Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем. Заявник у своїй заяві посилалася на те, що [INFO] року помер її батько [PERSON], який постійно проживав та був зареєстрований в [ADDRESS]. На час його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та на приватизовану земельну ділянку площею 0,2120 га в [ADDRESS]. 11 березня 2014 року заявник звернулась з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], який помер [INFO] року. Постановою державного нотаріуса від 11.03.2014 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки [PERSON] було пропущено строк прийняття спадщини, тому вона просила суд встановити факт постійного проживання разом із спадкодавцем. Заявник надала заяву з проханням справу розглянути без її участі, просила заяву задовольнити. Представник територіальної громади Кіровської селищної ради Дніпропетровського району у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали даної цивільної справи, приходить до наступного. Згідно частин 1-3 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Судом встановлено, що [INFO] року помер батько заявниці [PERSON], який постійно проживав та був зареєстрований в [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про смерть та копією довідки №52 від 04.03.2014 року. (а.с. 20, 26) На час смерті [PERSON] відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та на приватизовану земельну ділянку площею 0,2120 га в [ADDRESS]. Заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк [PERSON] не подавала. 11 березня 2014 року заявниця звернулась до Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті її батька [PERSON], який помер [INFO] року, але постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії від 11.03.2014 року [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки нею було пропущено строк на прийняття спадщини. Судом також встановлено, що [PERSON] є рідним батьком заявниці, що підтверджується копіями свідоцтва про народження [PERSON] та копією свідоцтва про укладання шлюбу (а.с. 22,23). 07 листопада 2003 року [PERSON] склав заповіт на все належне йому майно на ім'я своєї доньки [PERSON] Заповіт посвідчений секретарем Кіровської селищної ради Дніпропетровського району 07.11.2003 року за реєстровим №61 (а.с. 21а). Заявниця у своїй заяві посилалась на те, що 07 березня 2006 року померла її мати, [PERSON], тому оскільки її батько залишився один та був чоловіком похилого віку, інвалідом війни та потребував постійного догляду, вона разом зі своїм чоловіком [PERSON] поселилися в будинку батька та почали проживати разом із ним за адресою [ADDRESS]. Судом встановлено, що чоловік заявниці [PERSON] за життя батька заявниці та по теперішній час зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 23.07.2007 року, що підтверджується копією довідки селищної ради №54 від 04.03.2014 року.(а.с.29) [PERSON] залишилася зареєстрованою в [ADDRESS], але фактично починаючи з 2006 року постійно проживала разом з батьком по [ADDRESS], що підтверджується копією довідки виданою виконкомом Кіровської селищної ради №66 від 13.03.2014 року., також вищезазначені факти підтверджуються письмовими поясненнями свідків (а.с. 28, 30-32). Стаття 15 ЦК України передбачає право на захист цивільних прав та інтересів: « 1. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання…». Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно пункту 1 частини 5 статті 234 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Судом встановлено, що заявник дійсно спільно мешкала зі своїм батьком [PERSON] з 2006 року по [INFO] року. Враховуючи викладене суд вважає, що заявлені вимоги про встановлення юридичного факту знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, що є підставою для встановлення відшукуємого факту. За викладених обставин суд оцінює факт, на встановлення яких претендує заявник, як такий, що під час розгляду справи знайшов об'єктивне підтвердження, і вважає за необхідне заяву задовольнити повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved