Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до Краматорського міського суду Донецької області з позовом про визнання права власності в порядку спадкування, обґрунтувавши свої вимоги тим, що 13 березня 1998 року її тітка [PERSON], заповіла все належне їй на час смерті майно їй [PERSON] [INFO] року [PERSON] померла. Вона подала заяву до Третьої Краматорської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини. Спадкове майно складається з житлового будинку розташованого за адресою [ADDRESS] та земельної ділянки площею 0,0642 га. Вона вступила у фактичне володіння та управління будинком, але належним чином оформити право власності на житловий будинок не має можливості, тому що втрачені документи на житловий будинок, крім того, як з'ясувалося є ще один заповіт, який нічим не підтверджено, складений нібито [PERSON], але перевірити достовірність цього не має можливості .Просить суд, визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме житловий будинок А-1 за адресою [ADDRESS] з надвірними прибудовами та господарськими будівлями: сені «а», гараж «Б», гараж «В», уборна «Г», погреб, та земельну ділянку загальною площею 0,0642 га, в порядку спадкування. У судове засідання позивач та її представник не з?явились, надали суду заяву, у відповідності до котрої позов підтримують просять його задовольнити та справу слухати за їх відсутності. Відповідачка в судове засідання не з?явилась. надала заяв у про розгляд справи за її відсутності не заперечувала проти задоволення заявлених позивачкою вимог. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню у повному обсязі. Згідно до Свідоцтва про смерть [INFO] року померла [PERSON] про що зроблено відповідний актовий запис № 135 від [INFO] року. Відповідно до заповіту від 13 березня 1998 року [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON]. Згідно до технічного паспорту [PERSON] належав будинок [ADDRESS] У відповідності до копії Державного акту на право приватної власності на землю [PERSON] належить земельна ділянка площею 0,0642 га за [ADDRESS] Згідно до Постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 05.11.2015 року було відмовлено у видачі свідоцтва в зв?язку з тим, що відсутній оригінал правовстановлюючих документів на майно . Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Перелік майна, що не включається до складу спадщини, визначений ст. 1219 ЦК України. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК). Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЦК України, нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом. Згідно з ч. 4 ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. За ч. 2 ст. 22 Конституції України, конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. В силу ч. 3 ст. 8 Конституції України, норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. В силу п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права. За умови вищевикладеного, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON]

Outcome: approved