Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до Чорноострівської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що [INFO] померла її тітка [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. Спадкоємцями майна померлої [PERSON], є позивач та її рідна сестра [PERSON], яка відмовилася від спадщини на користь позивача. Після смерті [PERSON] Хмельницькою районною нотаріальною конторою була відкрита спадкова справа №19 - 2016. 11 травня 2016 року Хмельницькою районною нотаріальною конторою була надана письмова відмова про неможливість оформлення спадкових прав після смерті померлої [PERSON], оскільки відсутні правовстановлюючі документи на майно, а також те, що відсутні документи, які підтверджують родинні стосунки з померлою [PERSON], що підтверджується письмовими відмовами від 11.05.2016 року за №№1262/02-14 та 1263/02-14. Позивач народилася [INFO] в с. Бережанка Хмельницького району Хмельницької області і її дівоче прізвище [PERSON]. Її мати [PERSON] - дошлюбне прізвище [PERSON] народилася [INFO], померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження та свідоцтвом про смерть. Її баба [PERSON], яка померла в 1983 році, мала рідного брата [PERSON], який до дня смерті проживав в селі Бережанка Хмельницького району Хмельницької області. У [PERSON] [INFO] народилася дочка [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження. Таким чином, її матір [PERSON] та [PERSON] були двоюрідними сестрами. Позивач є племінницею померлої [PERSON] Спір на спадкове майно відсутній. До спадкового майна померлої [PERSON] належить: - будинковолодіння [ADDRESS]; - земельна ділянка площею 1,94 га на території Педосівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Однак, за життя [PERSON] не оформила на себе юридично будинок з господарськими будівлями за вищевказаною адресою, однак фактично була його власником, що підтверджується особовим рахунком [NUMBER], [NUMBER] по погосподарській книзі. Через нотаріальну контору позивач не може оформити в порядку спадкування на себе будинок з господарськими будівлями за вищевказаною адресою, оскільки за життя спадкодавець [PERSON] не оформляла на себе право власності на цей будинок. Будинок (А - І) [ADDRESS], було збудовано у 1955 році, господарські будівлі - літня кухня - в 1965 році; хлів та погріб в 1970 році. За будинком закріплена земельна ділянка розміром 0,37 га, яка не є приватизованою. Будинку за вищевказаною адресою в установленому порядку уповноваженим органом було присвоєно обліковий номер, відповідно до Інструкції по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів проведено офіційну реєстрацію даного будинку у господарській книзі сільської ради та видано домову книгу. Вищевказане підтверджує, що даний житловий будинок не є самовільно збудованим відповідно до ст. 105 діючого на той час ЦК УРСР 1963 року чи ст. 376 нині діючого ЦК України. Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, спадкоємець своє право власності в БТІ не зареєстрував, не оформив. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Даний житловий будинок не є відповідно до вимог ст. 331 ЦК України, новоствореним майном. Будинковолодіння за [ADDRESS] має загальну площу 42,1 кв. м., житловою площею 31,7 кв. м., допоміжна - 10,4 кв. м. З 01 січня 2004 року ввійшов в дію Цивільний Кодекс України. Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК право власності припиняється в зв'язку зі смертю фізичної особи. Позивач просить встановити, що [PERSON] є племінницею [PERSON], яка померла [INFO]. Визнати за [PERSON] право власності, як за спадкоємцем за законом, після смерті [INFO] [PERSON], на будинковолодіння [ADDRESS], що складається з: - (А - І ) житлового будинку загальною площею 42,1 кв. м; житловою площею 31,7 кв. м; допоміжною площею 10,4 кв. м; - (Б) літньої кухні; (В) хліва; (Г) погреба, огорожі. Визнати за [PERSON] право власності, як за спадкоємцем за законом, після смерті [INFO] [PERSON], на земельну ділянку площею 1,94 га (кадастровий номер [NUMBER]), яка розташована на території Педосівської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, що має цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просила позов задовольнити. Представник відповідача - Чорноострівської селищної ради у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 Цивільного Кодексу України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст.ст. 1216, 1217, 1218 Цивільного Кодексу України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 Цивільного Кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 Цивільного Кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Судом встановлено, що [INFO] померла тітка позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. Спадкоємцями майна померлої [PERSON] є позивач та її рідна сестра - [PERSON], яка відмовилася від спадщини на користь позивача. Після смерті [PERSON] Хмельницькою районною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа №19 - 2016. 11 травня 2016 року Хмельницькою районною нотаріальною конторою була надана письмова відмова про неможливість оформлення спадкових прав після смерті померлої [PERSON], оскільки відсутні правовстановлюючі документи на майно, а також те, що відсутні документи, які підтверджують родинні стосунки з померлою [PERSON], що підтверджується письмовими відмовами від 11.05.2016 року за №№1262/02-14 та 1263/02-14. Позивач народилася [INFO] в с. Бережанка Хмельницького району Хмельницької області і її дівоче прізвище [PERSON]. Її мати [PERSON] - дошлюбне прізвище [PERSON], народилася [INFO], померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження та свідоцтвом про смерть. Її баба [PERSON], яка померла в 1983 році, мала рідного брата - [PERSON], який до дня смерті проживав в селі Бережанка Хмельницького району Хмельницької області. У [PERSON] [INFO] народилася дочка [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження. Таким чином, матір позивача - [PERSON] та [PERSON] були двоюрідними сестрами. Позивач є племінницею померлої [PERSON] Вище викладені обставини підтверджуються письмовими доказами: - копією свідоцтва про смерть [PERSON]; копією свідоцтва про смерть матері [PERSON]; копією свідоцтва про народження позивача; довідкою сільської ради від 16.05.2016 р. Спір на спадкове майно відсутній. До спадкового майна померлої [PERSON] належить: - будинковолодіння [ADDRESS]; - земельна ділянка площею площею 1,94 га на території Педосівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Однак, за життя [PERSON] не оформила на себе юридично будинок з господарськими будівлями за вищевказаною адресою, однак фактично була його власником, що підтверджується особовим рахунком [NUMBER], [NUMBER] по погосподарській книзі. Через нотаріальну контору позивач не може оформити в порядку спадкування на себе будинок з господарськими будівлями за вищевказаною адресою, оскільки за життя спадкодавець [PERSON] не оформляла на себе право власності на цей будинок. Будинок (А - І) [ADDRESS], було збудовано у 1955 році, господарські будівлі - літня кухня - в 1965 році; хлів та погріб в 1970 році. За будинком закріплена земельна ділянка розміром 0,37 га, яка не є приватизованою. Будинку за вищевказаною адресою в установленому порядку уповноваженим органом було присвоєно обліковий номер, відповідно до Інструкції по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів проведено офіційну реєстрацію даного будинку у господарській книзі сільської ради та видано домову книгу. Вищевказане підтверджує, що даний житловий будинок не є самовільно збудованим відповідно до ст. 105 діючого на той час ЦК УРСР 1963 року чи ст. 376 нині діючого ЦК України. У даному випадку слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самого спадкодавця на момент закінчення будівництва будинків, зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України від 07 грудня 1990 року № 553-ХІІ «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування», Законом України від 25 грудня 1974 року «Про державний нотаріат», постановою Ради Міністрів Української PCP від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській PCP», Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української PCP, затвердженою наказом Міністра юстиції Української PCP від 31 жовтня 1975 року № 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5, та іншими нормативними актами. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, спадкоємець своє право власності в БТІ не зареєстрував, не оформив. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Даний житловий будинок не є відповідно до вимог ст. 331 ЦК України, новоствореним майном. Будинковолодіння за [ADDRESS] має загальну площу 42,1 кв. м., житловою площею 31,7 кв. м., допоміжна - 10,4 кв. м. З 01 січня 2004 року ввійшов в дію Цивільний Кодекс України. Відповідно до пн. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК право власності припиняється в зв'язку зі смертю фізичної особи. Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] як між тіткою і племінницею підтвердили у судовому засіданні як свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] Суд приходить до висновку, що [PERSON] є племінницею [PERSON], яка померла [INFO] . Визнати за [PERSON] право власності, як за спадкоємцем за законом, після смерті [INFO] [PERSON] на будинковолодіння [ADDRESS], що складається з: - (А - І ) житлового будинку загальною площею 42,1 кв. м; житловою площею 31,7 кв. м; допоміжною площею 10,4 кв. м; - (Б) літньої кухні; (В) хліва; (Г) погреба, огорожі. Визнати за [PERSON] право власності, як за спадкоємцем за законом, після смерті [INFO] [PERSON], на земельну ділянку площею 1,94 га (кадастровий номер [NUMBER]), яка розташована на території Педосівської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, що має цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Outcome: approved