Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якому зазначила, що рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29 липня 2015 року, прийнятого у цивільній справі № 334/5476/15-ц з [PERSON] на користь позивача стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку відповідача щомісяця, яка не може бути меншою ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 06.07.2015 року і до повноліття дитини. На теперішній час у позивача суттєво змінився матеріальний стан, вона втратила роботу. Крім того, виникли проблеми зі здоров`ям сина. Згідно висновку про комплексну психолого-педагогічну оцінку розвитку дитини від 20.03.2019р. № ІРЦ-85006/2019/3298 [PERSON] визнано дитиною з інвалідністю, та встановлено діагноз: органічний психічний розлад зі змішаним специфічним розладом розвитку дитини. За індивідуальною програмою реабілітації дитини з інвалідністю № 389 [PERSON] рекомендовано перелік медичних заходів. На даний час позивач не може повністю забезпечити та задовольнити потреби неповнолітнього сина, який потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів. Тому просить суд збільшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] , на підставі рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29.07.2015 року, визначивши розмір аліментів, як 1/3 частина усіх видів заробітку щомісяця, яка не може бути меншою ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до повноліття дитини. Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідача подав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідачем позов визнається у повному обсязі. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Суд надав рівні можливості сторонам у наданні доказів. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] , який проживає з позивачем. У відповідності зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29 липня 2015 року, прийнятого у цивільній справі № 334/5476/15-ц з [PERSON] на користь позивача стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку відповідача щомісяця, яка не може бути меншою ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 06.07.2015 року і до повноліття дитини. У відповідності до ч.2 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та в інших випадках передбачених цим Кодексам.. У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. На теперішній час у позивача суттєво змінився матеріальний стан. Згідно даних трудової книжки 01 жовтня 2018р. у зв`язку із скороченням штату [PERSON] було звільнено з ПрАТ «Запоріжтрансформатор» з підстав ч.1 ст. 40 КЗпП України. 01.11.2018 року Правобережним відділом сприяння зайнятості Запорізького МЦЗ позивачу надано статус безробітної. ЇЇ звільнення призвело до погіршення фінансового та матеріального стану її із сином сім`ї. Згідно висновку про комплексну психолого-педагогічну оцінку розвитку дитини від 20.03.2019р. № ІРЦ-85006/2019/3298 [PERSON] визнано дитиною з інвалідністю, та встановлено діагноз: органічний психічний розлад зі змішаним специфічним розладом розвитку дитини. За індивідуальною програмою реабілітації дитини з інвалідністю № 389 [PERSON] рекомендовано перелік медичних заходів. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши надані суду докази за своїм внутрішнім переконанням, враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо виховання та утримання дитини, для посилення захисту права дитини на належне утримання, розмір аліментів, що стягуються з відповідача, підлягає збільшенню. При визначенні величини аліментного платежу суд враховує матеріальне становище платника аліментів, величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством, стан здоров`я дитини, а також положення ст. 180 СК України про те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька. Суд вважає, що стягнення аліментів у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку відповідача щомісяця, яка не може бути меншою ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку є достатніми, не є завищеним та не будуть порушувати майнові права дитини. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. Відповідно до ст.141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалене рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Outcome: partial