Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] , треті особи: [PERSON] , [PERSON] , Управління реєстрації місця проживання Департаменту реєстрації Харківської міської ради, в якому просить визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування будинком [ADDRESS] В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що вона є власницею 15/36 частин житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Інша частина житлового будинку належить [PERSON] . Розділ житлового будинку між [PERSON] та [PERSON] не був проведений, проте кожний з них користується відокремленою частиною житлового будинку. В належній позивачу частині будинку зареєстрована [PERSON] та її донька [PERSON] . У червні 2010 року до позивача звернувся відповідач з проханням передати йому по договору найма приміщення та зареєструвати його за місцем проживання позивача, мотивуючи це тим, що йому необхідна реєстрація у м. Харкові для працевлаштування. 25.06.2010 року між позивачем та відповідачем укладено договір найму житла в будинку, який належить позивачу на строк 5 років. 22.06.2015 року відповідач повідомив, що він переїде на інше постійне місце проживання. Також обіцяв, що до 01.08.2015 року він зніметься з реєстрації з місця проживання за адресою: [ADDRESS] . 25.06.2015 року відповідач вивіз своє майно, особисті речі та виїхав з кімнати, яку він орендував у позивача. Однак з реєстрації відповідач не знявся. В подальшому позивач звернулась до Управління реєстрації місця проживання Департаменту реєстрації Харківської міської ради з заявою про зняття з реєстрації відповідача. Департаментом реєстрації було відмовлено позивачу у заяві про зняття з реєстрації відповідача. 19.03.2021 представником Департаменту реєстрації Харківської міської ради надано пояснення, в яких третя особа зазначає, що 17.11.2020 року до органу реєстрації надійшла заява [PERSON] про зняття з реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] [PERSON] в зв`язку із закінченням строку дії договору найму житлового приміщення. До заяви додано договір найма житла від 25.06.2010 року № 21, укладений між наймодавцем [PERSON] та наймачем [PERSON] . В процесі розгляду зазначеної заяви спеціалістом органу реєстрації було встановлено, що відповідно до інформації з Реєстру територіальної громади міста Харкова місце проживання [PERSON] зареєстровано за адресою: [ADDRESS] , без зазначення підстав та дати реєстрації місця проживання. В зв`язку з чим [PERSON] відмовлено у заяві про зняття з реєстрації [PERSON] , оскільки неможливо встановити достовірність відомостей, вказаних [PERSON] в якості підстави для зняття з реєстрації [PERSON] . Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09.02.2021 року відкрито провадження по справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Також зазначила, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку шляхом направлення судової повістки на адресу зареєстрованого місця проживання та шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. Треті особи [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомили. Представник Департаменту реєстрації Харківської міської ради Гупал Н.О. в судове засідання не з`явилась. В наданих суду поясненнях просила розглядати справу без участі представника Департаменту реєстрації Харківської міської ради. Відповідно до п. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У відповідності до приписів ст. 280 ЦПК України\~суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно копії дублікату договору купівлі-продажу від 21.08.1991 року [PERSON] належить на праві приватної власності 15/36 частин домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . Також з матеріалів справи судом встановлено, що за адресою: [ADDRESS] , зареєстроване місце проживання позивача [PERSON] , її доньки [PERSON] та відповідача [PERSON] , що підтверджується копією паспорта відповідача, довідкою про склад сім`ї від 14.01.2019 року, а також відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в Харківській області від 09.02.2021 року. Згідно копії договору найма житла у будинку, який належить фізичній особі, від 25.06.2010 року встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] укладено договір про те, що [PERSON] здає для проживання [PERSON] будинок за адресою: [ADDRESS] , строком на 5 років, тобто до 25.06.2015 року. Згідно копії акту від 17.11.2020 року, складеного [PERSON] , [PERSON] встановлено, що за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] з червня 2015 року не мешкає та особистих речей не має. Відповідно до листа ВП № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області від 14.04.2021 за № 2066/119-62/01/12-21 [PERSON] в період з 01.06.2015 по 14.04.2021 із заявами та скаргами з приводу того, що йому перешкоджають в користуванні житлом, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , до ВП № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області не звертався. Допитана у судовому засіданні 12.05.2021 року у якості свідка [PERSON] пояснила, що вона є сусідкою позивача, знає її давно. [PERSON] тривалий час проживає у буд. [ADDRESS] . [PERSON] у вищевказаному будинку був фактично прописаний, однак ніколи не проживав, та зі слів сусідів він поїхав за кордон. Пояснила, що [PERSON] більше 4 років не проживає за адресою: [ADDRESS] . Допитаний у судовому засіданні 12.05.2021 року у якості свідка [PERSON] пояснив, що він є сином позивача. Вказує, що [PERSON] є знайомим його матері та за проханням [PERSON] матір зареєструвала останнього у будинку [ADDRESS] . У вищевказаному будинку [PERSON] не проживає більше 5 років, фактичне місце проживання його не відомо. Таким чином, між сторонами склались житлові правовідносини, які регулюються Цивільним кодексом України та Житловим кодексом Української РСР. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦПК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно зі ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до ст. 6 ЖК жилі будинки і жилі приміщення призначаються для постійного проживання громадян, тобто для використання їх за цільовим призначенням (задоволення своїх житлових потреб та розпорядження ними у відповідних межах), а тому, якщо житлова площа фактично не використовується у визначених законом цілях, збереження за відсутньою особою права користування житловим приміщенням може не відповідати призначенню цього права. Відповідно до ч. 1 ст. 810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Згідно з ч. 1 ст. 821 ЦК України договір найму житла укладається на строк, встановлений договором. Якщо у договорі строк не встановлений, договір вважається укладеним на п`ять років. Приписами ч. 1 ст. 822 ЦК України визначено, що у разі спливу строку договору найму житла наймач має переважне право на укладення договору найму житла на новий строк. Не пізніше ніж за три місяці до спливу строку договору найму житла наймодавець може запропонувати наймачеві укласти договір на таких самих або інших умовах чи попередити наймача про відмову від укладення договору на новий строк. Якщо наймодавець не попередив наймача, а наймач не звільнив помешкання, договір вважається укладеним на таких самих умовах і на такий самий строк. Приписами ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Частинами 1, 2 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Приписами ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом З урахуванням досліджених у судовому засіданні письмових доказів, показань свідків, суд дійшов висновку про припинення дії договору найму після закінчення строку його дії в зв`язку з добровільним звільненням відповідачем житлового приміщення, доведеність факту непроживання без поважних причин [PERSON] у будинку [ADDRESS] , та невикористання ним житла за його прямим призначенням. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про визнання [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved