Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою в якій просить, з урахуванням змінених позовних вимог, змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , на підставі рішення Красноградського районного суду Харьківської області від 05.09.2016 року в твердій грошовій сумі 550 грн, щомісячно та встановити ј частку від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно. В обгрунтування позову [PERSON] зазначила, що на час винесення вищезазначено рішення [PERSON] не працював і тому розмір аліментів було визначено у твердій грошовій сумі. На даний час суттєво змінились, як обставини, які враховувались судом при визначенні розміру аліментів, так і норми діючого законодавства, які регулюють порядок та способи матеріального забезпечення дитини її батьками. Так, відповідач, згідно його показань у судовому засіданні Харківського апеляційного суду, є державним службовцем та має постійне місце роботи у «Лабораторії наукових ініціатив» Департаменту з питань місцевого самоврядування, внутрішньої та інформаційної політики Дніпровської міської ради, отримує заробітну плату, що свідчить про зміну на краще його матеріального стану. Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого він визнає позовні вимоги частково, а саме заперечує проти зміни способу стягнення аліментів та просить залишити стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, так як він не працює. Але враховуючи вік дитини не заперечує проти стягнення з нього аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. Від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої вона наполягає на задоволенні позовних вимог. Також зазначає, що відповідач вводить суд в оману щодо того, що він не працює, тому як з відкритого доступу мережі «Фейсбук», вона дізналась, що відповідач є радником Дніпровського центру розвитку місцевого самоврядування та він сам зазначав про те, що працює під час судових засідань в Харківському апеляційному суді. Позивачка в судове засідання не з`явилась, від неї надійшла письмова заява, відповідно до якої вона просить справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному об`ємі. Відповідач в судове засідання 26.07.2019 року не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Враховуючи те, що учасники справи про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому порядку, суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі за наявними у справі доказами на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюючи фіксування судового процесу. Суд, дослідивши матеріли справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних обставин. Матеріалами справи встановлено, що з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , на підставі рішення Красноградського районного суду Харьківської області від 05.09.2016 року стягуються аліменти в твердій грошовій сумі 550 грн, щомісячно, починаючи з 23.08.2016 року до повноліття дитини (а.с. 7). Стаття 180 СК України передбачає, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття Частинами першою - третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів визначений за рішенням суду або домовленністю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Матеріали справи свідчать, що позивач звернулась з позовом про зміну способу стягнення аліментів з [PERSON] на її користь на утримання дитини з твердої грошової суми на ј частку від доходу (заробітку) відповідача. Отже, таке право одержувача аліментів передбачено ч.3 ст.181 СК України в редакції Закону №2037-V-ІІІ від 17 травня 2017 року. В даному випадку не потрібно вдався до аналізу підстав передбачених ст.192 СК України для зміни розміру аліментів, так як з таким позовом позивач не зверталась. Тому доводити позивачу обставини, передбачені ст.192 СК України, а саме зміну матеріального становища відповідача, не потрібно, так як це не відповідає вимогам чинного законодавства щодо зміни способу аліментів. Також при визначенні розміру аліментів суд керується принципами Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року, відповідно до яких дитині мають належати права на здоровий ріст та розвиток, належне харчування, житло, розваги, медичне обслуговування, отримання освіти. Найкраще забезпечення інтересів дитини щодо її освіти та навчання має бути керівним принципом для батьків. Крім того п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України визначено стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - одна чверть заробітку (доходу) платника аліментів. У сукупності наведеного, судом визнається необхідним та достатнім зміну способу стягнення аліментів, що присуджені з відповідача на користь позивача, в межах заявлених позивачем позовних вимог, тобто в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягнення з відповідача підлягають судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved