач у супереч вимогам договору, взяті на себе зобовязання не виконує, орендну плату жодного разу не сплатила, у звязку з чим позивач змушена була звернутись до суду з вказаним позовом. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити, зазначив, що відповідач орендну плату жодного разу не сплатила, земельною ділянкою взагалі не користується. Просив позовні вимоги задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена шляхом розміщення оголошення у газеті «Наддніпрянська правда», а тому суд вважає за можливе згідно ст.ст.224,226 ЦПК України провести заочний розгляд даної справи. Представник третьої особи у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Свою правову позицію стосовно заявлених вимог не висловив. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи і оцінивши надані докази у їх сукупності, вважає що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] на підставі державного акту про право приватної власності на землю серії ІІ-ХС №021334 від 28 жовтня 2002 року, належать земельні ділянки загальною площею 11,12 гектарів, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Новодмитрівської сільської ради, Генічеського району, Херсонської області. 25 січня 2008 року між [PERSON] (орендодавцем) та [PERSON] (орендарем) було укладено договір оренди вищевказаних земельних ділянок, на строк тридцять років. Відповідно до умов договору, орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі - 800 грн. за 1 пай 4,77 га в рік, за ділянку 1864,00 грн., яка виплачується з 01 серпня по 20 серпня щороку. Пунктом 20 вказаного договору передбачалось, що передача земельної ділянки орендарю здійснюється у тижневий строк після державної реєстрації цього договору за актом приймання-передачі. 22 серпня 2008 року договір зареєстровано у Генічеському реєстраційному відділі Херсонської регіональної філії «ДП «Центр ДЗК» за №4АА002327-040872000003, та на підставі акту про прийом та передачу земельної ділянки в натурі, вищевказані земельні ділянки були передані в користування [PERSON] Згідно п. 28 вказаного договору орендодавець має право вимагати від орендаря внесення орендної плати. Судом встановлено, що у порушення умов договору відповідач орендну плату жодного разу не сплатила, та взагалі до користування земельною ділянкою не приступила. Згідно довідки №827 від 11 листопада 2015 року виданою виконавчим комітетом Новодмитрівської сільської ради, земельна ділянка [PERSON] з 2009 року по 2015 рік відповідачем на оброблялась і не використовувалась. Згідно з ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. За змістом ст. 21 Закону України «Про оренду землі» розмір та умови орендної плати, що зазначені в договорі оренди, не можуть суперечити чинному на час укладення договору оренди. Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обовязків, передбачених ст. ст. 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Згідно п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. При прийнятті рішення суд враховує правову позицію щодо розірвання договору оренди у разі систематичної несплати орендної плати викладеної в постанові Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року № 6-146 цс 12, яка згідно із\~ст. 360-7 ЦПК України\~є обов'язковою для судів, відповідно до якої Верховний суд зробив висновок про можливість розірвання договору оренди землі лише в разі систематичної несплати орендної плати. На думку суду, встановлені обставини справи та положення законодавства свідчать про те, що відповідач шість років поспіль не сплачувала орендну плату, внаслідок чого позивач значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору, що суд кваліфікує як систематичне невиконання умов договору оренди та вважає підставою для розірвання укладеного між сторонами договору оренди земельної ділянки, що має своїм наслідком повернення цієї ділянки позивачу на умовах, визначених договором оренди землі. Таким чином, вимоги позивача щодо розірвання договору оренди землі є обґрунтованими, тому договір оренди землі, укладений 25 січня 2008 року між позивачем та відповідачем, підлягає розірванню. У зв'язку з розірванням договору оренди, його державна реєстрація підлягає скасуванню.

Outcome: approved