Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до Ємільчинського районного суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 06.10.1990 року. Від вказаного шлюбу сторони мають двох спільних дітей - дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. За час перебування у шлюбі у 1999 році позивачем та відповідачем було побудовано нерухоме майно - житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], який являється об'єктом спільної сумісної власності подружжя. На день подання позовної заяви до суду сторони не домовились про порядок поділу нерухомого майна. Відповідач, проживаючи у вищезазначеному будинку, використовує електроенергію, однак кошти за неї не сплачує. Неодноразово між сторонами виникали сварки, під час яких відповідач погрожував позивачу фізичною розправою, про що позивач повідомляла сільську раду та районний відділ міліції. Крім того, біля будинку побудовані господарські будівлі, а саме: хлів, сарай для дров, сінник та гараж. Також за час перебування у шлюбі сторони придбали майно: шкаф, триляж, прихожу, стінку-малютку, холодильник RRF-2281W, 2007 року випуску та телевізор Рейнфорд із супутниковою антеною та тюнером. Позивач просить виділити належну їй ? частину житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS]; визнати за нею право власності на ? частину вказаного будинку з наявними надвірними господарськими будівлями та спорудами, а саме: ? частину хліва, сарай на дрова та сінник; виділити їй із спільного майна шкаф, триляж, холодильник RRF-2281W, 2007 року випуску та телевізор Рейнфорд із супутниковою антеною та тюнером; стягнути з відповідача на її користь сплачений нею при подачі заяви судовий збір у сумі 229,40 грн. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, а також просила при вирішенні судом питання про поділ будинку та господарських приміщень задовольнити позовні вимоги відповідно до 4-го варіанту поділу домоволодіння згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи, виділивши їй як співвласнику 2 / ? частину домоволодіння та господарських приміщень. Відповідно до вимог п. 3 ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. В судове засідання відповідач повторно не з'явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином судовими повістками, причини неявки суду не повідомив та не надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі. З-за таких обставин, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 169, 224 ЦПК України. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши письмові докази по справі, оцінюючи докази в їх сукупності, вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 06.10.1990 року, від якого мають двох спільних дітей - дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Згідно з довідками від 02.07.2014 року, виданими [PERSON] виконавчим комітетом Барашівської сільської ради Ємільчинського району, остання постійно зареєстрована та проживає в с. Бараші і з 31.03.2010 року по даний час ніде не працює та на її повному і постійному утриманні перебуває неповнолітня дитина - син [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки № 1249 від 02.07.2013 року, виданої [PERSON] виконавчим комітетом Барашівської сільської ради Ємільчинського району, про те, що будинок, в якому зареєстрована та проживає остання побудований в 1999 році. Згідно із характеристикою, виданою виконавчим комітетом Барашівської сільської ради Ємільчинського району, відповідач по справі - [PERSON] зареєстрований та проживає в [ADDRESS] періодично, на даний час ніде не працює, періодично зловживає спиртними напоями, вихованням дітей не займається, матеріально сім'ю не підтримує. Згідно із характеристикою, виданою виконавчим комітетом Барашівської сільської ради Ємільчинського району, позивач по справі - [PERSON] уродженка та жителька [ADDRESS], за час проживання зарекомендувала себе з позитивної сторони, здійснює догляд за престарілою матір'ю, веде здоровий спосіб життя, користується повагою серед односельців, має на вихованні двох дітей. Відповідно до висновку № 521/02.10 судової будівельно-технічної експертизи від 12.02.2014 року експертом запропоновано чотири варіанти розподілу домоволодіння внатурі, згідно ідеальних часток співвласників. Згідно 4-го варіанту розподілу співвласник 1 - відповідач по справі [PERSON], якому виділяється ? частка майна, а саме: комора, жила кімната, сарай, літня кухня, туалет, гараж, криниця, всього загальною вартістю 26157,00 гривень; співвласник 2 - позивач по справі [PERSON], якій виділяється ? частка майна, а саме: коридор, кухня, жила кімната, веренда, навіс, туалет, навіс, сарай, криниця, всього загальною вартістю 27843,00 гривень. Крім того, відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи від 12.02.2014 року ринкова вартість домоволодіння, яке розташоване за адресою: [ADDRESS], становить 54000,00 гривень. За вимогами ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 57-59 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються нормами СК України. Згідно ст. 60 СК України - майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав поважної причини самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Статтею 68 СК України визначено, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Згідно ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ст.70 СК України - у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При цьому статтею 71 СК України визначено, що майно, яке є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Відповідно до ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Пленум Верховного Суду України в Постанові № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначив у п. 22, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Статтею 372 ЦК України визначено, що майно, яке є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Отже, законодавець визначився, що поділ спільної сумісної власності подружжя здійснюється в натурі. При цьому у п. 25 вищезазначеної Постанови зазначено, в разі якщо неподільні речі не можуть бути реально поділені між подружжям відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2,3 ст.325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо. Відповідно до п. 24 зазначеної Постанови до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК). Не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування; набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто; речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть якщо вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя; кошти, одержані як відшкодування за втрату (пошкодження) речі, що належала особі, а також як відшкодування завданої їй моральної шкоди; страхові суми, одержані за обов'язковим або добровільним особистим страхуванням, якщо страхові внески сплачувалися за рахунок коштів, що були особистою власністю кожного з них. Згідно ч. 3 ст. 70 СК України за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Відповідно до п. 2 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений нею про подачі позовної заяви судовий збір, а також недоплачена сума судового збору в дохід держави.

Outcome: approved