Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частини від усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви і до повноліття дитини. В обґрунтування позиву [PERSON] зазначила, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі від якого мають дочку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з нею. Сторони спільно не проживають, а відповідач матеріально не забезпечує утримання дитини. У зв`язку з чим позивач просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі ј частини від усіх видів заробітку, щомісячно, від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не з`явилась, від неї надійшла письмова заява, відповідно до якої вона просить справу розглянути за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, від нього надійшла письмова заява, відповідно до якої він просить справу розглянути за його відсутності, позов визнав. Враховуючи те, що учасники справи про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому порядку, суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі за наявними у справі доказами на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюючи фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до наступного. Судовим розглядом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 15.01.2010 року. Від шлюбу в них народилась дочка [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачем. Сторони спільно не проживають, а відповідач матеріально не забезпечує утримання дитини. В матеріалах справи в підтвердження позову є копія свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , з якого видно, що її батьками є сторони по справі (а.с. 5). Стаття 180 СК України передбачає, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 2 ст. 182 СК України, встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стаття 183 СК України зазначає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд звертає увагу сторін, що відповідно до ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Положеннями ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 року, визначено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Дитина проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні. Відповідач працездатний, інших утриманців не має, стягнень на користь третіх осіб з відповідача не проводяться, являючись батьком [PERSON] , зобов`язаний утримувати її до повноліття, визнання ним позову не порушує свободи та інтереси інших осіб. При визначенні розміру аліментів відповідно до ст. 182 СК України суд, враховує те, що відповідач здоровий, є молодою працездатною особою, а тому спроможний платити аліменти на утримання дитини в розмірі заявлених позовних вимог. Частиною 4 ст.206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вище викладене, суд вважає за доцільне задовольнити даний позов та стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно від дня пред`явлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах стягнення суми платежу за один місяць. У відповідності до ст. 141 ЦПК України якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved