Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про\~ розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з\~ 25 січня 1992 року вона перебуває з відповідачем\~ у шлюбі, який зареєстровано Аниховською сільською радою Адамівського району Оренбурської області Російської Федерації, актовий запис № 3.\~ Від шлюбу мають повнолітніх дітей. В сімї склалась ситуація, за якої фактично сімейні відносини припинились. Протягом останніх чотирьох років подружжя живуть окремо. Відповідач вже 2 роки проживає з іншою дружиною. На даний час вони проживають за різними адресами, спільного господарства не ведуть. Подальше примирення та збереження шлюбу неможливі, також надання строку на примирення не виправить їх шлюбних відносин, оскільки відповідач має іншу жінку і з нею проживає тепер, тому спільне сімейне життя неможливе. В судове засідання сторони не зявились, надіслали заяви в яких просять справи розглядати без їх участі, шлюб розірвати під час підготовчого судового засідання. Ч. 3 ст. 211 ЦПК України\~передбачено, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи дану норму закону, та вимоги ст. 223 ч.4 ЦПК України , суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних в ній доказів.\~\~\~\~ У звязку з неявкою у судове засідання сторін, справа розглянута без їх участі у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, за наявних у справі письмових матеріалів, дослідивши які, суд дійшов висновку, що\~ позов\~ підлягає\~ до задоволення, з ухваленням судового рішення відповідно до ст. 200 ч.3 ЦПК України. Відповідач не заперечував щодо розірвання шлюбу з тих\~ підстав, що вони не проживають тривалий час разом і він утворив іншу сімю. Судом встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 25 січня 1992 року в Аниховській сільській раді Адамівського району Оренбурської області Російської Федерації, актовий запис № 3.\~ Від шлюбу мають повнолітніх дітей. В сімї склалась ситуація, за якої фактично сімейні відносини припинились чотири роки тому. На даний час подружжя проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Шлюбне життя у сторін не склалось та подружніх стосунків вони не підтримують протягом останніх чотирьох років. Їхній шлюб існує формально. Сторони примирення та відновлення спільного подружнього життя не бажають, будь-яких шансів для збереження сім`ї не вбачають. Відповідно до ст. 24 ч. 1 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Також ч. 3 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ст.\~105\~ч. 3, ст.\~112\~ч. 2\~СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду; суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечить їх інтересам та інтересам їх дітей, що має істотне значення по справі.\~\~\~\~\~\~\~\~ Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані позивачем в силу вимог\~статті 81 ЦПК України\~докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючі взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання подружжя продовжувати шлюбні відносини, суд доходить висновку, що подальше збереження шлюбу [PERSON] суперечило б інтересам позивача та відповідача, оскільки сторони наміру відновлювати подружні відносини не мають, тому\~ суд вважає за необхідне шлюб розірвати з підстав тривалості їх непроживання та фактичного розпаду сімї. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, суд вважає необхідним шлюб розірвати.

Outcome: approved