Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 19.10.1991р. позивачка та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Черкаського районного суду від 21.07.2010р. Ухвалою Черкаського районного суду від 25.08.2011р. по справі №2-975/11 за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, було затверджено мирову угоду між сторонами, згідно якої проведено розподіл будівельних матеріалів, обладнання та конструктивних елементів, що використані при будівництві житлового будинку та господарських споруд, розташованих по [ADDRESS] Черкаського району та належить сторонам на праві спільної сумісної власності. Позивачка вказує, що згідно положень ст.120 ЗК України та ст.377 ЦК України до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщеній на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового використання. Згідно рішення Червонослобідської сільської ради Черкаського району від 05.02.2003р. №5-9 надано у власність [PERSON] земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована за адресою [ADDRESS], площею 0,15га. Однак відповідач [PERSON] не отримав правовстановлюючий документ на землю та не провів реєстрацію свого права власності. Позивачка вказує, що вона неодноразово зверталась до відповідача із проханням оформити право власності на земельну ділянку, однак [PERSON] не вчинив жодних дій щодо реєстрації права власності на земельну ділянку, що унеможливлює введення будинку в експлуатацію та реалізацію права позивачки на отримання у власність відповідної частини земельної ділянки. Позивачка вказує, що з моменту затвердження судом мирової угоди, якою встановлено право власності позивача на частину будівельних матеріалів, у неї виникло право на отримання у власність частини земельної ділянки, що розташована в [ADDRESS], площею 655кв.м. (тобто ? частина від 1500кв.м.). В судовому засіданні представники позивачки [PERSON], [PERSON] позовні вимоги підтримали повністю, просили позов задовольнити, а саме: просили визнати за [PERSON] право власності на частину земельної ділянки, що розташована в [ADDRESS], яку було передано у властість [PERSON] згідно рішення Червонослобідської сільської ради від 05.02.2003р. №5-9, площею 655кв.м. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] заперечили щодо задоволення позовних вимог позивачки, просили відмовити в задоволенні позову, подавши письмове заперечення. Вказали, що внаслідок укладення мирової угоди позивачка фактично отримала у власність частину будівельних матеріалів. Право власності на нерухоме майно позивачка не зареєструвала, та не ввела його в експлуатацію. У зв'язку з тим, що [PERSON] не отримав акт про право власності на земельну ділянку та не зареєстрував право на неї, вказана земельна ділянка не розглядалася як предмет поділу майна під час укладення мирової угоди. Згідно ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Тому, рішення органу виконавчої лади чи місцевого самоврядування про передачу у власність земельної ділянки є необхідною передумовою виникнення права власності на земельну ділянку, а не моментом набуття права власності на земельну ділянку. Права власності на житловий будинок садибного типу за адресою [ADDRESS] позивачка [PERSON] у встановленому законом порядку не набула, так само як і [PERSON] не набув права власності на спірну земельну ділянку. Тому визнання права власності на земельну ділянку в порядку ч.1 ст.377 ЦК України та ст.120 ЗК України за позивачкою - є неможливим. Третя особа Червонослобідська сільська рада Черкаського району в судове засідання не з'явилась, неповідомивши про причину неявки, хоча про дату, час та місце проведення судового розгляду була належним чином повідомлена. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши наявні письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини справи. Судом встановлено, що згідно ухвали Черкаського районного суду Черкаської області від 25.08.2011р. по справі №2-975/11 за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, було затверджено мирову угоду між сторонами, згідно якої проведено розподіл будівельних матеріалів, обладнання та конструктивних елементів, що використані при будівництві житлового будинку та господарських споруд, розташованих по [ADDRESS] Черкаського району та належить сторонам на праві спільної сумісної власності. Згідно рішення Червонослобідської сільської ради Черкаського району від 05.02.2003р. №5-9 надано у власність [PERSON] земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована за адресою [ADDRESS], площею 0,15га. На момент розгляду даної справи відповідач [PERSON] не оформив правовстановлюючий документ на надану йому земельну ділянку та не провів реєстрацію свого права власності у встановленому законом порядку. Тому, до моменту отримання [PERSON] правовстановлюючого документу про право власності на надану йому земельну ділянку та реєстрації права власності, юридичним власником земельної ділянки, яка розташована за адресою [ADDRESS], - є Червонослобідська сільська рада Черкаського району, яка має повноваження розпоряджатися землями на підпорядкованій їй території згідно закону. Так, згідно ч.1 ст.122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Також судом встановлено, що ні позивачкою, ні відповідачем не введено в експлуатацію житловий будинок садибного типу, що розташований по [ADDRESS] Черкаського району та не зареєстровано право власності на вказаний будинок у встановленому законом порядку. Таким чином, на даний час сторони по справі фактично є власниками лише будівельних матеріалів, обладнання та конструктивних елементів, що використані при будівництві житлового будинку та господарських споруд, розташованих по [ADDRESS] Черкаського району, відповідно до ухвали Черкаського районного суду від 25.08.2011р. При розгляді даної справи суд вважає необхідним керуватися наступним. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч.1 ст.377 Цивільного кодексу України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Згідно ч.1 ст.120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Згідно ч.1 ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Тому, рішення органу виконавчої лади чи місцевого самоврядування про передачу у власність земельної ділянки є необхідною передумовою виникнення права власності на земельну ділянку, а не моментом набуття права власності на земельну ділянку. Згідно ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Таким чином, посилання позивачки на положення ч.1 ст.377 ЦК України та ч.1 ст.120 ЗК України при обґрунтуванні своїх позовних вимог, - суд вважає безпідставними, оскільки право власності чи право користування на житловий будинок садибного типу за адресою [ADDRESS] позивачка [PERSON] у встановленому законом порядку не набула. Згідно положень мирової угоди, що була затверджена ухвалою Черкаського районного суду від 25.08.2011р. по справі №2-975/11, було зокрема вказано, що сторони зобов'язуються протягом шести місяців з моменту затвердження судом цієї мирової угоди, ввести домоволодіння в [ADDRESS] в експлуатацію та зареєструвати право власності на нього. Однак, суд констатує, що на момент розгляду даної справи вказане положення мирової угоди сторонами не виконано. Порядок і процедура оформлення прав на землю передбачені Земельним кодексом України і у суду немає правових підстав по даній справі для визнання за позивачкою права власності на ? частину вищевказаної земельної ділянки, власником якої є Червонослобідська сільська рада Черкаського району. Враховуючи викладене, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] має бути відмовлено повністю, так як вказані вимоги є безпідставними, недоведеними і не ґрунтуються на законі.

Outcome: dismissed