Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 09.09.2011р. у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області, актовий запис №190. У цьому ж позові [PERSON] просила залишити дочку [PERSON], проживати разом із матір'ю до досягнення нею повноліття та стягнути аліменти на користь позивача на утримання дочки [PERSON], в розмірі 1/3 частини заробітку відповідача, а також на утримання позивача, як на дружину, яка здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трирічного віку - в розмірі 1/6 частини заробітку відповідача. 26.03.2014р. до суду надійшла заява представника позивача про зменшення розміру позовних вимог, в якій зменшено вимогу про стягнення аліментів на утримання дитини до ? частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, та виключено вимогу щодо визначення місця проживання дитини. В решті, вимоги позову залишилися ті ж. Позов обґрунтовується тим, що 09.09.2011р. сторони уклали шлюб, від якого мають дочку [PERSON] [INFO]. З другої половини 2012р. сімейні стосунки припинені, спільне господарство не ведеться, сторони проживають окремо. Намагання зберегти сім'ю були марними, сім'я розпалась остаточно, примирення неможливе, а подальше спільне проживання та збереження шлюбу, суперечить інтересам сторін та дитини. [PERSON] працевлаштований у ВП «Рівненська АЕС», має постійний заробіток у розмірі 5000грн., інших утриманців немає, стан його здоров'я задовільний. Позивач доглядає за дитиною, а тому позбавлена можливості працювати. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась. До суду від імені [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутність. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні повністю підтримав позовні вимоги [PERSON], з урахуванням заяви про зменшення їх розміру від 26.03.2014р. З пояснень представника позивача слідує, що після народження дитини сторони не змогли спільно проживати, втратили почуття любові і виважено та обдумано підійшли до вирішення питання про розірвання шлюбу. Тому, заперечував проти надання сторонам строку для примирення. Розірвання шлюбу дасть можливість сторонам окремо влаштовувати особисте життя, а також буде в інтересах дитини. Спору щодо місця проживання дитини в теперішній час немає. Просив шлюб сторін розірвати та присудити аліменти на утримання дитини і позивача. Відповідач [PERSON] за викликом суду не з'явився. До суду від імені [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, а також про визнання позовних вимог повністю (з урахуванням зменшення вимоги про стягнення аліментів на дочку до ? частини його заробітку). Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши інші докази, які наявні в матеріалах справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 09.09.2011р. [PERSON] уклала шлюб із [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER]. Шлюбне життя сторін не склалося. Вони тривалий час не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства та не бажають примирення. Статтею 112 ч.2 СК передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, суд вбачає підстави для розірвання шлюбу, так як його збереження суперечить інтересам сторін, які планують по інакшому влаштовувати особисте життя. Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] підтверджується, що сторони записані батьками [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з матір'ю [PERSON], що засвідчено довідкою із ЖЕД №2 м.Кузнецовськ від 20.02.2014р. №515. Згідно ч.1 ст.75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Частиною 2 ст.84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частиною 4 цієї ж статті встановлено, що право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.ст.183, 191 СК України частка заробітку ( доходу ) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом починаючи з дня пред'явлення позову. Отже, суд знаходить підстави для присудження аліментів із відповідача на утримання позивача та дитини. Вирішуючи питання про розмір стягнення аліментів суд приймає повне визнання позову відповідачем. Аліменти слід присудити в користь позивача у частці від доходу, так як заявлено позивачем, оскільки [PERSON] має постійний дохід. При визначенні розміру стягнення аліментів суд враховує, що у відповідача інших утриманців немає. Обов'язок утримувати дітей покладено на обох батьків. За таких обставин, позов підлягає задовольненню в повному обсязі.

Outcome: approved