Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом,мотивуючи тим,що 15 липня 2014 року Мале приватне підприємство «Рапід» звернулося до приватного нотаріуса Звенигородського районного нотаріального округу Бедратої-Скляр Н.М. з заявою про видачу свідоцтва про право власності на майно, яке не було реалізовано з прилюдних торгів,яка видала МПП «Рапід» свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS], вчинивши при цьому нотаріальну дію визначену главою 13 порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Зазначена нотаріальна дія суперечить вимогам закону і вчинена з порушенням вказаного положення. Фактично приватний нотаріус безпідставно передала у власність МПП «Рапід» квартиру, в якій зареєстрована та постійно проживає родина [PERSON] з трьох людей. Вказана нотаріальна дія грубо порушує її майнові права, оскільки вона будучи членом кооперативу та виплативши усі пайові внески має право оформити право власності на неї, але через видачу свідоцтва МПП «Рапід» змушена звернутися до суду. Враховуючи наведене,позивач просила суд визнати нотаріальну дію приватного нотаріуса Звенигородського районного нотаріального округу Бедратої-Скляр Н.М.,яка полягає у видачі свідоцтва на ім»я МПП «Рапід» про право власності на квартиру [ADDRESS],а також судові витрати покласти на відповідача. Під час розгляду справи в судовому засіданні 28.04.2015 року представником позивача було подано заяву про збільшення позовних вимог ,в якій просив визнати акт-прийому передачі описаного й арештованого майна від 27.09.2002 року недійсним та визнати нотаріальну дію,яка полягає у засвідченні факту виникнення права власності у МПП «Рапід» на кв.[ADDRESS] незаконною. Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 28.04.2015 року представнику позивача [PERSON] відмовлено у прийнятті заяви про збільшення позовних вимог. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав з підстав викладених у позові та просив його задовольнити. Відповідач та її представник в судовому засіданні позов не визнали,просили суд відмовити в його задоволенні, пояснили суду,що 15.07.2014 року до відповідача МПП «Рапід» було подано заяву про видачу свідоцтва про право власності на майно,а саме трикімнатну кв.[ADDRESS] відповідно до постанови державного виконавця районного відділу ДВС Звенигородського районного управління юстиції в Черкаській області Євтушенко А.В. від 27.09.2002 року,акту-прийому передачі від 27.09.2002 року ,свідоцтво про придбання з прилюдних торгів (аукціону) на трикімнатну кв.[ADDRESS] загальною площею 65,7 кв.м.,житловою площею 39,9 кв.м.,розташована на другому поверсі п»ятиповерхового житлового будинку та 15.07.2014 року було нею видано МПП «Рапід» свідоцтво про право власності на майно,що складається з трикімнатної квартири [ADDRESS] загальною площею 65,7 кв.м. житловою площею 39,9 кв.м.,розташованої на другому поверсі п»ятиповерхового житлового будинку,зареєстрована Звенигородським відділенням ОБТІ 10.12.1999 року,оскільки майно не реалізовано/торги не відбулися і стягував МПП «Рапід» виявило бажання залишити за собою непродане майно,що раніше належало житлово-будівельному кооперативу №5 «Юність» на підставі реєстраційного посвідчення від 10.12.1999 року,яке видане на підставі розпорядження Звенигородської райдержадміністрації від 10.12.1999 року та зареєстровано в реєстрі за №2412,дане свідоцтво видане відповідно до ст.61 Закону України «Про виконавче провадження» та на підставі акту про передачу майна стягувану в рахунок погашення боргу,затвердженого державним виконавцем ДВС Звенигородського районного управління юстиції в Черкаській області Євтушенко А.В. від 27.09.2002 року та постанови в.о. начальника районного відділу ДВС Звенигородською РУЮ в Черкаській області Євтушенко А.В. від 27.09.2002 року.Дане свідоцтво видане з дотриманням вимог Порядку вчинення нотаріальних дій та Закону України «Про нотаріат». Представники третьої особи :Малого підприємства «Рапід» Коваленко Д.К. та Крупа Р.А. позов не визнали,просили відмовити в його задоволенні та подали письмове заперечення.В судовому засіданні пояснили,що позивачем безпідставно заявлені позовні вимоги,які не ґрунтуються на фактичних доказах,непідкріплені нормою права,спростовуються рішенням Звенигородського районного суду від 17.12.2014 року по цивільній справі №694/707/14-ц за позовом [PERSON] до Малого приватного підприємства «Рапід»,третя особа:Реєстраційна служба Звенигородського районного управління юстиції про визнання права власності та визнання свідоцтва про право власності недійсним,що набрало законної сили 11.03.2015 року після розгляду апеляційної скарги представника [PERSON]-[PERSON] апеляційним судом Черкаської області.Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 11.03.2015 року апеляційну скаргу відхилено,а рішення Звенигородського районного суду залишено без змін.Нотаріальна дія може бути визнана незаконною лише у випадку прямого порушення норми закону,який визначає порядок вчинення такої дії,але приватний нотаріус Звенигородського районного нотаріального округу Бедрата-Скляр Н.М. з дотриманням вимог Порядку вчинення нотаріальних дій та Закону України «Про нотаріат» видала свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS] від 15.07.2014 року власником якої є Мале приватне підприємство «Рапід»,тобто право власності на спірну квартиру набуте на підставах визначених Законом України «Про виконавче провадження» та відповідно до нори ст.41 Конституції України та ст.398 ЦК України. Судом встановлено,що власником майна,а саме квартири [ADDRESS] є МПП «Рапід», на підставі свідоцтва про право власності на вказану квартиру від 15 липня 2014 року, зареєстрованим за № 2412, посвідчене приватним нотаріусом Звенигородського районного нотаріального округу Бедратою-Скляр Н.М. (а.с.18). Право власності на вказану квартиру зареєстроване 15 липня 2014 року, що підтверджується відповідним витягом (а.с.19). Твердження представника позивача [PERSON] про те,що зазначене свідоцтво було отримано неправомірно, оскільки станом на 01 листопада 2007 року всі постанови ВДВС прийняті в межах даного виконавчого провадження скасовані внаслідок закінчення такого виконавчого провадження, не знайшло свого підтвердження виходячи з наступного. Згідно ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на час проведення прилюдних торгів у 2002 році) якщо передане торговельним організаціям майно не буде продане протягом двох місяців, воно підлягає переоцінці. Державний виконавець переоцінює майно за участю представника торговельної організації у присутності стягувача і боржника чи їх представників. Неявка стягувача або боржника не є підставою для припинення дії державного виконавця з переоцінки майна. Якщо у місячний строк після переоцінки майно не буде продано торговельною організацією, державний виконавець повідомляє про це стягувача і пропонує йому визначитися щодо залишення за собою непроданого майна. Відповідно до ч. 9 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження», майно передається стягувачу за ціною, що дорівнює початковій вартості майна, за якою воно передавалося на реалізацію. Про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. За фактом такої передачі державний виконавець складає акт. Постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на це майно. Згідно копії постанови держвиконавця Євтушенко А.В. від 27 вересня 2002 року та копії акту прийому-передачі описаного й арештованого майна, яке належить ЖБК-5 «Юність» від 27 вересня 2002 року, майно ЖБК № 5 «Юність» розташоване в [ADDRESS], у зв'язку із тим, що не було продане на прилюдних торгах 30 липня 2002 року, передане МПП «Рапід» в рахунок погашення боргу та зазначено, до дані документи є підставою для подальшого оформлення права власності (а.с.83-84). В додатку до зазначеного акту прийому-передачі від 27 вересня 2002 року, зазначено, що дійсно вартість квартири [ADDRESS] в цінах гривня 2001 року становить 16693 грн. з ПДВ 20% в тому числі 2782 грн. 17 коп.(а.с.87). З копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що відомості про державну реєстрацію обтяження на квартиру [ADDRESS], станом на 16 червня 2014 року, відсутні (а.с.89). Рішенням виконавчого комітету Звенигородської міської ради Черкаської області від №541 від 21 листопада 2007 року про визнання права власності на квартиру [ADDRESS] право власності на спірну квартиру було визнано за [PERSON] на підставі чого їй видане свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 30 січня 2008 року. Постановою Звенигородського районного суду Черкаської області від 07 вересня 2012 року по справі № 2а-671/2011 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18 квітня 2013 року, рішення виконкому Звенигородської міської ради Черкаської області від № 541 від 21 листопада 2007 року про визнання права власності на квартиру [ADDRESS] було скасоване, оскільки [PERSON] не погасила борг перед МП «Рапід». (а.с.90-95). Згідно з п. 6 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси видають свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися. Рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 17.12.2014 року по цивільній справі №694/707/14-ц за позовом [PERSON] до Малого приватного підприємства «Рапід»,третя особа:Реєстраційна служба Звенигородського районного управління юстиції про визнання права власності та визнання свідоцтва про право власності недійсним,встановлено,що приватний нотаріус видав МПП «Рапід» свідоцтво про право власності на спірну квартиру на підставі п. 6 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», тобто діючи у межах компетенції та у порядку визначеному законом. Ухвалою апеляційного суду від 11.03.2015 року вищевказане рішення Звенигородського районного суду залишено без змін,що свідчить про те,що приватний нотаріус Звенигородського районного нотаріального округу Бедрата-Скляр Н.М. видала МПП «Рапід» свідоцтво про право власності на спірну квартиру на підставі п. 6 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», тобто діючи у межах компетенції та у порядку визначеному законом. Відповідно ст.61 ч.3 ЦПК України ,обставини,встановлені судовим рішенням у цивільній справі,що набрало законної сили,не доказуються при розгляді інших справ,у яких беруть участь ті самі особи або особа,щодо якої встановлено ці обставини. Враховуючи вищевикладене,суд вважає,що нотаріус при видачі свідоцтва діяв у межах компетенції та у порядку визначеному законом, а тому у задоволенні позову [PERSON] слід відмовити,оскільки з урахуванням ст.61 ч.3 ЦПК України,обставини,встановлені судовим рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 17.12.2014 року по цивільній справі №694/707/14-ц за позовом [PERSON] до Малого приватного підприємства «Рапід»,третя особа:Реєстраційна служба Звенигородського районного управління юстиції про визнання права власності та визнання свідоцтва про право власності недійсним та ухвалою апеляційного суду від 11.03.2015 року вищевказане рішення Звенигородського районного суду залишено без змін,тобто рішення Звенигородського районного суду від 17.12.2014 року набрало законної сили 11.03.2015 року не доказуються при розгляді інших справ. При відмові в позові понесені позивачем судові витрати в справі з відповідача не стягуються. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з позивача на користь відповідача на слід стягнути понесені нею та документально підтверджені судові витрати за надання правової допомоги в сумі 600 грн. Судові витрати понесені третьою особою:Малим приватним підприємством «Рапід» стягненню не підлягають,оскільки ст.88 ЦПК України не передбачено стягнення судових витрат з позивача на користь третьої особи. На підставі ст.ст.15,16 ЦК України, ст.ст.34,44,49 Закону України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року та

Outcome: approved