Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з Немовицької сільської ради Сарненського району Рівненської області 507 932 грн. матеріальної та 30 000 грн. моральної шкоди, завданої внаслідок прийняття органом місцевого самоврядування незаконного рішення. В судовому засіданні представники позивача заявлені [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та дав пояснення відповідно до змісту позовної заяви. Представник відповідача заявлений до Немовицької сільської ради позов не визнав в повному обсязі, зазначивши, що дійсно [PERSON] було виділено земельну ділянку рішенням Немовицької сільської ради, яке в подальшому було визнано незаконним. Однак, представник відповідача наполягає, що рішення виносилось після надання контролюючими органами відповідних позитивних висновків, а тому саме ці органи мають відповідати за вимогами [PERSON] Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до часткового задоволення. Відповідно до копії рішення сесії Немовицької сільської ради № 513 від 26 березня 2008 року - за наслідками розгляду заяви [PERSON], було вирішено надати останній дозвіл на складання проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,2500 га. у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за рахунок земель запасу житлової та громадської забудови в [ADDRESS]. На підставі вказаного рішення [PERSON] виготовила проект землеустрою, а пізніше, після прийняття Немовицькою сільською радою рішення №729 від 6 листопада 2008 року - про затвердження проекту з землеустрою на надання [PERSON] у власність вказаної вище земельної ділянки, і технічну документацію із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку, що підтверджено копіями вказаних документів. На вказаній вище земельній ділянці позивач, згідно із дослідженим судом будівельним паспортом, зареєстрованим 27 травня 2009 року у Інспекції ДАБК у Рівненській області, розпочала зведення житлового будинку, що встановлено із висновку експерта судової інженерно-технічної експертизи №50810/4-ЮШ від 9 вересня 2015 року, копія якого надана позивачем. В обґрунтування заперечень щодо заявлених позовних вимог представник відповідача посилався на наявність позитивних висновків відповідних контролюючих органів, на підставі яких приймалось остаточне рішення про виділення позивачу земельної ділянки у власність. Дійсно, в матеріалах проекту землеустрою, копія якого наявна в матеріалах справи, містяться : висновок № 336 від 28 травня 2008 року Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Рівненській області, висновок Управління культури і туризму від 5 серпня 2008 року, висновок №03-11/310 від 11 серпня 2008 року Державної санітарно-епідеміологічної експертизи, висновок №1300 від 8 вересня 2008 року відділу регіонального розвитку, містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Сарненської РДА, висновок №1147 від 20 серпня 2008 року відділу земельних ресурсів у Сарненському районі Рівненської області, згідно із якими вказано, що земельна ділянка по [ADDRESS] не має відповідних обмежень та заборон. Однак, відповідно до ст.1173 ЦК України - шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади АРК або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, АРК або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Таким чином, виходячи із змісту вказаної норми - для відшкодування завданої шкоди достатньо наявності заподіяної особі шкоди та підтвердження тих обставин, що шкоду завдано внаслідок прийняття органом місцевого самоврядування незаконного рішення. Встановлення вини органу, що прийняв незаконне рішення не є обов'язковим. Копія висновку експерта судової інженерно-технічної експертизи №50810/4-ЮШ від 9 вересня 2015 року, копія якої надана позивачем, доводить, що станом на 8 вересня 2015 року зведений кошторисний розрахунок вартості об'єкта будівництва, розташованого по [ADDRESS], становить 507 932 грн. Постановою Сарненського районного суду Рівненської області від 25 вересня 2012 року, яка була залишена в силі ухвалою колегії суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2013 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 3 грудня 2015 року, було визнано протиправним та скасовано рішення Немовицької сільської ради № 513 від 26 березня 2008 про надання [PERSON] дозволу на складання проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,2500 га. у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за рахунок земель запасу житлової та громадської забудови в [ADDRESS], та рішення № 729 від 6 листопада 2008 року про затвердження проекту відведення та надання у власність [PERSON] земельної ділянки по [ADDRESS]. Підставами для скасування зазначених вище рішень Немовицької сільської ради, якими було надано дозвіл позивачу на складання проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, стали з'ясовані судом обставини щодо виділення позивачу відповідачем земельної ділянки, які відносяться, відповідно до генерального плану с.Немовичі Сарненського району Рівненської області, до земель сільськогосподарського призначення. Аналогічні обставини встановлені Сарненським судом при розгляді позову прокурора Сарненського району Рівненської області до Немовицької сільської ради про скасування рішення сесії Немовицької сільської ради, що доводиться копією відповідного рішення суду від 30 жовтня 2012 року. Враховуючи наведене вище, є обґрунтованою вимога [PERSON] про відшкодування їй матеріальної шкоди у сумі, вказаній у позові, оскільки наданими суду доказами підтверджено факт заподіяння вини позивачу внаслідок прийняття відповідачем вказаного у позові рішення. Крім цього, позивачем [PERSON] ставиться вимога про стягнення з відповідача - Немовицької сільської ради Сарненського району Рівненської області на її користь 30 000 грн. у відшкодування моральної шкоди. Виходячи із правової позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 11 вересня 2013 року у справі № 6-48 цс 13, про відшкодуванні моральної шкоди, завданої особі незаконними діями чи бездіяльністю органами влади, при вирішенні питання відшкодування моральної шкоди в таких випадках застосуванню підлягають положення загального законодавства про моральну шкоду, а саме : ст.56 Конституції України, ст.ст.23, 1167, 1173 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України - моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Також, із змісту ст.23 ЦК України вбачається, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. В обґрунтування вимоги про відшкодування відповідачем позовної завданої моральної шкоди позивач посилалась на те, що вона понесла певні душевні страждання, які полягають в негативних емоціях, які були викликані втратою житла та грошових коштів, витрачених на будівництво. Враховуючи, що позивачем підтверджено факт втрати нею як земельної ділянки, переданої їй для будівництва житлового будинку, так і незакінченого будівництвом житлового будинку, суд вважає встановленою наявність моральної шкоди, завданої [PERSON] Однак, при визначенні розміру моральної шкоди, який має бути задоволений судом, судом враховується ступінь вини відповідача, яка є незначною в даному випадку, крім цього, враховуються ті обставини, що позивачем не доведено обґрунтованості вказаної в позовній заяві суми, яку позивач просить стягнути у відшкодування моральної шкоди. Таким чином, враховуючи наведені обставини, з урахуванням вимог розумності та справедливості, суму відшкодування моральної шкоди слід зменшити. Таким чином, позов [PERSON] підлягає до задоволення частково. Крім цього, слід врахувати, що Пленум Верховного Суду України у п.9 Постанови № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» вказав, що постановлюючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд одночасно повинен обговорити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду. Сторони в судовому засіданні визнають, що незакінчений будівництвом житловий будинок не може використовуватись за призначенням позивачем - [PERSON], в зв'язку з чим дійшов висновку про необхідність відшкодування останній вартості вказаного будівництва. З огляду на наведене, особа, відповідальна за шкоду, а саме : Немовицька сільська рада, має право на отримання вказаного незавершеного будівництва (яке на даний час вважається будівельними матеріалами, оскільки не введено в експлуатацію та не зареєстровано відповідно до чинного законодавства). На підставі наведеного, ст.ст. 23, 1167, 1173 ЦК України,

Outcome: approved