Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом про встановлення факту прийняття спадщини особою, як такої, що постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини, зацікавлені особи: Шоста Запорізька державна нотаріальна контора, територіальна громада в особі Запорізької міської ради. В обґрунтування своєї заяви [PERSON] зазначила наступне. 10 травня 2008 року померла мати заявника, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1-ЖС № 110738 від 12.05.2008 року, виданого Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, про що в книзі реєстрації смертей зроблено актовий запис за № 4551. В день її смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку № 93 по вул. Піонерська в м. Запоріжжя. Так, на підставі договору купівлі - продажу, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] від 25.04.2008 року, реєстраційний № 3315, [PERSON] продала належну їй на праві власності квартиру [ADDRESS]. На підставі договору купівлі - продажу, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] від 25.04.2008 року, реєстраційний № 2261, [PERSON] придбала житловий будинок № 93 по вул. Піонерська в м. Запоріжжя. [PERSON] є донькою [PERSON] На час відкриття спадщини, тобто на 10.05.2008 року, заявник [PERSON] постійно проживала разом із матірю в житловому будинку № 93 по вул. Піонерська в м. Запоріжжя. Однак знятись з реєстраційного обліку до 25.05.2008 року за старим місцем проживання та зареєструватись за новою адресою мати [PERSON] не встигла, оскільки померла 10.05.2008 року. У липні 2013 року заявник звернулась до Шостої Запорізької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої 10.05.2008 року [PERSON], проте Державним нотаріусом Шостої Запорізької державної нотаріальної контори їй було відмовлено, оскільки на день смерті [PERSON] заявник не була зареєстрована зі спадкодавцем за одною адресою, а заяву про прийняття спадщини у встановлені законом строки не подавала. У звязку з вищевикладеним, просить суд встановити факт прийняття [PERSON] спадщині, яка відкрилась після смерті її матері [PERSON], померлої 10.05.2008 року. В судовому засіданні [PERSON] заяву підтримала з підстав, викладених у ній, та просила про задоволення заяви у повному обсязі, додатково пояснивши при цьому, що 10.05.2008 року померла її мати [PERSON] На час відкриття спадщини будинку № 93 по вул. Піонерській у м. Запоріжжі, її мати, вона та донька проживали разом у вказаному будинку № 93 по вул. Піонерській у м. Запоріжжі та фактично використовували його, проживаючи в ньому, але не були зареєстрована в даному будинку в порядку, визначеному чинним законодавством України. [PERSON] не встигла оформити право власності. Крім того, зазначила, що вказаний акт можуть підтвердити свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] Однак в подальшому, в ході судового розгляду справи, після допиту свідків, [PERSON] суду пояснила, що на момент смерті [PERSON], 10.08.2008 року, вона, в дійсності, разом з матірю та донькою проживала за адресою: [INFO]. Крім того, після смерті [PERSON], вона ще понад місяць разом з донькою мешкала за вказаною адресою. До нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк вона не звернулась через брак коштів. Зацікавлена особа територіальна громада в особі Запорізької міської ради в судовому засіданні заперечували проти задоволення заяви у повному обсязі. Зацікавлена особа Шоста Запорізька державна нотаріальна контора в судове засідання не зявилися, про дату, час та місце слухання справи були повідомлені належним чином, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності. Суд на підставі ст. 169 ЦПК України вважає можливим розглянути справу у відсутності представника зацікавленої особи. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона проживає за адресою: [INFO] і є колишньою сусідкою заявника. [PERSON] знає багато років, оскільки у вказаній квартирі мешкає з 1973 року. На момент смерті [PERSON], родина проживала в [INFO]. Про продаж квартири та купівлю будинку нічого не знає. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є колишньою сусідкою [PERSON] [PERSON] мешкала по вул. Малиновського. На момент смерті [PERSON], вони всі разом проживали [INFO]. [PERSON] ще деякий час після смерті матері проживала, разом з донькою, у вказаній квартирі. Про продаж квартири та покупку будинку вона нічого не знає. Суд, вислухавши учасників процесу,\~допитавши свідків, а також дослідивши інші докази, які знаходяться в матеріалах справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України,\~кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.\~ \~ Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа має\~право в порядку,\~встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Заявник [PERSON]А, є донькою померлої [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження від 31.03.1971 року, виданим Малокатерінівської народної ради Запорізького району Запорізької області, серія І-АГ № 287276. На підставі договору купівлі - продажу, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] від 25.04.2008 року, реєстраційний № 3315, [PERSON] продала належну їй на праві власності квартиру [ADDRESS]. 25.04.2008 року [PERSON]П, продала житловий будинок № 93 по вул. Піонерська в м. Запоріжжі, що підтверджується договором купівлі - продажу, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] від 25.04.2008 року, реєстраційний № 2261. 10 травня 2008 року [PERSON], [INFO], померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1-ЖС № 110738 від 12.05.2008 року, виданого Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, про що в книзі реєстрації смертей зроблено актовий запис за № 4551. Постановою державного нотаріуса Шостої Запорізької державної нотаріальної контори від 13.07.2013 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої 10.05.2008 року [PERSON], яка проживала за адресою: [INFO] у звязку з тим, що на день смерті [PERSON] її донька [PERSON] не була зареєстрована зі спадкоємцем за одною адресою а не подала заяву про прийняття спадщини в строк, встановлений ст. 1270 ЦК України. Згідно з ч. 2\~ст. 1220 ЦК України\~часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, із якого вона оголошується померлою. У відповідності до п. 1\~ст. 1221 ЦК України\~місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно з ч. 1\~ст. 29 ЦК України\~місцем\~проживання фізичної особи є\~житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель, тощо), у відповідному населеному\~пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Спадкоємець,\~який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини,\~вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~ст. 1270\~цього\~Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно акту голови квартального комітету від 06.08.2013 року [PERSON] та її донька [PERSON] 05.05.2008 року вселилися в будинок № 93 по вул. Піонерська у м. Запоріжжі. 10.05.2008 року [PERSON] померла, а [PERSON] постійно по сьогоднішній день мешкає за вказаною адресою. Відповідно до довідки № 32 від 06.08.2013 року [PERSON] проживає за адресою: [INFO] з 05.05.2008 року. [PERSON] проживала за вказаною адресою в період часу з 05.05.2008 року по 10.05.2008 року. Однак, данні обставини спростовуються дослідженими в ході судового розгляду доказами, а саме пояснення свідків [PERSON] та [PERSON], які зазначили, що на день смерті [PERSON],П. 10.05.2008 року, померла разом з донькою проживала за адресою: [INFO]. Крім того, після смерті матері [PERSON] ще деякий час мешкала за вказаною адресою. Крім того, в судовому засіданні, після допиту свідків, заявник [PERSON] суду пояснила, що дійсно на момент смерті матері [PERSON] вони разом проживали за адресою: [INFO]. Також вона ще понад місяць після смерті матері мешкала за вказаною адресою. У встановлений законом строк до нотаріальної контори не звернулася через брак коштів. На цей час їй необхідно оформити право власності на вказаний будинок. Щодо довідок, які знаходяться в матеріалах справи, суду пояснила, що вони надані на її прохання та містять неправдиву інформацію. Відповідно до ст.ст. 57, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, суд приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] є безпідставними, недоведеними та необґрунтованими, у зв'язку з чим задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed