Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних позовних вимог на предмет спору - Орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської Військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що [PERSON] є донькою позивача. [PERSON] має доньку - [PERSON] . Відомовсті про батька дитини у її свідоцтві про народження записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. [PERSON] майже весь час мешкає з позивачем, за адресою: [ADDRESS] . На даний час [PERSON] не відвідує жодний дитячий дошкільний заклад, за віком дитині вже час йти до школи, але мати взагалі нічого не робить для влаштування дитини до навчального закладу. Позивач, як бабуся, самостійно зробити не має можливості, так як не має належних законних підстав представляти дитину. [PERSON] зареєстрована разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Умови мешкання у даному приміщенні незадовільне, в квартирі все брудне, стоїть неприємний сморід (кімнаті палять тютюн при дітях), для дітей не створено належних умов для відпочинку, постільна білизна брудна, відсутня будь-яка побутова техніка, в квартирі крім [PERSON] мешкає ще родина з 6 осіб, 3 з яких малолітні діти, тобто умови для нормального мешкання та відпочинку дітей відсутні. Родина [PERSON] ще з 2019 року неодноразово потрапляла у поле зору соціальних служб за недбале ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків внаслідок вживання алкоголем. Родина перебувала під соціальним супроводом СМЦСС з 25 січня 2019 року по 25 квітня 2019 року, але була знята з супроводу у зв`язку з негативним результатом - невиконання умов договору. Крім цього [PERSON] притягувалася до адміністративної відповідальності за ухилення від виконання батьківських обов`язків. На підставі викладеного позивач просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини. В судовому засіданні позивач підтримала позов, підтвердила обставини, викладені в позові, та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про день, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Заяви про розгляд справи за її відсутності не надходило. Своїм правом на подачу відзиву не скористалася. В судовому засіданні представник третьої особи - органу опіки та піклування Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області не заперечував проти задоволення позову, пояснив, що приблизно на протязі трьох років орган опіки та піклування спостерігає за родиною [PERSON] . [PERSON] має двох дітей, друга дитина [PERSON] . Мати [PERSON] не виконує своїх батьківських обов`язків, не доглядає за дітьми, зокрема, за [PERSON] , не займається її вихованням, лікуванням, притягувалась до адміністративної відповідальності за невиконання батьківських обов`язків, з нею проводились профілактичні бесіди, проте жодних результатів вони не дали. Умови мешкання родини незадовільні, умови для проживання дітей відсутні, санітарно-гігієнічний стан житлового приміщення незадовільний, та на думку представника органу опіки, перебування [PERSON] , в даному приміщенні несе загрозу для її здоров`я. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він перебував у стосунках з [PERSON] , пояснив, що фактично дитина з матір`ю не проживає, дитину відповідач не утримує, веде асоціальний спосіб життя, вживає спиртні напої, під час проживання дитини разом з нею проявляла фізичну агресію щодо дитини. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] веде асоціальний спосіб життя, вживає спиртні напої, вихованням дитини не займається, дитину виховує бабуся [PERSON] . Вислухавши пояснення позивача та третьої особи, свідчення свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР N789-XII від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Статтею 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. В силу ч. 4, 5 ст. 167 СК України якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування. Згідно з п.п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30.03.2007 року позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є матір`ю неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 09.12.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області та копією паспорта відповідача. Відповідно до копії довідки №9644 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб станом на 17.05.2021 року, виданої Відділом адміністративних послуг Центру надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані та мешкають [PERSON] (брат), [PERSON] (донька), [PERSON] (донька). В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , [INFO] , проживає разом з бабусею [PERSON] . Мати дитини постійного місця роботи не має, зловживає спиртними напоями, веде асоціальний спосіб життя, свої батьківські обов`язки по відношенню до доньки [PERSON] не виконує. Вказані обставини підтверджуються поясненнями позивача, третьої особи та свідченнями свідків. Згідно з копією листа Сєвєродонецького міського центру соціальних служб Військово-цивільної адміністрації міста Сєвєродонецьк Луганської області №203 від 21.05.2021, родина [PERSON] перебувала під соціальним супроводом з 25.01.2019 по 25.04.2019 (конфліктні відносини з бабусею, неналежне виконання своїх батьківських обов`язків). Знята з супроводу з негативним результатом у зв`язку з невиконанням умов договору. Мати не виходила на зв`язок, на спроби відвідати родину вдома ніхто не відчиняв двері. Відповідно до копії листа Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області №13572/111/34-2021 від 09.06.2021, у період з 09.06.2020 по 09.06.2021 [PERSON] , [INFO] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] , притягувалась 25.02.2021 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП працівниками Сєвєродонецького районного управління поліції ГУНП в Луганській області. Згідно з копією акту обстеження житлово-побутових умов від 12.05.2021, [PERSON] , [INFO] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] , при обстеженні встановлено, що це 1-кімнатна квартира малосімейного типу загальною площею 20 м2. В квартирі зареєстровано 4 особи: [PERSON] , 1991 р.н., [PERSON] , 1984 р.н., [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . На час відвідування в квартирі мешкають [PERSON] та родина ВПО Семенови - Кравчук з 6 осіб: бабуся, мати, батько та 3 малолітніх дітей. Загальний санітарно-гігієнічний стан квартири незадовільний, брудно, стоїть сморід, розкидані брудні речі, брудний посуд, меблі поломані. Умови для мешкання дітей відсутні. Відповідно до висновку Органу опіки та піклування Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області №1869 від 16.06.2021 року, враховуючи те, що [PERSON] , [INFO] , повністю ухилилася від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , виходячи з інтересів дітей, беручи до уваги той факт, що мати ігнорує поради та рекомендації відповідних спеціалістів, не бажає нічого змінювати у своєму житті, не усвідомлює серйозності ситуації, що склалася, відповідно до ст.ст. 164,165 Сімейного кодексу України, орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області вважає, що [PERSON] , [INFO] , слід позбавити батьківських прав стосовно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , та стягнути з неї аліменти на користь дітей. Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, суд звертає увагу на те, що в рішенні Європейського суду з прав людини від 18.12.2008 року у справі «Савіни проти України» наголошується, що взаємне задоволення від спільного перебування батьків і дітей є фундаментальним елементом сімейного життя, а тому втручання до нього має відбуватися у вузьких рамках, визначених статтею 8 Європейської конвенції про захист прав людини й основоположних свобод. Європейський суд з прав людини також підкреслив, що, незважаючи на певний вільний розсуд держави в справі відібрання дітей під державну опіку, відбирання дітей від батьків означає відрізання дітей від свого коріння, що може бути виправданим лише у виняткових випадках. У той же час, як вбачається зі змісту рішень Європейського суду з прав людини «Z та інші проти Сполученого Королівства» від 10.05.2001 року та «A. проти Сполученого Королівства» від 23.09.1998 року, в контексті вимог статті 3 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод держава повинна приділяти особливу увагу захисту дітей від поганого поводження з боку інших осіб, у тому числі шляхом здійснення своєчасних превентивних заходів. Таким чином, беручи до уваги стандарти Європейського суду з прав людини, суд вважає, що у вказаному випадку інтереси неповнолітньої дитини превалюють над потребами збереження сім`ї, оскільки відповідач [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно її доньки [PERSON] , зокрема, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не створює належних умов для її життя та здоров`я. З огляду на викладене, суд, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, вважає, що вимоги [PERSON] щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її доньки [PERSON] відповідають інтересам дитини та знаходяться в тих вузьких межах, які залишають з огляду на гарантії, передбачені ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Згідно з ч.3 ст. 166 Сімейного кодексу України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Згідно з ч. 2 ст. 166 СК України особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] . За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. З урахуванням вимог ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів повинен бути не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі ст. 191 СК України аліменти з відповідача підлягають стягненню з моменту пред`явлення позову до суду, до досягнення дитиною повноліття. З огляду на вказане та враховуючи положення ч. 2, 3, 5 ст. 166 СК України суд вважає, що одночасно з прийняттям рішення про позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав, з останньої на користь неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , слід стягнути аліменти в розмірі 1/4 частки усіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного вік, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви до суду 12.08.2021 року та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З урахуванням того, що позивач була звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви про позбавлення батьківських прав, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь державну судовий збір в розмірі 908,00 грн. за позовні вимоги про позбавлення батьківських прав та судовий збір в сумі 908,00 грн. за позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини, а всього 1816,00 грн.

Outcome: approved