Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини всіх видів доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 16 червня 2020 року і продовжувати до досягнення дитиною повноліття.. В обґрунтування позову зазначила, що сторони є батьками неповнолітньої [PERSON] , яка народилась [INFO] . З 2010 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. На даний час сторони проживають окремо та припинили фактичні шлюбні відносини. Донька проживає разом з позивачем і перебуває на її утриманні. Оскільки відповідач в добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, вона була вимушена звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 29 січня 2020 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судовий розгляд справи по суті. В судове засідання позивач не з`явилась, проте надала суду письмову заяву, в якій просила провести розгляд справи за її відсутності. Також в заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач також в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив. Проте, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с. 26). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України судом вирішено проводити розгляд справи за відсутності належним чином повідомлених учасників справи. Дослідивши заяви сторін, матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні сторони з 21 січня 2010 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 11). [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , яка народилася [INFO] (а.с. 12). В судовому засіданні встановлено, що сторони проживають окремо, донька знаходяться на повному утриманні позивача, а відповідач участі у вихованні та утриманні [PERSON] не приймає. Зазначене також не заперечував відповідач. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. З урахуванням обставин встановлених під час судового розгляду та вимог ст. ст. 182-184 СК України суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягають задоволенню та необхідно визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню із [PERSON] на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму встановленого законом для дитини відповідного віку. Частиною 1 статті 191 СК передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору. Таким чином, судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави і складаються із судового збору, розмір якого відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» складає 840,80 грн. У відповідності зі ст. 430 ч.1 п.1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved