Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькій області Управління державної реєстрації Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про визнання батьківства відповідача. Позов мотивований тим, що позивач [PERSON] [INFO] народила доньку [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Вінницьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) 10.06.2020 року, складений відповідний актовий запис про народження № 98, згідно якого батьками дитини зазначені: батько [PERSON] (зі слів матері), мати [PERSON] . На момент народження дитини [PERSON] не перебувала в зареєстрованому шлюбі, спільної заяви батьків, заяви батька до органів РАЦС при реєстрації народження дитини подано не було, а тому запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень було здійснено у відповідності до ч.1 ст. 135 СК України за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька записано за вказівкою матері. Народженню доньки [PERSON] передувало знайомство позивачки з [PERSON] , яке переросло в більш близькі особисті стосунки, від яких і народилась дитина. Позивачка повідомила відповідача, що завагітніла, однак він почав уникати спілкування і стосунки були припинені. Ніякої допомоги під час вагітності та після народження дитини відповідач також не надавав. На даний час дитина проживає з позивачкою і знаходиться на її повному утриманні. Відповідач участі у матеріальному та духовному розвитку дитини не приймає. Викладене стало підставою для звернення позивача до суду з цим позовом. Ухвалою суду від 26.10.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито у справі загальне позовне провадження, надано відповідачу строк для надання відзиву на позовну заяву. Відзив на позовну заяву відповідач до суду не подав. Ухвалою суду від 16.11.2020 року призначено в справі судову молекулярно - генетичну експертизу (експертизу ДНК), провадження у справі зупинено. Ухвалою суду від 18.02.2021 року провадження у справі поновлено, призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 22.03.2021 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, просила його задовольнити. Пояснила, що вона познайомилася з відповідачем через соціальну мережу Інстаграм, в подальшому вони побачилися у м. Вінниці. У них зав`язалися стосунки, під час яких позивач їздила з відповідачем до м. Лисичанськ, познайомилася з його батьками. До народження дитини позивач з відповідачем проживали у різних містах (Львів, Вінниця, Харків, Київ) близько 6 місяців, однак за 7 місяців до народження дитини спільне проживання вони припинили. Відповідач поїхав до Києва на роботу, вони спілкувалися до пологів та впродовж 6 місяців після народження дитини. Під час спілкування відповідач визнавав своє батьківство. Відповідач знав про призначену експертизу у справі, позивач з ним спілкувалася про необхідність її проведення, однак відповідач їй повідомив, що не приїде до Вінниці для проведення експертизи, оскільки не має на це часу. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Представник Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькій області Управління державної реєстрації Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна заява в.о. відділу Масної О., в якій вона просить судовий розгляд проводити за відсутності представника відділу, у вирішенні справи поклалася на розсуд суду. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що вона знайома з позивачем та відповідачем, перебуває з ними в нормальних відносинах. З останнім вона познайомила в червні 2019 року, їх познайомила позивач. Вони всі періодично разом відпочивали. Свідку відомо, що позивач їздила до батьків відповідача. Коли позивач завагітніла відповідач був дуже радий, в присутності свідка розказував плани на майбутнє, казав, що вони всі будуть жити в Києві, цілував живіт позивача, називав ненароджену на той час дитину «бусічкою», проявляв до позивача любов, своє батьківство не заперечував. А потім просто зник. Востаннє свідок бачила відповідача восени 2019 року. Свідку відомо, що позивач проживала з відповідачем на орендованій квартирі у м. Вінниці біля муніципального ринку. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що вона є подругою позивача, знайома з відповідачем, перебувала з ними в нормальних відносинах. Повідомила, що з відповідачем вона познайомилася восени 2019 року в кафе, бачилася з ним всього 4 рази. Їй відомо, що позивач та відповідач зустрічалися, відповідач визнавав своє батьківство, турбувався про позивача, гладив живіт, забезпечував позивача продуктами та загалом усім необхідним. Відповідач всім говорив, що хоче доньку, весь час казав, що це його дитина. Свідку відомо, що позивач знайома з батьками відповідача, їздила з ним до них у місто Лисичанськ. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що вона є подругою позивача, з відповідачем познайомилася восени 2019 року, вони всі разом гуляли, їздили в кафе, каталися на автомобілі. Свідок бачила відповідача 3-5 разів. Відповідач називав позивача своєю половинкою, його дуже тішив факт вагітності позивача, він хотів дитину, визнавав своє батьківство, називав дитину «моя лялічка», вони планували бути разом і в подальшому. Позивач їздила з відповідачем до його батьків у Лисичанськ, у Вінниці вони проживали разом періодично. Взимку 2019 року відповідач зник. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся судом завчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав, а тому суд ухвалив (без винесення окремого процесуального документа) провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, заслухавши позивача, її представника, враховуючи показання свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності та взаємозв`язку, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] позивач [PERSON] народила доньку [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження останньої серії [NUMBER] , виданого 10.06.2020 року Вінницьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), батьком дитини записаний [PERSON] (актовий запис №98) (а.с.6). З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження вбачається, що відомості про батька [PERSON] , яка народилась [INFO] в м. Вінниці, внесені до реєстру відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, зі слів матері. (а.с.7). Згідно довідки №356, виданої квартальним комітетом «Царина» 15.09.2020 року, [PERSON] проживає з донькою [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] (а.с.10). Дитина перебуває на утриманні матері. Згідно п.1 ч.3 ст.128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Згідно п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до статей 213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved