Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до Новомосковської міської ради, [PERSON], в якому просить суд визнати за нею право власності на 2/3 частини житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель та споруд, розташованого за адресою: вул..Лєрмонтова, 77, м.Новомосковськ Дніпропетровської області за набувальною давністю. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилалась на те, що вона та її чоловік [PERSON] з 1996 року мешкали в будинку 77 по вул..Лєрмонтова в м.Новомосковськ, який як вона вважала належав її чоловікові. 11 березня 2015 року помер її чоловік [PERSON], вона як єдиний спадкоємець померлого за заповітом прийняла спадщину, шляхом подачі у встановлений законом строк заяви про прийняття спадщини, а також продовжуючи мешкати за тією ж адресою. При оформленні спадщини їй стало відомо, що її чоловік, згідно документів є власником 1/3 частини будинку, на яку вона отримала свідоцтво про право на спадщину та відповідний витяг. А власником 2/3 частин цього будинку є [PERSON] рідний дядько її чоловіка. Ще за життя її чоловіка вони разом намагалися будь-яким чином звязатися з [PERSON], однак з ним не має звязку. Фактично з 1996 року позивачка постійно та безперервно користується вказаним будинком для свого проживання, сплачує комунальні послуги, зробила в ньому ремонт, обладнала меблями та побутовою технікою, а тому вважає, що вона набула на 2/3 частини спірного будинку право власності в порядку передбаченому ст. 344 ЦК України за набувальною давністю, а тому вимушена звернутись з даним позовом до суду. В судове засідання сторони не зявилися, представником позивача подано заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, посилаючись на ті ж підстави, просить їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не зявились. Новомосковська міська рада повідомлена, шляхом направлення судового повідомлення про час та місце розгляду справи, а відповідач [PERSON], вважається таким, що повідомлений належним чином, оскільки місце проживання його невідоме, за його останнім відомим місцем проживання він зареєстрованим не значиться, а повідомлений шляхом оголошення до газети «Урядовий курєр». Ухвалою суду встановлено заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи в їх сукупності, приходить до наступних висновків, а саме: З копії інвентаризаційної справи на домоволодіння № 36 по вул..Гоголя, нині 77 по вул.Лєрмонтова в м.Новомосковську Дніпропетровської області вбачається, що воно було побудовано та належало [PERSON] (а.с. 38-46). 09 серпня 1995 року [PERSON] померла, про що відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Новомосковської міської ради народних депутатів в Дніпропетровській області 09 серпня 1995 року зроблено запис № 685 (а.с. 15). Після смерті якої власниками цього домоволодіння були: 1/3 частина [PERSON] та [PERSON] та 2/3 частини [PERSON] (а.с. 16-27; 47-48; 55-58). З рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 жовтня 2008 року, яке набрало законної сили 14 жовтня 2008 року (а.с. 49-50), вбачається, що [PERSON] набув право власності на 1/3 частину зазначеного домоволодіння, як спадкоємець після смерті [PERSON] та [PERSON] В ході розгляду справи також приймав участь і [PERSON] чоловік позивача, з яким вони разом мешкали в зазначеному будинку. Вподальшому 1/3 частину домоволодіння за заповітом, який залишив [PERSON] на імя [PERSON], - останній отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 13 частині цього домоволодіння від 23 серпня 2013 року (а.с. 99). 11 березня 2015 року помер [PERSON], після смерті якого заведено спадкову справу № 25/2015, з якої вбачається, що з заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка звернулася позивач, на імя якої [PERSON] залишив заповіт (а.с. 59-91). Крім іншого на імя позивача 27 листопада 2015 року видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/3 частину домоволодіння, розташованого по вул..Лєрмонтова, 77 в м.Новомосковську Дніпропетровської області. Також з наданих позивачем квитанцій та розрахункових книжок вбачається, що фактично з 1996 року вона сплачує комунальні послуги, здійснює ремонт будинку та надвірних будівель і споруд за адресою: вул..Лєрмонтова, 77 в м.Новомосковську. З копії спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON], також вбачається, що відповідач [PERSON] мешкає за адресою: вул..Широнівнців, 22-а/5 в м.Харків; однак згідно відомостей адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УМДС України в Харківській області [PERSON] зареєстрованим, або знятим з реєстрації не значиться. Згідно ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом, а згідно ч. 4 ст. 344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Оскільки судом встановлено факт добросовісного заволодіння позивачем спірним домоволодінням, факт відкритого і безперервного володіння будинком та господарськими спорудами протягом близько двадцяти років, то суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача на підставі ч. 1 ст. 344 ЦК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved