Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої 21 квітня 2015 р., на 1/3 частину квартири [ADDRESS], мотивуючи свої вимоги наступним. 21 квітня 2015 року померла мати позивача [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді 1/3 частини квартири [ADDRESS], яка належала їй на праві спільної часткової власності. Співвласниками інших 2/3 частин квартири є [PERSON] та [PERSON], які є сторонами справи. [PERSON] залишила заповіт на імя позивача на належну їй частину квартири. Проте, оригінал правовстановлюючого документа було втрачено, у звязку із чим позивач отримала його дублікат. Вона з відповідачем зареєстрували своє право власності належним чином. Однак, частка квартири, що належала померлій, залишилась незареєстрованою. 12 червня 2015 р. позивач звернулась до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак, постановою нотаріуса від 2 листопада 2015 р. у вчиненні вказаної нотаріальної дії було відмовлено з підстав відсутності реєстрації права власності спадкодавця на належну їй 1/3 частину квартири в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Посилаючись на ст.ст. 392, 1223, 1241, 1271, 1296, 1297 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), просила задовольнити позовні вимоги. Від представника позивача та відповідача надійшли заява про розгляд справи за їх відсутності без проведення технічної фіксації судового засідання технічними засобами. В заяві позивач вказала, що не заперечує проти постановлення рішення у справі. В заві відповідач зазначив, що позов визнає у повному обсязі. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне. 21 квітня 2015 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 23 квітня 2015 року, виданим Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 3061 від 23 квітня 2015 року (арк. справи 11). Після смерті [PERSON] залишилися спадщина у вигляді 1/3 частини квартири [ADDRESS], яка належала останній на праві власності, що підтверджується копією дубліката свідоцтва № 2641 про право власності на житло від 29 листопада 1994 р. (арк. справи 13). Відповідно до вказаного свідоцтва, співвласниками квартири є позивач [PERSON] та відповідач [PERSON]. За життя [PERSON] залишила заповіт від 3 квітня 2008 р., яким заповіла [PERSON] належну їй 1/3 частину квартири [ADDRESS]. Заповіт було посвідчено державним нотаріусом Третьої Запорізької державної нотаріальної контори.Копія заповіту наявна в матеріалах справи (арк. справи 9). Заповіт зберігається в Третій Запорізькій державній нотаріальній конторі, підтвердженням чого є Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 3 квітня 2008 року (арк. справи 10). Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є позивач [PERSON], донька померлої, та відповідач [PERSON], чоловік померлої. Згідно\~з вимогами ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням\~\~є\~\~перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної\~\~особи,\~\~яка\~\~померла\~\~(спадкодавця),\~\~ до\~\~ інших\~\~ осіб (спадкоємців). За змістом\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до\~ст. 1218 ЦК України\~до\~\~складу\~\~спадщини\~\~входять\~\~усі права та обов'язки,\~\~що належали\~\~спадкодавцеві\~\~на\~\~момент\~\~відкриття\~\~ спадщини\~\~ і\~\~ не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі\~ст. 1223 ЦК України\~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. На підставі\~ст. 1233 ЦК України\~заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до\~ст. 1268 ЦК України, спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з часу відкриття спадщини подав заяву про прийняття спадщини нотаріусу. 12 червня 2015 року [PERSON] з метою оформлення своїх спадкових прав звернулась до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу [PERSON], що підтверджується матеріалами спадкової справи. Відповідач [PERSON] від прийняття обовязкової частки у спадщині відмовився, підтвердженням чого є його заява від 12 червня 2015 р., наявна в матеріалах спадкової справи. 2 листопада 2015 р. приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії з підстав відсутності державної реєстрації права власності за [PERSON] на 1/3 частину вказаної квартири у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Зазначені обставини також підтверджуються Інформаційною довідкою з вказаного Державного реєстру, яка наявна в матеріалах спадкової справи. Отже, позивач позбавлена можливості оформити право власності в порядку спадкування за заповітом на 1/3 частину зазначеної вище квартири. Відповідно до розяснень, які містяться у пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. При цьому, як визначено у ст. 392 Цивільного кодексу України, особа має право звернутися у суд з позовом про визнання права власності: 1)\~\~\~\~якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами; 2)\~\~у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, крім судового, шляху для відновлення порушеного права. В даному випадку [PERSON] є такою, що прийняла спадщину на підставі статті 1268 ЦК України. Однак, за відсутності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину (відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно за спадкодавцем), позивач позбавлена можливості оформити свої спадкові права. Отже, в даному випадку відсутній інший, крім судового, порядок для відновлення порушеного права позивача. За змістом частин першої та четвертої\~статті 174 ЦПК України\~у разі визнання відповідачами позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідач по справі позов визнав, визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб З огляду на викладене, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON], внаслідок чого за нею слід визнати право власності в порядку спадкування за заповітом на 1/3 частину квартири [ADDRESS], задовольнивши позовні вимоги. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved