overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 10.08.2002р. Скалистівською сільською радою Бахчисарайського району АР Крим, актовий запис №08. В судове засідання сторони не з'явились. Надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач згідно з поданою заявою проти позовних вимог не заперечував. Згідно з ч. 4 статті 174 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши надані суду докази доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на наступне. Судом встановлено, що 10.08.2002р. між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] укладений шлюб, зареєстрований Скалистівською сільською радою Бахчисарайського району АР Крим, актовий запис №08, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб (а.с.4). Внаслідок укладення шлюбу дружині привласнене прізвище «[PERSON]». [INFO] в подружжя народилась дитина - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10.01.2003р. (а.с.6). На думку суду причини, з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є поважними, сім'я існує формально, оскільки родинні відносини сторони не підтримують, втратили один до одного почуття любові та поваги. На час розірвання шлюбу подружжя спільно не проживає, спільного господарства не веде, дитина проживає разом з матір'ю. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, однак сторони не мають наміру зберегти шлюб. Приймаючи до уваги згоду відповідача на розірвання шлюбу, що не суперечить вимогам чинного законодавства і не порушує прав та інтересів інших осіб, відсутність наміру сторін на примирення, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження родини суперечило б їх інтересам. Спору між подружжя щодо місця проживання дитини та поділу майна немає. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

[PERSON], звернулась до суду з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу, зареєстрованого 10.09.1994 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ізмаїльського міськвиконкому Одеської області, актовий запис № 494, мотивуючи тим, що шлюбно-сімейні стосунки не склалися з причин відсутності взаєморозуміння та різних поглядів на життя, втрати любові та поваги один до одного, в зв'язку з чим їх сім'я фактично розпалася, вони разом не проживають та сумісного господарства не ведуть. Спору про місце проживання дітей, та розподілу сумісного майна, немає. В судовому засіданні позивачка [PERSON], підтримала позовні вимоги. Відповідач [PERSON], визнав позовні вимоги, не заперечує проти розірвання шлюбу. Вислухавши пояснення позивачки, відповідача та перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 10.09.1994 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Ізмаїльського міськвиконкому Одеської області, актовий запис № 494, від шлюбу вони мають дітей, що підтверджено відповідними свідоцтвами про народження. Спору про місце проживання дітей та розподілу сумісного майна немає. Сторони будь-яких мір для примирення не приймають, посилаючись на недоцільність збереження шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, які мають істотне значення. Оскільки сторони однією сім'єю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зареєстрованого 10.09.2004 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №1557. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що сімейне життя між сторонами не склалось, внаслідок різних поглядів на життя, фактичні шлюбні відносини припинені, від шлюбу мають дитину - [PERSON] , [INFO] . Позивач надала суду заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач надав суду заяву про згоду на розірвання шлюбу, слухання справи за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до положень ч.ч.1,4 ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як встановлено в судовому засіданні, в родині позивача та відповідача втрачена основа сім`ї, почуття довіри, поваги та любові один до одного, а тому суд не може примусити сторони до збереження подружніх відносин, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки та може бути припинено внаслідок волевиявлення як одного так і обох з подружжя шляхом його розірвання. Подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї не можливе, фактичні шлюбні відносини припинені, а тому позов підлягає задоволенню. Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 10.09.2005 року. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося з причин відсутності взаєморозуміння, фактичні шлюбні відносини припинені. Ухвалою суду від 14.07.2021 року відкрито спрощене провадження з повідомленням сторін. Ухвалою суду від 11.08.2021 року клопотання відповідача про надання строку на примирення - задоволено частково, надано сторонам строк для примирення тривалістю 3 місяці, провадження по справі - зупинено. Ухвалою суду від 15.11.2021 року провадження по справі поновлено. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила задовольнити та залишити прізвище « [PERSON] », відповідач проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Частинами 3, 4 ст.56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] між сторонами 10.09.2005 року зареєстровано шлюб, актовий запис №1926. За положенням ч.2 ст. 112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умов, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи викладене, оскільки фактичні шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинено, подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї не можливе та суперечить інтересам позивача та відповідача, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Згідно з ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зареєстрованого 10.09.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1686. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що сімейне життя між сторонами не склалось, внаслідок різних поглядів на життя, фактичні шлюбні відносини припинені, від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Представник позивача надав суду заяву про слухання справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про визнання позову, слухання справи за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Згідно ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до положень ч.ч.1,4 ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як встановлено в судовому засіданні, в родині позивача та відповідача втрачена основа сім'ї, почуття довіри, поваги та любові один до одного, а тому суд не може примусити сторони до збереження подружніх відносин, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки та може бути припинено внаслідок волевиявлення як одного так і обох з подружжя шляхом його розірвання. Подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї не можливе, фактичні шлюбні відносини припинені, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зареєстрованого 10.09.2011 року Артемівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис №634, що від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Позивач зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалось, сімейне життя поступово погіршувалось через різні погляди на шлюб, сторони втратили почуття взаємної любові та поваги, шлюбно-сімейні відносини припинені, у зв'язку з чим просила розірвати шлюб. Позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач причини своєї неявки суду не повідомив, про час, день та місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку, клопотань про відкладення слухання справи або відзиву суду не надходило, а тому суд вважає за можливе розглядати справу без участі відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе провести заочний розгляд справи та задовольнити позовні вимоги виходячи з наступного. Відповідно до ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, в родині позивача та відповідача втрачена основа сім'ї, почуття довіри, поваги та любові один до одного, а тому суд не може примусити сторони до збереження подружніх відносин, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки та може бути припинено внаслідок волевиявлення як одного так і обох з подружжя шляхом його розірвання. Подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї не можливе, сторони фактично проживають окремо, не ведуть спільного господарства не підтримують шлюбних стосунків, спільного бюджету не мають, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зареєстрованого 10.10.2014 року Червонозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 690. Позивач зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалось, сімейне життя поступово погіршувалось через різні погляди на шлюб, сторони втратили почуття взаємної любові та поваги, шлюбно-сімейні відносини припинені, від шлюбу мають дитину - [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з чим просила розірвати шлюб. Позивача надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач причини своєї неявки суду не повідомив, про час, день та місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку, клопотань про відкладення слухання справи або відзиву суду не надходило, а тому суд вважає за можливе розглядати справу без участі відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе провести заочний розгляд справи та задовольнити позовні вимоги виходячи з наступного. Відповідно до ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, в родині позивача та відповідача втрачена основа сім`ї, почуття довіри, поваги та любові один до одного, а тому суд не може примусити сторони до збереження подружніх відносин, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки та може бути припинено внаслідок волевиявлення як одного так і обох з подружжя шляхом його розірвання. Подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї не можливе, сторони фактично проживають окремо, не ведуть спільного господарства не підтримують шлюбних стосунків, спільного бюджету не мають, а тому позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача належить стягнути суму судового збору у розмірі 908 грн. на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зареєстрованого 10.11.2007 року Краснопавлівською селищною ради Лозівського району Харківської області, актовий запис №47. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що сімейне життя між сторонами не склалось, внаслідок різних поглядів на життя, фактичні шлюбні відносини припинені, від шлюбу мають дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . У судове засідання сторони не з`явились, надали суду заяви про слухання справи за їх відсутності, позивач підтримала позовні вимоги, відповідач визнав позовні вимоги. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до положень ч.ч.1,4 ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як встановлено в судовому засіданні, в родині позивача та відповідача втрачена основа сім`ї, почуття довіри, поваги та любові один до одного, а тому суд не може примусити сторони до збереження подружніх відносин, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки та може бути припинено внаслідок волевиявлення як одного так і обох з подружжя шляхом його розірвання. Подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї не можливе, фактичні шлюбні відносини припинені, а тому позов підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного. В позовній заяві не міститься вимога про стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним судових витрат по справі. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При таких обставинах суд вважає необхідним при вирішенні питання про розподіл судових витрат по справі, не застосовувати приписи ст. 141 ЦПК України, якими передбачено відшкодування в повному обсязі відповідачем позивачу понесених ним судових витрат. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 10.12.2010 року. У обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через зловживання відповідачем алкогольних напоїв, що призвело до того, що протягом трьох років вони разом не проживають, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних відносин. Вона втратила до відповідача почуття любові та поваги, вважає, що їх шлюб існує формально, сім`я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, а тому звернулася до суду з даним позовом. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, термін на примирення не надавати. Відповідач, будучи належним чином повідомлений, у судове засідання не з'явився, від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, а тому суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 1 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відтак, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у даній цивільній справі на здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 10.12.2010 року, що вбачається із свідоцтва про шлюб. Від даного шлюбу дітей немає. В судовому засіданні встановлено, що сім`я фактично розпалася, шлюб існує тільки формально, позивачка і відповідач спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують, разом не проживають через те, що відносини між ними загострились внаслідок взаємних звинувачень і небажання відповідача проживати разом у шлюбі. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується лише на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах, суд вважає, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивачки, примирення між сторонами неможливе, їх сім'я розпалася остаточно, а шлюб існує формально. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки і після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін.

Outcome: approved