Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання майна особистою приватною власністю одного з подружжя та припинення права спільної сумісної власності. Позов мотивований тим, що 24.06.2006 р. між сторонами було зареєстровано шлюб, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області в Книзі реєстрації шлюбів 24.06.2006 року зроблено відповідний актовий запис № 1256. 03.06.2020 р. Вінницьким міським судом Вінницької області винесено рішення, яке набрало законної сили 07.08.2020 року, яким шлюб розірвано (справа № 127/9298/20). В період шлюбу було набуте наступне рухоме та нерухоме майно: 1) автомобілі, які зареєстровані за відповідачем: -MERCEDES-BENZ-VIN: [NUMBER] , модель: 2543, колір синій, тип:вантажна платформа; рік випуску 1998, дата реєстрації (набуття): 04.07.2019 року; -ГАЗ-VIN: Х9632213070590038, модель: 32213-418, колір білий, тип: автобус мікроавтобус-D; рік випуску 2007, дата реєстрації (набуття): 22.07.2020 року; -ЗИЛ-VIN: [NUMBER] , модель: 133ГЯ, колір синій, тип: вантажний автокран до 10Т- С; рік випуску 1992, дата реєстрації (набуття): 15.02.2019 року; 2)квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , договір купівлі - продажу квартири від 27.06.2019 року, посвідчений Подолян О.О., приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі N1474, яка зареєстрована за позивачем; 3)приміщення\~комори між\~IV\~та V поверхами №\~XLVII,\~що знаходиться\~за адресою:\~ [ADDRESS] , договір купівлі\~-\~продажу комори\~від 27.06.2019 року,\~посвідчений Подолян\~О.О., приватним нотаріусом\~Вінницького міського\~нотаріального округу,\~зареєстровано в реєстрі №\~1475, яке зареєстроване за позивачем; \~ \~ \~ \~ 4)3/25 частини житлового\~будинку з\~відповідною частиною\~господарських будівель\~ [ADDRESS] та\~земельні ділянки\~площею 0,0053\~га, кадастровий номер\~0510100000:01:035:0180\~та площею\~0,0043\~га, кадастровий номер 0510100000:01:035:0181 за цією ж адресою, договір міни від 21.03.2019 року, посвідчений Лукашенко В.Б., приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі N1969, які зареєстровані за позивачем. Як стверджує позивач, вказана квартира, комора та частина будинку з земельними ділянками, були набуті хоч і в період шлюбу, але за гроші, які належали їй особисто, тому таке майно не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а є її особистою приватною власністю з огляду на таке: Вказане майно було набуте за особисті гроші [PERSON] , які вона отримала від здійснення підприємницької діяльності, що підтверджено податковими деклараціями за 2018 та 2019 роки, а також гроші, які позивач позичила у своїх батьків, що підтверджується відповідним договором позики та розпискою про отримання грошей. Про укладення цього договору та отримання грошей на купівлю житла відповідачу було відомо, що підтверджується його розпискою від 01.03.2019 року. Вкладених відповідачем у спірне майно грошей, які належали йому особисто, чи спільних грошей подружжя, немає. На майно, набуте подружжям за час шлюбу, діє норма законодавства про виникнення права спільної сумісної власності подружжя, а визнання такого майна особистою приватною власністю дружини чи чоловіка потребує доведення. Проте, у разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя, це майно не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач визнав позов у повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. 24.06.2006 р. між сторонами було зареєстровано шлюб, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області в Книзі реєстрації шлюбів 24.06.2006 року зроблено відповідний актовий запис № 1256. 03.06.2020 р. Вінницьким міським судом Вінницької області винесено рішення, яке набрало законної сили 07.08.2020 року, яким шлюб розірвано (справа № 127/9298/20). В період шлюбу було набуте наступне рухоме та нерухоме майно: 1) автомобілі, які зареєстровані за відповідачем: -MERCEDES-BENZ-VIN: [NUMBER] , модель: 2543, колір синій, тип:вантажна платформа; рік випуску 1998, дата реєстрації (набуття): 04.07.2019 року; -ГАЗ-VIN: Х9632213070590038, модель: 32213-418, колір білий, тип: автобус мікроавтобус-D; рік випуску 2007, дата реєстрації (набуття): 22.07.2020 року; -ЗИЛ-VIN: [NUMBER] , модель: 133ГЯ, колір синій, тип: вантажний автокран до 10Т- С; рік випуску 1992, дата реєстрації (набуття): 15.02.2019 року; 2)квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , договір купівлі - продажу квартири від 27.06.2019 року, посвідчений Подолян О.О., приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі N1474, яка зареєстрована за позивачем; 3)приміщення\~комори між\~IV\~та V поверхами №\~XLVII,\~що знаходиться\~за адресою:\~ [ADDRESS] , договір купівлі\~-\~продажу комори\~від 27.06.2019 року,\~посвідчений Подолян\~О.О., приватним нотаріусом\~Вінницького міського\~нотаріального округу,\~зареєстровано в реєстрі №\~1475, яке зареєстроване за позивачем; \~ \~ \~ \~ 4)3/25 частини житлового\~будинку з\~відповідною частиною\~господарських будівель\~ [ADDRESS] та\~земельні ділянки\~площею 0,0053\~га, кадастровий номер\~0510100000:01:035:0180\~та площею\~0,0043\~га, кадастровий номер 0510100000:01:035:0181 за цією ж адресою, договір міни від 21.03.2019 року, посвідчений Лукашенко В.Б., приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі N1969, які зареєстровані за позивачем. Як стверджує позивач, вказана квартира, комора та частина будинку з земельними ділянками, були набуті хоч і в період шлюбу, але за гроші, які належали їй особисто, тому таке майно не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а є її особистою приватною власністю з огляду на таке: Вказане майно було набуте за особисті гроші [PERSON] , які вона отримала від здійснення підприємницької діяльності, що підтверджено податковими деклараціями за 2018 та 2019 роки, а також гроші, які позивач позичила у своїх батьків, що підтверджується відповідним договором позики та розпискою про отримання грошей. Про укладення цього договору та отримання грошей на купівлю житла відповідачу було відомо, що підтверджується його розпискою від 01.03.2019 року. Вкладених відповідачем у спірне майно грошей, які належали йому особисто, чи спільних грошей подружжя, немає. На майно, набуте подружжям за час шлюбу, діє норма законодавства про виникнення права спільної сумісної власності подружжя, а визнання такого майна особистою приватною власністю дружини чи чоловіка потребує доведення. Проте, у разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя, це майно не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане. Тому сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя. Зазначена правова позиція викладена Верховним Судом України в постановах від 05.04.2017 року у справі № 6-399цс17, від 01.07.2015 року у справі №6-612цс15. Верховний суд України у своїх постановах від 03.06.2015 року, 16.12.2015 року та 18.05.2016 року висловив правову позицію про те, що належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не лише фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи статтю 60 СК України та визначаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття є спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. Для правильного застосування положень ст. 60 СК України щодо визначення права спільної сумісної власності подружжя на майно необхідно установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. Отже, у разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя, це майно не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є, зокрема майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти; які належали їй, йому особисто. Згідно з інформацією з державних реєстрів, відомості про будь-які заборони відчуження спірних об`єктів нерухомого майна, відомості в реєстрі іпотек відсутні, що підтверджено відповідним витягом від 04.09.2020 року. Відповідно до висновків експертів вартість спірного майна становить: -квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] - 829\~284 гривень (дата оцінки 03.09.2020 р.); -приміщення комори між IV та V поверхами № XLVII, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 9750 гривень (дата оцінки 03.09.2020 р.); -3/25\~частини житлового\~будинку з відповідною частиною господарських будівель [ADDRESS] - 99 686,88 гривень (дата оцінки 04.09.2020 року); -земельна ділянка\~площею 0,0053\~га, кадастровий номер 0510100000:01:035:0180, що знаходиться за адресою будинок [ADDRESS] , 27\~643 гривень (дата оцінки 03.09.2020 року); -земельна ділянка\~площею 0,0043\~га, кадастровий номер 0510100000:01:035:0181, що знаходиться за адресою : будинок [ADDRESS] , 22\~114 гривень (дата оцінки 03.09.2020 року). Згідно із ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження в справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, та враховуючи повне визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, доведені належними та допустимими доказами та підлягають задоволенню. Питання судових витрат вирішується судом відповідно до ст. 141 ЦПК України. З врахуванням визнання позову відповідачем відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України позивачу підлягає поверненню з державного бюджету 50 відсотків сплаченого при поданні позову судового збору, а саме 4942,50 грн.

Outcome: approved