Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська з позовом до ТОВ «Кей-Колект», приватного нотаріуса [PERSON] про скасування запису про державну реєстрацію прав та визнання права власності на нерухоме майно. В обґрунтування позову зазначила, що 17 березня 2008 року нею було передано в іпотеку ПАТ «Укрсиббанк» квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. У лютому 2016 року позивач отримала листа відповідно до якого вищезазначена квартира була перереєстрована на ТОВ «Кей-Колект». Інформаційна довідка з єдиного реєстру нерухомого майна підтвердила факт переходу права власності на квартиру позивача до ТОВ «Кей-Колект» на підставі договору іпотеки від 17 березня 2008 року. Вважає, що запис про проведену державну реєстрацію прав та рішення про реєстрацію прав на належне позивачу майно підлягає скасуванню, оскільки приватним нотаріусом були порушені вимоги іпотечного договору на вищевказану квартиру та він не мав права проводити державну реєстрацію за іншою особою, оскільки відповідно до умов договору, для задоволення вимог кредитора в позасудовому порядку необхідно було укласти окремий договір, чого сторонами зроблено не було. Також зазначила, що договір факторингу не був нотаріально посвідчений, що є порушенням статті 513 ЦК України. У порушення вимог ст.35 ЗУ «Про іпотеку», відповідачі не направляли відповідні вимоги на адресу позивача. Крім того, здійснивши перереєстрацію спірної квартири, відповідачі порушили норми ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». На підставі викладеного просила суд скасувати запис про проведену державну реєстрацію прав на нерухоме майно, а саме: квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], №11976671 та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) за ТОВ «Кей-Колект», код 37825968, індексний номер рішення: 26005406 від 10 листопада 2015 року, здійснений приватним нотаріусом [PERSON] та визнати за [PERSON] право власності на вищезазначену квартиру. В судове засідання позивач зі своїм представником не з'явився. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені були належним чином, причини неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у їх відсутність не подавали. В минулих засіданнях представник ТОВ «Кей-Колект» заперечував проти задоволення позовних вимог, надавши письмові заперечення проти позову в яких зазначив, що ст.4 іпотечного договору, якою передбачена можливість реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки в позасудовому порядку. Також зазначив, що твердження позивача про порушення процедури переходу права власності є безпідставними, оскільки за приписами ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», здійсненню вищезазначеної дії передує перевірка дотримання відповідної процедури. Щодо порушення ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» зазначив, що норми вищезазначеного Закону застосовуються при примусовому відчуженні такого майна без згоди власника. У звязку з тим, що ст.4 іпотечного договору передбачена можливість реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки в позасудовому порядку, вважає, що ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», в даному випадку, застосуванню не підлягають. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2\~ст.197 ЦПК України,\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.\~ Враховуючи правову \~позицію, викладену в постанові Верховного Суду України від 14 червня 2016 року (справа №21-41а16) вищезазначений спір не є публічно-правовим, а випливає з договірних відносин і має вирішуватися судами за правилами ЦПК України.\~ В судовому засіданні встановлено, що\~17 березня 2008 року між\~Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є Публічне Акціонерне Товариство «УкрСиббанк», та [PERSON] було укладено кредитний договір 1 - № 11315977000 про надання кредиту, згідно якого позичальнику\~ [PERSON] було надано кредит в сумі\~32000,00 доларів США з терміном погашення кредиту до 16 березня 2018 року, та кредитний договір 2 - №11316010000/11316010001 про надання кредиту, згідно якого позичальнику\~ [PERSON] було надано кредит в сумі\~3125,00 грн. з терміном погашення кредиту до 16 березня 2018 року. З метою забезпечення виконання зобовязань за вищезазначеними кредитними договорами 17 березня 2008 року між Банком та [PERSON] було укладено Договір іпотеки №11315977000/1, згідно якого [PERSON] забезпечив свою вимогу до Іпотекодавця\~нерухомим майном: квартирою № 49 по вул. Батумській, буд.2 у м.Дніпропетровську, загальною площею 59,6 кв.м.(пункт 1.1. договору іпотеки). (а.с.9) 12 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» укладено Договір факторингу №1 за зобовязаннями, які виникли у [PERSON] на підставі вищезазначених кредитних договорів, що підтверджується договором факторингу та додатками до нього. Таким чином відбулася заміна кредитора у зобовязаннях, що є підставою для процесуального правонаступництва в цьому спорі. Згідно з ч.1\~статті 24 Закону України «Про іпотеку» відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов'язанням. 10 листопада 2015 року представник ТОВ «Кей-Колект»,

Outcome: partial