Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя. Мотивувала позов тим, що з 03.06.2001 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем і 23.01.2002 року у них народився син [PERSON], а 18.09.2008 року народилась донька [PERSON]. В період шлюбу в жовтні 2012 року за спільні кошти подружжя вони придбали автомобіль марки FiatScudo, 1999 року випуску, держномер АВ4469ВО. 16.11.2012 року на імя відповідача було видано свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу САО436445. Рішенням суду від 22.09.2015 року шлюб розірваний. Після розірвання шлюбу автомобіль залишився в користуванні відповідача. Іншого спільно нажитого майна немає. Після того, як позивач почала висувати пропозиції щодо поділу спільного майна, в жовтні 2015 року відповідач відчужив автомобіль шляхом перереєстрації на свою сестру [PERSON], що спонукало звернутись до суду з даним позовом. Згідно висновку спеціаліста від 29.12.2016 року вартість автомобіля Fiat Scudo, 1999 року випуску станом на 01.09.2015 року складає 97 035 грн. Відповідно до ст.ст. 60, 65 СК України позивач просила стягнути з відповідача на її користь половину вартості придбаного у шлюбі автомобіля в сумі 48 517,50 грн. та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала, просила його задоволити і стягнути з відповідача на користь позивача половину вартості автомобіля FiatScudo, 1999 р.в., д/н [NUMBER], який є спільним майном подружжя, в розмірі 48517,50 грн. та судові витрати в сумі 6602,40 грн. Зауважила, що автомобіль придбаний сторонами в період шлюбу за спільні кошти, але після розірвання шлюбу без згоди позивача був переоформлений [PERSON] на рідну сестру. Визначена вартість автомобіля в довідці-рахунку 20 000 грн. явно не відповідає реальній вартості автомобіля, тому просила стягнути суму в розмірі, визначеному експертом. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, пояснив, що відповідач намагався вирішити справу миром шляхом, пропонував суму компенсації, проте позивач не погодилась. Відповідач [PERSON] позов визнав частково. Суду пояснив, що спірний автомобіль був придбаний ними у шлюбі, а після розірвання шлюбу він продав автомобіль своїй сестрі. Згоден сплачувати позивачу вартість ? частки автомобіля, проте зазначив, що сума, визначена експертом, завищена, оскільки автомобіль перебуває в незадовільному стані. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Між сторонами виникли правовідносини щодо права спільної сумісної власності подружжя, тому при вирішення позову суд застосовує відповідні норми глави 8 Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище «Куліш») був зареєстрований 03.06.2001 року у Вінницькому міському відділі РАГС управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 842 (а.с. 7). [PERSON] та [PERSON] є батьками сина [PERSON], [INFO] (а.с. 9) та доньки [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 22.09.2015 року № 127/16110/15-ц шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний. Рішення набуло сили 03.10.2015 року (а.с. 10). [PERSON] 07.10.2016 року зареєструвала шлюб із [PERSON] і після реєстрації шлюбу змінила прізвище на «Григоренко» (а.с. 61). В період шлюбу із [PERSON], в 2012 році, подружжя за спільні кошти придбало автомобіль марки Fiat Scudo, 1999 року випуску, держномер АВ4469ВО, який був зареєстрований на імя відповідача. Сторони визнали, що автомобіль є спільною сумісною власністю, тому в силу ст. 61 ЦПК України дана обставина доказуванню не підлягає. Разом з тим, після розірвання шлюбу, 06.10.2015 року спірний автомобіль без погодження із позивачем був відчужений відповідачем своїй сестрі і зареєстрований за [PERSON] на підставі довідки-рахунку від 06.10.2015 року (а.с. 33), новий держномер: АВ 2632 СН (а.с. 12). Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи та те, що знаходиться у третіх осіб. Пунктом 30 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» визначено рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними). Необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є обєктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст. 65 Сімейного кодексу України. У випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сімї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Оскільки автомобіль придбаний за спільні кошти, був спільною сумісною власністю подружжя, проте з 06.10.2015 року перебуває у власності іншої особи, суд вважає необхідним відповідно до ч. 4, 5 ст. 71 СК України присудити на користь [PERSON] грошову компенсацію вартості автомобіля виходячи із рівності часток дружини і чоловіка, та з врахуванням її згоди на отримання грошової компенсації. Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. За клопотанням позивача судом призначалась автотоварознавча експертиза, проте відповідачем та третьою особою не був наданий автомобіль експерту для огляду і ухвала залишена без виконання. Разом з тим, згідно висновку експерта №19-12/16КЕ за результатами проведення автотоварознавчого експертного дослідження від 29.12.2016 року (а.с. 68-73) за замовленням [PERSON], середня ринкова вартість автомобіля марки Fiat Scudo, 1999 року випуску, на ринку України станом на 01.09.2015 року складає 97\~035,00 грн. Відповідач доказів іншої вартості спірного автомобіля не надав, тому суд вважає необхідним присудити позивачці грошову компенсацію замість її частки у праві спільної сумісної власності на майно виходячи із вартості, встановленої спеціалістом, в сумі 48517,50 грн. Згідно ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за заявою особи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тобто, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню судові витрати, які вона понесла в зв`язку з розглядом даної справи: судовий збір 551,20 (а.с. 1), 275,60 грн. (а.с. 38), 275,60 грн. (а.с. 59); витрати на правову допомогу 4000 грн. (а.с. 80), витрати по оплаті послуг експерта - 1500 грн. (а.с. 84), що загалом становить 6602,40 грн.

Outcome: approved