Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом в якому просить суд визнати накази директора Державного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт» №33 та наказ №46-0 від 26.01.2015 року «Про переміщення працівників підприємства» незаконними та скасувати їх. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що згідно наказу №33 від 26.01.2015 «Про переміщення працівників підприємства» було скорочено 20 штатних одиниць 1 терміналу, а на третьому терміналі проводилось збільшення штату працівників шляхом скорочення чисельності працівників на інших, в тому числі на першому терміналі. Наказом № 46-0 від 26.01.2015 р. позивачку - тальмана першого терміналу було переміщено тальманом третього терміналу, у той час як раніше наказом № 493/0 від 01.10.2014 року її було переведено тальманом першого терміналу. Тому позивач вважає, що шляхом видання наказу №46-0 від 26.01.2015 року про переміщення роботодавець фактично провів переведення без її згоди. Позивачка вважає, що роботодавець ДП «ІМТП» в односторонньому порядку запровадив скорочення штату та чисельності працівників на підприємстві, та фактично провів не переміщення, а скорочення чисельності та штату працівників терміналів та зміну суттєвих умов трудового договору, що відповідно до ст. 32 КЗпП України кваліфікується як переведення. В судове засідання позивач не з'явилася, надала клопотання про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач надав письмові заперечення в яких позовні вимоги не визнав, мотивуючи тим що жодних скорочень працівників при виконанні наказу від 26.01.2015р № 33 не відбувалося, працівники лише були переміщені із збереженням своїх посад, істотних та усіх інших умов праці із одного структурного підрозділу ДП «ІМТП» до іншого, що підтверджується змінами штатних розписів структурних підрозділів в 2015 році № 52/11.1- 5, затверджених першим заступником директора ДП «ІМТП». Представник третьої особи позовні вимоги не визнав, надав письмові пояснення, відповідно до яких зазначає, що скорочень чисельності або штату працівників при виконанні наказу № 33 від 26.01.2915 року не відбувалося. Зазначений наказ видано на підставі ч. 2 ст. 32 КЗпП України, і працівники були переміщені з одного структурного підрозділу до іншого структурного підрозділу порту з збереженням посад, істотних умов праці, у зв'язку з чим посилання позивачки на порушення відповідачем норм ст. 32, 43, 49- 2, 49-4 КЗпП України є необґрунтованими. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26.01.2015 року керівництвом порту виданий наказ № 33 «Про переміщення працівників підприємства», яким виключено зі штатних розписів структурних підрозділів (1,2,4 терміналів та Портових ремонтних майстерень) певний перелік робочих місць та посад, а в структурному підрозділі «З термінал» були введені. Наказ містить посилання на необхідність забезпечення заходів щодо реорганізації підприємства згідно з Законом України «Про морські порти України», з метою підвищення ефективності виробничої діяльності ДП «ІМТП», а також у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці, що пов'язані з передачею в оренду основних засобів структурного підрозділу «З термінал». В той же день керівництвом порту видано наказ № 46-0, яким переміщені конкретні працівники підприємства, в тому числі і позивачка. Так, тальмана першого терміналу [PERSON] було переміщено постійно з 02.02.2015 тальманом третього терміналу, з оплатою за штатним розписом, ст. 32 КЗпП України, режим роботи - багатозмінний цілодобовий. Переміщення є законним, якщо згідно ст.ст. 21, 31,32 КЗпП Укрїни, воно буде проводиться в межах умов трудового договору і не передбачає істотних його змін. Виходячи зі змісту цих норм, істотними умовами праці є система та розмір оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інші умови, які за умовами трудового договору слід вважати істотними. Поняття «переміщення» визначено в частині другій статті 32 КЗпП України. Згідно з цією нормою не вважається переведенням на іншу роботу і не потребує згоди працівника переміщення його на тому ж підприємстві на інше робоче місце, в інший структурний підрозділ у тій самій місцевості, доручення роботи на іншому механізмі або агрегаті у межах спеціальності, кваліфікації чи посади, обумовленої трудовим договором. У разі переміщення трудова функція, найменування посади та робоче місце, на відміну від переведення, не змінюються. Змінюється лише робоче місце, структурний підрозділ (відділ), доручається робота на іншому механізмі чи агрегаті. Переміщення не потребує згоди працівника. Роботодавець не має права переміщати працівника на роботу, протипоказану йому за станом здоров'я. У сенсі роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 6 листопада 1992 року № 9 (зі змінами та доповненнями) переміщення не може бути безмотивним, не обумовленим інтересами виробництва. Таким чином, зміст наказу від 26.01.2015 року №33 вказує на те, що підприємство здійснило переміщення позивача, що у сенсі положень частини 2 статті 32 КЗпП України не потребує згоди працівника. Позивачку переміщено на тому ж підприємстві в інший структурний підрозділ у тій самій місцевості у межах спеціальності та кваліфікації. Посилання позивача на необхідність його згоди безпідставні, оскільки має місце не переведення відповідно до частини 1 статті 32 КЗпП України, а переміщення, передбачене частиною 2 статті 32 КЗпП України. Згідно з записом у трудовій книжці Позивача, її було саме переміщено зі збереженням посади з одного структурного підрозділу до іншого в межах одного підприємства - відповідача ДП «ІМТП». Твердження позивача про те, що переміщення її тальманом третього терміналу наказом №46-0 від 26.01.2015 року, у той час як раніше аналогічним наказом №493/о від 01.10.2014 року її було переведено тальманом першого терміналу, що, на її думку, є переведенням, не знайшли свого підтвердження. Натомість із записів у трудовій книжці позивача встановлено, що вона до переводу тальманом першого терміналу працювала старшим інспектором з обліку та бронювання військовозобов'язаних відділу кадрів служби управління персоналом, тобто займала іншу посаду. Відповідно до п.2.14 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29.07.1993 р. в трудовій книжці в графі 3 розділу «Відомості про роботу» як заголовок пишеться повне найменування підприємства, а далі у тієї ж графі конкретизується: «прийнятий або призначений до такого-то цеху, відділу, підрозділу, на дільницю, виробництво із зазначенням його конкретного найменування, а також роботи, професії або посади і присвоєного розряду. Записи про найменування роботи, професії або посади на яку прийнятий працівник, виконуються для робітників та службовців відповідно до найменування професій і посад, зазначених у «Класифікаторі професій». У відповідному розділі класифікації професій Національного класифікатору України «Класифікатор професій» ДК 003:2010, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 28 липня 2010 р. № 327 міститься посада «тальман». На ДП «ІМТП» діє посадова інструкція посади «тальман», незалежно від терміналу (перший, другий, і т.д.) на якому працює тальман. Посадова інструкція посади тальмана терміналу затверджена наказом директора порту від 23.12.13р. № 638, та є єдиною посадовою інструкцією посади «тальман» на підприємстві. Таким чином, зазначення у трудових книжках структурного підрозділу не є частиною найменування посад працівників, а є лише конкретизацією тимчасового закріплення працівників за певним структурним підрозділом підприємства-роботодавця, що здійснюється на виконання Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників. Суд погоджується з доводами відповідача стосовно того, що у зв'язку з виданням наказу від 26.01.15р №33 на підприємстві ДП «ІМТП» не відбулось ні скорочення кількості посад та чисельності працівників, що повністю підтверджується змінами штатних розписів структурних підрозділів в 2015 році № 52/11.1-5. Згідно змін штатних розписів структурних підрозділів в 2015 році №52/11.1-5, затверджених першим заступником директора ДП «ІМТП», 47 штатних одиниць тальманів на 1,2,4 терміналах виключено, у той час, як на 3 терміналі введено, 47 штатних одиниць. Таким чином, позивача - працівника ДП «ІМТП» було переміщено на підставі ч.2 ст.32 КЗпП України з структурного підрозділу «1 термінал» ДП «ІМТП» на ту ж саму посаду «тальман» до іншого структурного підрозділу «З термінал» ДП «ІМТП» у межах посади, обумовленої трудовим договором, із збереженням істотних та усіх інших умов праці, що повністю відповідає правовій нормі ч.2 ст.32 КЗпП України, та не потребує згоди ні працівника ні профспілкового органу, членом якого є працівник. Отже, наказ директора Держаного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт» № 33 від 26.01.2015 «Про переміщення працівників підприємства» є законним та правові підстави для його скасування відсутні, а враховуючи, що наказ директора Держаного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт» №46-0 від 26.01.2015 р. виданий на підставі наказу №33 від 26.01.2015, то підстави для скасування наказу директора Держаного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт» №46-0 від 26.01.2015 року теж відсутні. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed