Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона перебуває в шлюбі з відповідачем з 12.07.2002 року, який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 592. Від подружнього життя у сторін народилась одна дитина: син - [PERSON], [INFO]. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що вона з відповідачем не підтримує шлюбних стосунків, не веде спільного господарства, не займається спільним вихованням дитини, шлюб існує формально. Просить суд, шлюб розірвати. Крім того, відповідач не в повній мірі надає матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини. Позивач просить суд, шлюб, який зареєстрований 12.07.2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 592 - розірвати. Крім того, просить суд, стягувати з [PERSON] в її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі - 1/3 частки від усіх видів доходу щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, із підстав зазначених в позовній заяві, просила суд позов задовольнити. Суду пояснила, що відповідач надає кошти на утримання дитини, але не в повній мірі. Відповідач [PERSON], та його представник [PERSON] в судовому засіданні позов визнали частково, суду пояснили, що не заперечують проти розірвання шлюбу, позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання дітей визнали частково у розмірі - 800 грн. щомісячно. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. В судовому засіданні встановлено, що сторони з 12.07.2002 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 592 (а.с. 4). Від подружнього життя у сторін народилася одна дитина: син - [PERSON], [INFO] (а.с. 5). В судовому засіданні встановлено, що сторони більше року не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, не займаються спільним вихованням дитини, шлюб існує формально. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам неповнолітньої дитини, а тому шлюб слід розірвати. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається з свідоцтва про народження дитини - [PERSON], відповідач являється батьком останнього (а.с. 5). В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] надає допомогу на утримання дитини, але як зазначає позивач така допомога є не регулярною та не стабільною. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України, аліменти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліменти у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та неповнолітніх дітей, відповідач є працездатним і доказів, які б підтверджували його поганий стан здоров'я та неможливість працевлаштування в судовому засіданні не здобуто, а також визначений Законом України «Про державний бюджет України на 2014 рік» прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Враховуючи зазначені обставини, а також те, що обов'язок утримувати дитину покладається рівною мірою на матір і батька, суд вважає, що [PERSON] спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини в розмірі - 800 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, а тому позов слід задовольнити частково. Суд вважає безпідставними доводи позивача про визначення аліментів у частці від доходів відповідача, оскільки відповідач має нерегулярний дохід та немає постійної роботи, що в силу ст. 181, 183, 184 СК України зумовлює визначення аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. ст. 81, 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі - 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial