Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ПАТ «Альфа-Банк», в якому просила: визнати кредитний договір № 501143270, укладений між позивачем та АТ «Альфа банк», припиненим з 22.05.2019 року; зобов`язати відповідача прийняти від позивача по кредитному договору № 592197786 залишок по кредиту в сумі 4 685 грн. 55 коп. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що 17.05.2019 року вона оформила кредит № [NUMBER] з АТ «Альфа банк». Згідно з умовами договору сума кредиту становила 35\~250 грн. 00 коп. Кредит було надано шляхом безготівкового перерахування коштів в розмірі 30\~995 грн. 38 коп. на картковий рахунок № [NUMBER] . На протязі 14 днів, а саме 22.05.2019 року вона подала до банку заяву про відмову від кредиту, нею було повернуто кредитну карту, якою вона не користувалась та умови кредиту. Кредитну карту працівником банку було розрізано в її присутності. 22.05.2019 року позивач звернулась до банку з заявою про надання їй інформації за кредитним договором № 592197786 від 25.02.2018 року. Відповіді на звернення банк позивачу не надав. Заборгованість за попереднім кредитним договором № 592197786 від 25.02.2018 року [PERSON] проплатила в травні 2019 року, закривши повністю кредит достроково. Банк заяву позивача про відмову від кредиту від 22.05.2019 року не прийняв, а також не прийняв платежі за попереднім кредитним договором № 592197786 від 25.02.2018 року. Позивач вважає дії відповідача є незаконними, оскільки у разі усних чи письмових звернень споживачів банків банки зобов`язані надати повну, доступну, необхідну, достовірну та своєчасну інформацію про сукупну вартість споживчого кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов`язань споживача, яку пов`язані дотриманням, обслуговуванням та погашенням кредиту і мають бути оплачені споживачем згідно з вимогами законодавства України та/або кредитного договору про надання споживчого кредиту. Позивач скористалась таким правом та подала до відповідача письмову заяву на протязі 14 днів, а саме 22.05.2019 року про відмову від кредиту № 501143270, нею було повернуто кредитну карту, якою вона не користувалась та умови кредиту. 22.05.2019 року позивачем було сплачено суму 250 грн. щомісячного платежу по попередньому кредитному договору № 592197786 від 25.02.2018 року, платіж банк прийняв. 22.05.2019 року позивач також звернулась до банку з заявою про надання інформації за кредитним договором № 592197786 від 25.02.2018 року. Відповіді на звернення банк не надавав до 20.06.2019 року. 20.06.2019 року позивачем було оплачено суму 4 179 грн. 55 коп. в погашення попередньому кредитному договору № 592197786 від 25.02.2018 року після отримання інформації банку щодо суми боргу на комісійних за новим кредитним договором. Даний платіж банк не прийняв, посилаючись на те, що протягом 7 днів з дати подання письмового повідомлення про відмову від договору про споживчий кредит споживач зобов`язаний повернути кредитодавцю грошові кошти, одержані згідно з цим договором та сплатити проценти за період з дня одержання котів до дня їх повернення, встановленого договором про споживчий кредит. Таким чином, відповідач, на думку позивача, грубо порушив вимоги закону та її права, як споживача фінансових послуг, через що вона змушена звернутися до суду. Відповідач надав суду відзив, в якому заперечив проти позовних вимог, вважав їх безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Свої заперечення відповідач обґрунтував тим, що 17.05.2019 року між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 501143270, відповідно до умов якого останній було надано кредит готівкою в сумі 35\~250 грн. 00 коп. на наступні цілі: 30\~995 грн. 38 коп. на власні потреби шляхом перерахування коштів на рахунок № [NUMBER] ; 4 004 грн. 62 коп. шляхом перерахування коштів на рахунок № [NUMBER] (погашення заборгованості за кредитним договором № 592197786 від 25.02.2018 року); оплати страхового платежу в розмірі 250 грн. 00 коп., згідно з умовами договору добровільного страхування фінансових ризиків. Банк, свої зобов`язання виконав в повному обсязі того ж дня 17.05.2019 року, перерахувавши на рахунок № [NUMBER] кредитні кошти в розмірі 30\~995 грн. 38 коп. та 4 004 грн. 62 коп. на рахунок № [NUMBER] в якості погашення заборгованості за кредитним договором. З заявою про припинення дії кредитного договору № 501143270 від 17.05.2019 року позивач звернулась до відповідача 30.05.2019 року, тобто вже після вчиненням банком умов договору. Відповідно до поданої заяви від 30.05.2019 року позивач звернулася з заявою про «припинення дії договору», а не з заявою про «відмову від споживчого кредиту». Зважаючи на ту обставину, що станом на дату звернення до банку 30.05.2019 року, відповідач здійснив свої зобов`язання за договором, перерахувавши кошти для погашення заборгованості за договором, та позивач відповідно не повернув кошти, отримані внаслідок укладання кредитного договору, відсутні підстави для припинення кредитного договору. Рахунок № 29098592197786 було закрито після здійснення банком всіх дій відповідно до погоджених сторонами умов. А відтак кошти, що були направлені на рахунок через засоби АТ «Укрпошта» у зв`язку з закриттям рахунку, були повернуті відправнику та станом на сьогодні кошти, що були надані позивачеві не були повернуті, в порушення вимог Закону України «Про споживче кредитування». В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином. Судом встановлено наступні обставини справи та відповідні їм фактичні правовідносини. 17.05.2019 року між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 501143270, відповідно до умов якого останній було надано кредит готівкою в сумі 35\~250 грн. 00 коп. на наступні цілі: 30\~995 грн. 38 коп. на власні потреби, шляхом перерахування коштів на рахунок № [NUMBER] ; 4 004 грн. 62 коп. шляхом перерахування коштів на рахунок № [NUMBER] (погашення заборгованості за кредитним договором № 592197786 від 25.02.2018 року); оплати страхового платежу в розмірі 250 грн. 00 коп., згідно з умовами договору добровільного страхування фінансових ризиків. 17.05.2019 року банк виконав свої зобов`язання в повному обсязі, перерахувавши на рахунок № [NUMBER] кредитні кошти в розмірі 30\~995 грн. 38 коп. та 4\~004 грн. 62 коп. на рахунок № [NUMBER] в якості погашення заборгованості за кредитним договором. З заявою про припинення дії кредитного договору № 501143270 від 17.05.2019 року позивач звернулась до банку 30.05.2019 року, тобто вже після вчиненням банком умов договору. Відповідно до поданої заяви від 30.05.2019 року позивач звернулася з заявою про «припинення дії договору», а не з заявою про «відмову від споживчого кредиту». Рахунок №\~29098592197786\~було закрито\~після здійснення\~банком всіх дій відповідно до погоджених сторонами умов. При винесенні судового рішення суд керується наступними нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про споживче кредитування» споживач має право протягом 14 календарних днів з дня укладення договору про споживчий кредит відмовитися від договору про споживчий кредит без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. Відповідно до ч. 3 ст. 15 Закону України «Про споживче кредитування» протягом семи календарних днів з дати подання письмового повідомлення про відмову від договору про споживчий кредит споживач зобов`язаний повернути кредитодавцю грошові кошти, одержані згідно з цим договором, та сплатити проценти за період з дня одержання коштів до дня їх повернення за ставкою, встановленою договором про споживчий кредит. Відповідно до пункту 2 ч. 6 Закону України «Про споживче кредитування» право на відмову від договору про споживчий кредит не застосовується щодо споживчих кредитів, наданих на придбання робіт (послуг), виконання яких відбулося до закінчення строку відмови від договору про споживчий кредит, встановленого частиною першою цієї статті. Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Належним виконанням зобов`язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання. Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Належним виконанням зобов`язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання. Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Відповідно до частини першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми. що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві». Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Зважаючи на ту обставину, що станом на дату звернення позивача до банку 30.05.2019 року, відповідач здійснив свої зобов`язання за договором, перерахувавши кошти для погашення заборгованості за договором, та позивач відповідно не повернув кошти, отримані внаслідок укладання кредитного договору, відсутні підстави для припинення кредитного договору. Рахунок № 29098592197786 було закрито після здійснення банком всіх дій відповідно до погоджених сторонами умов. А відтак кошти, що були направлені на рахунок через засоби АТ «Укрпошта» у зв`язку з закриттям рахунку були повернуті відправнику та станом на сьогодні кошти, що були надані позивачеві не були повернуті, в порушення вимог Закону України «Про споживче кредитування». Зважаючи на вищевикладене, позовні вимоги [PERSON] є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed