Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до Жовтневого районного суду міста Харкова з позовом до Харківської міської ради провизнання права власності в порядку спадкування за законом на 3/8 часток квартири [ADDRESS] після смерті [INFO] матері [PERSON] . В обґрунтування позову позивач зазначила, що вищезазначена квартира належала їй, ії батьку [PERSON] , матері [PERSON] та сину [PERSON] на праві спільної часткової власності по ј частці на підставі договору купівлі-продажу від 14.11.2002 року за р.№ 5496. Після смерті батька [INFO] , вона успадкувала 1/8 частку на квартиру. Після смерті матері [PERSON] у встановлений законом строк вона звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, до складу якої входило ј частка права власності на квартиру, що належала матері на підставі договору купівлі-продажу та 1/8 частка права спільного сумісної власності подружжя після смерті чоловіка. Проте нотаріусом було постановою відмовлено у вчинені нотаріальної дії. Підставою відмови було відсутність правовстановлюючих документів на 3/8 часток права власності на квартиру. Оскільки мати не зареєструвала за життя право власності на 1/8 частку права спільної сумісної власності майна подружжя, вона позбавлена можливості оформити спадкові права. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 13 грудня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження. Призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 09 січня 2020 року витребувано копію спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON] . Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 30 січня 2020 року закрито підготовче провадження. Призначено справу до судового розгляду в судове засідання. Позивач у судове засідання не з`явилась, надала заяву про проведення його без її участі, та за участю її представника. Представник позивача [PERSON] яка діє на підставі ордеру серії ХВ № 1951000015 від 08 січня 2020 року, в судовому засідання позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в заяві та просила його задовольнити. Представник відповідача Харківської міської ради Голубенко О.Ю. в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутністю. Просив ухвалити рішення згідно чинного законодавства, яке не буде порушувати права відповідача та третіх осіб. Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Шеметова О.В., надаши копії нотаріальних документів та пояснення, подала заяву про розгляд справи за ії відсутністю. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 14 листопада 2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Жовнір Л.П. за р.№ 5496, покупці [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , яка діяла від себе особисто та як законний представник від імені сина [PERSON] , придбали в рівних частинах кожний квартиру [ADDRESS] (а.с. 7). На час придбання квартири, батьки позивача [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу від 28 листопада 1992 року, актовий запис № 1036 та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану (а.с. 15, 71). Відповідно до свідоцтва про народження, позивач [PERSON] народилась [INFO] , батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 16). [INFO] помер батько позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 25 серпня 2015 року. (а.с.12). На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 01 листопада 2017 року, позивач [PERSON] успадкувала після смерті батька 1/8 частку вищезазначеної квартири, з урахуванням 1/3 частки, від якої відмовилась дружина спадкодавця [PERSON] на ії користь та 1/3 частки, від якої відмовився син спадкодавця [PERSON] на ії користь (а.с. 14). Відповідно до свідоцтва про смерть від 02 березня 2018 року серії [NUMBER] , спадкоємець першої черги [PERSON] помер [INFO] (а.с. 60). [INFO] померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 28 травня 2019 року. (а.с.12). Відповідно до довідки про місце проживання, позивач постійно проживала разом з матір`ю за адресою [ADDRESS] (а.с. 66). 03 грудня 2019 року Приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Шеметовою О.В. винесено постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії, якою відмовлено позивачу у видачи свідоцтва про право на спадщину за законом на 3/8 часток спадкової квартири з підстав, спадкоємцем [PERSON] надано правовстановлюючи документи лише на ј частку квартири, а не на 3/8 часток (а.с. 38-39) Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до я.1 ст.. 22 Кодексу про шлюб та сімю України, який діяв на час придбання вищезазначеної квартири, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 3 вказаної статті встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи наведене, стороною позивача в судовому засіданні доведено відповідними доказами, що вона постійно проживала разом з матір`ю на час відкриття спадщини, внаслідок чого після ії смерті прийняла спадщину в силу ч.3 ст.1268 ЦК України. Спадкодавцю [PERSON] належала на підставі договору купівлі-продажу на праві власності ј частка квартири та 1/8 частка права спільної сумісної власності подружжя після смерті чоловіка. Проте свідоцтво про право власності на 1/8 частку в спільному майні подружжя мати не отримала за життя, що перешкоджає позивачу реалізувати свої спадкові права. Інші спадкоємці після смерті [PERSON] , зокрема за правом представлення відповідно до ст.. 1266 ЦК України відсутні. Відповідно до копії спадкової справи, із заявами про прийняття спадщини та видачи свідоцтва, крім позивача, до нотаріуса ніхто не звертався. Враховуючи вищезазначене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved