Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування позову [PERSON] вказала, що перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 15 липня 2017 року виконкомом Шипуватської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області, актовий запис № 01. Позивач вказує, що сторони мають спільну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Позивач в позовній заяві зазначає, що хоча з відповідачем шлюб зареєстрували в офіційному порядку, але постійно разом ніколи не проживали, спільного господарства не мали, через психологічну несумісність характерів спільне подружнє життя не склалося. В кінці вересня 2018 року сторони припинили шлюбні відносини, між ними втрачено почуття любові та взаємоповаги. У звязку з чим позивач звернулася до суду та просить розірвати шлюб між сторонами. Відповідно до п.1 ч.4\~ст.274 ЦПК України, в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя. Таким чином, справа має бути розглянута в порядку загального позовного провадження, з обовязковим проведенням підготовчого провадження, відповідно до ст.ст.189,196 ЦПК України, тому суд проводить підготовче засідання. Ухвалою Великобурлуцького районного суду Харківської області від 25 лютого 2019 року було закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, наполягала на розірванні шлюбу, зазначила що строк для примирення не потрібен. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, у встановлений судом строк належним чином був повідомлений про розгляд справи, судову повістку отримав особисто 25.02.2019 р. (а.с.41), на адресу суду надав лише заяву про розгляд підготовчого судового засідання без його участі (а.с.34). Згідно зі\~ст.280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч.3\~ст.131 ЦПК України\~ у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин. На підставі ухвали Великобурлуцького районного суду Харківської області від 15 березня 2019 року проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст.ст.280-282 ЦПК України\~на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2\~ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступних підстав. Матеріалами справи\~встановлено,\~[PERSON] (дошлюбне\~прізвище Черненко)\~М.В.\~та [PERSON]\~15\~липня 2017\~року уклали\~шлюб,\~який зареєстровано\~виконкомом Шипуватської\~сільської ради\~Великобурлуцького району\~Харківської області,\~актовий запис\~№ 01 (а.с.05). Від шлюбу подружжя має неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с. 07). Відповідно до ч.1\~ст.110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя, а згідно зі\~ст. 112 СК України\~суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інтереси неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Згідно ст.13\~ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені в вересня 2018 року, шлюб існує лише формально. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, наполягала на розірванні шлюбу, при цьому зазначила, що не заперечує проти прийняття заочного рішення у справі у звязку з неявкою відповідача. Відповідач про розгляд справи був повідомлений належними чином судові повістки отримував завчасно, але жодних заяв чи клопотань від нього на адресу суду не надходило, що вказує на байдужість відповідача щодо збереження шлюбу з позивачем. В зв'язку з цим суд вважає, що вжиття заходів щодо збереження сім'ї не може дати позитивного результату та буде суперечити інтересам сторін і впливати на їх психоемоційний стан, а тому шлюб слід розірвати. Виходячи із змісту ч.3 та ч.4\~ст.56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі\~ст.24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Оскільки позивач [PERSON] наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. За ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином, будь яких заяв чи заперечень щодо вимог позивача до суду від [PERSON] не надходило. За таких обставин суд дійшов висновку, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, а тому, згідно із ч.1 ст.110, ст.112 СК України, шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню. Згідно ч.2\~ст.114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3\~ст.115 Сімейного кодексу України\~- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. За змістом ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач виявила бажання після розірвання шлюбу залишити прізвище чоловіка - «Джафарова» (а.с.4).

Outcome: approved