Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до Липовецького районного суду Вінницької області із позовом до [PERSON] із вищевказаним позовом. Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що вона із відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу вони мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає спільно з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач працює, однак ухиляється від свого обов'язку та добровільно матеріальної допомоги на утримання їх дитини не надає. Крім того, вона перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, а тому також потребує матеріальної допомоги. Просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи стягнення з моменту звернення до суду і до повноліття дитини та в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно - на її утримання, до досягнення сином віку 3 років. В судовому засіданні позивач позов підтримала, зіславшись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, мотивуючи це тим, що у нього не висока заробітна плата. Заслухавши сторони, дослідивши інші докази та давши їм оцінку в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Правовідносини, що є предметом спору регулюються Главою 9 «Права та обов'язки подружжя по утриманню» та Главою 15 «Обов'язок, матері батька утримувати дитину та його виконання» Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що 4 червня 2011 року між сторонами зареєстровано шлюб, згідно свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER] від 04 червня 2011 року (а.с. 4). Від даного шлюбу сторони мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO], - батьком якого, згідно свідоцтва про народження, серія [NUMBER] від 29 серпня 2012 року (а.с. 5), є відповідач [PERSON]. У судовому засіданні відповідач визнав, що має постійне місце роботи, а отже, може сплачувати аліменти. Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, вона перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, відповідно до довідки Вінницької обласної клінічної лікарні ім. М.І. Пирогова № 01-1-23/3191 від 25 грудня 2014 року, а тому вона потребує матеріальної допомоги. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини та дружини не надає, що не заперечувалось ним в судовому засіданні. Відповідно до діючого законодавства (ст.ст.80,84 Сімейного кодексу України), дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Це право дружина має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти можуть присуджуватись у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя, або у твердій грошовій сумі. Згідно ст.ст.180 - 184 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; кошти на утримання дитини можуть присуджуватись у частці від доходу батька, або у твердій грошовій сумі, яка може бути визначена судом за заявою платника. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує обставини, визначені ст. ст. 80, 182 СК України та приходить до висновку, що відповідач спроможний виплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно на утримання сина [PERSON] та 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно на утримання позивача до досягнення сином [PERSON]. Відповідач позов визнав частково, при цьомувін не вказав жодної обставини та не подав доказів, які б в силу ст. ст. 80, 182 СК України могли б бути підставою для зменшення їх розміру, а тому суд приймає його визнання. Суд прийшов до висновку, що позивач [PERSON]проживала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] та мають спільну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який проживає спільно з позивачем та перебуває на її утриманні, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини та дружини не надає. З огляду на викладене та у контексті приведених правових норм регулювання предмета даного спору суд дійшов висновку, що обставини наведені позивачем у позовній заяві ґрунтуються на нормах законодавства, яке діяло на момент виникнення таких правовідносин, доведені належними та допустимими доказами, встановлено порушення прав позивача, які підлягають захисту судом у спосіб, який ним обраний, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення. У відповідності до ст. ст. 79 та 191 СК України, аліменти присуджуються від дня пред'явлення позову. Згідно з ч.3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір , від сплати якого був звільнений позивач при зверненні до суду. На підставі ст.ст. 79, 80, 84, 180, 181,182, 183, 184 СК України,

Outcome: approved