Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом в якому зазначила, що 22.02.2016 як субїєкт підприємницької діяльності оплатила на рахунок ФОП [PERSON] грошові кошти в сумі 33600 грн. в якості розрахунку за канцтовари, проте канцтовари поставлені не були, не дивлячись на неодноразові звернення до відповідача грошові кошти не повернуті й досі. Позивач просить стягнути з відповідача 33600 грн. та судові витрати. В суді представник позивача підтримав позов, просив його задовольнити та зазначив, що факт перерахунку відповідачеві грошових коштів підтверджується банківськими виписками. Довіреність на отримання цінностей від 24.02.2016 електронною поштою направлялась відповідачеві з метою формування останньою необхідних документів з видачі канцтоварів, проте фактично їх поставка не відбулась. На теперішній час, враховуючи що відповідач вже не є підприємцем, можна казати про безпідставне утримання останнім грошових коштів, про які йдеться в позові. Представник відповідача проти позову заперечував зазначивши, що його довіритель передав представнику [PERSON] канцтовари на зазначену суму, підтвердженням чого є довіреність № 1 від 24.02.2016 на отримання цінностей, отже будь яких зобов'язань перед позивачем не має. Не отримання позивачем канцтоварів сталось через шахрайські дії невстановленої особи, яка заволоділа ними та за фактом чого до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про кримінальне правопорушення. Крім того, просив звернути суд увагу на той факт, що відсутній перелік канцтоварів, за які [PERSON] сплачено кошти, тобто відсутні докази укладення договору між сторонами. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини і відповідні правовідносини: факт перерахунку [PERSON] на рахунок ФОП [PERSON] грошових коштів двома платежами від 23.02.2016 на суму 22400,00 грн. та 24.02.2016 на суму 11200,00 грн. підтверджується банківськими виписками по рахунку позивача, які є належними та допустимими доказами, при цьому факт перерахунку грошових коштів відповідачу останньою не заперечується (а.с. 5, 6). З тих же виписок вбачається, що підставою для перерахунку коштів був рахунок NСФ-24889 від 22.02.2016, тобто суд вважає доведеним факт існування між сторонами на момент перерахунку коштів певних договірних відносин з приводу поставки канцтоварів, хоча встановити на яких саме умовах укладалась угода між сторонами щодо поставки канцтоварів суд не може через відсутність письмового договору. Надана відповідачем довіреність № 1 від 24.02.2016 на отримання матеріальних цінностей за відсутності її оригіналу та інших первинних документів, як то акту приймання-передачі товарів, товарної накладної тощо не є достатнім доказом для підтвердження позиції відповідача, який би підтверджував факт отримання канцтоварів позивачем. Отже, досліджені докази безсумнівно доводять, що ФОП [PERSON] перерахувала на рахунок ФОП [PERSON] грошові кошти в сумі 33600,00 грн. в рахунок оплати вартості канцтоварів на підставі існуючої між сторонами домовленості (договором), проте вказаний товар не отримала, сплачені грошові кошти повернуті не були. Враховуючи, що на момент розгляду справи відповідач не є підприємцем, на даний момент будь-яких договірних правовідносин між сторонами не має, його статус як сторони угоди, укладеної під час здійснення підприємницької діяльності фактично втрачений. Аналіз обставин справи та діючого законодавства дозволяє суду дійти висновку про необхідність застосування до виниклих правовідносин положень ст. 1212 ЦК України, згідно ч. 1 якої особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала, а п. 3 ч. 3 ст. 212 ЦК України передбачає можливість застосування положень цієї глави й до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні. Враховуючи, що [PERSON] фактично виконала свої зобов'язання стосовно оплати канцтоварів, а [PERSON] свої зобов'язання щодо їх поставки не виконала, суд дійшов висновку про необхідність повернути позивачеві виконане останньою, тобто суму перерахованих грошових коштів в розмірі 33600,00 грн., отже задовольнити позов в повному обсязі.

Outcome: approved