Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до Дзержинського районного суду м.Харкова із позовом до [PERSON] , в якому просила розірвати шлюб, укладений між сторонами, неповнолітню дочку [PERSON] залишити проживати з позивачем. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що 23.04.2015 року у Дзержинському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 260, вона зареєструвала шлюб з [PERSON] . Від шлюбу мають дочку - [PERSON] , [INFO] . Причиною для розірвання шлюбу стало те, що між подружжям відсутнє взаєморозуміння, вони мають різні погляди на сім`ю та шлюб, розв`язання сімейних та побутових проблем, шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припинені. Крім того, вимогу про залишення дитини проживати з позивачем, [PERSON] просила залишити без розгляду. В судове засідання позивач не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена. До суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений. Суду [PERSON] надав заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутність, проти розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині розірвання шлюбу з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 23.04.2015 року у Дзержинському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 260. Сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] . З матеріалів справи судом встановлено, що причиною розірвання шлюбу стала відсутність взаєморозуміння між сторонами. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами фактично припинені, проживають вони окремо, спільне господарство не ведуть. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Щодо вимоги [PERSON] про визначення місця проживання дитини разом з позивачем, суд зазначає наступне. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За приписами ч. 1 ст. 49 ЦПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог). Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початкурозгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду. Враховуючи, що позивачем подано заяву про залишення вимоги про визначення місця проживання дитини, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення без розгляду позовної заяви [PERSON] у вказаній частині вимог. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи, що відповідач визнав позовні вимоги у повному обсязі, суд дійшов висновку про можливість ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved