Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позову вказує, що з 07.08.2014 року вона (позивачка) перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем у справі [PERSON] . Від даного шлюбу вони (сторони) мають спільну малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Також, позивачка вказує, що з січня 2021 року спільне проживання з відповідачем стало нестерпним, оскільки останній почав зловживати алкоголем, вчиняв постійні сварки та домашнє насилля відносно неї (позивачки) та їх дитини, що негативно впливало на їх з донькою психологічний стан. Тому, на момент подачі даного позову до суду сторони проживають окремо, а їх спільна малолітня донька проживає зі своєю матір`ю, позивачкою у справі за адресою: [ADDRESS] . Вказане житло позивачка винаймає одноособово, а їх з відповідачем спільна дитина повністю перебуває на її (позивачки) утриманні, оскільки відповідач ухиляється від покладеного на нього ст. 180 СК України обов`язку. Разом з тим, позивачка зазначила, що через вказану вище негативну поведінку відповідача, вона окремо від даного позову про стягнення аліментів, додатково подала позов до Придніпровського районного суду м. Черкаси про розірвання шлюбу. Таким чином, позивачка просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30.07.2021 року відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 02.09.2021 року представником відповідача [PERSON] адвокатом Шестаковим С.М. подано до суду відзив на позовну заяву, в якому останній вказує, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] дійсно перестали проживати разом з січня 2021 року, але з того часу відповідач не переставав утримувати їх спільну доньку [PERSON] та постійно перераховував кошти на банківську картку позивачки на утримання дитини та для задоволення її потреб. Станом на дату подачі даного позову до суду, відповідач також продовжує перераховувати кошти на утримання дитини і не збирається відмовлятись від такого свого обов`язку. Таким чином, оскільки відповідач не переставав сплачувати кошти на утримання своєї дитини та не відмовляється від виконання своїх батьківських обов`язків, встановлених чинним законодавством України, це свідчить про те, що між ним та позивачкою існує домовленість щодо розміру коштів, які він сплачує та буде сплачувати на утримання дитини, а відтак, спір щодо стягнення аліментів в даному випадку між сторонами відсутній. 10.09.2021 року позивачкою [PERSON] подано до суду відповідь на відзив на позовну заяву, в якому позивачка зазначає, що відповідачем не надано, а матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів того, що сторони по справі уклали та нотаріально посвідчили договір про сплату аліментів на утримання їх спільної дитини і таким чином добровільно домовились про спосіб та розмір її матеріального утримання, а відтак, міркування відповідача про відсутність предмету спору є помилковим. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] адвокат Могилей С.В. позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити: стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі даного позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] адвокат Шестаков С.М. позовні вимоги визнав частково. При цьому, просив врахувати, що відповідач отримує заробітну плату і регулярно пересилає кошти на банківську картку позивачки на потреби доньки. Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Частиною другою статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що сторони ( [PERSON] та відповідач [PERSON] ) перебували в зареєстрованому шлюбі з 07.08.2014 року, який розірваний рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06.10.2021 року. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] , батьком якої є відповідач [PERSON] . Вказані обставини не заперечувалися сторонами в судовому засіданні. Також в судовому засіданні встановлено, що відповідач не ухилявся від виконання свого обов`язку щодо утримання доньки та щомісячно до 01.09.2021 року перераховував на банківську картку позивачки [PERSON] грошові кошти на потреби доньки. Вказане стверджується випискою по витратам по картці № [NUMBER] , яка належить [PERSON] , призначення платежу «для [PERSON] » (а.с. 35-74). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею8\~Закону України\~від 26.04.2001\~року «Про\~охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Аліменти це обов`язок утримання у визначених законом випадках одним членом сім`ї інших, які потребують цього. За положеннями ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 2 ст.\~150\~Сімейного кодексу\~України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За приписами ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Статтею 182\~СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначаються судом. Статтею 189\~СК України\~встановлено,\~що батьки\~мають право\~укласти договір\~про сплату\~аліментів на\~дитину,\~у якому\~визначити розмір\~та строки\~виплати.\~Умови договору\~не можуть\~порушувати права\~дитини,\~які встановлені\~цим Кодексом. Договір укладається у письмовій формі і нотаріально посвідчується. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що батько [PERSON] , [INFO] , [PERSON] має можливість та зобов`язаний утримувати свою малолітню дочку, яка проживає зі своєю матір`ю позивачкою у справі [PERSON] , до досягнення нею повноліття, а також враховуючи те, що відповідач у наданому ним письмовому відзиві на позов не заперечує свого батьківського обов`язку брати участь у вихованні та утриманні дитини, тому суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] до досягнення дитиною повноліття в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Щодо часу з якого підлягають до стягнення такі аліменти, то суд зазначає наступне. Згідно чинного законодавства, а саме частини 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Однак, в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] , станом на день подачі даного позову до суду, брав участь в утриманні своєї неповнолітньої дочки та перераховував до 01.09.2021 року на рахунок позивачки [PERSON] кошти на утримання дитини, що підтверджується випискою по витратам по картці № [NUMBER] , яка належить [PERSON] , з якої вбачається, що на рахунок позивачки було перераховано кошти з призначенням платежу «для [PERSON] », а саме: в червні 2021 року 3015 грн. 08 коп., в липні 2021 року 10\~753 грн. 77 коп., в серпні 2021 року 7035 грн. 18 коп. Доказів зворотнього позивачкою суду не надано. Згідно з частинами першою-третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Тягар доведення обґрунтованості вимог позову за загальними правилами процесуального закону покладається саме на позивача, а не реалізовується у спосіб спростування доводів пред`явлених вимог стороною відповідача, як беззаперечних. Якщо позивач, розпоряджаючись своїми правами на власний розсуд, доведе суду обґрунтованість пред`явлених вимог, то у випадку їх неспростування стороною відповідача у спосіб, визначений законом, такі вимоги підлягають задоволенню. Аналогічний висновок викладений і в постанові Верховного Суду від 27.12.2019 року у справі №641/6191/17. Таким чином, враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що підстави для стягнення з відповідача аліментів саме з дня звернення позивачкою [PERSON] з даним позовом до суду відсутні, оскільки до 01.09.2021 року відповідач [PERSON] кошти на утримання своєї малолітньої доньки сплачував позивачці добровільно. За таких підстав, позов [PERSON] підлягає до часткового задоволення, а саме суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи саме з 01.09.2021\~року та до досягнення дитиною повноліття. Разом з тим, відповідно до положень п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання. Крім того, згідно зі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 908 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial