Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] у розмірі 6000 гривень щомісячно починаючи з дня подання позову та до досягнення дитиною повноліття Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 27.11.2015 року між нею, [PERSON] , та [PERSON] було зареєстровано шлюб. У період їхнього подружнього життя у нихє народилася дочка - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова шлюб між ними розірвано в судовому порядку. Причиною припинення шлюбних відносин між сторонами стали сімейні конфлікти, які виникали між ними у період спільного проживання. Після розірвання шлюбу та припинення подружніх відносин, їхня спільна дочка залишилася проживати разом зі позивачем, як матір`ю, спорів щодо місця проживання дитини між ними не існує. На теперішній час дитині виповнилося п`ять років і вона відвідує приватний дитячий садок. Позивач пояснює, що задля забезпечення повноцінного розвитку дитини, вона як матір здійснює щомісячно витрати на дитину до яких входить: харчування (в т.ч. оплата харчування в дитячому садочку) орієнтовно 5000 гривень, купівля одягу та взуття - 2000 гривень, купівля канцелярського приладдя, засобів гігієни, лікарські засоби на лікування простуди - 500 гривень, оплата комунальних послуг за квартиру - 2000 гривень, оплата приватного дитячого садочку «English for kids» - 2000 гривень на місяць, відпочинок, дозвілля, іграшки - 1000 гривень. Відтак, загальний щомісячний розмір витрат на дитину становить близько 12 000 гривень, а тому з огляду на рівний законодавчий обов`язок обох батьків утримувати дитину в однаковому розмірі, вважає, що належним розміром аліментів, який буде достатній для забезпечення дитини батьком, буде сума в розмірі 6000 гривень щомісячно. Зазначає, що відповідач як батько є працездатною людиною, працює водієм таксі, а відтак має стабільний та регулярний дохід, що дає можливість сплачувати аліменти на дитину у заявленому розмірі. При цьому, відповідач не має жодних проблем зі здоров`ям, перебуває у задовільному фізичному стані. Окрім цього, відповідач не має інших неповнолітніх дітей чи непрацездатних осіб на утриманні, відсутні жодні обставини, які б зумовлювали неможливість сплачувати затребувану суму коштів на дитину. Позивач в судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Додатково зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач про день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому порядку. Жодних заяв чи клопотань до суду не надавав. У відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд визнав можливим справу розглянути у відсутність відповідача за наявними доказами у справі. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 281 ЦПК України. Оскільки всі особи, що беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони мають спільну малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , батьками якої вони являються (а.с. 5) Дитина зареєстрована та фактично проживає за адресою реєстрації та проживання позивача (а.с. 37). Відповідно до положень ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 27 «Конвенції про права дитини», ратифікованої Верховною Радою України 27.09.1991 року та положення «Декларації прав дитини» регламентують, що інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. Нормами ст. 18 Конвенції про захист прав дитини закріплено, що суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. За умов частини першої та третьої ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні дитини не досягнуто, а отже аліменти підлягають стягненню в судовому порядку. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд, враховуючи розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, матеріальне становище платника аліментів, відповідач являється працездатним, доказів наявності інших аліментних зобов`язань у відповідача суду не надано, вважає за необхідне позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити, стягнувши з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі, в розмірі 6000,00 грн., починаючи з 29.09.2021 року, в силу ст. 191 Сімейного Кодексу України. Суд визнає необхідним застосувати п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України і допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Судові витрати, відповідно до ст. 141 ЦПК України, покласти на відповідача. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved