Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, зазначивши, що 29.03.2001 року померла її мати [PERSON], а 29.10.2002 року помер її батько [PERSON]. До смерті батьки проживали [INFO]. Житловий будинок з господарськими спорудами, в якому проживали батьки позивача відносився до групи колгоспних дворів, кожному з них належало по 1/2 частині житлового будинку. Після смерті матері позивача, [PERSON], спадкоємцем до її майна був її чоловік [PERSON], який фактично вступив в управління спадковим майном, проживаючи разом з померлою в одному будинку. Таким чином, будучи власником 1/2 частини житлового будинку з господарськими спорудами по вул.Копачинського, 4, с.Верхівка, батько позивача набув права власності ще на 1/2 частину цього ж будинку після смерті своєї дружини, однак не оформив правовстановлюючі документи на будинок. Спадкоємцями до майна померлого батька являються позивач та відповідачі [PERSON]І, [PERSON] 06.07.2007 року вони уклали договір про поділ спадкового майна, згідно умов якого позивач [PERSON] є, зокрема, спадкоємцем житлового будинку та господарських споруд, які розташовані в с.Верхівка, Тростянецького району Вінницької області по вул.Копачинського,4. Позивач вчасно прийняла спадщину, тому що вступила в управління спадковим майном. Звернувшись до приватного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок отримала відмову, в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. Тому [PERSON] змушена звернутись до суду з вимогою про визнання за нею права власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований по вул.Копачинського, 4, с.Верхівка, Тростянецького району Вінницької області. Позивач в судове засідання не зявилась, однак надала на адресу суду електронне повідомлення, в якому просила розглянути справу в її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити(а.с.45). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак надав на адресу суду заяву, засвідчену секретарем Ободівськї сільської ради [PERSON], в якій позовні вимоги визнає, не заперечує проти визнання права власності на житловий будинок, що розташований по вул.Копачинського, 4, с.Верхівка, Тростянецького району Вінницької області за [PERSON] та просить справу розглянути в його відсутності.(а.с.40). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, однак надала на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги визнає, не заперечує проти визнання права власності на житловий будинок, що розташований по вул.Копачинського, 4, с.Верхівка, Тростянецького району Вінницької області за [PERSON] та просить справу розглянути в її відсутності.(а.с.43). Беручи до уваги те, що особи, які беруть участь у справі, використали надане їм ч.2\~ст.158 ЦПК України, право заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, відтак суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні за відсутності таких осіб, не здійснюючи фіксування процесу технічними засобами, що узгоджується з приписами\~ст.197 ЦПК України.\~\~\~ Суд, вивчивши матеріали справи, визначив, дослідив та встановив наступні докази, обставини та відповідні правовідносини. Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-АМ №134656, виданого 29.03.2001 року виконкомом Верхівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області встановлено, що [PERSON] померла 29 березня 2001 року в с.Верхівка Тростянецького району, актовий запис про смерть №9 від 01.04.2001 року(а.с.7). За життя [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], що підтверджується даними наданими Тростянецьким РВ ДРАЦС ГТУЮ у Вінницькій області (а.с.19). Довідкою №330 від 06.07.2017 виданою виконкомом Верхівської сільської ради Тростянецького району встановлено, що за життя [PERSON] до дня смерті була зареєстрована та проживала в [INFO] разом зі своїм чоловіком [PERSON]В.(а.с.21). Відповідно до ст.549 ЦК УРСР(в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Тому вважається, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті своєї дружини. Отже, [PERSON] прийняв спадщину після смерті дружини [PERSON], в тому числі 1/2 частину житлового будинку з господарськими спорудами в с.Верхівка, вул.Копачинського, 4, Тротянецького району Вінницької області. Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-АМ №189256, виданого 30.10.2002 року виконкомом Верхівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області встановлено, що [PERSON] помер 29 жовтня 2002 року в с.Верхівка Тростянецького району, актовий запис про смерть №17 від 30.10.2002 року(а.с.6). Довідкою №331 від 06.07.2017 року виданою виконкомом Верхівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області встановлено, що після смерті [PERSON] спадкоємцем являється її чоловік [PERSON], який своєчасно прийняв спадщину. Спадкоємцем після смерті [PERSON] являється його дочка [PERSON], яка своєчасно прийняла спадщину, вступивши в управління спадковим майном. До складу спадкового майна належить житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться в с.Верхівка, вул.Копачинського, 4, Тростянецького району Вінницької області. За даними земельно-шнурової книги Верхівської сільської ради запис №168 біля домогосподарства за вказаною адресою рахується земельна ділянка площею 0,30га, з правовим режимом 0,25га для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, та 0,05га для ведення особистого селянського господарства. Крім того підтверджено, що житловий будинок з господарськими спорудами по вул.Копачинського, 4, с.Верхівка, Тростянецького району станом на 15.04.1991 року відносився до суспільної групи колгоспних дворів. Голова двору [PERSON], член дружина [PERSON]М.(а.с.8). Родинний звязок позивача з померлими підтверджується свідоцтвом про народження серії VІ-УР №072049 від 11.11.1965 року виданим на імя [PERSON], [INFO], в якому в графі батьки записані [PERSON] та [PERSON](а.с.9). В подальшому позивач змінила прізвище на [PERSON] в звязку з одруженням. (а.с.9). Згідно технічного паспорту виготовленого станом на 25.10.2016 року, будинок з погосподарськими спорудами, що розташований в с.Верхівка, вул.Копачинського, 4, Тростянецького району Вінницької області, який являється спадковим майном, має наступні технічні характеристики: житловий будинок - літера А, загальною площею 64,9кв.м., житловою площею 41,8кв.м., допоміжною площею 23,1кв.м.(а.с.10-15). Випискою з погосподарської книги (довідка №332 від 06.07.2017 року), встановлено, що за даними Верхівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області станом на 15.04.1991 року домогосподарство по вул.Копачинського, 4. с.Верхівка Тростянецького району Вінницької області відносилось до групи колгоспних дворів. Головою був [PERSON], членами дружина [PERSON]М.(а.с.22). Відповідно ст.120 Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу). Колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Крім того, колгоспному дворові належать передані в його власність членами двору їх трудові доходи від участі в громадському господарстві колгоспу або інше передане ними у власність двору майно, а також предмети домашнього вжитку і особистого користування, придбані на спільні кошти. Відповідно до п.п. а п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] відповідно до вимог законодавства, яке регулювало правовідносини щодо майна колгоспного двору, були наділені правом власності на майно колгоспного двору, а саме кожному з них належало по 1/2 частині житлового будинку з господарськими спорудами, який розташований в с.Верхівка, вул.Копачинського, 4, Тростянецького району Вінницької області. Отже дослідивши матеріали справи підтверджено, що будучи власником 1/2 частини будинку [PERSON] після прийняття спадщини своєї дружини [PERSON] став власником цілого будинку з господарськими спорудами . Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду кримінальних та цивільних справ за №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року при вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно у відповідності до змін редакції ч.4 ст.331 та ч.4 ст.334 ЦК України та інших норм цивільного законодавства слід застосовувати редакцію закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини. Позивач вчасно прийняла спадщину після смерті батька, вступивши в управління спадковим майном, що відповідно до вимог п.1 ст..549 ЦК УРСР(в ред..1963 року) являється фактом прийняття спадщини. Оглянувши в судовому засіданні спадкову справу №71/2016р. до майна померлого 29.10.2002 року [PERSON] встановлено, що спадкоємцями за законом до його майна являються [PERSON], [PERSON], [PERSON] Спадкоємці уклали договір про поділ спадкового майна від 06.07.2017 року. Відповідно до якого [PERSON] переходить на праві приватної власності: право на земельну частку(пай) розміром 2,18ум.кад.га, розташованого на території Верхівської сільської ради, належної спадкодавцеві на підставі сертифіката серії ВН №046125 від 19.08.1997 року; житловий будинок, розташований в с.Верхівка, вул.Копачинського, 4, Тростянецького району Вінницької області. Спадкоємцям [PERSON] та [PERSON] в рівних частках кожному право на земельну частку(пай) розміром 2,18ум.кад.га розташованої на території Верхівської сільської ради, належної спадкодавцеві [PERSON] й Г.М. на підставі сертифіката серії ВН №046047 від 19.08.1997 року, яку успадкував [PERSON]В.(а.с.17,18). Частину спадкової маси позивач оформила на себе, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину по закону(а.с. 46). Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту у судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України). Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. З відповіді-відмови приватного нотаріуса [PERSON] від 05.09.2017 року за №262/02-14, випливає, що позивач [PERSON] дійсно має право на визнання за нею право власності на спадкове майно після смерті батька, однак за відсутності правовстановлюючих документів на житловий будинок не має змоги оформити це через нотаріальну контору(а.с.16). Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Норма ст. 392 ЦК України вказує на те, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. З огляду на ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. З огляду на зазначене, суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за таких умов позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved