Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому після уточнення позовних вимог просить: стягнути з відповідача: грошову суму у розмірі 7 200 грн. в рахунок повернення оплати за договором відплатного надання послуг від 09.08.2013р.; пеню у розмірі 7 200 грн.; витрати понесені позивачем на правову допомогу у розмірі 3 100 грн.. В обґрунтування позову зазначено, що 09.08.2013р. між позивачем та ФОП [PERSON] ([PERSON] С.) було укладено договір відплатного надання послуг. За умовами п.п. 1.1.1 - 1.1.7 Договору виконавець зобов'язався: - прийняти від замовника замовлення на виготовлення виробів згідно специфікації (п.п. 1.1.1); - здійснити замовлення узгодженого в специфікації виробу у виробника та забезпечити виготовлення замовленого виробу протягом 21 робочого дня з моменту оформлення цього Договору (п.п. 1.1.2); - доставити та передати замовнику виготовлений виріб протягом 21 робочого дня з моменту його виготовлення. Про дату доставки виробу виконавець попереджає замовника за один день (п.п. 1.1.3); - за допомогою ліфта здійснити підйом виробу на поверх, узгоджений із замовником (п.п. 1.1.4); - демонтувати наявні дверні та/або віконні блоки без збереження їх цілісності (п.п. 1.1.5); - встановити та закріпити виготовлені вироби в наявних чи підготовлених отворах (п.п. 1.1.6); - виконати додаткові роботи, вказані у специфікації. Відповідно до Договору виконавець зобов'язався особисто надати замовнику послуги, передбачені п.п. 1.1.1 - 1.1.7 цього Договору, а замовник зобов'язався прийняти результати наданих виконавцем послуг та оплатити надані послуги у встановлений цим Договором строк. Згідно з Договором вартість виробів та замовлення складає 10 300,00 грн., в які включена вартість наданих послуг. На виконання умов Договору в день його укладення позивачка здійснила часткову оплату в розмірі 7 200,00 грн., а решту грошових коштів у розмірі 3 100,00 грн. вона мала сплатити при доставці виробу та його встановленні у квартирі. Але відповідач свої зобов'язання щодо виготовлення, доставки та встановлення виробу не виконала, чим істотно порушила умови укладеного між сторонами Договору. Позивач та її представник в судове засідання не зявились, надали заяви про слухання справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просят їх зодовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилась, будучи належним чином повідомленою про місце і час судового засідання, про причини неявки до суду не повідомила. За таких, обставин на підставі ст. 224 ЦПК України суд розглядає справу у відсутність відповідача, оскільки наявних в справі доказів достатньо для встановлення прав та взаємовідносин сторін. Відповідно до ч.4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). В судовому засіданні встановлено наступне, 09.08.2013р. між позивачем та ФОП [PERSON] відповідачем по справі було укладено договір відплатного надання послуг (а.с.6-7). За умовами п.п. 1.1.1 - 1.1.7 Договору виконавець зобов'язався: - прийняти від замовника замовлення на виготовлення виробів згідно специфікації (п.п. 1.1.1); - здійснити замовлення узгодженого в специфікації виробу у виробника та забезпечити виготовлення замовленого виробу протягом 21 робочого дня з моменту оформлення цього Договору (п.п. 1.1.2); - доставити та передати замовнику виготовлений виріб протягом 21 робочого дня з моменту його виготовлення. Про дату доставки виробу виконавець попереджає замовника за один день (п.п. 1.1.3); - за допомогою ліфта здійснити підйом виробу на поверх, узгоджений із замовником (п.п. 1.1.4); - демонтувати наявні дверні та/або віконні блоки без збереження їх цілісності (п.п. 1.1.5); - встановити та закріпити виготовлені вироби в наявних чи підготовлених отворах (п.п. 1.1.6); - виконати додаткові роботи, вказані у специфікації. Відповідно до Договору виконавець зобов'язався особисто надати замовнику послуги, передбачені п.п. 1.1.1 - 1.1.7 цього Договору, а замовник зобов'язався прийняти результати наданих виконавцем послуг та оплатити надані послуги у встановлений цим Договором строк. Згідно з Договором вартість виробів та замовлення складає 10 300,00 грн., в які включена вартість наданих послуг. Позивачка здійснила часткову оплату в розмірі 7 200,00 грн., що підтверджується відповідними записом у договорі (а.с.6), а решту грошових коштів у розмірі 3 100,00 грн. вона мала сплатити при доставці виробу та його встановленні у квартирі. Але відповідач свої зобов'язання щодо виготов¬лення, доставки та встановлення виробу не виконала. Відповідно до матеріалів справи [PERSON], 03.05.1982р.н. - 21.09.2013 року змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 70). Згідно вимог ч.3 ст.10, ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору і вимогам цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання - неналежне виконання. Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч.1 ст.906 ЦК України, збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином вимоги позивача щодо стягнення збитків в розмірі сплаченої вартості замовлення підлягаюь задоволенню в повному обсязі. Позивач також просить стягнути з відповідача пеню у розмірі завданих збитків в сумі 7 200 грн., посилаючись на Закон України «Про захист прав споживачів». З цього приводу суд приходить до таких висновків. Оскільки сторони за власною згодою визначили вид та розмір відповідальності за невиконання зобовязання за договором, що не протирічить вимогам Цивільного кодексу України, підлягають застосуванню умови та розмір відповідальності визначені договором. Як вбачається з матеріалів справи, п. 5.9 Договору передбачена відповідальність виконавця за невиконання зобовязань за Договором у вигляді сплати неустойки в розмірі 0,1 % (а.с.6 звор.). Таким чином сума пені, що підлягає стягненню з відповідача складає 4 552 грн.60 коп. Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 84 ЦПК України, витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмірі компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» № 4191-VI від 20.12.2011р., розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Мінімальна заробітна плата в України становить 1218,00 грн. В матеріалах справи наявні квитанції про сплату позивачем за складання позовної заяви та представництво інтересів в суді 2500 грн. (а.с.10), представництво інтересів у цивільному судочинстві 600 грн. (а.с. 23), інших документів суду не надано. Так, на думку суду сплата позивачем на користь представника [PERSON] грошової суми в розмірі 3100 грн. є волевиявленням позивача та адвоката, тому, вирішуючи стягнення витрат на правову допомогу адвоката, суд, враховуючи складність справи, кількість проведених судових засідань, доведеність та обґрунтованість заявленої вимоги, вважає можливим задовольнити вимоги позивача в частині стягнення з відповідача на його користь витрат понесених за надання правової допомоги в розмірі 2000 грн.. Крім того, відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial