Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до відповідачки, в обґрунтування позовних вимог зазначаючи, що 14.04.2015 року між позивачкою та [PERSON] досягнута домовленість щодо придбання житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]. На підтвердження своїх намірів придбати домоволодіння позивачка сплатила відповідачці аванс у розмірі 4 000,00 грн., про що остання склала розписку, якою зобов'язалась у майбутньому продати [PERSON] вказане нерухоме майно. Однак, станом на день подання позовної заяви договір купівлі-продажу будинку між сторонами не укладено, відповідачка уникає зустрічі з позивачкою та відмовляється повернути сплачений їй аванс. За таких обставин, [PERSON] змушена звернутись до суду та просить стягнути з [PERSON] грошові кошти в сумі 4 000,00 грн. у рахунок повернення авансу та судові витрати. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги не визнала. В обґрунтування своїх доводів зазначила, що дійсно домовилась з позивачем про продаж житлового будинку за 65 000,00 грн. та отримала завдаток 4 000,00 грн., про що написала розписку. В обумовлений сторонами строк, до вересня 2015 року, позивачка не змогла сплатити всю суму за придбання нерухомості, тому договір купівлі-продажу не укладений. Крім того, відповідачка зазначила, що причиною відмови від укладення договору також стали скарги сусідів [PERSON] на спосіб життя родини останньої. У зв'язку з тим, що договір купівлі-продажу нерухомості не було укладено саме з вини позивача, просить відмовити у задоволенні позову. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що 14 квітня 2015 року [PERSON] передала [PERSON] 4 000,00 грн. в рахунок оплати за продаж останньою житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], про що сторонами складено відповідну розписку (а.с. 6). [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала факт отримання від [PERSON] 4 000,00 грн. в рахунок майбутніх платежів за нерухоме майно на загальну суму 65 000,00 грн. Отже, сторони домовились про продаж житлового будинку, а факт написання вказаної розписки та отримання коштів відповідачкою сторони підтвердили у судовому засіданні. Вказані обставини визнані сторонами та відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно зі ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Таким чином, внесення завдатку як способу виконання зобов'язання може мати місце лише в разі наявності зобов'язання, яке б мало виникати на підставі договору купівлі-продажу будинку. У тих випадках, коли сторони домовились укласти договір, але відповідно його не оформили, сплачені в рахунок виконання договору платежі визнаються авансовими і повертаються в тому розмірі, в якому вони надавалися. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється в письмовій формі (ч. 1 ст. 547 ЦК України). В такій угоді повинно бути чітко визначено, що сума, яка передається в рахунок належних за договором платежів, є саме завдатком. В разі, якщо це не буде встановлено, сплачена сума буде вважатися авансом, тобто звичайною сумою попередньої оплати за договором, яка не виконує забезпечувальної функції, властивої завдатку. Кошти, сплачені в рахунок авансу, підлягають поверненню незалежно від того, з чиєї вини не було укладено договір, який сторони мали намір укласти. Сторони пояснили суду, що договору купівлі-продажу житлового будинку укладено не було, тому суд доходить висновку, що передана позивачем відповідачу сума у розмірі 4 000,00 грн. є авансом, який підлягає поверненню позивачу. Допитані в судовому засіданні як свідки [PERSON] та [PERSON] також підтвердили, що позивачка та відповідачка домовлялись про продаж житлового будинку, однак не уклали відповідний договір через відмову [PERSON] від продажу нерухомості. Оскільки, виходячи із встановлених обставин, правова природа отриманих відповідачем коштів визначена законом, то те, що сторонами вони зазначені в розписці як завдаток, правового значення не має і не може тягти за собою наслідків, передбачених ст. 571 ЦК України, щодо порушення або припинення зобов'язання, забезпеченого завдатком. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь [PERSON] судовий збір в розмірі 551,20 грн., які сплачені позивачем при поданні позовної заяви до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved