Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом в якому просить позбавити батьківських прав відповідача відносно [PERSON] , [INFO] та стягнути з останнього аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовані тими обставинами, що у них з відповідачем народилась дитина [PERSON] , [INFO] , На даний час син мешкає з позивачем та знаходяться на її утриманні. Зазначає, що відповідач не допомагає матеріально дитині та взагалі не цікавиться його життям. Ухвалою від 09.11.2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою від 14.12.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Представник відповідача проти задоволення позову в частині позбавлення відповідача батьківськиих прав заперечував, просив відмовити у його задоволенні, оскільки відповідач добровільно допомагає дитині та спілкується з сином, проти задоволення позову в частині стягнення аліментів , у розмірі, визначеному позивачем не заперечував. Представник третьої особи заперечувала проти задоволення позову в частині позбавлення відповідача батьківськиих прав, у зв`язку з його необґрунтованістю, посилаючись висновок від 07.03.2019 року №11. Суд, дослідивши матеріали справи, наявні докази, заслухавши пояснення учасників справи, допитавши свідків, дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню у повному обсязі, з огляду на наступне. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст.164 Сімейного кодексу України Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Згідно висновку Виконавчого комітету Суворовської районної у м. Херсоні ради від 07.03.2019 року №11 [PERSON] з ряду причин не виконує свої батьківські обов`язки в повному обсязі, але позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують свої батьківські обов`язки, та виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки, як для батька так і для дитини, та зважаючи на факт заперечення батьком позовних вимог про позбавлення батьківських прав, що свідчить про наявність у нього бажання піклуватися про свого малолітнього сина та спілкуватися з ним, сприяючи захисту інтересів дитини щодо його права на батьківське піклування, виконавчий комітет Суворовської районної у м. Херсоні ради вважає недоцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 6 ст. 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). Дитина проживає разом з матірю (а.с.22). Згідно довідки №178 від 04.09.2018 року [PERSON] , [INFO] відвідує Херсонський навчально-виховний комплекс «Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітня школа І ступеня - гімназія» №7 Херсонської міської ради з 14.01.2014 року (а.с.14). Згідно копії акту умов проживання від 09.10.2018 року, складеного Виконавчим комітетом Суворовської районної у м. Херсоні ради встановлено, що умови проживання для дитини - задовільні (а.с.17). Згідно копії акту умов проживання від 04.02.2019 року, складеного Виконавчим комітетом Суворовської районної у м. Херсоні ради встановлено, що умови проживання задовільні. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] надали пояснення, які зводяться до того, що дитина позбавлена можливості виїзду закордон, відповідач не знаходиться на території України та безпосередньо не спілкується з дитиною, з дитиною спілкується через відеозвязок. Відповідач сплачує аліменти вчасно через бабусю. [PERSON] допитана як свідок надала пояснення, які зводяться до того, що відповідач спілкується з дитиною за допомогою відеозвязку, матеріально забезпечує дитину шляхом сплати аліментів та добровільно купує речу. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що під час розгляду справи не встановлено обставин, які є беззаперечними підставами для позбавлення відповідача батьківських прав щодо її неповнолітнього сина [PERSON] , у зв`язку з чим, слід відмовити в частині позовних вимог про позбавлення батьківських прав щодо нього. Згідно зіст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.ст.181,183 СК України за рішенням суду грошові кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу його матері, батька та (або) у твердій грошовій сумі, розмір яких визначається судом. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У зв`язку з наведеним, суд вважає доцільним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини, визначивши їх розмір - 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Також відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави в розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial