Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третьої особи органу опіки та піклування в особі служби у справах дітей Голованівської РДА Кіровоградської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, посилаючись на те, що вона [PERSON] є рідною бабусею неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Відповідач [PERSON] її батько, відповідачка [PERSON] мати відповідно до свідоцтва про народження. Онука проживає разом з бабусею [PERSON] та дідусем [PERSON] З 2013 року відповідачі разом не проживають, участі у вихованні дитини не приймають, батьківських обов?язків не виконують. Матеріальної допомоги на її утримання не надають. Відповідачі не проявляють до дитини належної уваги не відвідують, дошкільний заклад, не відвідують свята та батьківські збори, не беруть участі у її вихованні, що підтверджується довідкою з Голованівського дошкільного навчального закладу №3 «Малятко». Ведуть аморальний спосіб життя, свідомо нехтують своїми обов?язками по вихованню дитини. Згідно висновку Голованівської РДА від 10.11.2017 року комісія з питань захисту прав дитини Голованівської РДА, вивчивши обставини виконання відповідачами своїх обов?язків з виховання дитини [PERSON], прийшли до переконання про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав щодо дитини. Вона створює належні умови , щодо розвитку утримання, виховання онуки. Приймає активну участь у її житті, цікавиться дошкільним життям дбає про її матеріальне забезпечення. Відповідачі працюють по найму , від чого отримують дохід і можуть надавати матеріальну допомогу, однак добровільно цього не роблять. Просить позбавити [PERSON], [INFO], уродженця та жителя [ADDRESS] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Позбавити [PERSON], [INFO], уродженку м.Сімферополь Кримської області, зареєстрована за адресою: [ADDRESS], жительку [ADDRESS] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Стягнути з [PERSON] та [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення нею повноліття, на користь опікуна або установи , де буде перебувати дитина. Малолітню передати позивачу [PERSON] до вирішення службою в справах дітей Голованівської РДА щодо встановлення опіки над [PERSON], [INFO]. Судові витрати покласти на відповідачів. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, просить їх задовольнити, суду пояснила, що онучка проживає разом з нею її чоловіком та донькою. Відповідачі дитину не забезпечують взагалі, мешкають окремо, умови їхнього проживання жахливі. У будинку відключене світло, немає на чому зварити їсти. [PERSON] лікувалась від туберкульозу, чи вилікувалась не знає. Стан здоров?я [PERSON] їй не відомий. На теперішній час вона знає, що син був судимий, але за якою статтею не знає. Дитину віддати нема кому. Відповідачі не працюють. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з?явились, про час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, відповідно до ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), заяви про розгляд справи за їх відсутності чи відкладення розгляду справи до суду не надійшло. Відзиву до суду не надійшло. Представник служби органу опіки та піклування Голованівської РДА в судовому засіданні, проти задоволення позову не заперечила та суду пояснила, що до них з пакетом документів звернулась позивач [PERSON] Служба викликала батьків на засідання, але все що їм говорилось було проігноровано в тому числі і підключення електроенергії. Будь-яке прохання щодо надання довідки про стан здоров?я відповідачів та їх алкогольної та наркотичної залежності також було проігноровано. Комісія винесла висновок про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав. Коли здійснювали виїзд по місцю проживання відповідачів, вдома нікого не було, тому вони не мали змоги провести обстеження домоволодіння. У позивача [PERSON] створені всі належні умови для повноцінного життя та виховання дитини. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи на підставі наданих сторонами доказів. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13.08.2013 року виданого Мощенською сільською радою Гайворонського району Кіровоградської області [PERSON], [INFO] є донькою [PERSON], [PERSON] (а.с.-11). Згідно із актом обстеження умов проживання [PERSON] від 24.11.17 р. встановлено, що матеріально побутові умови проживання позивача хороші, разом із нею проживає онучка [PERSON]. Сім?я проживає в приватному будинку, де є всі необхідні побутові предмети, веде здоровий спосіб життя, має підсобне господарство. (а.с. 13). Відповідно до довідки Голованівського УПФУ в Кіровограській області від 15.11.17 р. позивач [PERSON] отримує пенсію за віком в розмірі 1505,96 грн., (а.с.-14). Згідно довідки Голованівського центру первинної медико-санітарної допомоги дитина від 20.10.17 р., [PERSON] проживає з бабусею [PERSON], яка забезпечує її моральний розвиток, медичне обстеження лікарями-спеціалістами та виконує їх рекомендації. Дитина здорова, (а.с.15). Довідки Голованівської селищної ради від №2755 від 24.11.17 р. та №2821 від 05.12.17 р. свідчать про те, що дитина [PERSON] проживає з позивачем [PERSON] та її сім?єю, , позивач [PERSON] характеризується позитивно, (а.с.19). З довідки Голованівського дошкільного закладу №3 «Малятко» від 24.10.2017 року №33 вбачається, що відповідачі [PERSON], [PERSON] не відвідують доньку в дошкільному закладі, свята та батьківські збори не беруть участь у її вихованні. Повністю вихованням дитини займається бабуся, [PERSON] (а.с.17). За результатами відібраного пояснення сусідів [PERSON], [PERSON] пояснили, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої дитини [PERSON] Батьки дитини не провідують доньку участь у вихованні дитини не приймають (а-с.22-23). Відповідно до висновку органу опіки та піклування Голованівської РДА в Кіровоградській області №01-24/74/1 слідує, що мати дитини [PERSON] та батько дитини [PERSON] проживають в цивільному шлюбі. Донька [PERSON] проживає біля бабусі [PERSON] про що свідчить довідка про склад сім?ї видана виконавчим комітетом Голованівської селищної ради. Батьки дівчинки не відвідують її в дошкільному закладі, про що свідчить надана довідка видана Голованівським ДНЗ №3 «Малятко». Вихованням дитини повністю займається бабуся [PERSON]. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини від 18.10.2017 року протокол №10, батькам [PERSON] та [PERSON] був наданий десятиденний термін для налагодження побуту, тобто підключення електропостачання, створення належних умов проживання та надання службі у справах дітей можливості провести обстеження умов проживання та скласти відповідний акт. Також було зобов?язано [PERSON] надати довідку з лікарні щодо перебування її на лікуванні в Кіровоградському обласному протитуберкульозному диспансері протягом 2013-2015 рік. Про те, що відповідачі не надали підтверджуючих документів, а тому орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] по відношенню до малолітньої доньки [PERSON]. Судом направлено запит від 01.02.2018р. до Комунального закладу «Благовіщенського протитуберкульозного диспансера» про перебування на стаціонарному лікуванні [PERSON], про що було надано відповідь від 10.02.2018р, що [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні в КЗ «Благовіщенський протитуберкульозний диспансер» з 19.02.2013 року по 24.04.2013 року - виписана в зв?язку з пологами в Гайворонській ЦРЛ. З 01.05.2013 року по 26.02.2014 року - виписана (самовільний ухід).(а.с. 69). Відповідно до положень Конвенції про права дитини та Закону України «Про охорону дитинства» дитинство перебуває в Україні під особливою охороною. Згідно із ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» зазначено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до частин 1-5 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом (ч.1 ст. 152 Сімейного кодексу України). Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України). Згідно статей 9, 18 Конвенції Про права дитини від 20 листопада 1989 року, підписаної Україною 21.02.1990 року, ратифікованої Україною 27.02.1991 року (набрала чинність для України 27.02.1991 року) держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. За змістом роз'яснень, викладених у пунктах 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов'язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з'ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Згідно положення п. 8 ст. 7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. На основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, суд вважає доведеним той факт, [PERSON], [PERSON], маючи малолітню доньку [PERSON], [INFO], ухиляються від виконання своїх обов'язків по їх вихованню, не піклуються про неї, не забезпечують її необхідним харчуванням, одягом та належним медичним доглядом . Встановивши наявність умисного ухилення [PERSON], [PERSON] від виконання обов'язків по вихованню та утриманню доньки, суд приходить до висновку про необхідність захисту інтересів дитини. Мотиви для позбавлення батьківських прав є доречними і достатніми, саме рішення суду про позбавлення батьківських прав здатне забезпечити належний захист дітей. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. В той же час відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір ? частини усіх видів заробітку (доходів), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Враховуючи викладене з відповідачів мають бути стягнуті аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] . Частиною першою ст. 141 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як вбачається з наданого платіжного доручення, позивач за подання даного позову до суду, сплатив судовий збір в розмірі 640 грн., що підлягає відшкодуванню. На підставі викладеного та

Outcome: approved