Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з ДПВ НДІ «Укренергомережпроект» на її користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 27295,64 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 13161,13 грн. та відшкодувати моральну шкоду в сумі 20000,00 грн. Відповідач ДПВ НДІ «Укренергомережпроект» подав до суду відзив, в якому вказував, що позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди не визнає, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження її величезних моральних страждань, погіршення здібностей або позбавлення можливості у їх реалізації, що є підставою для відшкодування моральної шкоди, відсутнє обґрунтування заявленого розміру. До суду надійшла заява позивача [PERSON] про підтримання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача ДПВ НДІ «Укренергомережпроект» у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив. Суд, вивчивши матеріали справи, давши добутому правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 13.02.2008 [PERSON] прийнятий на роботу до Державного проектно-вишукувального та науково-дослідного інституту «Укренергомережпроект» на посаду техніка-проектувальника 1 категорії відділу4 звязку та диспетчерського управління на підставі наказу № 27-К. 09.07.2018 [PERSON] звільнена з посади інженера-конструктора 1 категорії бюро головних інженерів ДПВ НДІ «Укренергомережпроект» за угодою сторін згідно п. 1 ст. 36 КЗпП України на підставі наказу № 96-К. Згідно довідки ДПВ НДІ «Укренергомережпроект» заборгованість по заробітній платі [PERSON] за період вересень 2017 року липень 2018 року складає 27295,64 грн. Відповідно до ч. 5 ст. 97 КЗпП України оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов'язань щодо оплати праці. Згідно з ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. При звільненні позивача з ним не були проведені остаточні розрахунки та виплати. У звязку з цим, позовні вимоги про стягнення заборгованості по заробітній платі підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Статтею 27 Закону України «Про оплату праці» визначено, що порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Як роз'яснено в пункті 32 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв'язку з незаконним звільненням він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи із заробітку за останні два календарні місяці роботи. При цьому враховуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100. З урахуванням норм, зокрема абз. 3 п. 2 Порядку № 100, середньомісячна зарплата за час затримки розрахунку працівника обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, із якою повязана виплата, тобто дню звільнення працівника з роботи. За приписами п. 8 Порядку № 100 після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час затримки розрахунку, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Таким чином, вимога про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку підлягає задоволенню в межах заявлених позовних вимог, оскільки відповідачем не надано заперечень щодо проведеного позивачем розрахунку.. Згідно ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Враховуючи, що позивачем не надано належних та допустимих доказів спричинення йому моральних страждань внаслідок несвоєчасного проведення ДПВ НДІ «Укренергомережпроект» розрахунку при звільненні, суд вважає, що позовні вимоги про стягненян моральної шкоди задоволенню не підлягають. Питання щодо розподілу судових витрат вирішується відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial