Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищевказаною заявою, посилаючись на те, що вона є донькою [PERSON], який помер [INFO] у м. Донецьку Донецької області після тяжкої хвороби. За фактом смерті міською лікарнею №17 м. Донецька було видане лікарське свідоцтво про смерть [NUMBER] від [INFO], а також відділом державної реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції у м. Донецьку [INFO] видане свідоцтво про смерть серії [NUMBER]. Вказані документи видані в м. Донецьку на тимчасово окупованій території України, а тому Подільським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану їй було відмовлено у видачі свідоцтва про смерть. [PERSON] в заяві зазначає, що встановлення факту смерті їй необхідно для отримання свідоцтва про смерть і подальшого прийняття спадщини. Тому [PERSON] просить встановити факт, що її батько [PERSON], [INFO], уродженець м. Донецька, громадянин України помер [INFO] у м. Донецьку. В судовому засіданні заявниця заяву підтримала з тих же підстав та просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи Подільського районного у м. Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений, 15.11.2016 року надав до суду лист, в якому просив розглядати справу у відсутності представника відділу. Суд, вислухавши заявницю, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті відповідно до п.8 ч.1 ст.56 ЦПК України. Частиною 1 статті 257-1 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Постановою Верховної Ради України від 17.03.2015 року №254-VІІІ окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей визнані тимчасово окупованими територіями, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування до відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року №1085-р місто Донецьк віднесене до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] народилася [INFO] в м. Донецьку. Її батьком є [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], актовий запис [NUMBER] (а.с.14-копія свідоцтва). [INFO] у м. Донецьку, визнаному тимчасово окупованою територією України, помер батько заявниці [PERSON], [INFO], уродженець м. Донецька, громадянин України. За життя [PERSON] проживав за адресою - [ADDRESS], про що зазначила заявниця і що вбачається з копії лікарського свідоцтва про смерть [NUMBER] від [INFO] (а.с.10). Вказані обставини підтвердив допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON], який, зокрема, показав, що [INFO] у м. Донецьку помер його дідусь [PERSON], поховали його на цвинтарі в м. Донецьку, він був присутнім при похованні. Відповідно до положень ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрації смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою, чи рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження та смерті», затверджено, зокрема, форму лікарського свідоцтва про смерть (форма 106/о) та фельдшерської довідки про смерть (форма 106-1/о). Вказані документи визначені, як підстави для проведення державної реєстрації смерті у Правилах державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 19.10.2000 року № 52/5. [INFO] міською лікарнею №17 м. Донецька було видано лікарське свідоцтво про смерть [NUMBER] та довідку про причину смерті [NUMBER] до форми №106/у, в якій зазначено, що [INFO] помер [PERSON], [INFO], причиною смерті є хронічна судинна мозкова недостатність ІІІ ст., церебральний атеросклероз (а.с.10-11). Відповідно до ч. 2 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 цієї статті визначено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. 04.11.2016 року Подільський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану листом №6479/02-04-32 відмовив [PERSON] у реєстрації смерті батька [PERSON], посилаючись на те, що нею подано документ, виданий на території України, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с.13). В судовому засіданні заявниця пояснила, що встановлення факту смерті батька необхідно для отримання свідоцтва про смерть і належного оформлення спадщини. Відповідно до п. 9 ч. 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, державна реєстрація факту смерті, встановленого у судовому порядку, проводиться за заявою осіб, що були позивачами при розгляді судом справи, а також спадкоємців померлого при поданні рішення суду. З огляду на викладене, суд вважає встановленим факт смерті [PERSON], [INFO], тому заява [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved