Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що вона є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , яка належить їй на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу серії НМС № 324268, посвідченим приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Кутовою К.О., реєстр № 482 від 10.03.2021, та зареєстрованою у реєстрі речових прав № 247540132. На даний час в зазначеній квартирі зареєстрований відповідач. Однак, відповідач не проживає у вищезазначеній квартирі, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не приймає, особистих речей у квартирі не має і взагалі нею не цікавиться. Відповідач, [PERSON] самостійно з реєстраційного обліку за вищенаведеною адресою не знімається. Також, позивач зазначає те, що зняття з реєстрації зазначеної особи є необхідним, адже перешкоджає у повному обсязі, як власнику реалізовувати своє право власності. На підставі викладеного позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Позивач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, розгляд справи просила проводити без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час і місце судового засідання справи повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Судом встановлено, щодо копії договору купівлі-продажу квартири, [PERSON] є власником квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , що також підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 247540132 від 10.03.2021. Відповідно до копії довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 23.09.2021 № 19569, наданою Центром надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку, у вказаній квартирі зареєстрований [PERSON] , який є для позивача сторонньою особою. Позивач стверджує, що відповідач не проживає у вищевказаній квартирі, не приймає участі у сплаті за комунальні послуги, квартирою не користується. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно з ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Частиною 1 статті 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. В силу ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до статті 150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Статтею 72 Житлового кодексу України визначено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з правовою позицією Постанови Верховного суду України від 16.01.2012 року по справі №6-57цс11 за позовом про усунення перешкод у користуванні власністю у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну з таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення; про позбавлення права користування житловим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Оскільки відповідач не проживає за місцем його реєстрації, тому суд вважає, що він втратив право користування спірною квартирою. Таким чином, реєстрація відповідача за адресою: [ADDRESS] , яка на праві власності належить позивачу [PERSON] , створює перешкоди у здійсненні нею права користування та розпорядження своїм майном, оскільки вона змушена сплачувати комунальні послуги за зареєстрованого відповідача. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки у зазначеному випадку саме такий спосіб захисту дає можливість реального усунення порушення права власності.

Outcome: approved