Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь 10 652 грн. 58 коп. неустойки (пені) у звязку із несплатою аліментів. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Позивач пояснила, що відповідач кошти на утримання дітей не сплачує безпідставно. Відповідач у судове засідання не з`явився, був повідомлений про час слухання справи належним чином, а тому суд на підставі ст.224 ЦПК України ухвалює заочне рішення. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши надані докази, суд дійшов до наступного. Згідно із ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В ході судового слідства достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 12 вересня 2008 року зобовязаний до сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей : [PERSON] - [INFO] та [PERSON] [INFO], у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісяця. Вказані обставини, крім цього, доводяться копіями свідоцтв про народження дітей сторін по справі. Відповідно до ч.1 ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Із наданої позивачем довідки № 19 від 3 червня 2016 року, виданої відділом ДВС Сарненського РУЮ, встановлено, що станом на 31 травня 2016 року заборгованість по аліментах з боку відповідача на користь позивача становить 63 492 грн. 27 коп. За період з 1 червня 2013 року по 1 червня 2016 року [PERSON] нараховано до сплати 35 978 грн. 91 коп. аліментів на користь позивача. Сплачено за цей період відповідачем 1000 грн. Таким чином, довідка доводить наявність заборгованості по аліментах у відповідача на користь позивача. Із змісту вказаної вище норми, а саме ст.196 СК України вбачається, що права на неустойку у одержувача аліментів не виникає, якщо платник аліментів доведе, що несплата аліментів була наслідком будь-якої незалежної від нього обставини. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідачем заперечень щодо заявлених позивачем вимог та доказів на спростування вказаних вище обставин надано не було, через що суд вважає, що заборгованість по аліментах з боку останнього виникла з його вини, без поважної причини. З огляду на наведене [PERSON] має право на стягнення неустойки (пені). Сума пені на заборгованість по аліментах, яка має бути сплачена відповідачем дійсно становить 10 652 грн. 58 коп., що вбачається із наявного у позові розрахунку, який визначено з урахуванням одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення з відрахуванням сплачених відповідачем сум, а тому приймається судом. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими і підлягають до задоволення в повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Квитанція від 9 червня 2016 року, наявна в матеріалах справи, доводить оплату позивачем 551 гривні 20 копійок судового збору, а тому ці витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі наведеного, ст.ст. 180, 196 СК України,

Outcome: approved