Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому після уточнення та доповнення позовних вимог просить стягнути з КП «Тролейбусне депо № 2» на її користь втрачений заробіток за період з 27.09.2002 по 01.11.2013 одноразово в сумі 56574,81 грн., витрати на сторонній догляд за період з 27.09.2002 по 01.10.2004 одноразово в сумі 2602,32 грн., витрати на посилене полівітамінізоване харчування за період з 07.08.2002 по 01.10.2004 одноразово в сумі 39200,00 грн., моральну шкоду в сумі 500 тис. гривень, зобов'язати відповідача виплачувати їй втрачений заробіток, починаючи з 01.11.2013 та довічно по 769,50 грн. щомісячно з подальшим підвищенням. В обґрунтування уточнених вимог [PERSON] зазначала, що 07.08.2002 вона їхала в тролейбусі ЗЧУ-9 № 811 по маршруту № 35 під керуванням водія [PERSON], при русі тролейбусу стався вибух правого внутрішнього колеса заднього моста, в результаті чого вона була травмована. Актом № 3 від 16.08.2002 про нещасний випадок невиробничого характеру встановлено діагноз - закритий перелом правого стегна зі зміщенням відламків з наступною ампутацією ноги, відкритий перелом щиколотки лівої гомілки зі зміщенням відламків, травматичний шок, геморрагічний шок 3 ступеню, постгеморрагічна анемія. 27.09.2002 [PERSON] пройшла огляд МСЕК, визнана інвалідом 1 групи на строк до жовтня 2004 року, яка потребує постійного стороннього догляду. 23.09.2004 [PERSON] пройшла переогляд МСЕК, визнана інвалідом 3 групи безстроково, протипоказана важка фізична праця, довге знаходження на ногах, потребує протезування, диспансерний нагляд травматолога. При конфліктному огляді 20.10.2004 на МСЕК [PERSON] визнана інвалідом 2 групи строком з 01.10.2004 по 01.10.2005. При огляді на МСЕК 07.11.2006 [PERSON] визнано інвалідом 3 групи безстроково, яка потребує протезування та санаторно-курортного лікування. Висновком судово-медичної експертизи № 6387-Ая/11, проведеної Харківським обласним бюро судово-медичної експертизи, встановлено, що отримані [PERSON] травми 07.08.2002 - це тяжкі тілесні ушкодження, потерпіла потребувала протезування стегна протезом модульного типу, травма призвела до втрати професійної та загальної працездатності на 65 відсотків, в процесі лікування та реабілітації потребувала посиленого полівітамінізованого харчування, встановлена потреба в сторонньому догляді, санаторно-курортному лікуванні. До каліцтва [PERSON] працювала на Харківському поштамті оператором зв'язку першого класу, її заробіток за січень-березень 2002 року складав - 795,00 грн., тобто середньомісячний заробіток становив 265,00 грн., втрачений заробіток при втраті професійної працездатності 65 відсотків становив би - 159,00 грн. Висновком МСЕК з 27.09.2002 по 01.10.2004 [PERSON] визнана інвалідом 1 групи, а тому за цей період розмір втраченого заробітку становить 6395,32 грн. З жовтня 2004 року розмір втраченого заробітку становить 149,00 грн., однак при підвищенні розміру мінімальної заробітної плати підлягає підвищенню і сума втраченого заробітку; позивачем підраховано, що за період з 01.10.2004 по 01.11.2013 відповідач повинен виплатити їй 50179,49 грн., а всього за період з 27.09.2002 по 01.11.2013 підлягає відшкодуванню втрачений заробіток в розмірі 56574,81 грн., а також починаючи з 01.11.2013 відповідач має виплачувати їй довічно по 769,50 грн. щомісячно з подальшим перерахуванням у відповідності з підвищенням мінімального розміру заробітної плати в Україні. Крім того, [PERSON] вказує, що відповідач має виплатити їй витрати на постійний сторонній догляд за період з 27.09.2002 по 01.10.2004 в розмірі 0,5 мінімальної заробітної плати, що складає за вказаний період 2602,32 грн. Також згідно висновку судово-медичної експертизи [PERSON] встановлена потреба у посиленому полівітамінізірованому харчуванні на період реабілітації, з 07.08.2002 та на період знаходження на інвалідності першої групи вона потребувала посиленого харчування до встановлення з 01.10.2004 другої групи інвалідності, витрати на ці потреби становили по 50,00 грн. на день, загалом витрачено за цей період 39200,00 грн. У зв'язку із ушкодженням здоров'я [PERSON] отримала важкі фізичні та моральні страждання, на момент події мала вік 49 років, залишилась без ноги, не можу виконувати фізичну роботу, порушився весь звичний життєвий стан, зв'язки, їй необхідні докладати додаткових зусиль для організації її життя, що спричиняє великі моральні страждання. Позивач оцінює спричинену їй моральну шкоду в розмірі 500 тис. гривень. У судовому засіданні представники позивача підтримали уточнені позовні вимоги в повному обсязі, просили позов задовольнити, наполягаючи на те, що саме КП «Тролейбусне депо № 2» має відшкодовувати матеріалу та моральну шкоду, спричинену внаслідок пошкодження здоров'я позивача [PERSON] Представник відповідача КП «Тролейбусне депо № 2» у судовому засіданні заперечував проти заявлених позовних вимог, посилаючись на те, що позивач [PERSON] отримала травму 07.08.2002, перебуваючи у тролейбусі ЗЧУ-9 № 811, який рухався по маршруту № 35, цей транспортний засіб належав ХКП «Міськелектротранс», КП «Тролейбусне депо № 2» зареєстроване 13.07.2011 та набуло прав юридичної особи, є самостійним комунальним підприємством і не є правонаступником ХКП «Міськелектротранс», а тому не несе відповідальності по зобов'язанням останнього. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, давши добутому правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 07 серпня 2002 року [PERSON] отримала травму невиробничого характеру, перебуваючи у тролейбусі ЗЧУ-9 № 811, який рухався по маршруту № 35 та належав ХКП «Міськелектротранс». 23 жовтня 2012 року [PERSON] звернулась до Комінтернівського районного суду м. Харкова із позовом до ХКП «Міськелектротранс» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Статтею 1195 ЦК України визначено, що юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Ухвалою господарського суду Харківської області від 29.11.2012 порушено провадження по справі № 5023/5435/12 про банкрутство ХКП «Міськелектротранс» та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Постановою господарського суду Харківської області від 11.06.2013 у справі № 5023/5435/12 визнано юридичну особу - ХКП «Міськелектротранс», яке зареєстроване 18.02.1999 виконавчим комітетом Харківської міської ради, місцезнаходження: м. Харків, вул.. Молодої Гвардії,5, банкрутом та відкрити ліквідаційну процедуру. Відповідно до положень ст.. 1205 ЦК України у разі припинення юридичної особи, зобов'язаної відшкодувати шкоду, завдану каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, і встановлення її правонаступників виплата щомісячних платежів покладається на її правонаступників. У разі ліквідації юридичної особи платежі, належні потерпілому, мають бути капіталізовані для виплати їх потерпілому у порядку, встановленому законом. У разі відсутності в юридичної особи, що ліквідується, коштів для капіталізації платежів, які підлягають сплаті, обов'язок щодо їх капіталізації покладається на ліквідаційну комісію на підставі рішення суду за позовом потерпілого. 11.02.2013 [PERSON] уточнила свої вимоги та замінила відповідача ХКП «Міськелектротранс» на КП «Тролейбусне депо № 2», оскільки в Акті розслідування випадку, що стався із пасажиром тролейбусу № 811 - [PERSON] від 09.08.2002 вказано, що вказаний тролейбус належить Тролейбусному депо № 2 Однак суд не може погодитися із даною позицією позивача, оскільки Комунальне підприємство «Тролейбусне депо № 2» є самостійним комунальним підприємством і не є правонаступником Харківського комунального підприємства «Міськелектротранс». Так, рішенням 4-ї сесії Харківської міської ради шостого скликання від 12.01.2011 за № 134/11 «Про закріплення комунальних унітарних підприємств» Харківське комунальне підприємство «Міськелектротранс» як існуюче підприємство було закріплено за виконавчим органом Харківської міської ради Департаменту транспорту і зв'язку. Рішенням 6-ї сесії Харківської міської ради шостого скликання від 06.04.2011 за № 261/11 «Про створення комунальних підприємств міського наземного електротранспорту» було створено самостійне Комунальне підприємство «Тролейбусне депо № 2» і внесені зміни до рішення 4-ї сесії Харківської міської ради шостого скликання від 12.01.2011 за № 134/11 «Про закріплення комунальних унітарних підприємств» шляхом доповнення розділу 2 додатку до рішення: «Департамент транспорту і зв'язку» п. 10 КП «Тролейбусне депо № 2». Комунальне підприємство «Тролейбусне депо № 2» зареєстровано 13.07.2011, набуло прав юридичної особи, визначено адресу: м. Харків, вул.. Ньютона,5 код ЕДРПОУ 37766007. Відповідно довідки КП «Тролейбусне депо № 2» від 13.03.20913 за № 97, тролейбус моделі ЗіУ-682В інв. № 811 на балансі підприємства не значиться. Статтею 78 ГК України встановлено, що комунальне унітарне підприємство утворюється компетентним органом місцевого самоврядування в розпорядчому порядку на базі відокремленої частини комунальної власності і входить до сфери його управління. Орган, до сфери управління якого входить комунальне унітарне підприємство, є представником власника - відповідної територіальної громади і виконує його функції в межах, визначених законодавчими актами. Комунальне унітарне підприємство не несе відповідальності за зобов'язаннями власника та органу місцевого самоврядування, до сфери управління якого воно входить. За таких обставин, суд вважає, що КП «Тролейбусне депо № 2» не є правонаступником ХКП «Міськелектротранс», тому є неналежним відповідачем у справі, однак представники позивача у судовому засіданні наполягали на тому, що відповідачем у справі має бути саме КП «Тролейбусне депо № 2», а тому підстави для задоволення позовних вимог та стягнення матеріальної та моральної шкоди відсутні На підставі викладеного,

Outcome: dismissed