Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], за участю третьої особи - органу опіки та піклування ПРА ОМР, та просить позбавити відповідача батьківських прав по відношенню до його малолітньої доньки - [PERSON], [INFO]. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який 28 жовтня 2008 року було розірвано. Від шлюбу в сторін народилась дитина - донька [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу відповідач [PERSON] життям та здоров'ям своєї малолітньої доньки не цікавиться, участі у її вихованні не приймає та матеріально її не підтримує, ухиляється від сплати аліментів. Також позивачка зазначає, що [PERSON] проживає з нею та її чоловіком [PERSON], який має намір в подальшому її усиновити, та повністю взяти її на утримання. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд позов задовольнити, та подала заяву про розгляд справи в заочному порядку. Представник органу опіки та піклування ПРА ОМР у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, згідно вимог ст. 74 ЦПК України. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. На підставі викладеного, з урахуванням дотримання судом вимог ст. 74 ЦПК України про сповіщення, суд визнає неявку відповідача у судове засідання неповажною, та вважає за можливе розглядати справу за його відсутності в заочному порядку. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, прийнявши до уваги обставини справи та пояснення позивачки, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходились в зареєстрованому шлюбу. Від шлюбу вони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. У відповідному свідоцтві про народження дитини серії [NUMBER] батьком зазначений [PERSON] 28 жовтня 2008 року шлюб між сторонами був розірваний, про що свідчить свідоцтво серії [NUMBER]. Також встановлено, що після розірвання шлюбу відповідач [PERSON] життям та здоров'ям своєї малолітньої доньки не цікавиться, участі у її вихованні не приймає та матеріально її не підтримує. Від сплати аліментів ухиляється, про що свідчить відповідна довідка Малиновського ВДВС ОМУЮ про заборгованість [PERSON] по аліментам, яка станом на 01 липня 2016 року становить 8 372, 67 грн. Крім того, 06 жовтня 2016 року відповідач надав письмову згоду до служби у справах дітей ОМР на позбавлення його батьківських прав відносно своєї малолітньої доньки, та усиновлення її іншою особою. [PERSON] проживає з позивачкою та її чоловіком [PERSON], який має намір в подальшому її усиновити, та повністю взяти її на утримання. Вищевказані обставини підтверджуються також відповідними заявами свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] від 01 серпня 2016 року. Органом опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради відповідним висновком №01-11/1571 від 09 листопада 2016 року було встановлено доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні малолітньої [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 4 ст. 19 СК України участь органу опіки та піклування при розгляді справ щодо позбавлення батьківських справ є обов'язковою. Відповідно до положень ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає до суду письмовий висновок щодо вирішення спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд оцінює вищевказані докази на їх належність та допустимість на підставі ст. ст. 58, 59 ЦПК України, а тому вважає доведеним у судовому засіданні факт доцільності позбавлення батьківських прав відповідача у відношенні малолітньої доньки [PERSON] Згідно ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991р., держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть персональну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. В свою чергу, ст. 10 Сімейного кодексу України передбачає, що батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Ст. 64 Сімейного кодексу України передбачено, що у разі ухилення від виконання обов'язків по вихованню дитини, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав. Згідно ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо, зокрема, вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Таким чином, відповідно до Постанови пленуму Верховного суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та про поновлення батьківських прав», ЗУ «Про органи і служби у справах неповнолітніх та спеціальні установи для неповнолітніх» від 24.01.1995 року, для збереження здоров'я та психіки дитини, створення їй нормальних умов життя, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні.

Outcome: approved