Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з відповідною позовною заявою про визначення ча-сток в будинку [ADDRESS]. А саме - визнати, що кожному із співвласників належить по ? його частки, визнання за [PERSON], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], право влас-ності на спадкове майно, а саме: ? вказаного будинку. В обґрунтування вимог позивач зазна-чила про те, що під час реєстрації права власності на квартири частки не визначались, що на-разі унеможливлює оформлення спадкових прав. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, за-значених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнавала, пояснила, що тривалий час доглядала за [PERSON] та її онуком [PERSON] також зай-малася ремонтом та утриманням будинку, вважає, що позовні вимоги необгрунтовані, про-сила відмовити і їх задоволені. Заслухавши пояснення представника позивача та показання відповідачки, дослідивши матеріали справи та письмові докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за зако-ном. Відповідно до ч. 1,2, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або відмовитись від неї, незалежно від часу прийняття спад-щини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно договору міни від 17 вересня 1998 року, [PERSON] та [PERSON] на праві власності належить жилий будинок в [ADDRESS] (а.с.15). [INFO] померла [PERSON] (а.с.29). Спадщину після її смерті шля-хом реєстрації та проживання зі спадкодавцем в спадковому будинку прийняв її син [PERSON] який помер [INFO], батько якого [PERSON] помер [INFO] (а.с.27-28). Спадщину після смерті [PERSON] прийняла його бабуся [PERSON] шляхом подачі заяви до нотаріальної контори (а.с.8). [INFO] померла [PERSON], яка постійно проживала за адресою: [ADDRESS]. На день її смерті залишилося спадкове майно, яке складається з ? частки будинку по [ADDRESS], яке вона прийняла, однак не встигла оформити після смерті онука [PERSON] [PERSON] є рідною племінницею [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.24-25) та архівною довідкою Державного архіву у Херсонської області від 23.05.2014 №05-14/257 (а.с.80). 24 вересня 1983 року [PERSON]. та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований від-ділом РАЦС Каховського міськвиконкому Херсонської області, актовий запис №337 та [PERSON]. змінила прізвище на «[PERSON]» (а.с.18). Після смерті [PERSON], [PERSON] у встановленй законом термін звернулася до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим 22 травня 2003 року (а.с.68), яке отримала 22 лютого 2014 року (а.с.87). Позивач звернулася по питанню оформлення спадщини на частину будинку, яка на-лежала померлій [PERSON] Однак, нотаріус не має можливості видати свідоцтво про право на спадщину тому, що не визначені частки, які належать співвласникам будинку. Відповідно до ч.1,2 ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна в натурі між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Відповідно до ч.2 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом, або рішен-ням суду. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову прак-тику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установле-ному цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому роз-гляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ч. 5 ст. 1268 та ч. 3 ст.1296 ЦК України, незалежно від часу прийняття спад-щини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спад-щину. Згідно з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка, від-повідно до ст. 9 Конституції України, є частиною національного законодавства України, кож-на людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який за-свідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Згідно ст. 1258. ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприй-няття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини (ст. 1266 ЦК України). Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Аналізуючи надані письмові докази в їх сукупності, враховуючи, що [PERSON] є єдиною спадкоємицею на спадкове майно, що в судовому засіданні встановлено і підтверд-жено відповідними доказами, і не порушує права інших осіб, суд вважає позовні вимоги про визнання права власності в порядку спадкування, як за спадкоємцем за законом, є законними та обґрунтованими. На підставі, ст.ст. 1216, 1261, 1258, 1266, 1268, 1270, 367, 358, 370, 392 ЦК України,

Outcome: approved