Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] - про визначення порядку користування квартирою та вселення. Позивач при зверненні до суду мотивує свої вимоги тим, що вона є власником 2/3 частини двокімнатної квартири [ADDRESS], 1/3 частка квартири на лежить відповідачу - [PERSON] Позивач зазначила, що не може користуватись належної їй частиною квартири, оскільки відповідач вчиняє їй перешкоди не допускаючи в спірну квартиру. До того ж, позивач просить встановити порядок користування квартирою [ADDRESS] оскільки в добровільному порядку домовитись з відповідачем про порядок користування квартирою, 2/3 якої належить позивачу вона не може. В зв'язку із зазначеним вище, позивач вважаючи свої права порушеними просила суд: - вселити [PERSON] в квартиру [ADDRESS]; - зобов'язати [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON] у користуванні квартирою [ADDRESS]; - встановити порядок користування квартирою [ADDRESS], виділивши [PERSON] в користування прохідну кімнату площею 12,9 м.2, [PERSON] - ізольовану кімнату площею 8,6 м.2, кухню, коридор та туалет залишити в загальному користуванні. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила про їх задоволення з підстав викладених у позові. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог в частині вселення позивача в спірну квартиру, а також зазначив, що будь-яких перешкод у користуванні спірною квартирою позивачу не чинив. Проти встановлення порядку користування квартирою, який запропонувала позивач заперечив, посилаючись на те, що одна з кімнат не є ізольованою, а прохідною. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 11 березня 1985 року [PERSON] - батько відповідача, придбав 1/3 частину квартири [ADDRESS], 2/3 частини квартири придбала [PERSON] від імені неповнолітньої доньки [PERSON]. [INFO] [PERSON] помер, спадщину, яка відкрилась після його смерті прийняв його син [PERSON]. До складу спадкового майна увійшла 1/3 частина спірної квартири. Також судом встановлено, що позивач на даний час проживає разом з матір'ю в будинку [ADDRESS] В квартирі [ADDRESS] проживає відповідач разом з сім'єю. Позивача до квартири не впускає. Відповідно до ч. 4 ст. 9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.ч. 1,2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Вбачається, що чинення перешкод у користуванні спірною квартирою полягає у відмові відповідача надати позивачу ключі для виготовлення дублікату ключів, що унеможливлює доступ позивача до спірної квартири. Враховуючи вищезазначене, вимоги позивача щодо вселення та зобов'язання не чинити перешкоди у користуванні квартирою є обґрунтованими, доведеними та такими що підлягають задоволенню. Щодо вимоги позивача про встановлення порядку користування квартирою [ADDRESS], виділивши [PERSON] в користування прохідну кімнату площею 12,9 м.2, [PERSON] - ізольовану кімнату площею 8,6 м.2, кухню, коридор та туалет залишити в загальному користуванні, слід зазначити наступне. Відповідно до приписів ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожний із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Разом з тим, Пленум Верховного Суду України своєю постановою № 7 від 04.10.1991 року визначив, що якщо виділ частини у будинку в натурі неможливий, то суд вправі за заявленим позовом про це встановити порядок користування відособленими приміщеннями (кімнатами). Враховуючи те, що заявлений позивачем порядок користування спірною квартирою зводиться до необхідності користуватись позивачам жилою кімнатою площею 12,9 м.2, яка є прохідною кімнатою, а користування відповідачем кімнатою площею 8,6 м.2 буде залежати від бажання позивача, то такий порядок користування буде порушувати права обох сторін, а тому не може бути встановлений судом як законний. З урахуванням зазначеного вище суд не вбачає підстав для задоволення позову в цій частині. З урахуванням часткового задоволення позову, у відповідності з вимогами ст. 88 ЦПК України, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача витрати по оплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial