Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до Кілійського районного суду Одеської області 11.07.2013 року з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про відшкодування майнової та моральної шкоди, в наслідок скоєння злочину. Обгрунтовуючи свої вимоги вказує, що 30.06.2012 року приблизно о 03 годині ночі неповнолітні [PERSON] та [PERSON] із корисних мотивів з цілю скоєння крадіжки, через огорожу зайшли на територію житлового будинку [ADDRESS], який належить [PERSON], внаслідок чого скоїли крадіжку мопеду марки «Сузукі - Ленц 2», таким чином завдавши потерпілій на суму 4800 грн. Позивачка просить стягнути з батьків солідарно, матеріальну шкоду у розмірі 4800 грн. Протиправними діями відповідачів, позивачу було завдано моральну шкоду, яка складається з: фізичного болю та душевних страждань, які вона зазнала в результаті крадіжки та пов'язаного з цим нервового стресу; погіршення стану здоров'я; тяжких вимушених змін, які відбулися в її житті, оскільки вона певний час не мала можливості продовжувати активне громадське життя і усунення яких, вимагало від неї додаткових зусиль та витрат майнового характеру. Достатньою компенсацією завданої моральної шкоди позивач вважає суму у розмірі 10000 гривень, яку просить стягнути з відповідачів. 21.11.2013 року надійшла уточнена позовна заява згідно якої позивач просить солідарно стягнути з [PERSON], [PERSON] 2400 грн. матеріальної шкоди та 5000 грн. моральної шкоди. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала відповідне клопотання про розгляд справи у її відсутність. Відповідачі, належним чином повідомлені про час та дату розгляду справи, в судове засідання не з'явились, клопотання про розгляд справи у їх відсутність не надходило. Вироком Кілійського районного суду Одеської області від 05.04.2013 року неповнолітнього [PERSON], [INFO], було визнано винним у скоєнні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 , ч. 3 ст. 185 КК України та засуджено до 4 років позбавлення років з іспитовим строком на 2 роки. [PERSON] вироком Кілійського районного суду був визнаний винним у скоєнні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України та засуджено до 3-ох років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік. При розгляді вищезазначеної кримінальної справи законними представниками неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] визнано [PERSON] та [PERSON]. Вищезазначений транспортний засіб,а саме мопед марки «Сузукі Летс 2, згідно талону на транспортний засіб, належить [PERSON]. Відповідно до п.3 постанови ПВС України від 31.03.1995 року № 4, (із змінами, внесеними постановою від 25.05.2001 р., №5) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної /немайнової/ шкоди», з якої слідує, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі діяльністю інших осіб. Відповідно до вимог ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв'язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо). Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода завдана позивачу відобразилась у наступному: - фізичному болю та душевних стражданнях, які вона зазнала в результаті крадіжки мопеду та пов'язаного з цим нервового стресу; - в житті відбулися тяжкі вимушені зміни, так як позивач не мала можливість на протязі довгого часу продовжувати активне громадське життя; Не викликає сумнівів в суду і той факт, що наведена в позові моральна шкода знаходиться у прямому причинно-наслідковому зв'язку між протиправними, винними діями відповідачів та тими негативними змінами, які настали у житті позивача. Однак виходячи з принципу розумності і справедливості, суд вважає, позов в частині стягнення моральної шкоди підлягає задоволенню на вказану суму. У відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Суд, з'ясувавши всі обставині справи, оцінюючи розмір моральної шкоди, заподіяної позивачу, дослідивши письмові докази приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: partial