Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON], в якому просила усунути перешкоди в користуванні нерухомим майном та зобов'язати [PERSON] знести житловий будинок, який самочинно будується на земельній ділянці за адресою: м. Харків, [ADDRESS] (кадастровий номер [NUMBER]). В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що [PERSON] належить на правi власності нежитлова будівля по [ADDRESS] в м. Харковi. Вiдповiдно до правовстановлюючих документів, вказана будівля є кондитерським цехом. В зазначенiй будівлі здiйснює господарську діяльність ТОВ «СЛАВА», спiвзасновником якого є позивач. Позивач вказує, що для здійснення виробничої діяльності товариство отримало всi необхiднi дозволи, в т.ч. i дозволи на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря. Кондитерський цех ТОВ «СЛАВА» вiднесений до 5 класу небезпеки, в зв'язку з чим навколо нього встановлено 50-ти метрову санітарно-захисну зону. [PERSON] вказує, що в серпні 2014 р. поблизу виробничих цехів ТОВ «СЛАВА» - по [ADDRESS] розпочалось будівництво житлового багатоквартирного будинку на підставі декларації про початок будівельних робіт, зареєстрованої 11.08.2014 р. за №ХК083142200236. Відповідно до зазначеної декларації, проектна документація розроблена на підставі містобудівних умов та обмежень, виданих Управлінням містобудування, архітектури та генерального плану Харківської міської ради від 11.07.2014 р. № МУО-84-2014. Земельна ділянка (з кадастровим номером [NUMBER]) використовується відповідачем на праві приватної власності. Позивач зазначає, що земельна ділянка, щодо забудови якої видано зазначені містобудівні умови, частково знаходиться в 50-ти метровій санітарно-захисній зоні діючого кондитерського цеху. В межах цієї санітарно-захисної зони забудовником фактично зведено багатоквартирний житловий будинок, чим порушено існуючу санітарно-захисну зону. В свою чергу, вказує позивач, санітарно-захисна зона навколо кондитерського цеху встановлена належним чином. [PERSON] зазначає, що численні звернення до уповноважених контролюючих органів з приводу порушення відповідачем санітарно-захисної зони кондитерського цеху шляхом розміщення в нiй багатоквартирного житлового будинку попри існуючу законодавчу заборону, не дали жодного результату. Будiвництво продовжується, жодних дій, спрямованих на припинення порушення дiючого законодавства України не вживається. Позивач вважає, що порушення санітарно-захисної зони сталось через те, що мiстобудiвнi умови обмеження забудови земельної ділянки по [ADDRESS] в м. Харковi, були виданi з порушенням норм дiючого законодавства України, оскільки в них не було вказано про наявнiсть обмеження на розміщення житлового будинку з придомовими територiями в межах санітарно-захисної зони дiючого виробничого цеху. Позивач вказує, що задля приведення зазначених мiстобудiвних умов в відповідність до норм дiючого законодавства, 14.01.2015 р. Департаментом мiстобудування, архітектури та генерального плану Харкiвської міської ради було видано нові мiстобудiвнi умови i обмеження забудови земельної ділянки по [ADDRESS], реєстрацiйний номер МУО-01-2015 (після того, як фактично вже було зведено 2 поверхи житлового будинку). Пункт 5 нових мiстобудiвних умов вже містив інформацію щодо планувальних обмежень забудови земельної ділянки, а саме - необхiдностi врахування вимог Державних санiтарних правил планування та забудови населених пунктiв, затверджених наказом Мiнiстерства охорони здоров'я України вiд 19.06.1996 р. Незважаючи на те, що містобудівна документація вже містить інформацію щодо заборони будівництва житлового будинку в санітарно-захисній зоні, фактично в забудові земельної ділянки по [ADDRESS] не сталось жодних змін - житловий будинок як будувався в межах санітарно-захисної зони, так і будується. Ці обставини, вважає позивач, свідчать про порушення забудовником містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки за вказаною адресою, а також вимог Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів, затверджених наказом Міністерства охорони здоров'я України від 19.06.1996р. № 173. Позивач вказує, що задля з'ясування можливих наслідків порушення діючої санітарно-захисної зони, вона звернулась до асоціації Харківського міжгалузевого центру екологічної освіти, виховання та науково-практичної діяльності «ХАРКІВ-ЕКОЦЕНТР» з відповідним запитом, на який отримала наступну відповідь: «при будівництві житлового багатоповерхового будинку (по [ADDRESS] в м. Харкові), відстань від нього до найближчого джерела викидів кондитерського цеху буде складати 17,5 м,, а від найближчого джерела викидів ковбасного цеху - 30 м. Тобто житлова забудова буде знаходитися на території нормативної санітарно-захисної зони, що є грубим порушенням вимог ДСанПіН від 19 червня 1996 р. № 173. Одночасно, найбільші концентрації забруднюючих речовин на відстані 17,5 м від джерел викидів будуть становити 0,9-1,21 доль, а з урахуванням існуючого фонового забруднення повітря - 1,21-1,47 доль відповідних ГДК, що вище встановлених нормативів. Разом з тим, найбільша висота джерел викидів, які входять до складу кондитерського та ковбасного цехів, складає 10 м, висота багатоповерхового будинку - 35-40 м. При північному та західному напрямках вітру багатоповерховий будинок буде перешкоджати нормальному розсіюванню забруднюючих речовин в атмосфері і тим самим сприяти підвищенню їх концентрацій на зазначеній території, що позначиться на самопочутті мешканців будинку і призведе до порушення встановлених нормативних показників викидів підприємством». [PERSON] вказує, що, оскiльки, вiдповiдно до законодавства України заборонено будівництво житлових об'єктів в межах санітарно-захисних зон, а також розміщення житлових будинків з придомовими територіями в санітарно-захисних зонах, будівництво багатоквартирного житлового будинку по [ADDRESS] є самочинним, оскільки житловий будинок будується з порушенням встановлених заборон, а саме в санітарно-захисній зоні кондитерського цеху. Зазначеними діями відповідач порушує право ТОВ «СЛАВА» на ведення підприємницької діяльності, оскільки розміщення житлового будинку в санітарно-захисній зоні стане підставою для припинення виробництва кондитерських виробiв товариством, так як останнє не зможе дотриматися вимог щодо відокремлення об'єктiв виробництва від житлової забудови шляхом встановлення відповідної санітарно-захисної зони. Позивач зазначає, що земельна ділянка, на якій здійснюється зазначене самовільне будівництво знаходиться поруч із земельною ділянкою, наданою [PERSON] Харківською міською радою в оренду для обслуговування кондитерського цеху. При цьому, відповiдач набув права власності на земельну ділянку по [ADDRESS], відведену для гаражного будівництва в 2014 р. (згідно з інформацією, що міститься в містобудівних умовах та обмеженнях земельної ділянки від 11.07.2014 р.), а право оренди земельної ділянки у позивача виникло значно раніше - в 2005 р. Таким чином, набувши права власності на земельну ділянку, відповідач мав використовувати її за цільовим призначенням, а саме будівництва гаражів (їх розміщення в санітарно-захисній зоні не заборонене) та обрати такий спосіб її використання, при якому користувачу сусідньої земельної ділянки [PERSON] було б завдано найменше незручностей. Крім того, ч. 2 ст. 103 ЗК України зобов'язано власників та землекористувачів не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусіднiх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням. Позивач вказує, що незважаючи на встановлені правила добросусідства, [PERSON] почав використовувати земельну ділянку з порушенням її цільового призначення: замість будівництва гаражів на ній розпочато будівництво багатоповерхового житлового будинку, при цьому він будується в межах санітарно-захисної зони кондитерського цеху, належного позивачу на праві власності. Надалі відповідач змінив цільове призначення земельної ділянки, наразі відповідно до рішення ХМР від 27.02.2013 р. № 1024/13 вона призначена для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку. Такими діями, вважає [PERSON], відповідач порушив правила добросусідства, оскільки за таких обставин вона не матиме можливості в подальшому використовувати орендовану нею земельну ділянку за її цільовим призначенням: для обслуговування кондитерського цеху, так як самочинне будівництво перешкоджає його роботі. Крім того, вказує [PERSON], через використання земельної ділянки по [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку, а також розміщення його в санітарно-захисній зоні кондитерського цеху, вона буде позбавлена можливості користуватися належним їй нерухомим майном - кондитерським цехом як самостійно, так і надавати його в користування іншим особам для виготовлення кондитерських виробів (що на даний час є одним з видiв її дiяльностi), оскільки без забезпечення дотримання санітарно-захисної зони навколо діючого виробництва така можливість відсутня. Використовувати нежитлову будівлю за іншим призначенням неможливо, оскільки за правовстановлюючими документами вона є саме кондитерським цехом, а отже ні з якою іншою метою використовуватись не може. З огляду на зазначене, вказує позивач, самочинне будівництво багатоквартирного житлового будинку по [ADDRESS], порушує її право користуватися належним їй нерухомим майном. [PERSON] вказує, що вона правомірно набула право власності на нежитлову будівлю кондитерського цеху, а наведені вище обставини свідчать про існування реальної загрози порушення цього права з боку [PERSON] шляхом позбавлення можливості користування нерухомим майном. Посилаючись на п. 24 постанови від 30.03.2012р. №6 «Про практику застосування судами ст. 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)», позивач вказує, що знесення нерухомості, збудованої з істотним відхиленням від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб істотним порушенням будівельних норм і правил, можливе лише за умови, що неможлива перебудова нерухомості відповідно до проекту або відповідно до норм і правил, визначених державними правилами і санітарними нормами, або якщо особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від такої перебудови. Однак в даному випадку, зазначає [PERSON], перебудова об'єкту самочинного будівництва багатоквартирного житлового будинку неможлива з огляду на те, що усунення перешкод в користуванні нерухомим майном позивача можливо лише шляхом «винесення» житлового будинку за межі санітарно-захисної зони, тобто шляхом знесення самочинного будівництва. 06.04.2015 р. представником [PERSON] до суду було подано заперечення на позовну заяву, в якому вiн вказав, що вважає заявлений позов необгрунтованим належними доказами та таким, що не грунтується на законі; позивачем не доведено факт здійснення [PERSON] самочинного будівництва в розумінні ст. 376 ЦК України, а також не надано доказів порушення права власності позивача. В зв'язку з цим представник вiдповiдача просив в задоволенні позову [PERSON] відмовити повністю. В обгрунтування своїх заперечень зазначив, що будівництво житлового багатоквартирного будинку здійснюється [PERSON] на земельній ділянці, яку відведено для цієї мети з додержанням будiвельних норм та правил. Крiм того, станом на серпень місяць санiтарно-захисну зону для кондитерського цеху встановлено не було. Вiн вказує, що відповідач є власником та забудовником земельної ділянки по [ADDRESS] в м. Харкові. Цільове призначення земельної ділянки відповідає нормам ст. 19 ЗК України, оскiльки ця ділянка відноситься до земель громадської та житлової забудови, що підтверджується відповідним витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, згідно якого цільове призначення ділянки для будівництва і обслуговування батоквартирного житлового будинку, та зазначено, що будівництво необхiдно виконати до 31.12.2016 р. Представник вiдповiдача зазначає, що Департаментом містобудування, архітектури та генерального плану ХМР 11.07.2014 р. було видано [PERSON] містобудiвнi умови і обмеження забудови земельної ділянки по [ADDRESS] в м. Харковi, реєстраційний номер МУО-84-2014. 11.08.2014 р. Державною архітектурно-будівельною інспекцією в Харкiвськiй області [PERSON] було зареєстровано декларацію про початок будівельних робіт i в той же день [PERSON] було розпочато будiвництво батоквартирного будинку по [ADDRESS] в м. Харкові, i станом на 01.10.2014 р. вже було побудовано 1 поверх житлової будівлі. Представник [PERSON] вказує, що в позові зазначено, що будівництво житлового багатоквартирного будинку по [ADDRESS] було розпочато в серпні 2014 р., тому ця обставина є визнаною сторонами і має бути оцінена судом з урахуванням ст. 61 ЦПК України. Представник позивача зазначає, що 02.03.2015 р. Державним управлінням охорони навколишнього середовища йому було надано копію дозволу на викиди шкiдливих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами для кондитерського цеху ТОВ «СЛАВА», який діяв з 11.09.2009 р. до 11.09.2014 р. При видачі цього дозволу було встановлено, що для кондитерського цеху ТОВ «СЛАВА» санітарно-захисна зона не нормується, тому розмір цієї зони визначався лише межами промислового майданчіка ТОВ «СЛАВА». Вiн вказує, що належними та допустимими доказами підтверджується, що для кондитерського цеху ТОВ «СЛАВА» станом до 03.11.2014 р. санітарно-захисна зона нормативними документами не визначалась та не встановлювалась. Крiм того, вказує представник вiдповiдача, вбачається, що з 11.09.2014 р. до 03.11.2014 р. кондитерський цех ТОВ «СЛАВА» взагалі здійснював роботу без наявності дозволу на викиди шкідливих речовин і без встановлення санітарно-захисної зони. Діючим законодавством не передбачено встановлення для кондитерських цехів санiтарно-захисної зони в 50 метрів, тому станом на липень 2014 р. таку санiтарно-захисну зону для кондитерського цеху встановлено та визначено не було. Представник [PERSON] вказує, що на час початку будівництва санiтарно-захисну зону для кондитерського цеху встановлено не було, оскільки цех знаходиться в зонi житлової забудови та діючим законодавством не передбачено встановлення такої зони для кондитерського цеху, але 06.10.2014 р. Асоціація «Харків-Екоцентр» виготовила для ТОВ «СЛАВА» обґрунтовуючі документи для отримання дозволу на викиди шкідливих речовин, де вказала: неправильну адресу кондитерського цеху; не зазначила наявність будівництва житлового будинку по [ADDRESS] в м. Харкові; обрахувала санітарно-захисну зону без урахування наявного будівництва житлового багатоквартирного будинку; при встановленні санітарно-захисної зони не урахувала наявність інших об'єктів, які унеможливлювали встановлення санітарно-захисної зони для кондитерського цеху. Представник вiдповiдача вказує, що навіть від джерел викидів на північ до стадіону від найближчого джерела викидів кондитерського цеху відстань становить 19,8 м, відстань до нічного клубу «Меридіан» становить 12,8 м, тобто вбачається, що фактично санітарно-захисну зону від цих об'єктів не витримано, оскільки асоціація «Харків-Екоцентр» не розрахувала відстань до кондитерського цеху від цих об'єктів. Представник зазначає, що позивачем i Асоціацією «Харків-Екоцентр» зазначено неправдиві відомості щодо розташування від кондитерської фабрики на північ саме шкільного стадіону, оскільки заявник мав би зазначити, що на північ від кондитерського цеху ще з серпня 2014 р. здійснюється будівництво житлового багатоквартирного будинку, тому при підготовці обґрунтовуючих документів на викиди ТОВ «СЛАВА» та Асоціація «Харків-Екоцентр» мали б це зазначити та повідомити про це орган, що видає дозвіл на викиди шкідливих речовин та санітарно-епідеміологічну службу. Такий правовий висновок відповідає нормам ст. 114 ЗК України, оскільки санітарно-захисними зонами необхідно відокремлювати саме шкідливі виробництва від об'єктів житлової забудови, а не навпаки. При встановленні для кондитерського цеху ТОВ «СЛАВА» 06.10.2014 р. санітарно-захисної зони в 50 метрів необхідно було врахувати наявність вже існуючого будівництва житлового будинку. Представник [PERSON] вказує, що житловий багатоквартирний будинок, що будується по [ADDRESS] в м. Харкові, не є самочинним будівництвом, а також позивачем не надано доказів порушення цим будівництвом її прав та охоронюваних законом інтересів. Вiн зазначає, що 05.03.2015 р. Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції в Харківській області було проведено перевірку будівництва житлового багатоквартирного будинку по [ADDRESS] в м. Харкові та за наслідками перевірки складено акт №105/119-а від 11.03.2015 р. Цим актом не було встановлено, що будівництво житлового багатоквартирного будинку є самочинним та виявлено лише незначні та несуттєві порушення при будівництві, та відповідальними особами вже було сплачено відповідні штрафи. Представник вiдповiдача вказує, що доводи позовної заяви актом перевірки ДАБК не підтверджуються. Вiн вважає, що позивач не доводить належними та допустимими доказами, що на час початку будівництва (серпень 2014 р.) для кондитерського цеху було встановлено санітарно-захисну зону, а також не доведено порушення прав позивача саме будівництвом на сусідній земельній ділянці. В системному розумінні норм ст. 41 Конституції України та ст. 391 ЦК України, позивач не навела доказів порушення як права власності так і права на зайняття підприємницькою діяльністю. Також представник вiдповiдача вказує, що в правовстановлюючих документах на будівлю по [ADDRESS] в м. Харкові не зазначено, що вона може використовуватися тільки для кондитерського цеху, ця будівля є лише нежитловою. Доводи позивача щодо можливості використання нежитлової будівлі по [ADDRESS] в м. Харкові лише для роботи кондитерського цеху грутуються на припущеннях. Крiм того, представник вiдповiдача вважає, що [PERSON] не здійснює господарську діяльність кондитерського цеху, оскільки матеріали справи таких доказів не містять. Є лише підстави вважати, що роботу кондитерського цеху здійснює ТОВ «СЛАВА», але ця діяльність не грунтується на законі, оскільки, згідно відповідей на адвокатські запити, кондитерський цех не отримував експлуатаційного дозволу для потужностей, а також не має зареєстрованої декларації щодо відповідності матеріально-технічної бази нормам пожежного законодавства. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила, що [PERSON] належить на праві власності нежитлова будівля по [ADDRESS] в м. Харкові, яка відповідно до технічного паспорту є кондитерським цехом, але випуск кондитерських виробів фактично здійснює ТОВ «СЛАВА», яке використовує зазначену будівлю. Також вказує на те, що [PERSON] не мав права 11.08.2014 р. розпочинати будівництво житлового будинку на власній земельній ділянці, оскільки 03.11.2014 р. ТОВ «СЛАВА» було надано дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами кондитерського цеху, та відповідно до обгрунтовуючих документів було встановлено санітарно-захисну зону в 50 м, тому будівництво здійснюється в межах санітарно-захисної зони кондитерського цеху, що на думку позивача вказує на ознаки самочинного будівництва, до якого має бути застосовано крайній захід впливу на забудовника в формі знесення самочинного будівництва. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував та зазначив, що позивачем не доведено факт здійснення [PERSON] самочинного будівництва в розумінні ст. 376 ЦК України, а також не надано доказів порушення права власності, або права на здійснення підприємницької діяльності позивача. Зазначає, що будівництво житлового багатоквартирного будинку здійснюється [PERSON] на земельній ділянці, яку відведено для цієї мети з додержанням будівельних норм та правил, а також станом на серпень 2014 р. санітарно-захисну зону для кондитерськогго цеху встановлено не було. Представник третьої особи ТОВ «СЛАВА» заявлений позов підтримала та зазначила, що цим підприємством здійснюється виробництво кондитерських виробів в нежитловій будівлі по [ADDRESS] в м. Харкові, тому будівництво житлового багатоквартирного будинку на сусідній земельній ділянці може призвести до зупинки виробництва. Також вона пояснила, що між позивачем [PERSON] та ТОВ «СЛАВА» будь-які договори щодо оренди кондитерського цеху не укладались, що нежитлову будівлю було надано ТОВ «СЛАВА» в безоплатне користування. Суд, заслухавши учасникiв судового засідання, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних пiдстав. Департаментом містобудування, архітектури та генерального плану Харківської міської ради 11.07.2014 р. було видано [PERSON] містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки по [ADDRESS] в м. Харкові, реєстраційний номер МУО-84-2014. 11.08.2014 р. Iнспекцією державного архітектурно-будівельною контролю у Харківській області [PERSON] було зареєстровано декларацію про початок виконання будівельних робіт - будiвництво багатоквартирного житлового будинку по [ADDRESS] в м. Харковi. Представник відповідача в своїх запереченнях вказав, що в той же день - 11.08.2014 р. - відповідачем було розпочато будівництво багатоквартирного житлового будинку по [ADDRESS] в м. Харкові. В позовній заяві [PERSON] зазначено, що будівництво житлового багатоквартирного будинку по [ADDRESS] було розпочато в серпні 2014 р. Суд приходить до висновку, що ця обставина є визнаною сторонами, тому оцінюється судом з урахуванням ст. 61 ЦПК України. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацiю права власностi від 02.02.2015 р. (iндексний номер витягу №32998396), [PERSON] є власником земельної ділянки, що знаходиться за адресою: м. Харкiв, [ADDRESS] (кадастровий номер [NUMBER], державна реєстрація земельної ділянки здійснена Управлiнням Держземагентства у м. Харковi Харкiвської областi 18.04.2014 р.) на пiдставi договору купівлі-продажу, серiя i номер: 1771, виданий 11.06.2014 р., видавник: приватний нотаріус Харкiвського міського нотаріального округу Чуприна Г.О. Пiдстава внесення запису: Рiшення про державну реєстрацiю прав та їх обтяжень, iндексний номер: 13706351 вiд 11.06.2014. Цільове призначення земельної ділянки по [ADDRESS] в м. Харкові визначено для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, та зазначено відповідне обмеження, що будівництво житлового будинку відповідачу необхідно виконати до 31.12.2016 р. Вiдповiдно до акту №273-А перевiрки дотримання вимог законодавства у сферi мiстобудiвної дiяльностi, будiвельних норм, державних стандартiв i правил вiд 18.05.2015 р. Департаменту державної архiтектурно-будiвельної інспекції у Харкiвськiй областi, за результатами перевiрки встановлено, що будiвельнi роботи на об'єктi «Будiвництво багатоквартирного житлового будинку по [ADDRESS] у м. Харковi» (об'єкт III категорії складностi), виконуються на пiдставi декларації про початок виконання будiвельних робiт, зареєстрованої Iнспекцiєю державного архiтектурно-будiвельного контролю у Харкiвськiй областi вiд 11.08.2014 р. №ХК083142200236. Пiд час перевiрки з виїздом на мiсце встановлено, що на об'єктi виконуються роботи з будiвництва технiчного поверху на вiдмiтцi +22,700 i +25,300, а саме мурування стiн машинних примiщень лiфтiв. Проектом передбачено будiвництво шестиповерхового житлового будинку, над верхнiм (6-м поверхом) передбачено технiчний поверх для монтажу iнженерних мереж i обладнання. Роботи виконуються згiдно проектної документації, розробленої ТОВ «Стандарт Проект»т i затвердженої листом замовника вiд 21.01.2015 р. Зауважень щодо здiйснення перевiрки не було. Вiдповiдно до акту №228-А перевiрки дотримання вимог законодавства у сферi мiстобудiвної дiяльностi, будiвельних норм, державних стандартiв i правил вiд 20.04.2015 р. Департаменту державної архiтектурно-будiвельної інспекції у Харкiвськiй областi, за результатами перевiрки встановлено, що в ході позапланової перевірки 11.03.2015 встановленi порушення вимог ч. 6 ст. 34 ЗУ «Про регулювання мiстобудiвної діяльності», п. 29 «Порядку виконання будiвельних робіт», затвердженого Кабiнетом Мiнiстрiв України від 13.04.2011 №466, а саме: на стендi з інформацією про об'єкт будівництва не зазначена інформація щодо категорії складності об'єкта, генерального підрядника, особи, відповідальної за виконання будiвельних робіт. На час проведення перевірки вимоги припису Департаменту від 11.03.2015 №105/119/1-Пр про усунення порушення вимог законодавства в сферi мiстобудiвної діяльності, будiвельних норм, державних стандартів i правил виконано. Зауважень щодо здiйснення перевiрки не було. Судом встановлено, що цільове призначення земельної ділянки по [ADDRESS] в м. Харкові відповідає намірам забудови (ст. 19 ЗК України), оскільки ця ділянка відноситься до земель громадської та житлової забудови. Також з матеріалів справи вбачається, що відповідачем розпочато будівництво житлового багатоквартирного будинку в установленому законом порядку з дотриманням вимог Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», що також підтверджується Актами перевірок Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області. В своєму позовi [PERSON] вказує, що кондитерський цех ТОВ «СЛАВА» вiднесений до 5 класу небезпеки, в зв'язку з чим навколо нього встановлено 50-ти метрову санітарно-захисну зону. Вiдповiдно до Дозволу №6310136300-1481 на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повiтря стацiонарними джерелами вiд 03.11.2014 р., вказаний дозвiл було видано ТОВ «Слава» Департаментом екології та природних ресурсiв Харкiвської обласної державної адміністрації з 03.11.2014 р. на необмежений термiн. З листа начальника Харкiвського мiського управлiння Головного управлiння Держсанепiдслужби у Харкiвськiй областi вiд 03.02.2015 р. №23.1/563 на запит [PERSON] вбачається, що згiдно з п. 5.6 Державних санiтарних правил планування та забудови населених пунктiв, затверджених наказом Мiнiстерства охорони здоров'я України вiд 19.06.1996 р. №173, по санiтарнiй класифікації кондитерський цех вiдноситься до V класу з розмiром санiтарно-захисної зони 50 м. Згiдно з п. 5.10 Державних санiтарних правил планування та забудови населених пунктiв, затверджених наказом Мiнiстерства охорони здоров'я України вiд 19.06.1996 р. №173, в санiтарно-захисних зонах не можна допускати розмiщення житлових будинкiв з придомовими територiями. Вiдповiдно до листа начальника Харкiвського мiського управлiння Головного управлiння Держсанепiдслужби у Харкiвськiй областi вiд 30.12.2014 р. №23.1/8421, на запит представника [PERSON] щодо надання документів санiтарних умов роботи повiдомлено, що ХМУ ГУ Держсанепiдслужби у Харкiвськiй областi в 2013-2014 рр. дозвiльнi документи на кондитерський цех, який розташований по [ADDRESS] i ковбасний цех по [ADDRESS], не видавались. Вiдповiдно до листа начальника Головного управлiння Держсанепiдслужби у Харкiвськiй областi вiд 30.12.2014 р. №5.0/8980, на запит представника [PERSON] щодо надання документів дозвiльного характеру повiдомлено, що ГУ Держсанепiдслужби у Харкiвськiй областi документи дозвiльного характеру щодо санiтарних умов роботи кондитерського цеху, який знаходиться по [ADDRESS] м. Харкова i ковбасного цеху, який знаходиться по [ADDRESS] м. Харкова не видавались. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено факт грубого порушення відповідачем державних будівельних норм та правил, оскільки до суду не надано доказів, якi б пiдтверджували що станом на початок будівництва [PERSON] багатоквартирного житлового будинку по [ADDRESS] м. Харкова - липень та серпень 2014 р. - для кондитерського цеху ТОВ «СЛАВА» було встановлено санітарно-захисну зону в 50 метрів. Натомість в матеріалах справи знаходиться копія дозволу №6310136300-131 на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами для кондитерського цеху ТОВ «СЛАВА» від 11.09.2009 р. з відповідними обгрунтовуючими документами, терміном дiї 5 рокiв, з 11.09.2009 до 11.09.2014 р.; а також копія звіту з інвентаризації викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами кондитерського цеху ТОВ «СЛАВА» по [ADDRESS] в м. Харковi від 2009 р. З п. 3.1 Документiв, в яких обгрунтовуються обсяги викидiв, для отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повiтря стацiонарними джерелами для ТОВ «Слава», вбачається, що вiдповiдно до Державних санiтарних правил планування й забудови населених пунктiв, затверджених наказом Мiнiстерства охорони здоров'я України вiд 19.06.1996 р. №173, санiтарно-захисна зона для кондитерського цеху вiдсутня. Вiдповiдно до таблицi 3.2 п. 3.2 вказаних обгрунтовуючих документiв, розмiр нормативної санiтарно-захисної зони не нормується. З п. 3.2 Звiту з інвентаризації викидiв забруднюючих речовин в атмосферне повiтря стацiонарними джерелами кондитерського цеху по [ADDRESS] в м. Харковi вбачається, що вiдповiдно до Державних санiтарних правил планування й забудови населених пунктiв, затверджених наказом Мiнiстерства охорони здоров'я України вiд 19.06.1996 р. №173, санiтарно-захисна зона для кондитерського цеху вiдсутня. Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами для кондитерського цеху ТОВ «СЛАВА» діяв з 11.09.2009 р. до 11.09.2014 р. та відповідно до обгрунтовуючих документів для кондитерського цеху санітарно-захисна зона не нормувалась, та було обраховано розрахункову санітарно-захисну зону, яка знаходиться в межах промислового майданчика кондитерського цеху ТОВ «СЛАВА». Також інформація про відсутність нормативної санітарно-захисної зони для кондитерського цеху ТОВ «СЛАВА» міститься в звіті з інвентаризації викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами від 2009 р. Наданий до суду представником позивача дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами для кондитерського цеху ТОВ «СЛАВА» №6310136300-1481 від 03.11.2014 р., та обгрунтовуючі документи ТОВ Асоціації «Харків-Екоцентр» від 06.10.2014 р. суд оцінює критично та приходить до висновку, що ці документи було виготовлено вже після початку будівництва житлового багатоквартирного будинку по [ADDRESS] в м. Харкові. Матеріали дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами кондитерського цеху ТОВ «СЛАВА» від 03.11.2014 р. та обгрунтовуючі документи від 06.10.2014 р. не містять відомостей щодо наявного будівництва по [ADDRESS] в м. Харкові, тому ці документи не можуть вважатися достатнім та належним доказом встановлення санітарно-захисної зони для кондитерського цеху, оскільки цими документами не враховано та не відображено в графічних схемах існуюче будівництво багатоквартирного житлового будинку. Згідно ч. 1 ст. 114 ЗК України, санітарно-захисні зони створюються навколо об'єктів, які є джерелами виділення шкідливих речовин, запахів, підвищених рівнів шуму, вібрації, ультразвукових і електромагнітних хвиль, електронних полів, іонізуючих випромінювань тощо, з метою відокремлення таких об'єктів від територій житлової забудови. Оскільки кондитерський цех ТОВ «СЛАВА» знаходиться на території житлової забудови Дзержинського району м. Харкова, то наслідком встановлення для цього виробництва санітарно-захисної зони може бути лише відокремлення кондитерського цеху від території житлової забудови. Як встановлено судовим розглядом та не заперечується сторонами, будівництво житлового багатоквартирного будинку по [ADDRESS] в м. Харкові було розпочато в серпні 2014 р., а встановлення санітарно-захисної зони для кондитерського цеху ТОВ «СЛАВА» відбувалося в період з 06.10.2014 р. по 03.11.2014 р., що не є можливим, оскільки на сусідній земельній ділянці вже здійснювалось будівництво, тому в порушення ч. 1 ст. 114 ЗК України при встановленні санітарно-захисної зони не було вирішено питання щодо відокремлення кондитерського цеху ТОВ «СЛАВА» від меж території житлової забудови Дзержинського району м. Харкова. Суд також приходить до висновку, що позивачем не доведено факт порушення її права власності на будівлю по [ADDRESS] в м. Харкові або порушення права на здійснення підприємницької діяльності. Суд першої інстанції, згідно ст. 11 ЦПК України, розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна особа самостійно обирає передбачений ч. 2 ст. 16 ЦК України спосіб захисту цивільних прав та інтересів, на свій розсуд визначає коло відповідачів, які, на її думку, порушують її права, а також спосіб, у який за законом можливе поновлення порушеного права. Вiдповiдно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести тi обставини, на якi вона посилається як на пiдставу своїх вимог або заперечень, крiм випадкiв, встановлених цим кодексом. Звернувшись до суду з позовом про усунення перешкод в користуванні власністю (кондитерським цехом), та щодо зобов'язання [PERSON] знести самочинне будівництво, позивач, згідно вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України, повинна довести, що мають місце саме ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Вiдповiдно до ч. 4 ст. 376 ЦК України, якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. Вiдповiдно до ч. 7 ст. 376 ЦК України, в разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил, суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану. Вiдповiдно до п. 24 постанови Пленуму Вищого спецiалiзованого суду України з розгляду цивiльних i кримiнальних справ №6 вiд 30.03.2012 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)», знесення нерухомості, збудованої з істотним відхиленням від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотним порушенням будівельних норм і правил (у тому числі за відсутності проекту), можливе лише за умови, що неможлива перебудова нерухомості відповідно до проекту або відповідно до норм і правил, визначених державними правилами та санітарними нормами, або якщо особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від такої перебудови. Таким чином, вимоги про знесення самочинно збудованого нерухомого майна на земельній ділянці, власником або користувачем якої є інша особа, можуть бути заявлені власником чи користувачем земельної ділянки або іншою особою, права якої порушено, за умови доведеності факту порушення прав цих осіб самочинною забудовою. Суд вважає, що в системному розумінні норм ст. 41 Конституції України та ст. 391 ЦК України позивач не навела доказів порушення як права власності, так і права на зайняття підприємницькою діяльністю. В правовстановлюючих документах на будівлю по [ADDRESS] в м. Харкові не зазначено, що вона може використовуватися тільки для роботи кондитерського цеху, ця будівля є лише нежитловою, тому доводи позивача щодо можливості використання нежитлової будівлі по [ADDRESS] в м. Харкові лише для роботи кондитерського цеху грутуються на припущеннях. Також не знайшли свого підтвердження доводи позивача щодо реального ведення [PERSON] господарської діяльності з виготовлення кондитерських виробів, оскільки вбачається, що таку діяльність відповідно до дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами може здійснювати тільки ТОВ «СЛАВА», але позивачем не надано до суду будь-яких договорів або інших документів, які б підтверджували що [PERSON] уповноважена виступати в інтересах ТОВ «Слава». Згідно ч. 1 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Позивачем не доведено факт ведення відповідачем самочинного будівництва, а також не доведено факт порушення цим будівництвом прав позивача, тому суд не вбачає пiдстав для задоволення позову [PERSON] до [PERSON] про знесення самочинного будівництва i вiдмовляє в його задоволеннi. На пiдставi викладеного,

Outcome: dismissed