Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаним вище позовом, який мотивовано тим, що сторони спору мають сина [PERSON], [INFO]. Подружні відносини між сторонами спору не склалися і з жовтня 2010 року сторони припинили спільно проживати і, за вказаний період часу відповідач не надавав будь-якої матеріальної допомоги на утримання сина. Позивачу важко самій утримувати сина. [PERSON] має не регулярні, мінливі доходи, інших утриманців він не має, однак добровільно надавати допомогу на утримання дитини не бажає. Враховуючи зазначені обставини позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в твердій грошовій сумі, в розмірі 600,00 грн., щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги з підстав зазначених в позові та просили суд позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Суду пояснив, що згоден виплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 600 грн., щомісячно. Згідно положень ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи слідує, що сторони спору зареєстрували шлюб 28.01.2006 у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Могилеву-Подільському Могилів-Подільського міськрайонного управління юстиції Вінницької області. Актовий запис про шлюб №12. Даний факт підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] (а.с.3). [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданним 09 листопада 2006 року виконкомом Серебрійської сільської ради Могилів-Подільського району, Вінницькій області, актовий запис про народження №14 (а.с.4). Той факт, що син проживає разом з позивачем підтверджується довідкою виконкому Немійської сільської ради №1287 від 20.11.2014 (а.с.5). Частиною 1 статті 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, і відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В частині 3 статті 181 СК України зазначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька або у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку. Суд, зважаючи на положення та ст.ст. 141,180-182,191 СК України, зокрема щодо солідарного обов'язку батьків на утримання малолітньої дитини, та те, що відповідач офіційно не працює, переконавшись у наявності законних підстав, приймає визнання відповідачем даного позову, та вважає, що позов слід задовольнити. Зважаючи на те, що позивач була звільнена від сплати судового збору, дані витрати, згідно ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави. Відповідно до ст. 367 ЦПК України, рішення суду щодо стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Враховуючи положення ст.ст. 141,180,182,183, 91 СК України та

Outcome: approved