Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вище вказаною заявою в якій просить суд стягнути з Відповідача на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) боржника, щомісячно, починаючи з моменту подачі даної позовної заяви до закінчення сином навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років. В обґрунтування вимог зазначено, що відповідач є батьком їх спільного сина [PERSON]. На теперішній час їх син повнолітній, проживає разом з нею та перебуває на її забезпеченні. Починаючи з 01.09.2015 року син навчається на денному відділенні Політехнічного коледжу Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет» у зв'язку із чим потребує матеріальної допомоги. Тому вона звернулась з даним позовом до суду. До судового засідання позивач не з'явилася, надала письмову заява в якій він просить суд розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина в розмірі 1/6 частини його доходу просить задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував щодо стягнення з нього аліментів у розмірі 1/6 частини і в цій частині визнав позовні вимоги. У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст.247 ЦПК України розгляд справи здійснювався, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 11), який було розірвано рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.04.2014 року (а.с.6). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.10). Згідно з довідки Політехнічного коледжу ДВНЗ «Криворізький національний університет» №441 від 24.07.2018 року син [PERSON] є студентом ІV курсу денного відділення Політехнічного коледжу ДВНЗ «Криворізький національний університет», бюджетна основа. Термін навчання з 01 вересня 2018 року по 19 січня 2019 року (а.с.7). Стипендію не отримує (а.с.8). Відповідно до довідки Житлово-будівельного кооперативу «Рассвет-42» №46 від 07.08.2018 р. [PERSON] зареєстрований та проживає з позивачем (а.с. 9) У силу положень ч.3 ст.199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Скориставшись своїм правом, передбаченим вищезазначеною нормою закону, позивач звернулася до суду із даним позовом. Відповідно до ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У зазначеній нормі права законодавець пов'язує обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Частиною 2 ст.199 СК України встановлено, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання. У пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно з ч.1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини;стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно довідки Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» №1238 від 22.10.2018 року [PERSON] працює з 03.04.2018 року водієм автотранспортних засобів, отримує середньомісячну заробітну плату та добровільно сплачував аліменти на утримання повнолітнього сина до 30.05.2018 року (а.с. 20, 21). Крім того, згідно з ч.ч. 1,4 ст. 206 ЦПК України, відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У зв'язку з викладеним, враховуючи наявність в матеріалах справи заяви відповідача [PERSON] про визнання позову, яка не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та те, що на теперішній час Відповідач працює та отримує регулярний дохід, може надавати матеріальну допомогу на утримання свого повнолітнього сина, що продовжує навчання та у зв'язку з цим потребує такої допомоги, врахувавши, що на з нього стягуються аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO], приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання повнолітнього сина в розмірі 1/6 частини всіх видів його доходів, оскільки такий розмір аліментів, на переконання суду, є об'єктивним з огляду на вказані вимоги закону та обов'язку обох батьків їх утримувати, а також матеріальному становищу сторін у справі. Таким чином, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню повністю. В порядку ст. 141 ЦПК України, стягнути із відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 704 гривень 80 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved