Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

[PERSON], звернулась до [PERSON] з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини. В позовній заяві зазначила, що перебувала з відповідачем в шлюбі, який розірвано рішенням Скадовського районного суду Херсонської області, 10.11.2015 року. Після розірвання шлюбу її прізвище змінено з «[PERSON]» на «[PERSON]». Вона проживає з дитиною окремо у своїх батьків. Відповідач усунувся від надання матеріальної допомоги на утримання дитини. Відповідач надає матеріальну допомогу на утримання доньки лише у вигляді оплати за дитячий садок чи на одяг. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 грн., щомісячно, до моменту досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка пояснила, що згодна на стягнення з відповідача аліментів в сумі 600 грн. щомісячно, оскільки доказів його доходів надати не може. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково та пояснив, що він офіційно не працює, однак добровільно допомагає дитині. Суму яку просить стягнути з нього позивачка він сплачувати не може. Вважає можливим сплачувати аліменти в сумі від 500 до 600 грн. та при цьому не відмовляється в подальшому надавати додаткову матеріальну допомогу дитині при наявності у нього доходу. Інших утриманців він немає. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України, кожна сторона має довести обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Сторони є батьками дитини - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Позивачка визнала, що відповідач не має регулярного доходу та доказів в обґрунтування можливості стягнути з нього аліменти в розмірі 1500 грн. щомісячно не надала. За таких обставин, суд вважає за необхідне стягнути аліменти в меншому розмірі, виходячи з того, що згідно ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік», мінімальний прожитковий мінімум на дитину від 6 років на час розгляду справи становить 1355 грн. Враховуючи, що тягар утримання дитини несуть обидва батьки, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти розмір яких становить половину прожиткового мінімуму для дитини, тобто 677,50 грн. які підлягатимуть також індексації у відповідності до діючого законодавства. При цьому суд не погоджується з доводами відповідача який стверджує про неможливість сплачувати аліменти більше ніж 500 грн., отже він інших утриманців не має, працездатний, тяжких хвороб не має, при наймі такі данні судові не надані. Не надано відомостей, що відповідач взагалі вчиняв будь-які дії щодо набуття можливості офіційного працевлаштування з метою збільшення заробітку з метою забезпечення належного рівня матеріального утримання своєї дитини. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: partial