Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовом до територіальної громади с. Нивочин в особі Нивочинської сільської ради, [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розміщені по [ADDRESS]. Вимоги позовної заяви мотивовані тим, що даний житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами до 15 квітня 1991 року були власністю колгоспного двору і належали його членам на праві спільної сумісної власності. Членами двору були: позивачка, її брат і сестра - [PERSON], [PERSON] - та їх матір [PERSON] [INFO] мати померла. За життя вона склала заповіт, яким розпорядилася щодо свого майна на випадок смерті у користь позивачки. Заповіт посвідчений 19 березня 2001 року секретарем виконавчого комітету Нивочинської сільської ради. У встановлений законом строк [PERSON] звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. 23 червня 2014 року нотаріус видала їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом: земельні ділянки площею 0,3082 га та 0,7710 га, які призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташовані на території Нивочинської сільської ради в урочищах «Під дебрею 1» та «Трепетина». У видачі свідоцтва про право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами їй відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлювального документу. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] на частку в майні колишнього колгоспного двору не претендують. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, просила його задовольнити. Представник Нивочинської сільської ради в судове засідання не з'явився, направивши на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності та зазначивши, що сільська рада не заперечує щодо задоволення позову. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились. На адресу суду надійшли їх заяви про визнання позову та розгляд справи за їх відсутності. Заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що житловий будинок, господарські будівлі та споруди по [ADDRESS] станом на 15 квітня 1991 року відносились до суспільної групи господарства - колгоспний двір, членами якого були [PERSON], [PERSON], [PERSON] та позивачка [PERSON] (а.с.17). [INFO] [PERSON] померла (а.с.7). За життя остання розпорядилась на випадок смерті своїм майном в користь позивачки. Заповіт посвідчений секретарем виконкому Нивочинської сільської ради 19 березня 2001 року (а.с.8). 05 листопада 2013 року [PERSON] подала до Богородчанської районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. 23 червня 2014 року нотаріусом Богородчанської районної державної нотаріальної контори позивачці видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом: земельні ділянки площею 0,3082 га та 0,7710 га, які призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташовані на території Нивочинської сільської ради в урочищах «Під дебрею 1» та «Трепетина» (а.с.10, 12). Постановою державного нотаріуса від цього ж числа [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на житловий будинок, господарські будівлі і споруди у зв'язку з відсутністю правовстановлювального документа (а.с.15). Для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд [PERSON] була виділена в користування земельна ділянка площею 0,10 га, про що свідчить довідка Нивочинської сільської ради № 687 від 09 липня 2014 року (а.с.16). Відповідно до технічного паспорта, житловий будинок по [ADDRESS] збудований в 1955 році. Тут також побудовані господарські споруди: сарай, погріб, колодязь та вбиральня (а.с.19-21). Вартість будівель становить 48777 грн. (а.с.22) Відповідно до ст. 120 ЦК України (1963 р.), майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Згідно із ст.123 цього Кодексу, розмір частки члена двору визначається, виходячи з рівності часток усіх членів двору. Отже, [PERSON] має право на 1/4 частку житлового будинку, господарських будівель і споруд, що були власністю колгоспного двору. Крім того, позивачка, як спадкоємець за заповітом, має право на частку у колгоспному дворі, що належала за життя її матері [PERSON] [PERSON] та [PERSON] відмовились від своїх часток у колгоспному дворі на користь позивачки, про що надіслали заяви на адресу суду. Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. На підставі ст.ст.120, 123 ЦК (1963 року), ст.328, 1233, 1268 ЦК,

Outcome: approved