Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду в інтересах неповнолітньої [PERSON] з позовом до [PERSON], третя особа - Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району, про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову позивач зазначила, що вона є опікуном неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], відповідно до розпорядження голови районної адміністрації Запорізької міської ради № 673р від 22.04.2003. Відповідач [PERSON] є матір'ю дитини. На даний час неповнолітня [PERSON] проживає разом із позивачем. З моменту народження дитини відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків по відношенню до неї, зокрема, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, про її навчання, виховання, харчування та лікування. Всі ці питання вирішують особисто позивачем. Відповідач долею дитини не цікавиться. Умови проживання у дитини є такими, що забезпечують її здоровий та всебічний розвиток, що підтверджується актом служби у справах дітей. З наведених підстав позивач просила позбавити [PERSON], [INFO], уродженку м. Марганець Дніпропетровської області, батьківських прав по відношенню до її неповнолітньої доньки [PERSON], яка народилась [INFO] у місті Запоріжжі (а.с. 1-2). Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15.03.2018 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження; у справі розпочате підготовче провадження та призначене підготовче засідання на 07.05.2018; учасникам справи встановлено строки для подання заяв по суті справи; у органа опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району витребувано висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (а.с. 26). 04.05.2018 до суду надійшов висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до неповнолітньої [PERSON] від 02.05.2018 № 01-10/0895 (а.с. 31). У встановлені судом строки від учасників справи не надходили заяви по суті справи. Ухвалою суду від 07.05.2018 закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті на 18.06.2018 (а.с. 34). Від позивача [PERSON] та її представника [PERSON] надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, в яких зазначили, що позов підтримують в повному обсязі та не заперечують проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлялась судом належним чином шляхом направлення судових повісток рекомендованими листами із повідомленнями за останньою відомою адресою її проживання, а також шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України. Проте, конверти із поштовими відправленнями були повернуті на адресу суду з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання», що свідчить про відмову відповідача від отримання судових повісток. Причини неявки в судове засідання відповідач не повідомила, відзив на позов не подала. Від представника третьої особи [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що підтримує позовні вимоги та не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Таким чином, враховуючи, що відповідач, будучі належним чином повідомленою про дату, час та місце судового засідання, не з'явилась до суду, не повідомила про причини неявки, не подала відзив на позовну заяву не подала, судом за згодою позивача, висловленою у поданій нею письмовій заяві, в судовому засіданні постановлено ухвалу про заочний розгляд справи за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів (із занесенням до протоколу судового засідання) відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Дослідивши та проаналізувавши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив наступне. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Відділом РАЦС Орджонікідзевського районного управління юстиції м. Запоріжжя, актовий запис № 164 від 02.04.2003, [INFO]. народилась [PERSON], батьками якої зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4). Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. За роз'ясненнями, наданими у пункті 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального усвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Згідно з висновком районної адміністрації по Вознесенівському району м. Запоріжжя від 02.05.2018 № 01-10/0895, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до її неповнолітньої доньки [PERSON] (а.с. 30). Підставами для такого висновку зазначене те, що функції піклувальника по відношенню до дитини виконує її бабуся [PERSON] Опіка призначалась в зв'язку із тим, що мати дитини [PERSON] ухилялась від виконання батьківських обов'язків та перебувала в розшуку. Вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09.03.2004 [PERSON] засуджена за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України строком на 5 років. З неповнолітньою [PERSON] проведена бесіда, в ході якої вона пояснила, що мати ніколи не цікавилась її здоров'ям та життям, не приходила до школи, не дарувала подарунки, не дзвонила, не допомагала матеріально, дитини не володіє інформацією про місцезнаходження матері, взагалі ніколи її не бачила. Згідно із дослідженими органом опіки матеріалами, мати не відвідувала з донькою дитячу лікарню, не приходила до школи. За наслідками виходу за адресою проживання матері двері квартири ніхто не відчинив. На засідання комісії з питань захисту прав дитини мати не з'явилась, причини неявки не повідомила. Враховуючи ставлення матері до виконання батьківських обов'язків, комісія дійшла висновку про наявність підстав для позбавлення [PERSON] батьківських прав. Зазначені обставини підтверджені наступними доказами. Так, згідно із характеристикою на ученицю 9-Б класу ЗНВК «Запорізька Січ» [PERSON], згідно з якою опікун [PERSON] [PERSON] активно займається вихованням дівчинки, дитина своєчасно проходить медичні обстеження, бере активну участь в житті школи. [PERSON] майже кожного дня спілкується із класним керівником з приводу навчання. Мати дитини не бере участі в її вихованні, до шкоди не приходить (а.с. 5). Відповідно до листа КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 10» від 25.01.2018 № 01-8/152 «Про надання інформації» дитина [PERSON] перебуває на обліку в лікувальному закладі з народження. Мати [PERSON] жодного разу не відвідувала з донькою лікарню, про стан її здоров'я не піклується, з лікарями не спілкується. Про стан здоров'я піклується опікун [PERSON] (а.с. 14). Відповідно до листів Орджонікідзевського (Вознесенівського) відділу поліції від 10.07.2013, 04.12.2013, 01.12.2016 [PERSON] перебувала в розшуку, 14.10.2012 була затримана та направлена в місця позбавлення волі (а.с. 6, 7, 11). Згідно із висновком інспектора поліції від 21.12.2015, встановлено, що [PERSON] з 24.12.2012 знаходиться в Сніжнянській виправній колонії № 127 Донецької області, де відбуває покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, інформація про її звільнення відсутня (а.с. 8). Зазначена інформація підтверджена листом Сніжнянської виправної колонії УДПтСУ в Донецькій області (№ 127) від 28.01.2014 № 17/425 (а.с. 12). Як випливає зі змісту листа Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області від 26.01.2018 № 565/48/02/2-2018, [PERSON] звільнилася з місць позбавлення волі 16.06.2014, інформація про її теперішнє місце знаходження відсутня (а.с. 9). Крім того, як випливає з матеріалів справи, розпорядженням голови Орджонікідзевської районної адміністрації Запорізької міської ради від 22.04.2003 № 673р [PERSON] призначено опікуном неповнолітньої онуки [PERSON] (а.с. 19). Згідно із актами обстеження умов проживання, складених Віддлом по Вознесенівському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради за 2015-2017 р.р., було проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] та встановлено, що дитині [PERSON] з боку опікуна [PERSON] створені всі необхідні умови для проживання, дитина забезпечена одягом, взуттям, речами особистого вжитку (а.с. 15-17). На підставі наведених доказів суд встановив, що вихованням та утриманням дитини займається позивач [PERSON], яка доводиться дитині бабусею, а відповідач [PERSON] ухиляється від виконання зазначених вище батьківських обов'язків по відношенню до неповнолітньої доньки [PERSON] З наведених підстав суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог, з огляду на що позов [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір у розмірі 704,80 грн. у зв'язку із задоволенням судом позовних вимог особи, яка звільнена від сплати судового збору, які носять немайновий характер.

Outcome: approved