Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, вказуючи, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя мають трьох доньок: [PERSON], [PERSON], [PERSON], які проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. Натомість відповідач ухиляється від утримання дітей, хоча працює на тимчасових роботах на будівництві, має добрий заробіток. Вона ж на даний час сама ніде не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дітьми. А тому потребує матеріальної допомоги зі сторони відповідача. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмір по 1000 (одній тисячі) грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття, а також на її утримання в розмірі 500 (пятсот) грн. до досягнення донькою [PERSON] трьохрічного віку. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просить їх задоволити. Також суду пояснила, що ніде не працює, постійних доходів не має, отримує соціальні допомоги. Утримувати дітей допомагають її батьки. Також має незадовільний стан здоровя, двічі на рік проходить курс лікування. Відповідач не дає коштів на утримання дітей та на її утримання, хоча неофіційно працює на заробітках, має високу зарплату, за спеціальністю столяр. Відповідач на неодноразові виклики в судове засідання не зявився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином у передбаченому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказах. Вислухавши пояснення позивача, її представника, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. З 20 лютого 2009 року сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Корецького районного суду Рівненської області від 01 квітня 2016 року було розірвано. Від даного шлюбу мають трьох малолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвами про народження. Стаття 180 СК України вказує, що батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, згідно із ч.3 ст.181 СК України. У відповідності до ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства»,\~на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. А отже і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. Статтею 7 Закону України «Про Державний Бюджет України на 2016 рік» установлено, що прожитковий мінімум на одну дитину віком до 6 років: з 1 травня 1228 грн., з 1 грудня 1355 грн., а на одну дитину віком від 6 до 18 років: з 1 травня 1531 грн., з 1 грудня 1689 грн. Тобто, для забезпечення гармонійного розвитку дитини кожному з батьків нині необхідно на її утримання надавати не менше 614 грн. (на дитину до 6 років), 765,5 грн. (на дитину від 6 до 18 років), а з 1 грудня 2016 року необхідно буде надавити не менше 677,5 грн. (на дитину до 6 років) та 844,5 грн. (на дитину від 6 до 18 років). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.\~\~\~ Позивач не має постійного доходу, перебуває у декретній відпустці. А тому, їй важко одній утримувати дітей. Тобто позивач потребує матеріальної допомоги з боку відповідача. Враховуючи інтереси дітей сторін, розмір прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку, рівність обовязку батьків щодо утримання дітей, матеріальне становище позивача та відповідача, останній який в добровільному порядку не приймає участі в утриманні дітей, будучи працездатною, молодою людиною, маючи задовільний стан здоровя та кваліфіковану спеціальність столяр, інших аліментних зобовязань не має, суд вважає, що відповідач спроможний сплачувати аліменти. Оскільки відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, суд вважає за доцільне визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання доньок: [PERSON], [PERSON], [PERSON], в розмірі по 600 (шістсот) грн. щомісячно на кожну дитину. На думку суду, такий розмір аліментів не є завищеним в нинішніх умовах проживання та не ставить платника аліментів у скрутне для нього становище. В матеріалах справі відсутні докази про те, що відповідач не має можливості сплачувати аліменти саме у такому розмірі. У відповідності до ч.2 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу, що зазначено в ч.4 ст.84 СК України. Виходячи із засад розумності, справедливості і добросовісності цивільного законодавства, інтересів малолітньої дитини, для якої постійна присутність матері до трирічного віку дитини є життєво важливою обставиною, суд приходить до висновку про можливість відповідача надавати позивачу матеріальну допомогу до досягнення дитиною [PERSON] трирічного віку. Таким чином, виходячи з вимог ст.ст.80, 84 СК України, з урахуванням обовязку відповідача сплачувати аліменти на утримання дітей, його матеріального становища та його стану здоровя, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання позивача в розмірі 200 (двісті) грн. до досягнення дитиною [PERSON] трьохрічного віку. Той факт, що відповідач офіційно не працевлаштований, не звільняє його від обовязку утримувати своїх дітей та дружину. Позивачем не доведено, що відповідач має роботу та отримує велику заробітну плату і спроможний сплачувати аліменти у розмірі по 1000 грн. на кожну дитину та на її утриманні в розмірі 500 грн. За таких обставин позов підлягає до часткового задоволення. На підставі статті 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави судові витрати по справі.

Outcome: approved