Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до Великодирчинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області та просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті померлої 06 вересня 2012 року [PERSON] на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: с. Лашуки, вулиця Лугова, буд. 6, Городнянського району, Чернігівської області та зазначений в плані в цілому житловий будинок під літерою А-1 із дерева, загальною площею 73,7 кв.м., в тому числі житловою площею 36,4 кв.м., з надвірними будівлями та спорудами : прибудовою А1 -1 із дерева, прибудовою а-1 із дерева, тамбуром а1 -1 із дерева, сараєм Б-1 із дерева, пригребицею Б1 -1 із дерева, погрібом із цегли. Ухвалою судді від 16 листопада 2017 року відкрито провадження у зазначеній справі. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, про дату, час та місце судового розгляду справи остання повідомлялась належним чином, надала до суду письмову заяву від 06.12.2017 року в якій просить розглянути позов без її участі, підтверджує обставини, викладені в поданій заяві, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити ( а.с. 45-46 ). Згідно положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заяви клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Представник відповідача Великодирчинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином. Сільський голова Великодиричинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області [PERSON] надав до суду письмову заяву від 10.01.2018 року за вих. № 19 з проханням розглянути справу без участі представника сільської ради, проти задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечують ( а.с. 81 ). Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи третя особа повідомлялась належним чином. В.о. голови Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області [PERSON] надала до суду письмову заяву від 28.11.2017 року за вих. № 02-16/1074 з проханням розглянути справу за позовом [PERSON] без участі їх представника, проти позовних вимог не заперечують ( а.с. 44 ). Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Городнянського районного нотаріального округу Чернігівської області [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце судового розгляду справи остання повідомлялась належним чином. 15.12.2017 року надала до суду письмову заяву від 14.12.2017 року за вих. № 2049/01-16 з проханням розглянути справу за позовом [PERSON] без її участі, оскільки її права за цією позовною заявою не порушуються та у звязку зі службовою зайнятістю ( а.с. 60 ). Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Городнянська районна державна нотаріальна контора Чернігівської області, про дату, час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином, представник третьої особи в судове засідання не зявився, про причини неявки представника суд не повідомлено, від третьої особи до суду не надійшло письмових пояснень щодо позову. Неявка в судове засідання представника третьої особи відповідно до положень ст. 223 ЦПК України не є перешкодою для розгляду справи ( а.с. 59 ). Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. Відповідно до вимог частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до положень частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Позов обґрунтовується тим, що 06 вересня 2012 року померла мати позивача [PERSON], останнім місцем проживання якої є : с. Лашуки, вул. Лугова ( в минулому вул. Петровського ), буд. 6 Городнянського району Чернігівської області, яка на підставі ст. ст. 529, 549 Цивільного кодексу України ( 1963 року ) прийняла спадщину померлого 18 червня 2000 року свого чоловіка [PERSON] шляхом спільного проживання за однією з ним адресою, але не оформила своїх спадкових прав. 28 жовтня 2009 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла все своє майно позивачу. Осіб, що мають право на обовязкову частку у спадщині на підставі ст. 1241 Цивільного кодексу України та переживаного подружжя спадкодавець не має. Її чоловік [PERSON] помер 18.06.2000 року. 14 червня 2013 року позивач звернулась до приватного нотаріуса Городнянського районного нотаріального округу Чернігівської області [PERSON] із заявою про прийняття спадщини [PERSON] за заповітом. До складу спадщини [PERSON] входить 1/2 частина житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, розташованих за адресою : село Лашуки, вулиця Лугова ( в минулому вулиця Петровського ), буд. 6 Городнянського району Чернігівської області. До складу спадщини [PERSON] входить 1/2 частина житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, розташованих за адресою : село Лашуки, вулиця Лугова ( в минулому вулиця Петровського ), буд. 6 Городнянського району Чернігівської області. Відповідно довідки виконкому Великодиричинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області [PERSON] та [PERSON] належало по 1/2 частині житлового будинку з побутовими та господарськими спорудами по провулку Петровського ( зараз вул. Лугова ), 6 у селі Лашуки Городнянського району Чернігівської області. Відповідно до довідки фізичної особи-підприємця [PERSON] № 444 від 02.08.2017 року вказаний житловий будинок побудований в 1960 році, будь-які правовстановлюючі документи на будинок відсутні, право власності на житловий будинок не зареєстровано. Процент готовності житла 100%. Станом на 15 квітня 1991 року суспільна група, до якої відноситься спадковий житловий будинок «колгоспний двір». У звязку з тим, що право власності на спадковий житловий будинок не зареєстровано та правовстановлюючий документ відсутній, позивач не може оформити право власності на спадкове майно в нотаріальному порядку. Враховуючи вищевикладене, позивач змушена звернутись до суду з відповідним позовом. Суд, дослідивши усі наявні матеріали справи, встановивши наявність обставин, якими обґрунтовуються вимоги, визначившись щодо правовідносин, зумовлених встановленими фактами, а також щодо правових норм, якими врегульовані ці правовідносини, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] помер 18 червня 2000 року у віці 61 року в с. Лашуки Городнянського району Чернігівської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕЛ № 080011 ( а.с. 6 ). Після його смерті відкрилась спадщина за законом на все належне йому майно. Зі свідоцтва про одруження серії ІІІ-УР № 153075 встановлено, що [PERSON] та [PERSON] одружились 19.09.1971 року. Після одруження прізвища подружжя : [PERSON], [PERSON] ( а.с. 7 ). Отже, [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги після смерті свого чоловіка [PERSON]. З дослідженої в судовому засіданні довідки виконкому Великодирчинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 17.10.2017 року за вих. № 423 встановлено, що згідно записів в погосподарській книзі від 18.06.2000 року на день смерті [PERSON] в селі Лашуки Городнянського району Чернігівської області по вулиці Лугова ( в минулому вул. Петровського ), будинок № 6, були зареєстровані та проживали : [PERSON] з 10.07.1938 року по 18.06.2000 року, та [PERSON] з 10.10.1958 року по 06.09.2012 року ( а.с. 12 ). Після смерті [PERSON] його дружина [PERSON], як спадкоємець за законом, 17.05.2001 року звернулась до Городнянської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області з відповідною заявою про прийняття спадщини померлого 18.06.2000 року [PERSON]. 17.05.2001 року була заведена спадкова справа № 101 до майна [PERSON]. Спадкоємцю [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку ( пай ) ( а.с. 68-80 ). [PERSON] померла 06 вересня 2012 року у віці 76 років у с. Лашуки Городнянського району Чернігівської області, що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії І-ЕЛ № 197186 ( а.с. 8 ). Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом на все належне їй майно. Згідно заповіту, посвідченого 28.10.2009 року секретарем виконкому Великодирчинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 50, [PERSON] на випадок своє смерті заповіла все належне їй майно [PERSON], [INFO] ( а.с. 10 ). Після смерті [PERSON] [PERSON], як спадкоємець за заповітом, 14.06.2013 року звернулась до приватного нотаріуса Городнянського районного нотаріального округу [PERSON] з відповідною заявою про прийняття спадщини померлої 06.09.2012 року [PERSON]. 14.06.2013 року була заведена спадкова справа № 58/2013 до майна [PERSON]. Інших спадкоємців, які б мали право за законом на обовязкову частку у спадщині ( малолітніх, неповнолітніх, повнолітніх непрацездатних дітей спадкодавця та непрацездатних батьків ) відповідно до ст. 1241 Цивільного кодексу України немає. Спадкоємцю [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку ( а.с.61-65 ). Дослідженням довідки виконкому Великодирчинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 17.10.2017 року № 421 встановлено, що станом на 01.07.1990 року в будинку по вулиці Петровського ( Лугова ) в селі Лашуки Городнянського району Чернігівської області були постійно зареєстровані [PERSON] та [PERSON] та їм належало по 1/2 частині вказаного будинку. Вищезазначене домоволодіння мало статус колгоспного двору. Станом на 15.04.1991 року члени колгоспного двору, а саме [PERSON] та [PERSON] не втратили права на частку в його майні ( а.с. 14 ). Ці дані підтверджуються записами в погосподарській книзі по с. Лашуки Городнянського району Чернігівської області ( а.с. 15 ). Згідно рішення третьої сесії сьомого скликання Великодирчинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 19.02.2016 року вулицю Петровського в селі Лашуки перейменовано на вулицю Лугову ( а.с. 20 ). Статтею 120 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) було передбачено, що колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Крім того, колгоспному дворові належать передані в його власність членами двору їх трудові доходи від участі в громадському господарстві колгоспу або інше передане ними у власність двору майно, а також предмети домашнього вжитку і особистого користування, придбані на спільні кошти. За положеннями ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 6 Постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року N 20, до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність» застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме : а ) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; б ) розмір частки члена двору визначається виходячи із рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. З інформаційної довідки, виготовленої ФОП [PERSON] від 02.08.2017 року № 444, встановлено, що право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вулиці Луговій в с. Лашуки Городнянського району Чернігівської області не зареєстровано, будь-які правовстановлюючі документи відсутні, будинок побудований в 1960 році, процент готовості 100%, загальна площа будинку становить 73,7 кв.м., житлова площа становить 36,4 кв.м., самочинного будівництва, перепланування та переобладнання не виявлено ( а.с. 19 ). Суд бере до уваги особливість забудови спірного будинку, який було збудовано в 1960 році в системі колгоспного двору. Зокрема, ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року N 1952-IV передбачає, що права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов : якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини, станом до прийняття 15.04.1991 року Закону України «Про власність», члени колгоспного двору [PERSON] та [PERSON] мали право кожний окремо на 1/2 частину спірного будинку, що разом складає цілий будинок. Підстав вважати домоволодіння, що є предметом позову, самочинно збудованим майном суд не вбачає. Наказ Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 24.04.2015 року № 79, передбачає, що документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 року індивідуальних ( присадибних ) житлових будинків, господарських будівель і споруд є технічний паспорт. З виготовленого ФОП [PERSON] технічного паспорта на житловий будинок за адресою : Чернігівська область, Городнянський район, с. Лашуки, вулиця Лугова, буд. № 6, встановлено, що відповідно до технічної характеристики будівель та споруд зазначено : А-1» - житловий будинок з «А1-1» прибудовою, «а-1» - прибудовою та «а1-1» - тамбуром, загальною площею 73,7 кв.м., в т.ч. житловою площею 36,4 кв.м., «Б-1» - сарай, «Б1-1» пригребиця, погріб ( а.с. 21-22 ). Враховуючи, що за життя спадкодавці [PERSON] та [PERSON] не зареєстрували своє право власності на належні частки нерухомого майна, це унеможливлює реалізацію позивачем своїх спадкових прав через нотаріальну контору. Підсумовуючи викладене, суд дійшов обєктивного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON]. Враховуючи наведене,

Outcome: approved