Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в подальшому уточнивши його, до Національного університету харчових технологій, та просить визнати неправомірними та скасувати накази від 18 вересня 2013 року №30 та №33, зобов'язати відповідача здійснити нарахування та виплати надбавки за складність та напруженість в роботі у розмірі 25 % (290, 50 грн. в місяць) за весь час відсутності вказаних доплат, зобов'язати відповідача здійснити нарахування та виплати оплати за роботу у надурочний час та у святкові дні. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказує, що наказом ДЗО «Одеський інститут післядипломної освіти Національного університету харчових технологій» №30 від 18 вересня 2013 року їй було скасовано нарахування та виплати доплат та надбавок з 01 вересня 2013 року. Підставою зазначеного наказу була планова перевірка комісії Національного університету харчових технологій, якою встановлено факт неналежного виконання службових обов'язків позивачкою. Наказом ДЗО «Одеський інститут післядипломної освіти Національного університету харчових технологій» №33 від 18 вересня 2013 року, за неналежне виконання посадових обов'язків, порушення трудової дисципліни позивачці було винесено догану. Також позивачка зазначає, що у зв'язку з тим, що в даному наказі відсутня інформація щодо яких конкретних випадків накладено догану, то неможливо встановити день вчинення проступку. До того ж, днями виявлення проступку є період з 23 липня по 25 липня 2013 року, тому граничним терміном накладання дисциплінарного стягнення було 26 серпня 2013 року. Вищевказані накази [PERSON] вважає незаконними, оскільки письмові пояснення щодо подій, які стали підставою для видання наказів №30 та №33, від неї не витребувались. Вказані накази є дублюючими та передбачають подвійне покарання, бо фактично їй було винесено догану та одночасно скасовано нарахування та виплати доплат та надбавок за складність та напруженість в роботі. Також позивачку не було попереджено про зміну умов праці, а робота в надурочний час не оплачується у подвійному розмірі, як це передбачено чинним законодавством. В подальшому, ухвалою суду до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору був залучений директор державного закладу освіти «Одеський інститут післядипломної освіти Національного університету харчових технологій» Потьомкін Л.М. У судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просила їх задовольнити, надала пояснення аналогічні обставинам, викладеними у позовній заяві. Представник відповідача Національного університету харчових технологій у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог [PERSON] та вказала, що комісією Національного університет харчових технологій з 23 по 25 липня 2013 року проводилась планова перевірка фінансово-господарської діяльності відокремленого структурного підрозділу ДЗО «Одеський інститут післядипломної освіти Національного університету харчових технологій», в ході якої були виявлені суттєві недоліки в наданні послуг інститутом по проживанню у відомчому гуртожитку, серед яких 60 осіб проживали у гуртожитку без реєстрації та оплати. Тому, відповідачем правомірно були видані оскаржувані накази. Також представник відповідача зазначила, що згідно з п. 2 наказу № 42 від 14 листопада 2013 року та наказом № 4 від 10 лютого 2014 року оплата за надурочні роботи в сумі 565, 04 грн. [PERSON] була здійснена при виплаті заробітної плати за лютий місяць 2014 року, що підтверджується платіжною відомістю № 9 від 28 лютого 2014 року, а заробітна плата за роботу у вихідні та святкові дні сплачена позивачці у 2013 році в сумі 1 182, 00 грн., що підтверджується довідкою № 01-19/01 від 16 січня 2014 року. Тому позовні вимоги [PERSON] в частині нарахування та виплати надбавки за складність та напруженість в роботі, а також здійснення нарахування та виплати оплати за роботу у надурочний є безпідставними. Третя особа Потьомкін Л.М. у судовому засіданні зазначив, що вважає необґрунтованими позовні вимоги [PERSON], оскільки з оскаржуваним наказом №33 від 18 вересня 2013 року позивачка була ознайомлена належним чином, про що свідчить акт від 26 вересня 2013 року. Також вказав на відсутність порушень з боку адміністрації ДЗО при винесені догани позивачці, про що свідчить також п. 7.2 акту перевірки №15-01-022/1645 ТДІ з питань праці в Одеській області. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає позовні вимоги [PERSON] необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно довідки відділу статистики у Голосіївському районі Головного управління статистики у м. Києві Державної служби статистики України від 06 червня 2012 року №АБ №525798 ДЗО «Одеський інститут післядипломної освіти Національного університету харчових технологій» є філією без права юридичної особи (Т. 2, а. с. 66). Головною установою ДЗО «Одеський інститут післядипломної освіти Національного університету харчових технологій» є Національний університет харчових технологій. Директором ДЗО «Одеський інститут післядипломної освіти Національного університету харчових технологій» є Потьомкін Л.М. У відповідності до п. 2.1. Положення про ДЗО «Одеський інститут післядипломної освіти Національного університету харчових технологій», затвердженого ректором національного університету харчових технологій Івановим С.В. 14 червня 2012 року, безпосереднє управління діяльністю Інституту здійснює його керівник - директор (Т. 2, а. с. 36). Згідно п. 2.2. Положення директор в межах наданих йому повноважень видає накази і розпорядження, обов'язкові для виконання всіма відділами, а також застосовує заходи морального та матеріального заохочення, або притягає до дисциплінарної відповідальності згідно з законодавством України. [PERSON] працювала в ДЗО «Одеський інститут післядипломної освіти Національного університету харчових технологій» на посаді чергової по гуртожитку, що підтверджується відповідною довідкою №19/вк від 14 серпня 2014 року (Т. 2, а. с. 43). 08 серпня 2014 року позивачка була звільнена з посади за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України, що підтверджується копією наказу №21-к від 08 серпня 2014 року, наданою у судовому засіданні представником відповідача. Згідно з розділом 2 посадової інструкції чергового по гуртожитку, затвердженої директором ДЗО «Одеський інститут післядипломної освіти Національного університету харчових технологій» від 29 вересня 2012 року, до обов'язків чергового гуртожитку входить, в тому числі, забезпечення дотримання пропускного режиму та недопуску випадків проживання в кімнатах осіб, що незареєстровані як проживаючі; контроль за наданням проживаючим платних і безоплатних послуг, приймання від них плати (у разі відсутності касира) за проживання; контроль за веденням всієї документації; щоденне звітування завідуючому господарством про переміщення номерного фонду, тощо. Про ознайомлення з нею свідчить підпис позивачки від 06 листопада 2012 року (Т. 2, а. с. 62). Згідно з розділом 4 посадової інструкції черговий по гуртожитку несе матеріальну відповідальність за організацію зберігання матеріальних цінностей, грошових коштів та майна. Згідно з розділом 3 п. 1 посадової інструкції черговий по гуртожитку за відсутності завідуючого господарством має право вирішувати всі питання, пов'язані з експлуатацією гуртожитку, прийомом, розміщенням та обслуговуванням проживаючих. 18 вересня 2013 року директором ДЗО «Одеський інститут післядипломної освіти Національного університету харчових технологій» Потьомкіним Л.М. був виданий наказ №30 (Т. 2, а. с. 30), яким [PERSON] були скасовані нарахування та виплати доплат та надбавок з 01 вересня 2013 року. Підставою зазначеного наказу є планова перевірка комісії Національного університету харчових технологій за період з 01 січня 2011 року по 30 червня 2013 року, якою встановлено факт неналежного виконання своїх службових обов'язків позивачкою. За результатами перевірки була складена довідка від 20 серпня 2013 року (Т. 2, а. с. 29). Згідно довідки, комісією був встановлений ряд порушень, за які несуть відповідальність завідуючий господарством та чергові по гуртожитку згідно з їх посадовими інструкціями. Були виявлені факти проживання в гуртожитку 60 осіб без оплати, факти виправлення та підчистки у журналі реєстрації проживаючих, оглянутому у судовому засіданні. Згідно з посадовою інструкцією чергового по гуртожитку за відсутності завідуючого господарством, черговий по гуртожитку вирішує всі питання, пов'язані з експлуатацією гуртожитку, в тому числі що стосується оплати послуг за проживання. Інститут вказану довідку отримав 20 серпня 2013 року, про що свідчить журнал реєстрації вхідної кореспонденції (Т. 2, а. с. 26). За результатами перевірки 18 вересня 2013 року директором ДЗО «Одеський інститут післядипломної освіти Національного університету харчових технологій» Потьомкіним Л.М. був виданий наказ №33, яким [PERSON] була притягнута до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани (Т. 2, а. с. 12). У судовому засіданні доведено, що оскаржуваний наказ № 33 від 18 вересня 2013 року був виданий у місячний термін з моменту отримання довідки комісії Національного університету харчових технологій, що спростовує доводи [PERSON] щодо пропущення відповідачем строків притягнення її до дисциплінарної відповідальності. Безпосередньо перед виданням наказу, а саме 16 вересня 2013 року, в позивачки були витребувані письмові пояснення, в яких вона підтвердила факт проживання осіб у гуртожитку без оплати (Т. 2, а. с. 25). Також судом встановлено, що [PERSON] було ознайомлена з наказом про притягнення її до дисциплінарної відповідальності належним чином, про що свідчить відповідний підпис позивачки від 26 вересня 2013 року (Т. 2, а. с. 12). Про відсутність порушень з боку адміністрації ДЗО «Одеський інститут післядипломної освіти Національного університету харчових технологій» при винесенні догани позивачці свідчить також п. 7.2. акту перевірки № 15-01-022/1645 Територіальної державної інспекції з питань праці в Одеській області (Т. 2, а. с. 16). Згідно зі ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Відповідно до ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Згідно зі скаргою позивачки [PERSON] та інших чергових по гуртожитку щодо незаконності наказів про винесення доган (Т. 1, а. с. 218) Територіальна державна інспекція з питань праці в Одеській області здійснила перевірку додержання ДЗО «Одеський інститут післядипломної освіти Національного університету харчових технологій» законодавства про працю в період з 28 жовтня 2013 року по 04 листопада 2013 року. В п. 7.2. акту перевірки № 15-01-022/1645 зазначено про відсутність порушень з боку ДЗО щодо порядку притягнення осіб до дисциплінарної відповідальності, що спростовує доводи позивачки щодо незаконності оскаржуваних наказів та необхідності їх скасування. Про відсутність порушень з боку адміністрації ДЗО при винесенні догани позивачці вказано також у листах НУХТ № 01-707 та № 01-708 від 14 листопада 2013 року (Т. 2, а. с. 56-57). Враховуючи вищевикладене, у судовому засіданні доведено, що наказ № 33 від 18 вересня 2013 року був виданий ДЗО з додержанням норм трудового законодавства, тому немає підстав для його скасування. Відповідно до ч. 3 ст. 151 КЗпП України протягом строку дії дисциплінарного стягнення міри заохочення до робітника не застосовуються. Доплати та надбавки працівникам ДЗО «Одеський інститут післядипломної освіти Національного університету харчових технологій» встановлюються наказами директора ДЗО згідно з постановою КМУ України від 30 серпня 2002 року № 1298 «Про оплату праці працівників на основі Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери» та Галузевою угодою на 2011-2016 роки. Також судом встановлено, що позивачці [PERSON] була встановлена надбавка за складність та напруженість в роботі згідно з п. 2. пп. б наказу № 13-6 від 11 липня 2013 року. В п. 3 цього наказу зазначено, що у разі несвоєчасного виконання завдань, погіршення якості роботи і порушення трудової дисципліни зазначені надбавки і доплати скасовуються або зменшуються. Вказана надбавка не носить обов'язкового характеру. Однак, наказом № 30 від 18 вересня 2013 року «Про заходи щодо усунення недоліків, виявлених комісією з перевірки фінансово-господарської діяльності ДЗО «Одеський інститут післядипломної освіти Національного університету харчових технологій» з 01 вересня 2013 року [PERSON]. та ряду співробітників ДЗО було скасовано нарахування та виплату доплат та надбавок. Зі змісту даного наказу вбачається, що скасування доплат та надбавок викликано фактами невиконання та неналежного виконання своїх службових обов'язків деякими співробітниками інституту, в зв'язку з чим сплачувати в подальшому доплати та надбавки цим працівникам не є доцільним. Згідно з Методичними рекомендаціями щодо організації матеріального стимулювання праці працівників підприємств і організацій, затвердженими наказом Мінпраці та соціальної політики від 29.01.2003 р. № 23 під поняттям «надбавки та доплати» розуміються законодавчо гарантовані або нормативно обумовлені виплати працівникам понад їх основну заробітну плату, які пов'язані з особливостями та умовами праці, а також особистими якостями працівників. Виходячи з аналізу вищевказаних норм, надбавка за складність і напруженість у роботі не носить обов'язкового характеру. Тобто, дана надбавка була встановлена позивачці [PERSON] на період з 01 липня 2013 року по 30 вересня 2013 року вищевказаним наказом та скасована з 01 вересня 2013 року наказом № 30 від 18 вересня 2013 року. В подальшому, ця надбавка позивачці не встановлювалася, в зв'язку з відсутністю складності та напруженості в роботі чергових по гуртожитку. У разі несвоєчасного виконання завдань, погіршення якості роботи і порушення трудової дисципліни зазначені надбавки скасовуються або зменшуються. Як вбачається зі змісту ст. 32 КЗпП України скасування надбавки за складність та напруженість в роботі не можна вважати зміною істотних умов праці позивача. Таким чином, твердження позивача, що вказане скасування надбавок потребує попереднього (за 2 місяці) попередження працівників, є безпідставним. Враховуючи наведене, наказ № 30 від 18 вересня 2013 року слід вважати правомірним, та таким, що не підлягає скасуванню. Крім того, за наведених вище обставин, не вбачається правових підстав щодо здійснення нарахування вказаної надбавки за весь час її відсутності. Твердження позивачки [PERSON] про те, що накази про притягнення її до дисциплінарної відповідальності та про скасування надбавки за складність та напруженість в роботі слід вважати подвійним покаранням є помилковим, оскільки скасування надбавки не є видом покарання у сенсі ст. 147 КЗпП України. У судовому засіданні також доведено, що оплата за роботу у святкові та неробочі дні в 2013 році здійснювалась ДЗО «Одеський інститут післядипломної освіти Національного університету харчових технологій» позивачці у подвійному розмірі, про що свідчить довідка бухгалтерії № 01-19/01 від 16 січня 2014 року та п. 5.4.2. акту перевірки Територіальної державної інспекції з питань праці в Одеській області № 15-01-022/1645. Згідно зі ст. 61 КЗпП України на безперервно діючих підприємствах, в установах, організаціях, а також в окремих виробництвах, цехах, дільницях, відділеннях і на деяких видах робіт, де за умовами виробництва (роботи) не може бути додержана встановлена для даної категорії працівників щоденна або щотижнева тривалість робочого часу, допускається за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) підприємства, установи, організації запровадження підсумованого обліку робочого часу з тим, щоб тривалість робочого часу за обліковий період не перевищувала нормального числа робочих годин (статті 50 і 51). Згідно з ст. 65 КЗпП України надурочні роботи не повинні перевищувати для кожного працівника чотирьох годин протягом двох днів підряд і 120 годин на рік. Власник або уповноважений ним орган повинен вести облік надурочних робіт кожного працівника. Згідно з ст. 106 КЗпП України у разі підсумованого обліку робочого часу оплачуються як надурочні всі години, відпрацьовані понад встановлений робочий час в обліковому періоді, у порядку, передбаченому частинами першою і другою цієї статті. Згідно зі ст. 61, 65 КЗпП України та наказами № 33 від 24 вересня 2013 року та № 49 від 14 листопада 2013 року з січня місяця 2013 року чергові по гуртожитку працюють у цілодобовому режимі роботи, облік робочого часу ведеться завідуючим господарством, обліковим періодом робочого часу для вказаних працівників вважається 1 календарний рік. Згідно з п. 2 наказу № 42 від 14 листопада 2013 року та наказом № 4 від 10 лютого 2014 року оплата за надурочні роботи в сумі 565, 04 грн. [PERSON] була здійснена при виплаті заробітної плати за лютий місяць 2014 року, що підтверджується платіжною відомістю № 9 від 28 лютого 2014 року (Т. 2, а. с. 64). Заробітна плата за роботу у вихідні та святкові дні сплачена позивачці у 2013 році в сумі 1 182, 00 грн., що підтверджується довідкою № 01-19/01 від 16 січня 2014 року (Т. 2, а. с. 42). Тому, суд вважає також необґрунтованими вимоги [PERSON] в частині нарахування та виплати їй надбавки за складність та напруженість в роботі, а також здійснення нарахування та виплати оплати за роботу у надурочний час та у святкові дні. Таким чином, у судовому засіданні не доведено, що відповідачем були порушені трудові права [PERSON] Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно із ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право на справедливий суд, зокрема кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Таким чином, дослідивши матеріали цивільної справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає позовні вимоги [PERSON] необґрунтованими та такими, що не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні.

Outcome: dismissed