Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття сина [PERSON] , тобто до [INFO] ; аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця до досягнення сином трирічного віку, тобто до [INFO] , мотивуючи свої вимоги наступним. В період з серпня по листопад 2019 року вона з відповідачем перебувала у цивільному шлюбі. Від спільного життя у них народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає з нею та знаходиться на повному її утриманні. Крім того, з нею проживають її неповнолітні діти - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та не має можливості самостійно належним чином забезпечити всі потреби спільної з відповідачем дитини. При цьому, відповідач працездатний та може надавати їм матеріальну допомогу. Оскільки відповідач матеріальної допомоги на їх утримання в добровільному порядку не надає, вона змушена звернутися до суду з даною позовною заявою. Позивачка в судове засідання не з`явилась, але подала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд справу розглядати за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, але подав суду заяву, в якій визнав позовні вимоги визнав частково, а саме не заперечує проти сплати аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання позивачки у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця до досягнення сином трирічного віку, не визнав, просив справу розглядати за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Від спільного життя позивачки та відповідача у них народився син [PERSON] , [INFO] , батьком якого записаний і є [PERSON] (а.с.8). Відповідно до посвідчення [NUMBER] від 12.09.2019 [PERSON] має право на пільги, передбачені законодавством України для багатодітних сімей (а.с.12). Відповідно до довідки голови вуличного комітету від 06.11.2020 [PERSON] разом з дітьми [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] проживають по [ADDRESS] (а.с. 13). Згідно з довідкою №729 від 26.10.2020 позивачка перебуває на обліку в Знам`янському міському управлінні соціального захисту населення та отримує допомогу на одну дитину одиноким матерям, щомісячну допомогу при народженні однієї дитини, допомогу на дітей, які виховуються в багатодітних сім`ях, державну допомогу малозабезпеченим сім`ям (а.с. 14, 15, 16, 17, 18). Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Конвенція ООН про права дитини (прийнята й відкрита для підписання, ратифікації та приєднання резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року, набула чинності для України з 27 вересня 1991 року), визначає пріоритет у суспільстві інтересів дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей та фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 6 Конвенції містить принцип щодо необхідності забезпечення у максимально можливій мірі виживання та здорового розвитку дитини. Відповідно до ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 2 ст.91 СК України передбачено, що жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Відповідно до ст.84 Сімейного Кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таке право дружина має незалежно від того, чи вона працює, та не залежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. При вирішенні питання про стягнення аліментів, суд відповідно до ч.1 ст.182 СК України має враховувати: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності та враховуючи те, що відсутні дані стосовно незадовільного стану здоров`я відповідача чи знаходження на його утриманні інших дітей або непрацездатних членів сім`ї, яких він зобов`язаний утримувати, а також ненадання ним матеріальної допомоги на утримання малолітнього сина, який знаходиться на утриманні позивачки, матеріальне становище сторін, суд вважає за необхідне позов задовольнити, стягнувши з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, але не менше ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом, щомісяця, до її повноліття, а також аліменти на утримання позивачки в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача до досягнення дитиною трирічного віку. Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, в силу ст.430 ЦПК України, підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі ст.141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного, ст.ст.84, ч. 2 ст. 91, 180, 182 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved