Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зареєстрованого виконкомом Олександрівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області 24.10.2006 року, актовий запис № 16 та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що сімейне життя з відповідачем не склалось, у звязку з постійними сварками, вчиненням відповідачем насильства в сім'ї. Шлюбні стосунки припинені. Сімю відновити неможливо. Діти проживають з нею і знаходиться на її утриманні та вихованні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, тому позивач звернулась до суду з позовом та просила суд розірвати шлюб, укладений із відповідачем та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 600,00 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня звернення до суду. [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, за обставин, викладених в позові, просила їх задовольнити. Додатково суду пояснила, що на даний час у сім'ї працює лише вона. З відповідачем чотири роки не підтримують подружніх стосунків. Він проживає у звязку із заробітками у іншому місті. У с. Демківка приїздить на деякий час. Під час таких його візитів постійно вчиняє сварки, зловживає спиртними напоями. Утримання дітям не надає. Останній раз вчинив відносно неї насильство, а саме побив на очах у дітей. Збереження сім'ї неможливе, суперечить інтересам її та дітей. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково. Проти розірвання шлюбу, укладеного з позивачем, не заперечив. Позов в частині стягнення аліментів визнав частково, пояснив, що не працює, його дохід не стабільний, тому не взмозі платити кошти, яких вимагає позивач. Згоден платити по 300,00 - 400,00 грн. Саме таку суму просив з нього стягнути. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, що зареєстрований 24.10.2006 року, виконкомом Олександрівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, актовий запис №16 (а.с.3). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON],[INFO], батьком яких є відповідач [PERSON] (а.с.4,5). Згідно довідки №655 від 08.06.2016 року, виданої виконкомом Олександрівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, неповнолітні [PERSON], [INFO] та [PERSON],[INFO],\~проживають з матірю [PERSON] та знаходиться на її утриманні (а.с.10). Відповідач не проживає з позивачкою однією сімєю, не надає допомоги на утримання дітей. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. Обставин, які б доводили необхідність звільнення відповідача від обовязків утримувати дітей, судом не встановлено, та ним в силу ст. 60 ЦПК України не доведено. Встановленим фактичним обставинам відповідають правовідносини, що регулюються Сімейним кодексом України. Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд прийшов до висновку, що шлюб подружжя сторін слід припинити його розірванням. Відповідно до ч.2 ст. 114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ст.ст. 180, 181 ч.3, 183 ч.1 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу одного з батьків і (або) у твердій грошовій сумі, що визначається судом. При визначенні розміру аліментів у відповідності до ст. 182 СК України суд, враховує стан здоровя та матеріальне становище дітей, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у відповідача інших утриманців, а також те, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, що є істотною обставиною. Згідно ст. 184 СК України та розяснень, викладених у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», якщо платних аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Суд також враховує, що діти проживають з матірю, яка має обмежені можливості її утримувати, а забезпечення потреб їх вимагає значних витрат. Згідно із Законом України «Про державний бюджет України на 2016 рік» прожитковий мінімум для дітей від 6 до 18 років встановлений починаючи з 1 січня 2016 року 1 455,00 грн., з 1 травня 1 531,00 грн., з 1 грудня 1\~637,00 грн. Прожитковий мінімум визначається як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоровя набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України від 05.10.2000 року «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»). Позивач просить про стягнення з відповідача аліментів на утримання кожної дитини в розмірі 600,00 грн. щомісяця і досягнення ними повноліття. Відповідно до п.п. 1,2 ст. 3, п.2 ст.6 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобовязуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обовязки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. Згідно п.1 ст. 18, п. 1,2 ст. 27 Конвенції держави - учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Зважаючи на норми ст. 184 СК України та з урахуванням положень частини 2 ст. 182 СК України, суд визначає аліменти у твердій грошовій сумі в чітко визначеному розмірі. Разом з тим, розмір твердої грошової суми аліментів не повинен бути менше розміру, встановленого ч.2 ст. 182 СК України. Тому, суд приходить до висновку, про те, що відповідач зобовязаний надавати на утримання кожної дитини щомісячно аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 грн., до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Таким чином, покладення судом на відповідача обовязку надавати на утримання дитини аліменти в розмірі 500,00 грн. щомісячно відповідає вимогам закону і враховує найвищі інтереси дітей. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду слід допустити до негайного виконання в межах суми аліментних платежів за один місяць. В порядку ст. 88 ЦПК України, враховуючи, що відповідач є учасником бойових дій, та в силу п.13 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи, витрати позивача по сплаті судового збору по позовних вимогах про розірвання шлюбу підлягають стягненню з державного бюджету України. Судові витрати в частині вимог про стягнення аліментів з цих же підстав підлягають компенсації за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial