Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до Сєвєродонецького міського суду з заявою про встановлення факту смерті особи в певний час, мотивуючи вимоги тим , що 08.02.2015р. у м. Кадіївка (Стаханов) Луганської області помер чоловік заявника [PERSON]. Звернувшись до Сєвєродонецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області з заявою про державну реєстрацію смерті [PERSON] та видачу документу українського зразку, заявник отримала відмову у реєстрації смерті, у звязку з тим, що заявником для підтвердження факту смерті [PERSON] предявлено документ, виданий на території де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Тому, заявник [PERSON] звернулась до суду з заявою і просить суд встановити факт смерті [PERSON], 14.11.1979р., який помер 08.02.2015р. у м. Кадіївка (Стаханов), Україна. Заявник [PERSON] у судове засідання не зявилась , про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, в заяві зазначила прохання про розгляд справи за її відсутності. Представник заінтересованої особи Сєвєродонецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заяву підтримав. У звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи , суд вважає , що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Статтею 257-1 ЦПК України, встановлено особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. З матеріалів справи слідує, що відповідно до копії паспорту громадянина України серії ЕН №918269, виданого Лисичанським МВ УДМС України у Луганській області від 16.02.2013р., [PERSON] народився 14.11.1979р. у м. Сєвєродонецьку Луганської області та з 21.01.2011р. зареєстрований за адресою: [INFO]. Згідно копії довідки про причину смерті до форми №106/о №126 від 12.02.2015р., [PERSON], 14.11.1979р.н. помер 08.02.2015р. Згідно копії свідоцтва про смерть серії І-ЕД №428726, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Стахановського міського управління юстиції у Луганській області від 14.02.2015р., [PERSON] помер 08.02.2015р. у віці 35 років, про що 14.02.2015р. складено відповідний актовий запис №62. Відповідно до листа про відмову у проведенні державної реєстрації смерті №3098/17.10-94 від 09.06.2017р., виданого Сєвєродонецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, [PERSON] відмовлено у державній реєстрації смерті [PERSON], у звязку з тим, що заявником для підтвердження реєстрації смерті [PERSON] предявлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Суд враховує, що м. Кадіївка (Стаханов) Луганської області станом на час розгляду цієї справи знаходиться на тимчасово окупованій території України і у відповідності до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р м. Кадіївка (Стаханов) Луганської області входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Вказана обставина позбавляє заявника можливості зареєструвати факт смерті свого чоловіка у встановленому Законом порядку. Крім того, Європейський суд з прав людини зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. До того ж суд бере до уваги, що встановлення факту смерті особи в певний час має ключове значення для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявниці, а тому як виняток, документи, видані органами та установами (зокрема лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, беруться судом до уваги та оцінюються судом у сукупності та взаємозвязку під час розгляду справи у порядку ст. 257-1 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що [PERSON], 14.11.1979р.н., помер 08.02.2015р. у м. Кадіївка (Стаханов) Луганської області, Україна у віці 35 років. Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що обставини, викладені заявником [PERSON] в обґрунтування своїх вимог є достовірними, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, у звязку із чим заява [PERSON] про встановлення факту смерті [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved