Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищевказаною заявою в якій просить суд встановити факт її перебування на утриманні її чоловіка [PERSON] по день його смерті 11.02.2018 року. В обґрунтування заяви зазначила, що 11.02.2018 року помер її чоловік [PERSON] з яким вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 23.07.1977 року та на утриманні якого вона знаходилась. Оскільки заявник була законною дружиною померлого та знаходилась на його утриманні як пенсіонер, вона має право на отримання пенсії у зв'язку з втратою годувальника. На підставі викладеного заявник просить встановити факт того, що вона перебувала на утриманні свого чоловіка по день його смерті. В підготовче судове засідання заявник та її представник не зявились, але надали суду заяву про розгляд справи без їх участі, зазначили, що вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України міста Запоріжжя в підготовче судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином в установленому законом порядку, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення заяви [PERSON] не заперечував. У відповідності до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 76 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків. Відповідно до статей 77, 78, 79 Цивільного процесуального кодексу України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно зі статтею 80 Цивільного процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до частини 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 23.07.1977 року між [PERSON] та [PERSON] (після одруження змінила прізвище на [PERSON]), укладено шлюб, який зареєстровано Дніпрорудненською міською радою Запорізької області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЖС № 385201. З 17.12.2003 року [PERSON] отримав статус пенсіонера, про що свідчить посвідчення серії\~Ж №497387 від 17.12.2003 року. 11 лютого 2018 року чоловік заявниці помер, про що видано свідоцтво про смерть серії І?ЖС № 412991 Виконкомом Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області. З 2004 року [PERSON] не працює, перебуває у статусі пенсіонерки. Обґрунтовуючи вимоги поданої заяви [PERSON] зазначає, що у 2008 році, вона та чоловік переїхали для проживання однією сімєю до м.\~Запоріжжя, де придбали квартиру за адресою: м. Запоріжжя, Залізничний [ADDRESS]. Подружжя вело спільне господарство, допомагало один одному, виростило дітей. [PERSON] зазначає про те, що до моменту звернення до суду з вказаної заявою, матеріальне забезпечення заявник отримувала тільки від чоловіка. Крім того заявник зазначає, що після призначення пенсії, розмір отримуваної нею пенсії був мінімальний, а їй бракувало коштів на життя та оплату комунальних платежів, з огляду на що, вона перебувала на матеріальному утриманні чоловіка до дня його смерті, оскільки він за життя мав можливість утримувати заявницю, отримуючи значно більшу пенсію. У звязку із настанням вказаної події, [PERSON] звернулась до Шевченківського об'єднаного УПФУ м. Запоріжжя із заявою про призначення їй пенсії у звязку із втратою годувальника на підставі статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». У задоволенні вказаного звернення їй було відмовлено, та рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту перебування [PERSON] на утриманні її чоловіка [PERSON] до настання моменту смерті останнього. Складнощі із отриманням пенсії по втраті годувальника виникли внаслідок того, що не дивлячись на те, що подружжя [PERSON] фактично проживало у Запоріжжі, [PERSON] на момент смерті був зареєстрований за іншою адресою: [ADDRESS]. Водночас, з медичної карти амбулаторного хворого [PERSON], вбачається, що місцем його проживання є м. Запоріжжя, вул. Залізнична, 104/8, а відомості, що містяться у медичній картці свідчать про перебування останнього на лікуванні у КЗ «ЦПМСД №2» з 2011 року. Крім того, матеріалами справи підтверджуються неодноразові виклики швидкої допомоги на адресу м.\~Запоріжжя, Залізничний [ADDRESS] протягом 2014-2017 років для надання медичної допомоги [PERSON], що підтверджується, зокрема, картками Жовтневої підстанції СМП\~№2. Згідно довідки КУ «Територіальне медичне обєднання «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Запорізької обласної ради підтверджується факт виклику до [PERSON] бригади швидкої медичної допомоги на адресу: [ADDRESS]. Банківська установа (ПАТ «КБ «Приватбанк») здійснювало листування із [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Як вбачається з наявних в матеріалах справи доказів розмір пенсії [PERSON] на момент його смерті складав 10548,56 грн., водночас, матеріалами справи підтверджується, що розмір пенсії заявниці на даний момент становить 1499,86 грн. У відповідності\~з пунктом\~5\~частини 2\~статті 293\~Цивільного процесуального\~кодексу України\~суд розглядає\~в порядку\~окремого провадження\~справи про: встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 2 частини 1\~статті 315 Цивільного процесуального кодексу України\~передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Відповідно до частини 1\~статті 319 Цивільного процесуального кодексу України \~у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких встановив цей факт. Відповідно до\~статті 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення», члени сім'ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Згідно розясненням, що містяться у п. 8\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», з наступними змінами та доповненнями, судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів для існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановлені факту перебування на утриманні, коли суд установить, що основним і постійним джерелом засобів для існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сімї годувальника, які були на його утриманні. Приймаєчи до уваги вищенаведене, за висновками суду заявник [PERSON] наданими суду письмовими доказами довела факт одержання від [PERSON] допомоги, яка була для неї постійним і основним джерелом засобів до існування, відтак, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved