Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на відсутність порозуміння між подружжям та наявності різних поглядів на життя, що призвело до неможливості збереження сім`ї. У подружжя від шлюбу є дитина: [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з викладеним позивач просить суд розірвати шлюб між сторонами. Ухвалою Суворовського районного суду міста Одеси від 17 грудня 2019 року цивільну справу було прийнято до провадження та призначено розгляд справи в підготовче засідання. Сторонам було надіслано копію ухвали суду. Ухвалою Суворовського районного суду міста Одеси від 12 лютого 2020 року підготовче провадження по цивільній справі закрито, призначено розгляд справи до судового засідання по суті. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, звернулась до суду з заявою, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити з підстав, що викладені в позові, також зазначила, що не заперечує проти заочного вирішення справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився, про дату, час і місце проведення якого повідомлявся у встановлено законом порядку. Заяви від відповідача про розгляд справи за його відсутністю, відкладення слухання справи або відзиву суду не надходило, про причини неявки суд не повідомив (а.с.30). Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Ухвалою Суворовського районного суду міста Одеси від 22 червня 2020 року вирішено провести заочний розгляд справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані позивачем докази в їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з огляду на наступне. Сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 23 грудня 2000 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Суворовської районної адміністрації виконкому Одеської міської ради, актовий запис № 1096 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 23.12.2000 р.) (а.с. 8). Після державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на : « [PERSON] ». У сторін від шлюбу народилась дитина: [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження [NUMBER] (а.с. 9). Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Як передбачено ст. 12 Європейської Конвенції по правам людини, чоловіки та жінки, які досягли шлюбного віку, мають право вступати в шлюб и створювати сім`ю у відповідності з національним законодавством, яке регулює здійснення цього права. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права та обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З урахуванням того, що позивач на примирення категорично не згодна, зазначила, що сім`я фактично припинила своє існування, подружжя не веде спільного господарства, не має спільного бюджету, за таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, а тому шлюб підлягає розірванню. Спорів з приводу розподілу спільного майна подружжя на даний час немає. Позивачем не заявлено вимоги про відшкодування судових витрат, у зв`язку з чим у суду відсутні підстави для покладання цих витрат на відповідача.

Outcome: approved