Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь неустойку за прострочку сплати аліментів за період з 15.11.2013 по 01.09.2018 в розмірі 59222,50 грн., посилаючись на те, що рішенням суду з відповідача було присуджено до стягнення аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 15.11.2013. Однак, відповідач рішення суду не виконує, аліменти не сплачує, внаслідок чого заборгованість по аліментах станом на 01.09.2018 складає 59222,50 грн., а тому позивач вважає за необхідне вимагати від відповідача неустойку за прострочення сплати аліментів. До суду надійшла заява позивача [PERSON] про слухання справи за її відсутності із зазначенням щодо підтримання заявлених позовних вимог та ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач [PERSON] подав заяву про визнання позовних вимог та слухання справи за його відсутності. Від представника третьої особи Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Валківському та Коломацькому районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області до суду надійшла заява про слухання справи за його відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, давши добутому правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27.12.2013 у справі № 641/12726/13-ц присуджено до стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісяця, починаючи з 15.11.2013 до досягнення дитиною повноліття. На вказане рішення Комінтернівським районним судом м. Харкова було видано виконавчий лист, який перебуває на примусовому виконанні Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Валківському та Коломацькому районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області, однак до теперішнього часу [PERSON] рішення суду про стягнення аліментів не виконує; згідно розрахунку державного виконавця, розмір заборгованості [PERSON] по аліментам за період з 15.11.2013 по 01.09.2018 становить 59222,50 грн. Статтею 196 Сімейного кодексу України визначено відповідальність за прострочення сплати аліментів, оплати додаткових витрат на дитину. Так, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Позивачем надано\~розрахунок неустойки\~за прострочення\~сплати аліментів\~за період\~з 15.11.2013по 01.09.2018, який становить 415075,74 грн. Враховуючи положення ст. 196 Сімейного кодексу України щодо обмеження розміру пені, який не має перевищувати 100% заборгованості по аліментам, той факт, що відповідач визнає позов, суд вважає, що заявлені позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню з урахуванням наявних у справі письмових доказів. Питання щодо розподілу судових витрат вирішується відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved