Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до Деснянського районного суду міста Києва з зазначеною позовною заявою, в якій просить стягнути на її користь з [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 800,00 грн. щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що сумісне життя між подружжям не склалося, сторони проживають окремо, шлюб розірвали, відповідач ухиляється від матеріального утримання дитини, хоча має можливість надавити це утримання, оскільки знаходиться у працездатному віці. У судове засідання сторони, повідомлені про час і місце розгляду справи, не з'явились. Позивач звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутністю, підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши пояснення осіб, які беруть участь у справі, письмові докази, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 02.08.2013 року Деснянським районним судом міста Києва шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується копією рішення суду (а.с. 7). Від спільного подружнього життя сторони мають дитину [PERSON], [INFO], позивач та відповідач є батьками дитини, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 6). Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно із ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно ч. 1 ст. 182 СК України, суд, визначаючи розмір аліментів, враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 1 ст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань. Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, враховуючи визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved