Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 14.06.2003 року між [PERSON] та Базаджи (дошлюбне прізвище Чабанюк) [PERSON] у Міському відділі реєстрації актів громадянського стану Одеського обласного управління юстиції зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 371. За час перебування у шлюбних відносинах у сторін народилось троє дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Позивач аргументує заявлені вимоги тим, що на протязі останніх років відносини між подружжям поступово погіршувались, у зв'язку з чим з кінця червня 2015 року шлюбні відносини та ведення спільного господарства припинено. Позивач вважає, що шлюб є формальним, оскільки особисті відносини між [PERSON] та відповідачем уже тривалий час мають негативний характер, між подружжям відсутнє нормальне спілкування, кожен має протилежні погляди на шлюб, сімю. Позивач стверджує, що збереження сімї неможливе, оскільки між сторонами розвинулась неприязнь один до одного, втрачено почуття любові та поваги. Крім того, позивач стверджує, що на даний час діти проживають разом з нею. [PERSON] забезпечує їх всім необхідним, постійно слідкує за станом здоровя дітей, їх розвитком, виховує та піклується про них. Крім того, позивач володіє житлом для проживання разом із дітьми. Відповідач не працевлаштований, у нього відсутнє житло для проживання з трьома дітьми, він не приймає участі у їх вихованні. Враховуючи це, позивач просить визначити місце проживання спільних дітей разом з матірю, [PERSON], запевняючи, що наміру перешкоджати відповідачу в здійсненні його прав та обовязків щодо спільних дітей вона не має. Після розірвання шлюбу позивач просить залишити їй шлюбне прізвище «Бозаджи». У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні судом встановлено, що на теперішній час сторони шлюбні стосунки не підтримують, проживають окремо та спільне господарство не ведуть. Майновий спір між сторонами відсутній. На даний час діти проживають разом матірю, [PERSON], яка забезпечує їх всім необхідним В силу ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 24 СК України, примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії, одружуватися і засновувати сімю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 2, ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Outcome: approved