Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем перебуває у шлюбі, який зареєстрований 10.11.2009 року відділом РАЦСу Вишгородського районного управління юстиції Київської області, актовий запис №246. Від спільного подружнього життя у них народилася дочка [PERSON], [INFO], який в даний час знаходиться на її повному утриманні. Вказує, що відповідач є батьком неповнолітньої дочки, однак участі у її вихованні не приймає, не цікавиться її життям та не надає матеріальної допомоги на утримання. У звязку з чим просить суд, стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. і до досягнення останньою повноліття. В судове засідання позивач не зявилась, проте подала суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, позов підтримує та просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час, день та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомив. А тому суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача в порядку ст. 224 ЦПК України. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши представлені докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як слідує із свідоцтва про народження серії 1-БК №278950 від 29.09.2011 року відповідач є батьком неповнолітньої [PERSON] Владислави-Соломії Владиславівни, [INFO] (а.с. 3). В судовому засіданні встановлено, що відповідач не приймає участі в утриманні та вихованні неповнолітньої дитини, хоча спроможний надавати матеріальну допомогу дитині, яка знаходиться на утриманні та вихованні матері. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліменти у твердій грошовій сумі. При цьому, суд у відповідності до ст. 182 СК України, враховує матеріальне становище позивача та відповідача, який є працездатним, відсутність інших утриманців та стан здоровя дитини. У відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України \~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Отже, зважаючи, що відповідач свій обовязок по утриманню дитини належним чином не виконує, неповнолітня дитина проживає з матірю та перебуває на її утриманні, то суд приходить до висновку, що на користь позивача слід стягувати аліменти в розмірі по 1000 грн. щомісячно, починаючи з 17.03.2015 року. Таким чином, дослідивши та оцінивши представлені докази в їх сукупності і зважаючи на визначений законодавством мінімальних прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, суд вважає, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу неповнолітній дочці в розмірі по 1000 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial