Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON], [INFO] та стягнення судових витрат. Заявлені вимоги позивачка обґрунтовує тим, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 20.10.2014 року. Від шлюбу з відповідачем має малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Зазначає, що з моменту розлучення і по цей час відповідач проживає окремо в іншому місті, жодного разу не бачив дитину, не виконує своїх батьківських обов'язків по відношенню до сина, матеріальної допомоги не надає, участі у вихованні не приймає, має заборгованість по сплаті аліментів, яка станом на 13.05.2017 року складає 34 373,36 грн., вона самостійно займається вихованням і утриманням сина. Вказує, що відповідач веде антисоціальний спосіб життя, схильний до агресії, є раніше неодноразово судимий, має чисельні боргові зобов'язання перед банками та іншими фінансовими установами, з приводу яких їй постійно телефонують колектори та погрожують фізичною розправою їй та дитині. На даний час відповідач згідно вироку апеляційного суду Чернігівської області від 12.01.2016 року засуджений за ч.3 ст.187 КК України до 4 років позбавлення волі. Вважає, що зазначені обставини свідчать про те, що відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до сина, а тому має бути позбавлений батьківських прав. В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали, при викладенні пояснень посилались на обставини зазначені в позові. Позивачка доповнила, що відповідач веде антигромадський спосіб життя, на даний час відбуває покарання за вчинення злочину, участі у вихованні сина не приймає, матеріальної допомоги на його утримання не надає, має заборгованість по аліментах. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив, що позивачка не підпускає його до сина, останній раз коли прийшов побачити сина виник конфлікт і позивачка викликала поліцію. Вказав, що займався крадіжками за що і був засуджений. Представники третьої особи - Новозаводської районної у місті Чернігові ради як орган опіки та піклування в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, надали висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до малолітнььго сина [PERSON], [INFO]. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] - двоюрідна сестра позивачки, суду пояснила, що проживає поряд з позивачкою і буває у неї 3-4 рази на тиждень, [PERSON] сама займається вихованням сина, відповідач навіть не намагався зустрітись із дитиною. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] - мати позивачки, суду пояснила, що донька з відповідачем приблизно 2-3 роки до народження дитини проживали разом, на даний час донька сама виховує сина, матеріально його забезпечує, відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Вислухавши учасників судового процесу, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи: свідоцтво про народження [PERSON] (а.с.4), заочне рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 20.10.2017 року (а.с.5), довідку управління адміністративних послуг ЧМР про склад сім'ї №1059 від 17.05.2017 року (а.с.6), розрахунки заборгованості по аліментам (а.с.8,9), відповідь на адвокатський запит ДП №1 ЧМР від 12.05.2017 року №01-16/545 (а.с.10), довідку Чернігівського ДНЗ №37 «Казка» №13 від 21.04.2017 року (а.с.11), копію вироку апеляційного суду Чернігівської області від 12.01.2016 року (а.с.12-15), попередження ПриватБанк на ім'я [PERSON] (а.с.16), підозру у шахрайстві №6855270 від 05.05.2016 року (а.с.17-18), заяву директора юридичного департаменту ТОВ «Кредитекспрес Юкрейн Ел.Ел.Сі» про вчинення злочину за ст.190 ч.1 КК України (а.с.19), довідку за відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Чернігівській області від 10.07.2017 року (а.с.23), копію актового запису про народження №2145 від 12.09.2013 року (а.с.37), рішення виконавчого комітету Новозаводської районної у м.Чернігові ради № 174 від 14.08.2017 року про затвердження висновку та додаток до нього - висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] (а.с.56), акт обстеження умов проживання від 03.08.2017 року (а.с.57), характеристику на засудженого [PERSON] (а.с.58), суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсягу. При цьому суд виходить з наступного: Батьками малолітнього [PERSON], [INFO] являються [PERSON] і [PERSON] (а.с.4,37). В судовому засіданні знайшло підтвердження, що жоден з обов'язків передбачених ч.ч.1-4 ст. 150 СК України по відношенню до дитини [PERSON] не виконує, фактично ухилявся від їх виконання, а його посилання на те, що позивачка не допускає його до сина свого підтвердження в ході розгляду справи не знайшли. Суд також встановив, що жодними з прав щодо виховання дитини, які передбачені ст. 151 СК України, [PERSON] не скористався. Суд враховує, що відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» - ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Суд вважає, що з боку відповідача мало місце свідоме нехтування своїми батьківськими обов'язками по відношенню до дитини, що крім досліджених судом доказів підтверджується самим відповідачем, який вказав, що перешкод доступу у заклад, де навчається [PERSON], він не мав, наданими законадавством можливостями по усуненню перешкод у вихованні дитини, якщо такі мали місце відповідач не скористався, незалежних від його волі причин по яких [PERSON] не виконував батьківські обов'язки він суду не навів, а посилання на те, що він відбуває покарання у місцях позбавлення волі не є поважною причиною не виконання батьківських обов'язків щодо сина. Таким чином, як пояснила в судовому засіданні позивачка та її представник, що підтверджується висновком Новозаводської у місі Чернігові ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] - [PERSON] веде антигромадський спосіб життя, є необноразово судимий за умисні злочини, ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини - сина [PERSON], [INFO], що передбачено ст. 150, 151, 155 Сімейного Кодексу України, а отже на підставі п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного Кодексу України він має бути позбавлений батьківських прав. На підставі наведеного,

Outcome: approved