Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем 17 квітня 2010 року у відділі РАЦС Городнянської РДА. Також позивач просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - « [PERSON] ». З позовної заяви виходить, що 17 квітня 2010 року сторони уклали шлюб між собою, який був зареєстрований відділом РАЦС Городнянської РДА. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей : [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Шлюб між сторонами розпався тому, що між ними часто виникають сварки, скандали та вони мають різні погляди на життя. Згоди про розірвання шлюбу між сторонами не досягнуто. Враховуючи вищевикладене, позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, укладений 17 квітня 2010 року у відділі РАЦС Городнянської РДА. Також позивач просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - « [PERSON] ». Ухвалою судді від 18 вересня 2019 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у зазначеній справі. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, про дату, час та місце судового розгляду справи остання повідомлялась належним чином, надала до суду письмову заяву від 31.10.2019 року про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить суд задовольнити позовні вимоги та розірвати шлюб. Крім того, у поданій заяві позивач вказала, що у разі неявки відповідача, повідомленого належним чином, просить суд провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів ( а.с. 24-26 ). Згідно положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином та останньому направлялись рекомендованим листом судові повістки про виклик до суду за адресою його місця реєстрації : [ADDRESS] . Згідно відмітки поштового відділення судова повістка про виклик до суду повернута без вручення відповідачу, оскільки останній за вказаною адресою не проживає ( а.с. 30 ). Відповідно до ст. 128 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно приписів ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. З огляду на викладене, а також враховуючи положення ст. 128, 130, 131 ЦПК України, відповідач [PERSON] вважається таким, що належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання. Враховуючи той факт, що відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явився, не подав відзив на позов, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд, виходячи з приписів ст. 280 ЦПК України, приходить до висновку щодо можливості провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, про що винесено відповідну ухвалу від 02.12.2019 року. Наявних у справі матеріалів про права та обов`язки сторін, достатньо для її розгляду у відсутності відповідача. У відповідності до положень частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, з`ясувавши позицію позивача по суті заявлених позовних вимог, перевіривши матеріали справи та дослідивши в судовому засіданні докази, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного тану Городнянського районного управління юстиції Чернігівської області 17 квітня 2010 року, встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 17 квітня 2010 року, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Городнянського районного управління юстиції Чернігівської області зроблено відповідний актовий запис за № 19. Прізвище подружжя після реєстрації шлюбу : Заглада, Заглада ( а.с. 9 ). Зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] народився [INFO] у м. Чернігів та його батьками значаться : [PERSON] , [PERSON] ( а.с. 10 ). Зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] народився [INFO] у м. Чернігів та його батьками значаться : [PERSON] , [PERSON] ( а.с. 11 ). Згідно довідки виконкому Городнянської міської ради Чернігівської області від 03.09.2019 року № 4082 [PERSON] дійсно зареєстрована та проживає за адресою : [ADDRESS] ( а.с. 12 ). Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 55 СК України передбачає, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. При цьому стаття 56 СК України визначає, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 112 СК України при вирішенні питання про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги відсутність у сторін спільних дітей. Відповідно до частини 2 статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що причиною розірвання шлюбу позивач у позовній заяві зазначає те, що між сторонами часто виникають сварки та скандали і вони мають різні погляди на життя. З огляду на викладене, а також враховуючи фактичні взаємини подружжя, наведені позивачем причини розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та інтересам їхніх неповнолітніх дітей, у зв`язку з чим шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved