Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із позовом до [PERSON] в якому просить суд розірвати шлюб укладений між сторонами та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 2318 гривень щомісячно, який дорівнює розміру прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років, що встановлений ЗУ «Про Державний бюджет України на 2020 рік» з 01.07.2020 року. Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати В обґрунтування позову позивач зазначила, що з 13.10.2007 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають дитину [PERSON] , [INFO] . Позивач разом із донькою проживають окремо від відповідача. Стосунки між сторонами за час окремого проживання не покращились, у зв`язку з чим позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, та стягнути з останнього аліменти на утримання дитини. 31.07.2020 року суддя прийняла позовну заяву до розгляду та відкрила провадження у справі, а також відповідно до\~ст. 274 ЦПК України\~вирішила розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження. 30.08.2020 року відповідачем [PERSON] надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній заперечує проти задоволення позовних вимог, зазначає що вихованням доньки замається лише він, позивач не приймає участі у розвитку дитини. Крім того вважає що розірвання шлюбу суперечить інтересам їх неповнолітньої доньки. 25.09.2020 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої [PERSON] наполягає на розірванні шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини. У судове засідання позивач не з`явилась, її інтереси представляв адвокат Великанов М.О. який підтримав позовні вимоги з підстав викладених у позові, просив суд задовольнити вимоги. Відповідач у судове засідання не з`явився, причини неявки невідомі, будь-яких клопотань на адресу суду не надходило. Вивчивши матеріали справи і дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , виданого Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, 13.10.2007 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, про що складено відповідний актовий запис за №828. Прізвище після реєстрації шлюбу « [PERSON] та [PERSON] » (а.с. 14). [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що позивач та відповідач проживають окремо з 04.07.2020 року, що підтверджується заявою відповідача (а.с.44). Дитина [PERSON] проживає разом із позивачем [PERSON] та перебуває на її утриманні. Подружжю надавався строк для примирення, що підтверджується протоколом судового засідання від 05.10.2020 року. Проте, станом на дату розгляду справи, встановлено те, що сім`я розпалась остаточно, спільне господарство не ведеться, бажання до примирення у позивача відсутнє. Відновити шлюб неможливо, так як, між сторонами відсутня любов, взаємна довіра і повага. Відповідно до\~ст.51 Конституції України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.\~Статтею 21 Сімейного кодексу України\~визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно з ч.ч.3, 4\~ст.56 Сімейного кодексу України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 1\~статті 110 Сімейного кодексу України\~передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі\~ст.111 Сімейного кодексу України\~суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У даному випадку позивач вважає неможливим з моральної точки зору продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов`язати позивача прийняти заходи до примирення. Відповідно до ч.2\~ст.112 Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Таким чином, вимога про розірвання шлюбу є обґрунтованою і підлягає задоволенню. На підставі ч.1\~ст.113 Сімейного кодексу України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів, суд зазначає наступне. Ураховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7,8\~ст.7 СК України\~при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до\~ст.180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Пунктом 3 частини 1\~статті 182 СК України\~передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Відповідно до ч.2\~ст.182 СК України\~мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 2\~ст. 182 Сімейного кодексу України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч.3\~ст.181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 7 ЗУ «Про державний бюджет» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 1 липня становить 2318 гривень. У відповідності зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я і матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що дитина проживає із позивачем [PERSON] та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідач офіційно працевлаштований та має постійний заробіток. При визначенні величини аліментного платежу суд, враховуючи відповідно до\~ ст. 182 СК України,\~матеріальне становище платника аліментів та позивача, вважає за можливе визначити розмір аліментів, стягуваних з відповідача на користь позивача у розмірі 2318 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця. Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. Частиною 1 статті 191 Сімейного кодексу України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч.1\~ст.192 СК України\~в діючій редакції, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. На підставі\~ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 840,80 грн. Беручи до уваги, що позивач на підставі п. 3 ч. 1\~ст. 5 ЗУ «Про судовий збір»\~звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів, враховуючи, що при винесення рішення суд повинен вирішити питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд, на підставі ч. 6\~ст. 141 ЦПК України, вважає за можливе стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 840 гривні 80 копійки.

Outcome: approved