Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом до [PERSON], в якому просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму\~ з\~ дня пред'явлення позову і досягнення дитиною повноліття.\~ Стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на її утримання щомісячно, до досягнення\~дитиною [PERSON], [INFO]\~ трьохрічного віку, в розмірі 1/4 частини\~ з\~ всіх видів заробітку. Позивач в судовому засіданні підтримала позовну заяву. Просила суд її задовольнити. Повідомила, що вона має незадовільний стан здоровя. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча повідомлявся про місце і час розгляду справи в порядку, передбаченому ст.74 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі\~доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вислухавши позивача, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження, виданим 16.05.2014 року Автозаводським відділом реєстрації актів державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Крменечуцького міського управління юстиції у Полтавській області, актовий запис 458. Неповнолітня дитина [PERSON] проживає з матірю [PERSON] Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК. Відповідно до ч. 2 ст. 84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно із ч. 4 ст. 84 Сімейного Кодексу України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 84, ст. 187 Сімейного\~\~кодексу України відповідач\~\~за\~\~власною ініціативою аліменти\~\~не виплачує, в порядку ст.188 Сімейного Кодексу України від обов'язку утримувати дитини та її матері не звільнений, угоди про добровільну сплату\~\~аліментів згідно ст.189\~\~Сімейного кодексу України\~\~між сторонами не\~\~укладено. Відповідно до ст. 91 СК, Якщо жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, тривалий час проживали однією сім'єю, той із них, хто став непрацездатним під час спільного проживання, має право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини. Відповідно до ч.2, ч.4 ст. 84 та ст.86 цього Кодексу. Тому, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на її утримання та утримання дитини. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню на утримання дитини, то суд враховує вимоги ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини в частковому відношенні до його заробітку, а саме щомісячно в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше чим 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з часу звернення до суду з позовом і до повноліття дитини. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню на утримання позивачки [PERSON], то суд приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача аліментів на утримання [PERSON] в частковому відношенні до його заробітку, а саме в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з часу звернення до суду з позовом і до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved