Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач зазначила, що з 28.04.1995 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають повнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Позивач просить розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем. У подружжя відсутні взаєморозуміння. Шлюб наразі має формальний характер. Фактичні шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Спроби примирення не дали будь-яких результатів. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] підтримали позовну заяву з підстав викладених в ній. [PERSON] зазначила, що не бажає продовжувати подальше спільне життя із відповідачем. Вважає, що збереження шлюбу має потенціальну загрозу її життю та здоров`ю. Шлюб наразі існує формально. [PERSON] не бажає йти на примирення. Після розірвання шлюбу позивач просить залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні заперечували проти розірвання шлюбу. Просили надати строк для примирення та врегулювання спору за участі судді. Відповідач додатково зазначив, що не розуміє вчинку дружини, оскільки вони прожили разом 26 років, чому вона вирішила розірвати шлюб не відомо. [PERSON] у червні 2021 року зібрала речі та пішла від нього. Ухвалою суду від 27.07.2021 року у задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] про надання строку для примирення подружжя відмовлено Ухвалою суду від 27.07.2021 року у задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] про врегулювання спору за участі судді відмовлено Вивчивши матеріали справи і дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану міськвиконкому м.Запоріжжя, актовий запис №384, 28.04.1995 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. Прізвище після укладання шлюбу « [PERSON] та [PERSON] ». Від шлюбу сторони мають повнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.14). Станом на дату розгляду справи, встановлено те, що сім`я розпалась остаточно, спільне господарство не ведеться, бажання до примирення у позивача відсутнє. Відновити шлюб неможливо, так як, між сторонами відсутня любов, взаємна довіра і повага. Згідно ст. 111 СК України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В даному випадку, позивач вважає неможливим з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов`язати його прийняти заходи до примирення. Відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Статтею 21 Сімейного кодексу України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно з ч.ч.3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 1 статті 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст.111 Сімейного кодексу України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У даному випадку позивач вважає неможливим з моральної точки зору продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов`язати позивача прийняти заходи до примирення. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Таким чином, вимога про розірвання шлюбу є обґрунтованою і підлягає задоволенню. На підставі ч.1 ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved