Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з даною заявою, в якій просить встановити факт народження її сина [PERSON], [INFO], в [ADDRESS]; батьками зазначити - [PERSON], [PERSON]. Свої вимоги обгрунтовує тим, що вона проживала в [ADDRESS], де [INFO] народила й зареєструвала в місцевому органі РАЦС хлопчика [PERSON], коли даний населенний пункт відносився до тимчасово окупованої території України. Батьком дитини є її співмешканець [PERSON], але в зв'язку з відсутністю з ним державної реєстрації шлюбу в свідоцтві про народження дитини батько вказаний [PERSON]. На даний час вона з сином проживає на контрольованій території України та має намір оформити свідоцтво про народження дитини відповідно до законодавства України, але орган ДРАЦС України в цьому відмовляє, так як факт народження сина відбувся на тимчасово окупованій території України. Встановлення даного факту необхідно для реалізації прав на території України. [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити з вищевказаних підстав. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи в його відсутність, не заперечує проти задоволення вимог заявниці. Заслухавши пояснення заявниці, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку. Згідно положень п.7 ч.1 ст.315 ЦПК України у судовому порядку може бути встановлений факт народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до вимог ч.1 ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Приписами ч.3 ст.317 ЦПК України передбачено, що в рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Як вбачається з копій паспорту, свідоцтва про народження, довідки від 26.12.2017р. про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, заявниця [PERSON] народилась [INFO] та зареєстрована в [ADDRESS], а фактично проживає в [ADDRESS] Згідно копії історії розвитку дитини та обмінної карти №429, виданої ДУ «Стахановський пологовий будинок» 03.07.2017р., оригінали яких було оглянуто в судовому засіданні, в [PERSON] [INFO] відбулися пологи, внаслідок яких вона народила хлопчика. У відомостях про сім'ю зазначено: мати [PERSON], [INFO], батько [PERSON], [INFO] Відділом запису актів цивільного стану Кіровського міського управління юстиції 05 липня 2017 року було видано свідоцтво серії [NUMBER] (21 липня 2017 року повторне свідоцтво серії [NUMBER]) про народження [PERSON], який народився [INFO] в м. Кіровськ і батьками якого значаться [PERSON], [PERSON], громадяни України. Борзнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області було відмовлено заявниці у проведенні державної реєстрації народження сина [PERSON], [INFO], оскільки заявницею для підтвердження факту народження дитини пред'явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідно до постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» від 17.03.2015р. №254-VIII та розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014р. №1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населенних пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» м. Кіровськ Луганської області є тимчасово окупованою територією, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження Згідно зі ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Водночас, під час оцінки доказів у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), яка відповідно до національного законодавства України має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права. Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду ООН у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду ООН у справі Намібії так званого «Намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «Намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Згідно ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» за відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявниці та дитини, рішення суду повинно ґрунтуватись на дотриманні вимог ст.263 ЦПК України щодо повного і всебічного з'ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території. Таким чином, аналізуючи зібрані в справі докази в їх сукупності, суд вважає, що пояснення заявниці повністю узгоджуються з наявними письмовими матеріалами справи й оскільки для проведення державної реєстрації народження сина заявниці на території України є об'єктивні перешкоди, то вимоги [PERSON] є обгрунтованими і підлягають задоволенню, що надасть заявниці можливість отримати в державному органі України свідоцтво про народження дитини - [PERSON]. Відповідно до ч.4 ст.317, п.8 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України. На підставі викладеного,

Outcome: approved