Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В позовній заяві зазначено, що 08.06.2002 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. На даний час справа про розірвання шлюбу між сторонами розглядається Вінницьким міським судом Вінницької області. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом із матір'ю та повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач не допомагає у вихованні та матеріальному забезпеченні дитини. Всі матеріальні витрати, що пов'язані з вихованням, утриманням та навчанням доньки несе позивач. Сторони разом не проживають та не ведуть спільне господарство. Порядок участі батька у вихованні дитини не визначено. Відсутність можливості спілкування не дає змоги мирним шляхом врегулювати відносини. Оскільки батько належним чином не дбає про дитину та не надає коштів на її утримання виникла необхідність стягувати кошти на утримання дитини у примусовому порядку, що і стало підставою звернення позивача до суду з цим позовом. Позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала. Відповідач позов визнав частково у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Згідно з його поясненнями в судовому засіданні нині він військовий пенсіонер та отримує пенсію в розмірі 2743,52 грн. Також на його утриманні знаходяться батьки-пенсіонери. Тому змоги сплачувати аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів доходу, як зазначено у позовній заяві, у нього немає можливості. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов обгрунтований та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 08.06.2002 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. Справа про розірвання шлюбу розглядається Вінницьким міським судом Вінницької області. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом із матір'ю та повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач не допомагає у вихованні та матеріальному забезпеченні дитини. Всі матеріальні витрати, що пов'язані з вихованням, утриманням та навчанням доньки несе позивач. Сторони разом не проживають та не ведуть спільне господарство. Порядок участі батька у вихованні дитини не визначено. Оскільки батько належним чином не дбає про дитину та не надає коштів на її утримання виникла необхідність стягувати кошти на утримання доньки у примусовому порядку. Розмір позовних вимог, заявлених позивачем становить 1/3 частину всіх видів заробітку (доходу) відповідача. Проте згідно довідки з управління Пенсійного фонду, наданої відповідачем, розмір його пенсії становить 2743,52 грн. Відповідач є інвалідом другої групи, що пов'язано з проходженням військової служби. На його утриманні знаходяться батьки -пенсіонери. Батьки хворіють, про що надані медичні довідки. Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Законодавче визначення рівного обов'язку відносно кожного з батьків передбачає і добросовісне його виконання. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі викладеного, суд вважає доведеним позов про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно. В задоволенні решти позову суд відмовляє.

Outcome: approved