Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] в інтересах дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], з участю третьої особи Головецької сільської ради Сколівського району Львівської області про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. У обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що є власником житлового будинку по вул. Тростянецька,70 у с. Пшонець Сколівського району Львівської області. Відповідачка [PERSON], яка є колишньою дружиною її сина [PERSON] є зареєстрованою разом зі своїми дітьми за вказаною адресою, проте протягом трьох років у зазначеному будинку не проживає. Вказала, що реєстрація відповідачки у зазначеному житловому будинку перешкоджає їй, як власниці житла, в повній мірі розпорядитися належним їй на праві приватної власності майном, у зв`язку з чим вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Позивачка та її представник подали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, просили задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідачка, будучи належним чином повідомлена, повторно у судове засідання не зявилася, від неї не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності, а тому суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 1 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відтак, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у даній цивільній справі на здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що позивачка [PERSON] є власником житлового будинку по вул. Тростянецька,70 у с. Пшонець Сколівського району Львівської області, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії ЯЯЯ №886127 від 19.05.2008 року. У вказаному будинку зареєстровані позивачка [PERSON] її сини [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], колишня дружина її сина [PERSON] з неповнолітніми дітьми [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що підтверджується довідкою, виданою виконавчим комітетом Головецької сільської ради Сколівського району Львівської області №444 від 10.12.2015 року та записами у будинковій книзі, копія якої наявна у матеріалах справи. З копії акту обстеження проживання відповідачки з її неповнолітніми дітьми, які зареєстровані [INFO], вбачається, що такі протягом трьох років фактично не проживають за даною адресою. Факт реєстрації відповідачки за вказаною адресою також підтверджується відповіддю на запит суду в порядку ст. 122 ЦПК України Сколівським районним сектором ГУДМС України у Львівській області вх. №5731 від 22.12.2015 року. Згідно із ст. ст. 3,4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає порушені права цих осіб у спосіб, визначений ЦК України й законами України. Згідно ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року» та Протоколів №2,4,7,11 до Конвенції, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. ст. 71, 72 Житлового Кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.\~ Відповідно до ст. 156 ЖК України, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цими приміщеннями. Судом встановлено, що реєстрація відповідачки з її неповнолітніми дітьми у житловому будинку по вул. Тростянецька, 70 у с. Пшонець Сколівського району Львівської області перешкоджає позивачці [PERSON], як власнику житлового приміщення, в повній мірі розпорядитися належним їй майном. Враховуючи наведені вище обставини, суд прийшов до висновку, що позивачка [PERSON], як власниця житла, має право вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю на власний розсуд та має право вимагати усунення перешкод у здійсненні нею права користування та розпорядження своїм майном, а тому [PERSON] разом зі своїми неповнолітніми дітьми слід визнати такими, що втратили право користування житловим будинком по вул. Тростянецька, 70 у с. Пшонець Сколівського району Львівської області, оскільки такі обрали собі інше місце для проживання, спірне житло залишивши і в ньому не проживають понад встановлені законом терміни без поважних причин.

Outcome: approved