Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до Новоайдарського районного суду Луганської області з даним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 10.07.2009 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя подружжя не склалося через протилежні погляди на сумісне життя, втрату почуття взаємної любові один до одного. Позивач вважає, що подальше перебування у шлюбі суперечитиме її інтересам, примирення є недоцільним. На підставі вищенаведеного, позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, оскільки подальше спільне життя суперечитиме її інтересам. Позивач - [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом встановлені факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 10 липня 2009 року Гречишкінською сільською радою Новоайдарського району Луганської області, Україна, актовий запис №3, 10 липня 2009 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, після чого подружжю присвоєне спільне прізвище - [PERSON] (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 8), [PERSON] [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 9) та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 10). Спір про сумісно нажите майно та місце проживання дітей на час розгляду справи відсутній. Відповідно ч. 2 ст. 110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу не може бути пред'явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини. Судовим розглядом встановлено, що шлюбні відносини між позивачем та відповідачем фактично припинені, спільне життя не склалося через протилежні погляди на сумісне життя та втрати почуття взаємної любові один до одного. Подальше перебування у шлюбі суперечитиме їх інтересам. Оскільки відомості про вчинення одного з подружжя протиправної поведінки, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини у суду відсутні, та враховуючи те, що на час пред'явлення позову до суду спільній дитині сторін - [PERSON], [INFO], не виповнився один рік, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог позивача слід відмовити. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. Відповідно до ст. ст. 21, 24, 56, ч. 2 ст. 110 Сімейного кодексу України,

Outcome: dismissed