Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-01 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до сина [PERSON] просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання, як матері похилого віку в розмірі 1/ 6 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно і довічно. В обгрунтування вимог позивач зазначає, що вона є людиною похилого віку та пенсіонером за віком , єдиним її доходом є пенсія, вона має ряд захворювань, які встановлені у виписці з медичної картки амбулаторного хворого (стаціонарного хворого), в зв`язку з чим потребує ліків, а грошових коштів на їх придбання не вистачає, тому потребує матеріальної допомоги, яку має можливість надавати її повнолітній працездатний син. [PERSON] згідно довідки про доходи, виданої 05.08.2020 року Філією «УГВ-Сервіс» АТ «Укргазвидобування» (36021 м. Полтава, вул.. Гарбарська, 4-) займає посаду: консультант похило спрямованого буріння. Загальна сума його доходу за період з липня 2019 року по липень 2020 року становить 1.164.499.09 грн. Відповідач має на утриманні малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позивач вважає, що її син має можливість сплачувати аліменти на утримання непрацездатної матері в розмірі 1/6 частка з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно і довічно. Позивачка у судове засідання не з`явилася, від неї надійшла заява у якій позовні вимоги вона підтримує, просить суд їх задовольнити, а справу розглянути без у її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, від нього надійшла заява у якій вимоги позову визнав в повному обсязі, вказав що має змогу надавати своїй матері матеріальну допомогу у вигляді аліментів на її утримання в розмірі 1/ 6 частки з усіх видів заробітку (доходу), просив розглядати справу без його участі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є матір`ю відповідача [PERSON] (а.с.10), перебуває на обліку в Управлінні ПФУ в м.Івано-Франківську і отримує пенсію за віком (а.с.14). Стаття 51 Конституції України визначає, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Згідно ч.1ст.202 Сімейного Кодексу України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Аналіз даної норми свідчить про те, що необхідною умовою для виникнення обов`язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов`язкових підстав - непрацездатність батьків та потреба в матеріальній допомозі. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій,наявність в батьків майна, що може приносити дохід тощо. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено частиною першою статті 204 СК України. Отже, при вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків необхідно враховувати, що таке право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей, виникає за умови непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Майновий стан дітей впливає на розмір аліментів, але не є підставою для звільнення від обов`язку утримувати матір, батька. Відповідно достатті 205 СК України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. В обґрунтовуння позовних вимог позивач посилалась на те, що вона є непрацездатною, отримує пенсію, більшу частину з якої витрачає на придбання продуктів харчування, ліків і оплату комунальних послуг. Коштів, необхідних для забезпечення її життєдіяльності не вистачає, а тому зважаючи на скрутне матеріальне становище вона потребує матеріальної допомоги, яку має можливість надавати її повнолітній син. Згідно з ч. 1ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» від 15.07.1999р. № 966-XIVпрожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. З матеріалів справи встановлено, що позивач є непрацездатною особою та потребує матеріальної допомоги. При визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище позивача, яка є пенсіонером, має похилий вік 68 роки, щомісячно отримує пенсію, інших доходів у позивача немає. Отже, на момент розгляду цієї справи позивачка отримує пенсією за віком у розмірі, що забезпечує їй прожитковий мінімум, встановлений законом, однак, з урахуванням похилого віку позивачки та того, що вона має ряд захворювань які встановлені доданою до матеріалів справи копію виписки з амбулаторного (стаціонарного хворого) та те, що\~ вона мешкає сама, суд допускає витрати позивача на ліки та речі, оплату комунальних послуг, вартість яких перевищує розмір прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб. Також суд враховує матеріальне становище відповідача, те, що він є працездатним, розмір заробітної плати відповідача є значно більшим за розмір пенсії позивача, загальна сума його доходу за період з липня 2019 року по липень 2020 року становить 1.164.499.09 грн. Окрім того суд вважає, що розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами позивача та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. Враховуючи зазначені вище обставини, суд вважає необхідним позов задовольнити, стягнувши з відповідача аліменти на утримання позивача в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягувати аліменти з 21.08.2020 року, тобто з дати надходження позову до суду поданого позивачем і довічно. Разом з цим, суд вважає за належне роз`яснити сторонам, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них. Відповідно до ч.1 п.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються - на відповідача. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору при подачі позову, слід стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень) 80 коп. На підставі викладеного, ст. ст.191,202,203,205 Сімейного Кодексу України, та ст.ст.12,13,76-81,89, 141,247 ч.2, 263-265, 279,280-282 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved