Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, яку мотивувала тим , що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07.06.2003р.. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]., які мешкають з позивачем та знаходяться на її утриманні. Ведення між сторонами спільного господарства та шлюбні відносини припинено з грудня 2013р.. Позивач посилається на те , що спільне життя з відповідачем не склалося з причини відсутності взаєморозуміння, довіри та різних поглядів на сімейні обов'язки. Подальше спільне життя та збереження сім'ї суперечить її інтересам та інтересам дітей, спору стосовно розподілу майна та місця проживання дитини не має. Відповідач [PERSON] не надає грошової допомоги на утримання їх неповнолітніх дітей, інших аліментних зобов'язань не має. Тому, [PERSON] звернулась з позовом до суду і просить розірвати шлюб між сторонами та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив. У зв'язку з неявкою у судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснювалось. Оскільки позивач [PERSON] в наданій до суду заяві не заперечувала проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, судом 26.07.2017р. на підставі ст.ст.224, 225 ЦПК України було винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із ч. 1 ст. 224 ЦПК України , у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно з ч.1 ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.. Частиною 2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 2 ст. 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. З матеріалів справи видно , що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07.06.2003р.. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 25.01.2012р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Стахановського міського управління юстиції у Луганської області, актовий запис №41, [PERSON] народився [INFO]., батьками записані [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 30.01.2004р. Відділом реєстрації актів громадянського стану Стахановського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис №68, [PERSON] народилась [INFO] батьками записані [PERSON] та [PERSON]. Неповнолітні діти мешкають з позивачем та знаходяться на її утриманні. Ведення між сторонами спільного господарства та шлюбні відносини припинено з грудня 2013р.. Позивач посилається на те , що спільне життя з відповідачем не склалося з причини відсутності взаєморозуміння, довіри та проблем з різноманітних аспектів сімейного життя. Подальше спільне життя та збереження сім'ї суперечить інтересам позивача та інтересам неповнолітніх дітей , спору стосовно розподілу майна та місця проживання дітей не має. Відповідач [PERSON] не надає грошової допомоги на утримання їх неповнолітніх дітей, інших аліментних зобов'язань не має. Таким чином , матеріалами справи підтверджено , що сім'я фактично розпалася , позивач примиритися не бажає і подальше сумісне життя і збереження шлюбу заперечує її інтересам, згоду про місце мешкання неповнолітніх дітей після розірвання шлюбу між сторонами знайдено, у зв'язку з чим позовна вимога про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням змін внесених Законом № 2901-IV від 22.09.2005, № 2037-VIII від 17.05.2017 до положень СК України, враховуючи вік, стан здоров'я та матеріальне забезпечення дітей, з урахуванням матеріального та родинного стану відповідача, а також враховуючи вимоги чинного законодавства України, щодо стягнення аліментів на утримання двох дітей в єдиному частковому відношенні до доходу відповідача, суд вважає необхідним стягувати з [PERSON] на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача щомісяця , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Таким чином, обставини викладені позивачем в обґрунтування позову знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, а отже позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей підлягає задоволенню.

Outcome: approved