Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із позовом до [PERSON], третя особа: ЗАТ КБ «ПриватБанк», про поділ майна подружжя. В обґрунтування позовних вимог зазначила наступне. 26 вересня 1998 року позивач [PERSON] уклала шлюб з відповідачем [PERSON] Від шлюбу сторони мають двох синів - [PERSON] та [PERSON] З січня 2012 року сторони припинили шлюбні відносини. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22.03.2012 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Під час шлюбу за спільні кошти позивач з відповідачем придбали майно, яке добровільно після припинення шлюбних відносин розподілити не змогли. Розподілу підлягає наступне майно: трьохкімнатна квартира № 84 в буд. № 17 по проспекту 40-річчя Перемоги у м. Запоріжжі. Вартість квартири за вказаним договором купівлі-продажу складала 285325 грн., що було еквівалентно 56500 дол. США. 07.09.2007 року на імя відповідача було укладено Кредитний договір №ZPMHGK00000007 із Запорізьким Регіональним управлінням ЗАТ КБ «ПриватБанк», за яким [PERSON] отримав 45200 дол. США для придбання квартири, які і було передано продавцю квартири [PERSON] Сторонами із спільних заощаджень було сплачено продавцю 11300 дол. США. З урахуванням суми сплаченої сторонами при купівлі квартири, за час шлюбу на неї було витрачено 11300 + 25215,93 = 36515,93 дол. США. На день складання позовної заяви - на 05.09.2014 року, офіційний курс НБУ складає: 1 дол. США = 12,8222 грн., тому за спірну квартиру із спільних коштів подружжя було сплачено: 36515,93 х 12,8222 = 468214,56 грн. У звязку із неприязними відносинами, які склалися між сторонами після розірвання шлюбу, [PERSON] з дітьми була змушена піти з квартири. Кредитний договір укладено відповідачем, остання не має можливостей взяти на себе зобовязання по погашенню кредитних коштів, оскільки діти знаходяться на її утриманні, а розмір сплачуваних відповідачем аліментів не перевищує 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину. Тому вважає, що спірну квартиру суд повинен виділити у власність відповідачу [PERSON], а на її користь стягнути з нього 1/2 частку сплачених за неї під час шлюбу кредитних коштів у розмірі 234107,28 грн. Також під час спільного проживання та за рахунок спільних коштів подружжя було утворено ТОВ «Таврія-Агро» (ІК 37248319), одним із засновників якого стала [PERSON], її частка - 50% статутного фонду. Розмір її внеску до товариства склав 5000 грн., що підтверджується витягом №16869969 від 23.07.2013 року з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. За 2011 рік, в якому було припинено шлюбні відносини, чистий прибуток ТОВ «Таврія-Агро» склав 79500 грн. за рік, що підтверджується копією фінансового звіту (форма № 1-м) товариства за 2011 рік. 1/2 частка прибутку, на яку вони мають право, дорівнює 39750 грн. Таким чином, розподілу між подружжям підлягає сума: 5000 + 39750 = 44 750 грн. 20 квітня 2011 року на імя позивача було придбано земельну ділянку №424, площею 0,0576 га, яка розташована в Садівничому товаристві «Комунаровець», Малокатеринівської селищної ради, Запорізького району, Запорізької області, цільове призначення - для ведення садівництва. Згідно Звіту з експертної грошової оцінки ТОВ «Власні землі» на 14.08.2014 року ринкова вартість вказаної вище земельної ділянки складає 5978,88 грн. Крім того, під час шлюбу подружжям було придбано транспортні засоби, які використовувались в інтересах родини: у 2007 році - автомобіль ГАЗ-САЗ-3507, 1991 року випуску, номери державної реєстрації АР 1613 АС, ринкова вартість 37390 грн.; у 2007 році - трактор МТЗ-80, 1998 року випуску, номери державної реєстрації 08506 АР, ринкова вартість - 95420 грн.; в 2011 році автомобіль CHEVROLET AVEO, 2006 року випуску, номери державної реєстрації АР 2308 СА, ринкова вартість - 68970 грн. Загальна вартість усіх транспортних засобів - 201780 грн. Також, відповідач із спільних коштів придбав для себе мисливську рушницю, ринкова вартість - 22500 грн. та пістолет ПМ-Т (9мм), КІ 007062, ринкова вартість - 7800 грн., а загальна вартість вказаної зброї - 30300 грн. Під час шлюбу сторонами було придбано інше майно, вартість якого з урахуванням зносу складає: шафа - купе - 5000 грн.; ліжко двоспальне - 2000 грн.; комод - 1000 грн.; 2 тумбочки по 500 грн. - 1000 грн.; диван «Прогрес» - 1000 грн.; кресло - 500 грн.; кухонний гарнітур - 4000 грн.; стіл кухонний - 500 грн.; куток кухонний - 1000 грн.; телевізор «Самсунг» - 2500 грн.; холодильник «Атлант» -1500 грн. мікрохвильова піч «LG» - 300 грн.; шафа - 700 грн.; варочна поверхня «Горєніє» - 1000 грн.; духовка «Горєніє» - 1000 грн., а всього на суму 23000 грн. Таким чином, вартість спільного майна, яке підлягає розподілу, складає: 305808,88 грн., а 1/2 частка складає 152904,44 грн. У зв'язку з вищевикладеним позивач просить суд визнати грошові кошти, що були сплачені [PERSON] 07 вересня 2007 року за придбання квартири № 84 в будинку № 17 по проспекту 40-річчя Перемоги в м. Запоріжжі у розмірі 11300 дол. США, а також за Кредитним договором № ZPMHGK00000007 від 07.09.2007 року із Запорізьким Регіональним управлінням ЗАТ КБ «ПриватБанк» у період з 07.09.2007 року по 31.12.2011 року у сумі 25215,93 дол. США, а всього 36515,93 дол. США - спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON], а також поділити майно, яке знаходиться у спільній сумісній власності сторін як подружжя наступним чином: - виділити в особисту приватну власність [PERSON] 50% внеску у статутному фонді Товариства з обмеженою відповідальністю «Таврія-Агро», код в ЄДРПОУ 37248319 у розмірі 5000 грн., а також чистого прибутку вказаного товариства за 2011 рік у розмірі 39 750 грн., а всього на 44 750 грн.; - виділити в особисту приватну власність [PERSON] земельну ділянку № 424, площею 0,0576 га, розташовану в Садівничому товаристві «Комунаровець», Малокатеринівської селищної ради, Запорізького району, Запорізької області, кадастровий номер земельної ділянки 2322155900:02:003:0630, вартістю 5978,88 грн.; - визнати за [PERSON] право особистої приватної власності та виділити їй у користування трактор МТЗ-80, 1998 року випуску, номери державної реєстрації 08506 АР, вартістю - 95 420 грн.; - виділити в особисту приватну власність [PERSON] шафу - купе - 5000 грн., ліжко двоспальне - 2000 грн., комод - 1000 грн., 2 тумбочки по 500 грн. - 1000 грн., диван «Прогрес» - 1000 грн., кресло 500 грн., кухонний гарнітур - 4000 грн., стіл кухонний - 500 грн., куток кухонний - 1000 грн., телевізор «Самсунг» - 2500 грн., холодильник «Атлант» -1500 грн., мікрохвильову піч «LG» - 300 грн., шафу - 700 грн., варочну поверхню «Горєніє» - 1000 грн., духовку «Горєніє» 1000 грн., а всього майна на 23000 грн. Виділити в особисту приватну власність [PERSON]: - квартиру № 84 в будинку № 17 по проспекту 40-річчя Перемоги в м. Запоріжжі; - автомобіль ГАЗ-САЗ-3507, 1991 року випуску, номери державної реєстрації АР 1613 АС, вартістю 37390 грн., автомобіль CHEVROLET AVEO, 2006 року випуску, номери державної реєстрації АР 2308 СА, вартістю 68 970 грн., - мисливську рушницю, вартістю 22 500 грн.; - пістолет ПМ-Т (9мм), КІ 007062, вартістю - 7800 грн. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію у розмірі 217862,84 грн. Уточнивши позовні вимоги, [PERSON] остаточно просить суд визнати грошові кошти, що були сплачені [PERSON] 07 вересня 2007 року при укладанні договору купівлі-продажу квартири 84 в будинку 17 по проспекту 40-річчя Перемоги в м. Запоріжжі у розмірі 11 300 дол. США, а також за Кредитним договором № ZPMHGK00000007 від 07.09.2007 року із Запорізьким Регіональним управлінням ЗАТ КБ «ПриватБанк», у період з 07.09.2007 року по 31.12.2011 року у сумі 26707,13 дол. США. а всього у сумі 38007,13 дол. США - спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON]. Поділити майно, яке знаходиться у спільній сумісній власності сторін як подружжя наступним чином: виділити в особисту приватну власність [PERSON] 50% внеску у статутному фонді Товариства з обмеженою відповідальністю «Таврія-Агро», код в ЄДРПОУ 37248319 у розмірі 5000 грн., а також 1/2 чистого прибутку вказаного товариства за 2011 рік у розмірі 39750 грн., а всього на 44750 грн.; збільшити частку [PERSON] з урахуванням інтересів неповнолітніх дітей і поведінки відповідача та виділити в її особисту приватну власність земельну ділянку № 424, площею 0,0576 га, розташовану в Садівничому товаристві «Комунаровець», Малокатеринівської селищної ради, Запорізького району, Запорізької області, кадастровий номер земельної ділянки 2322155900:02:003:0630, вартістю 5978,88 грн.; виділити в особисту приватну власність [PERSON] шафу - купе 5000 грн., ліжко двоспальне - 2000 грн., комод - 1000 грн., 2 тумбочки по 500 грн. - 1000 грн., диван «Прогрес» - 1000 грн., кресло - 500 грн., кухонний гарнітур - 4000 грн., стіл кухонний - 500 грн., куток кухонний - 1000 грн., телевізор «Самсунг» - 2500 грн., холодильник «Атлант» -1500 грн., мікрохвильову піч «LG» - 300 грн., шафу - 700 грн., варочну поверхню «Горєніє» - 1000 грн., духовку «Горєніє» - 1000 грн., а всього майна на 23000 грн. Виділити в особисту приватну власність [PERSON] квартиру № 84 в будинку № 17 по проспекту 40-річчя Перемоги в м. Запоріжжі; мисливську рушницю, вартістю 22500 грн. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію у розмірі 491890,77 грн. Не погоджуючись з первісним позовом, 05.02.2015 року на адресу суду надійшла зустрічна позовна заява від [PERSON], в якій останній просив суд визнати за ним право власності на 1/2 частку земельної ділянки № 424, площею 0,0576 га, розташовану в ОСК «Комунаровець-4» Малокатеринівський селищній раді, Запорізького району, Запорізької області, кадастровий номер 2322155900:02:003:0630. Визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку земельної ділянки № 424, площею 0,0576 га, розташовану в ОСК «Комунаровець-4» Малокатеринівський селищній раді, Запорізького району, Запорізької області, кадастровий номер 2322155900:02:003:0630. Визнати за [PERSON] право власності на 25% статутного фонду Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАВРИЯ-АГРО», ідентифікаційний код юридичної особи 37248319, місце знаходження юридичної адреси: 72503, [ADDRESS], зареєстрованого - 20.10.2010 року, за №16869969, код ЄДРПОУ: 37248319. Визнати за [PERSON] право власності на 25% статутного фонду ТОВ «ТАВРІЯ-АГРО», ідентифікаційний код юридичної особи 37248319, місце знаходження юридичної адреси: 72503, [ADDRESS], зареєстрованого 20.10.2010 року, за №16869969, код ЄДРПОУ: 37248319. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію у розмірі 20315,20 грн. (за кухонний гарнітур - згідно договору № 565/5638 від 02.10.2007 року вартістю 3095 грн., духову шафу Gorenje E, вартістю 2549,00 грн. та газову поверхню Gorenje CMS 640 Е, вартістю 1826,00 грн., пральну машину INDESIT W105 ТХ, вартістю 1675,20 грн., нагрівач WEST, вартістю 400 грн., меблі: диван фієста, вартістю 2166 грн., диван дипломат, вартістю 3228 грн., диван дипломат, вартістю 846 грн., диван дипломат, вартістю 1200 грн., крісло дипломат вартістю 330 грн., каркас Вега 1 [PERSON], вартістю 3000 грн. Визнати за [PERSON] право власності на мисливську зброю марки «Simson», калібр 16, заводський номер №63665. Визнати за [PERSON] право власності на квартиру за адресою за адресою [ADDRESS]. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати пов'язані з розглядом цивільної справи. Мотивував свої вимоги тим, що 22.03.2012 року рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя № 2-4859/11 шлюб між сторонами було розірвано. По спільній домовленості діти після розірвання шлюбу залишились проживати з [PERSON] Під час шлюбу подружжям було придбано наступне майно, а саме: згідно договору купівлі-продажу від 07.09.2007 року за кредитні кошти набута квартира за адресою [ADDRESS], на теперішній час кредит не є погашеним, та за кредитним договором укладеним з ПАТ Комерційним банком «Приватбанк» № 2РМНСК 00000007 від 07.09.2007 року в наслідок наявності боргу існують суттєві боргові зобов'язання; кухонний гарнітур - згідно договору № 565/5638 від 02.10.2007 року має вартість 3095 грн.; згідно рахунку фактури № РС 29.03.2008-2090027г 2 від 29.03.2008 року було придбано духову шафу Gorenje Е, вартістю 2549,00 грн. та газову поверхню Gorenje СМS 640 Е, вартістю 1826,00 грн., загальна сума 4375,00 грн.; згідно товарної накладної № Г-00003634 від 27 травня 2008 року було придбано водонагрівач CLASSIK Mod SEY 100 GТО 475АА, вартістю 750 грн., кран шаровий н-в 1/2 код 2371К2804, вартістю 58,80 грн.; переходник резин. 50x32, вартістю 1,50 грн., загальна сума 810,30 грн.; згідно договору купівлі-продажу від 21.05.2008 року був придбаний матрац «Супер Нептун», вартістю 1380 грн.; згідно гарантійного талону від 19.07.2008 року був придбаний принтер, вартістю 1258 грн.; згідно товарного чеку від 18.07.2001 року був придбаний ТY TY NC 21F4EE, вартістю 1181,00 грн.; згідно талону на доставку від 30.02.2002 року було придбано пральну машину INDESIT W 105 TX, вартістю 1675,20 грн.; згідно чеку був придбаний музичний центр, вартістю 781,00 грн.; згідно товарного чеку № 03/10 від 03.10.2010 року був придбаний нагрівач WEST, вартістю 400 грн.; згідно договору купівлі-продажу від 03.01.2007 року були придбані меблі: диван фієста, вартістю 2166 грн., диван дипломат вартістю 3228 грн., диван дипломат, вартістю 846 грн., диван дипломат вартістю 1200 грн., крісло дипломат, вартістю 330 грн., каркас Вега 1 [PERSON], вартістю 3000 грн., загальна сума 10770 грн.; згідно договору № 565/5638 від 02.10.2007 року були придбані металопластикові вікна на суму 3095 грн.; згідно чеку від 06.03.2003 року була придбана м'ясорубка Мулінекс, вартістю 369 грн.; згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 20.04.2011 року, було придбано земельну ділянку № 424, площею 0,0576 га, яка розташована за адресою Запорізька область, Запорізькій район, Малокатеринівська селищна рада, садівниче товариство «Комунаровець», кадастровий номер земельної ділянки 2322155900:02:003:0630, цільове призначення земельної ділянки: для ведення садівництва, вартістю 39483 грн.; за рахунок спільних коштів під час перебування у шлюбі утворено ТОВ «Таврія -Агро» (ІК 37248319), одним із засновником ТОВ «Таврія -Агро» є позивач, якій належить 50% статутного фонду. Розмір внеску до товариства складає 5000 грн.; мисливська зброя марки «Simson», калібр 16, заводський №63665, та пристрій для відстрілу патронів гумовими кулями марки ПМ-Т, калібр 9мм Заводський № КІ 007062, який у 2012 році було продано [PERSON] за 1700 грн., у магазині «Гарнізон» м. Запоріжжя. До того ж після припинення між сторонами відносин з березня 2012 року [PERSON] припинив проживання у квартирі за адресою [ADDRESS], в квартирі по грудень 2013 року залишилась проживати [PERSON] разом з синами. При відвідуванні квартири було з'ясовано, що позивач не поставивши його до відома вивезла з квартири всі меблі разом з усією побутовою технікою та привела квартиру у нежилий стан (а саме виконала демонтаж кахелю з полу, покриття з полу, розеток, кранів та інше), про даний поступок позивач поставив до відома Комунарський РВ з метою притягнення позивача до відповідальності, однак у порушенні кримінального провадження було письмово відмовлено. Усі перелічені меблі та побутова техніка на теперішній час перебуває у [PERSON], або продані нею, а гроші використані від продажу використані на її власні потреби. Також вважає, за необхідне зазначити, що за час проживання [PERSON] у спірній квартирі утворився суттєвий борг за отримання комунальних послуг, та як остання майже не сплачувала необхідні платежі за спожиті послуги, та послуги за утримання будинку, так згідно попередження ЖБК «Весна 6» станом на 01.12.2014 року заборгованість за утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 2053 грн. 38 коп., згідно претензії Концерну «Міські теплові мережі» на теперішній час становить 4181,18 грн., згідно претензії концерну Міських теплових мереж від 01.12.2014 року борг становить 662,10 грн. Також зазначив, що заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24.04.2014 року позовні вимоги ПАТ «ПриватБанк» задоволено у повному обсязі, та в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 07.09.2007 року у розмірі 487022,80 гривен звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме на спірну квартиру. Уточнивши зустрічні позовні вимоги [PERSON] остаточно просить суд визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину земельної ділянки № 24 в Садівничому товаристві «Комунаровець», Малокатеринівської селищної ради, Запорізької району, Запорізької області, площею 0,0576 га, номер земельної ділянки 2322155900:02:003:0630; визнати за [PERSON] право власності на 25% статутного фонду Товариства з обмеженою відповідальністю «Таврия-Агро», код ЄДРПОУ 37248319, зареєстровано за адресою: [INFO], селище міського типу Якимівка, вул. Молодих патріотів, б. 14, кв. 4; визнати за [PERSON] право особистої власності на мисливську рушницю «Simson»; стягнути з [PERSON] 9950 грн. в якості компенсації належної [PERSON] 1/2 частини домашньої меблі та техніки. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14.05.2015 року зазначені позови обєднані в одне провадження. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18.11.2015 року позовні вимоги в частині визнання грошових коштів сплачених за квартиру спільною сумісною власністю та виділення в особисту приватну власність [PERSON] квартири № 84 у будинку № 17 по проспекту 40-річчя Перемоги у м. Запоріжжі, у цивільній справі за первісним позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа: ЗАТ КБ «ПриватБанк», про поділ майна подружжя та за зустрічною позовною заявою [PERSON] до [PERSON], треті особи: Садівниче товариство «Комунаровець», ТОВ «Таврія Агро», про поділ майна подружжя залишено без розгляду. Позивач за первісним позовом [PERSON] та представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримали уточнені позовні вимоги з підстав викладених в позові, просили суд їх задовольнити. Відповідач за первісним позовом [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду письмові заперечення на первісний позов аналогічні викладеним вимогам у зустрічній позовній заяві. Представник відповідача за первісним позовом [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення первісної позовної заяви, проте зазначила, що вони не заперечують проти вартості меблів і вважають за можливе виділити їх позивачу у її особисту власність у звязку із чим у них поданий зустрічний позов в якому зазначено про стягнення ? частину вартості зазначених меблів на користь [PERSON] Уточнені зустрічні позовні вимоги підтримала в повному обсязі просила суд їх задовольнити. Представник третьої особи ЗАТ КБ «ПриватБанк» [PERSON] в судовому засіданні при вирішенні зазначених позовів поклалася на розсуд суду. Представник третьої особи ТОВ «Таврия-Агро» в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся своєчасно та належним чином, надав письмові пояснення відповідно до яких зазначив, що позовні вимоги в частині визнання за [PERSON] права власності на 25% статутного фонду ТОВ «Таврия-Агро» не підлягають задоволенню, оскільки ТОВ «Таврия-Агро» було створено за участі двох учасників товариства [PERSON] та [PERSON], про що зазначено у статуті підприємства. Відповідно до статуту підприємства статутний капітал товариства становить 10000 грн., розподіл капіталу між учасниками склав по 50% на кожного, тобто по 5000 грн. на кожного учасника. Вклад є власністю підприємства. Вклад статутного капіталу господарського товариства (наприклад, ТОВ) не є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Допитана у судовому засіданні експерт [PERSON] підтримала свої висновки експертизи та пояснила, що коли вона вивчила матеріали справи, які до неї надійшли, зброї вона не виявила. Зброя надійшла потім. При визначенні вартості зброї користувались методичними рекомендаціями щодо оцінки зброї. Оцінка проводилась за участі фахівця баліста, оскільки необхідно було дізнатись чи представляє дана зброя історичну цінність, рік виготовлення, технічний стан. З урахуванням того, що пропонується на ринку експерт визначили стан зброї як новий, із мінімальним зносом. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши письмові докази, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до\~ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно з ч. 3 ст.\~368, ч. 1 ст.\~369 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Статтею 70 СК України\~передбачено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч. 1\~ст. 71 СК України\~майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] з 26.09.1998 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який зареєстровано Горьківською сільською радою Якимівського району Запорізької області, актовий запис № 4, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЖС № 092937. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22.03.2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. 20.10.2010 року за рахунок спільних коштів подружжя було утворено ТОВ «Таврія Агро», одним з засновником фонду є [PERSON], частка якої становить 50% статутного фонду. Розмір внеску становить 5000 грн., що підтверджується Витягом № 16869969 від 23.07.2013 року. Згідно копії фінансового звіту (форма № 1-м) прибуток за 2011 рік склав 79500 грн. Згідно зі ст. 61 СК України обєктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Обєктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сімї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Статтею 63 ЦК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ст. 65 ЦК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сімї, створює обовязки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сімї. Відносини стосовно майна господарського товариства регулюються нормами ЦК України, Господарським кодексом України (далі ГК України) та Законом України «Про господарські товариства». За змістом ст. 113 ЦК України та ст. 1 Закону України «Про господарські товариства» товариство з обмеженою відповідальністю належить до господарських товариств. Господарські товариства можуть набувати майнових та особистих немайнових прав. Згідно зі ст. 115 ЦК України господарське товариство є власником: 1) майна, переданого йому учасниками товариства у власність як вклад до статутного (складеного) капіталу; 2) продукції, виробленої товариством у результаті господарської діяльності; 3) одержаних доходів; 4) іншого майна, набутого на підставах, що не заборонені законом. Вкладом до статутного (складеного) капіталу господарського товариства можуть бути гроші, цінні папери, інші речі або майнові чи інші відчужувані права, що мають грошову оцінку, якщо інше не встановлено законом. Грошова оцінка вкладу учасника господарського товариства здійснюється за згодою учасників товариства, а у випадках, встановлених законом, вона підлягає незалежній експертній перевірці. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про господарські товариства» товариство є власником: 1) майна, переданого йому учасниками у власність як вклад до статутного (складеного) капіталу; 2) продукції, виробленої товариством у результаті господарської діяльності; 3) одержаних доходів; 4) іншого майна, набутого на підставах, що не заборонені законом. Ризик випадкової загибелі або пошкодження майна, що є власністю товариства або передане йому в користування, несе товариство, якщо інше не передбачено установчими документами. За положеннями ст. 10 Закону України «Про господарські товариства» та ст. 116 ЦК України учасники господарського товариства мають право здійснити відчуження часток у статутному (складеному) капіталі товариства, цінних паперів, що засвідчують його участь у товаристві, у порядку, встановленому законом. Частиною 1 ст. 147 ЦК України та ч. 1 ст. 53 Закону України «Про господарські товариства» встановлено, що учасник товариства з обмеженою відповідальністю має право продати чи іншим чином відступити свою частку (її частину) у статутному капіталі одному або кільком учасникам цього товариства. Відчуження учасником товариства з обмеженою відповідальністю своєї частки (її частини) третім особам допускається, якщо інше не встановлено статутом товариства. Отже, обєктом відчуження учасником товариства своєї частки (її частини) у статутному капіталі товариства є сукупність корпоративних прав та обовязків, повязаних з участю особи в товаристві, серед яких право на управління товариством, право на отримання частини прибутку від діяльності товариства, а також право на отримання частини майна товариства у разі виходу з нього учасника або у випадку поділу залишків майна товариства у процесі його ліквідації (припинення). При цьому розмір відчужуваної частки визначає обсяг окремих корпоративних прав, які переходять до нового власника частки. Зокрема, кількість\~голосів, яку має новий власник частки при голосуванні на загальних зборах учасників товариства, частина прибутку товариства, яку він має право отримати\~у разі виплати дивідендів, частина майна товариства, яку він може вимагати у разі виходу з товариства, що пропорційні до розміру придбаної ним частки. Разом із тим з урахуванням положень ст. 115 ЦК України, ст. 85 ГК України та ст. 12 Закону України «Про господарські товариства», за якими власником майна, переданого господарському товариству у власність його учасниками як вклад до статутного (складеного) капіталу, є саме товариство, відчуження учасником товариства частки в статутному капіталі на користь іншої особи не припиняє права власності товариства на майно, яке обліковується на його балансі, у тому числі на внесені до статутного капіталу вклади учасників. Виходячи зі змісту ч.ч. 2, 3 ст. 61 СК України, якщо вклад до статутного капіталу господарського товариства зроблено за рахунок спільного майна подружжя, в інтересах сімї, той із подружжя, хто не є учасником товариства, має право на поділ одержаних доходів. Таким чином, з моменту внесення грошових коштів до статутного капіталу господарського товариства вони є власністю самого товариства, зазначені спільні кошти (майно) подружжя втрачають ознаки обєкта права спільної сумісної власності подружжя. Право на компенсацію вартості частини коштів виникає в іншого подружжя лише щодо спільних коштів, а не статутного капіталу, при цьому лише в тому разі, коли спільні кошти всупереч ст. 65 ЦК України були використані одним із подружжя саме для внесення вкладу до статутного капіталу. Зазначена правова позиція міститься у постанові судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 03.07.2013 року у справі №6-61цс13. Отже, частка у статутному капіталі ТОВ «Таврія Агро» поділу між сторонами не підлягає, а тому в цій частині позов задоволенню не підлягає. Таким чином, позовні вимоги первісного та зустрічного позову в цій частині задоволенню не підлягають. 20.04.2011 року за договором купівлі продажу від 20.04.2011 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], посвідченим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON], реєстр. № 2131, [PERSON] стала власником земельної ділянки № 424, площею 0,0576 га, розташованої в Садівничому товаристві «Комунаровець» Малокатеринівської селищної ради Запорізького району Запорізької області, що підтверджується також Державним актом на право власності на вказану земельну ділянку ЯИ № 277604. Відповідно до ст. 70 СК України\~у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. При цьому, підстав для збільшення частки одного з подружжя у спірних відносинах не вбачається, оскільки сторони не досягли згоди щодо вартості земельної ділянки. При цьому, жодна зі сторін не заявила клопотання про проведення судової експертизи з метою визначення ринкової вартості земельної ділянки. В умовах відмови обох сторін від подання доказів ринкової вартості земельної ділянки, суд вбачає можливим визначити ідеальні частки у праві спільної сумісної власності подружжя на земельну ділянку з метою перетворення спільної сумісної на спільну часткову власність. При цьому суд вважає за доцільне визнати за кожним з подружжя право на рівну частку (по ? частині кожному). Таким чином позовні вимоги [PERSON] в цій частині підлягають частковому задоволенню, а позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі. Щодо позовної вимоги про поділ спільно придбаного майна, суд вважає за наступне зазначити наступне. Позивач за первісним позовом [PERSON] просить виділити в особисту власність останньої спільно придбане майно, вартість якого, з урахуванням зносу становить: шафу - купе 5000 грн., ліжко двоспальне - 2000 грн., комод - 1000 грн., 2 тумбочки по 500 грн. - 1000 грн., диван «Прогрес» - 1000 грн., кресло - 500 грн., кухонний гарнітур - 4000 грн., стіл кухонний - 500 грн., куток кухонний - 1000 грн., телевізор «Самсунг» - 2500 грн., холодильник «Атлант» -1500 грн., мікрохвильову піч «LG» - 300 грн., шафу - 700 грн., варочну поверхню «Горєніє» - 1000 грн., духовку «Горєніє» - 1000 грн., а всього майна на 23000 грн. В судовому засіданні представник відповідача за первісним позовом [PERSON] в цій частині позовні вимоги визнала, пояснивши при цьому, що наполягає на стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] вартість ? частини зазначеного майна в сумі 11500 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Однак, суд не може прийняти вказане визнання позову в цій частині, оскільки сторони не надали доказів наявності (існування) на час розгляду справи та дійсної ринкової вартості зазначеного рухомого майна. Невідомо з чого виходив позивач за первісним позовом зазначаючи вартість майна з урахуванням зносу. Первісний позивач просить суд поділити зазначене майно, не надаючи жодної інформації про це майно та доказів його належності подружжю. Відповідач за первісним позовом, натомість, зазначає, що усе рухоме майно з квартири вивезла первісний позивач. При цьому позивач наводить зовсім інший перелік рухомого майна. За таких умов, суд не вбачає можливим вирішувати питання про поділ меблів і побутової техніки, оскільки не отримав від сторін доказів його фізичної наявності та ринкової вартості. Щодо позовних вимог як первісного, так і зустрічного позову щодо виділення в особисту приватну власність [PERSON] мисливської рушниці, суд дійшов наступного висновку. Мисливська рушниця марки «Simson», калібр 16 № 63665 була придбана 24.11.2009 року на підставі дозволу на придбання № 410393 від 02.11.209 року, виданого Якимівським РВ ГУМВС України в Запорізькій області та зареєстрована за [PERSON]А [PERSON] має дозвіл на право зберігання та носіння зброї, виданий 24.11.2012 року Комунарським РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області, який дійсний до 24.11.2015 року. Згідно висновку комплексної судової балістичної та удово товарознавчої експертизи № 160-15/3232-15 ринкова вартість рушниці гладко ствольної «Simson», калібр 16/70, заводський номер 653665 становить 4198 грн. 16 коп. Відповідно до ч. 3 ст. 71 СК України речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Таким чином, суд вважає цю вимогу законною, обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню, оскільки суду надані докази ринкової вартості цього майна, крім цього, суд враховує наявність дозволу на зберігання зброї лише у відповідача за первісним позовом [PERSON] та наявність згоди сторін щодо того, якій зі сторін слід виділити в особисту власність рушницю, тому вважає за можливе цю вимогу задовольнити, а також стягнути з [PERSON] на користь [PERSON]М, компенсацію вартості рушниці в розмірі 2099 грн. 08 коп. (4198,16:2). В іншій частині позовні вимоги за первісним позовом щодо грошової компенсації суд вважає необґрунтованими, а тому вважає за необхідне відмовити в цій частині первісного позову. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення як первісного та зустрічного позову. На підставі викладеного,

Outcome: partial