Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до ПАТ „Банк Камбіо, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа: ПАТ „Український інноваційний банк, про повернення коштів з поточного рахунку. Ухвалою суду від 17.06.2015 року позовні вимоги до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було залишено без розгляду за заявою позивача. Свої вимоги до відповідача, ПАТ „Банк Камбіо позивач обґрунтовує тим, що 16.09.2014 року уклала з відповідачем договір на відкриття та обслуговування поточного рахунку №26206600101418 у національній валюті. Позивачка звернулась до відповідача з вимогою про перерахування грошових коштів з її рахунку на вказаний нею рахунок ПП „Аккорд. Однак грошові кошти не було перераховано вказаний позивачкою рахунок. Станом на 01.04.2015 року на рахунку позивачки перебувають грошові кошти у розмірі 134100 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 134100грн., розміщені на поточному рахунку №26206600101418 в ПАТ „Банк Камбіо. В судове засідання позивач надала заяву про розгляд справи без її участі Представник відповідача у судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, про час і місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином, надав заперечення до позовної заяви, в яких просив суд залишити позовні вимоги без задоволення. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про час місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином, заперечень до позовної заяви не надав. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст.ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Зясувавши обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено наступне. 16.09.2014 року між [PERSON] та ПАТ «Банк Камбіо» було укладено договір на відкриття та обслуговування поточного рахунку №26206600101418. 21.10.2014 року позивач, [PERSON], звернулась до відповідача, ПАТ „Банк Камбіо з заявою про перерахування грошових коштів у розмірі 134\~100 грн. на розрахунковий рахунок ПП „Аккорд в АТ „Сбербанк Росії, що підтверджується копією листа, з відміткою ПАТ „Банк Камбіо про його отримання. Однак грошові кошти не було перераховано банком. Згідно заперечень, наданих відповідачем (а.с. 48-54), залишок грошових коштів на рахунку позивача №26206600101418.980 складає 134100грн. Відповідно до ст. 1066 ЦК України банк не має права встановлювати не передбачені договором або законом обмеження права клієнта розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Згідно ст. 1068 ЦК України банк зобовязаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. Обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, відповідно до вимог ст. 1074 ЦК України, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Таке ж застереження щодо обмеження прав клієнта встановлено і ст.\~59 Закону України «Про банки та банківську діяльність». Отже, відповідач зобов'язаний повернути грошові кошти позивача, які перебувають на рахунку відповідача, на першу вимогу клієнта, а відмова від такої видачі є неправомірною. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 525 ЦК України\~ одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, оскільки банк не виконав свого обов'язку з перерахування грошових коштів на вимогу позивача, вказану суму коштів слід стягнути з відповідача на користь позивача в судовому порядку. Доводи представника відповідача викладені у письмових запереченнях на позов про те, що вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню через запровадження у ПАТ „Банк Камбіо тимчасової адміністрації не можуть бути прийняті до уваги. Із матеріалів справи вбачається, що рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №140 від 04.12.2014 року, прийнятого на підставі постанови Правління Національного банку України №788 від 04.12.2014 року „Про віднесення Публічного акціонерного товариства „Банк Камбіо до категорії неплатоспроможних, у відповідача Публічного акціонерного товариства „Банк Камбіо запроваджено тимчасову адміністрацію строком на 3 місяці з 05.12.2014 року по 04.03.2015 року включно. Постановою правління Національного банку України від 27.02.2015 року №144 було відкликано банківську ліцензію ПАТ „Банк Камбіо. Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.03.2015 року прийнято рішення про початок процедури ліквідації ПАТ „Банк Камбіо та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку. Положеннями статті 76 Закону України „Про банки і банківську діяльність від 07.12.2000 року № 2121-III передбачено, що Національний банк України не пізніше дня, наступного за днем прийняття рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, повідомляє про це рішення Фонд гарантування вкладів фізичних осіб для вжиття ним заходів, передбачених Законом України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб. Відносини, що виникають у зв'язку із створенням і функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, регулюються цим Законом, іншими законами України, нормативно-правовими актами Фонду та Національного банку України. Частиною 5 статті 36 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб визначено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється: 1) задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; 2) примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку; 3) нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань перед кредиторами та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів); 4) зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим Закон Про систему гарантування вкладів фізичних осіб Обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом (ч. 6 ст. 36 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб). Таким чином, введення тимчасової адміністрації не може бути перешкодою для задоволення вимог клієнта за договором на відкриття та обслуговування банківського рахунку. Крім цього, позивач, [PERSON] звернулась до суду з вимогою про перерахування грошових коштів 21.10.2014 року, тобто до введення тимчасової адміністрації в ПАТ „Банк Камбіо. Судові витрати у справі складаються з судового збору, від його сплати позивач звільнена, тому його в силу ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved