Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що вони з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі з 07.10.1995 року, який зареєстровано виконкомом Олександрівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, актовий запис №12. В період шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], який на даний час є повнолітнім. Позивач стверджує, що подружнє життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів, непорозуміння, постійні сварки, крім того, чоловік на протязі тривалого часу зраджував позивачку, а останнім часом почав фізично ображати останню, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб, сім`ю. На даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено, та за глибоким переконанням позивача подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Примирення між ними неможливе, тому свої позовні вимоги підтримує повністю. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, однак до суду подала заяву, в якій просила справу розглянути в її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити, бажає залишитись на прізвищі [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак надав на адресу суду письмову заяву, в якій позов визнає та просить справу розглянути в його відсутність. Визнання позову відповідачем не суперечить чинному законодавству та не порушує чиїх-небудь прав, свобод та інтересів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони 07.10.1995 року зареєстрували шлюб в Олександрівській сільській раді Тростянецького району Вінницької області, актовий запис №12, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 07.10.1995 року.(а.с.5). Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Сторони шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть. Складність стосунків призвела до втрати між ними любові та поваги, що призвело до розпаду сім'ї. При таких обставинах, суд вважає, що мотиви та причини, які змусили позивача наполягати на розлученні досить важливі, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 551,20 грн. судового збору, та витрати за надання правової допомоги(квитанція від 03.06.2016) в розмірі 500грн., сплачених нею при зверненні до суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved