Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

[PERSON]звернулась в суд із позовом до [PERSON]про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме - квартирою [ADDRESS]. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги та пояснила, що вони з відповідачем [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Під час перебування у шлюбі, 27.09.1990 року на склад сім'ї із трьох чоловік [PERSON] було видано ордер на квартиру [ADDRESS]. Так як життя у них з відповідачем не склалося, 06.05.2015 року між ними було розірвано шлюб. Після розлучення, [PERSON] почав проживати із іншою жінкою і у зв'язку із цим в квітні 2015 року виїхав з квартири та забрав всі свої особисті речі. Вказала, що ніяких перешкод у користуванні квартирою відповідачу вона не чинила. Зауважила, що внаслідок непроживання [PERSON] у квартирі, вона несе додаткові витрати по сплаті комунальних послуг, послуг по утриманню будинку і прибудинкової території та немає можливості її приватизувати. Оскільки в добровільному порядку відповідач знятися з реєстрації із спірного житла не бажає, тому вона звернулася до суду і просила позов задовольнити. Представник позивачки [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні вказав, що є всі підстави для визнання [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] та просив позовні вимоги задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав повністю та вказав, що не заперечує проти задоволення позовних вимог позивачки [PERSON], оскільки дійсно має іншу сім'ю з якою проживає на квартирі, яку винаймає. Вказав, що між ним та позивачкою була домовленість, що він залишить їй спірну квартиру після повернення йому його особистих речей, які там залишилися. Заслухавши та проаналізувавши пояснення позивачки, представника позивачки, відповідача, дослідивши інші докази, які є в матеріалах справи, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі. Підставами для такого висновку суду є наступне. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON]перебували у зареєстрованому шлюбі до 06.05.2015 року, що підтверджується рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 06.05.2015 року по справі №565/459/15-ц. Із ордера на жиле приміщення №11846 від 27.09.1990 року вбачається, що на ім'я [PERSON], сім'я якого складалася із трьох чоловік, а саме: [PERSON], дружини [PERSON] та сина [PERSON], видано ордер на квартиру [ADDRESS]. Довідкою ЖЕД №4 м.Кузнецовська від 29.02.2016 року за №476 підтверджується, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровані позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON]. Із актів комісії ЖЕД-2 від 25.09.2015 року, 29.10.2015 року, 25.11.2015 року, 23.12.2015 року, 20.01.2016 року, 24.02.2016 року слідує, що під час перевірки комісією ЖЕД квартири [ADDRESS], [PERSON] в квартирі був відсутній. Факт непроживання [PERSON] у вищевказаній квартирі також підтвердили сусіди [PERSON] із квартири №59, [PERSON] із квартири №56, [PERSON] із квартири №55. Відповідно до вимог ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] з квітня 2015 року не проживає у спірній квартирі, перешкод у користуванні житлом йому ніхто не чинив і зважаючи на те, що відповідач визнав позов і не заперечував проти задоволення позовних вимог [PERSON], суд вважає за можливе визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS].

Outcome: approved