Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого Широкогребельською сільською радою Хмільницького району Вінницької області 06.11.2004 року за актовим записом № 9. Позов мотивувала тим, що спільне життя із відповідачем у неї не склалось через різні погляди на життя, несумісність характерів, постійні непорозуміння та неприязні стосунки, у зв'язку із чим між ними часто виникали скандали та сварки. У даний час подружні відносини між ними припинені, і вони не проживають разом із грудня 2013 року. За таких обставин позивач дійшла до переконання, що подальше спільне проживання та збереження сім'ї є неможливим, у зв'язку з чим і був поданий до суду даний позов. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, однак надала суду заяву з проханням проводити розгляд справи у її відсутність. Зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з'явився, заперечень щодо позову не надав, причини неявки суду не вказав та будь-яких клопотань про перенесення розгляду справи не заявляв, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, про що свідчать наявні у матеріалах справи повідомлення про вручення поштових відправлень. За таких обставин, відповідно до 224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого порядку вирішення справи. Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню зважаючи на наступне. Так, судом встановлено, що 06.11.2004 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Широкогребельській сільській раді Хмільницького району Вінницької області за актовим записом № 9. Від цього шлюбу у них є спільна дитина - син [PERSON], [INFO]. Як вбачається із матеріалів справи, сторони не підтримують шлюбних стосунків та проживають окремо з грудня 2013 року через різні характери та погляди на життя, між ними не існує взаємопорозуміння та прагнення зберегти шлюб та сім'ю. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. За правилами ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подальше спільне проживання сторін є неможливе. Шлюбно-сімейні стосунки подружжя припинено. Крім того, позивач категорично не бажає перебувати у зареєстрованому шлюбі із відповідачем, вважаючи, що він буде суперечити її інтересам, про що свідчать обставини, викладені у позові та заяві від 13.08.2014р. Згідно вимог статтей 51 Конституції України, 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що дана сім'я розпалась і збереження її неможливе. Формальне перебування у шлюбі суперечитиме інтересам сторін, а тому його необхідно розірвати. Оскільки питання про розподіл судових витрат позивачем не ставиться, понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору необхідно залишити за останньою.

Outcome: approved