Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. В обґрунтування вимог вказує, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок по вул. Соборній, 15, в с. Степанки, Черкаського району, Черкаської області. На час коли позивач успадкувала від свого батька, даний будинок в ньому була зареєстрована [PERSON], яка доводилась дочкою жінки з якою проживав її батько. Відповідач не є членом родини чи родичем позивача. Відповідач в зазначеному будинку не проживає, і ніколи не проживала, вона мала знятися з реєстраційного обліку, але до цього часу цього не зробила. Тому позивач для захисту своїх прав була вимушена звернутися до суду, оскільки реєстрація відповідача в її будинку перешкоджає у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, та просила суд, визнати відповідача такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, але на адресу суду надала заяву в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, хоч про час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином, згідно чинного законодавства, про що є відомості в матеріалах справи. Відповідно ст. 224 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи встановив факти та відповідні їм правовідносини: [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину від 09.08.2016 року, належить житловий будинок за адресою: вул. Соборна, 15, с. Степанки, Черкаського району, Черкаської області. Відповідно до довідки Степанківської сільської ради Черкаського району від 24.02.2017 року за № 332, в домоволодінні по вул. Соборна, 15, с. Степанки, Черкаського району зареєстрована [PERSON]. Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України, правом власності є право особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб та може розпоряджатись ним на власний розсуд, і на зміст права власності не впливають місце проживання власника. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна. Відповідно до ст. 397 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд оцінивши наявні у справі докази на підставі свого внутрішнього переконання та за критеріями їх належності, допустимості і достовірності, давши належну оцінку доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення, оскільки відповідач [PERSON] не проживає за адресою [INFO], понад один рік без поважних причин, реєстрація відповідача перешкоджає позивачу у повноцінному користуванні своєю власністю, тому позивач має право на захист в судовому порядку.

Outcome: approved