Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання особи такою , що втратила право користування жилим приміщенням, мотивуючи вимоги тим , що позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Відповідач [PERSON], являючись колишнім власником квартири та члени її сім'ї - відповідачі [PERSON] та [PERSON], не знялись з реєстраційного обліку і наразі значаться зареєстрованими у ній, чим порушують права позивача [PERSON], як власника квартири. Тому, позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом і просить суд усунути їй перешкоди у користуванні власністю шляхом визнання відповідачів [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування жилим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS]. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилась , про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином , надала заяву , в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явився , про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином , надав заяву , в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився , про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином , надав заяву , в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, а також інших документів, які свідчать про припинення підстав на право користування житловим приміщенням. Відповідно до ст.401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. При цьому відповідно до ст.406 ЦК України сервітут припиняється у разі припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до копії договору купівлі-продажу квартири НВА 574688, посвідченого 01.03.2017р. державним нотаріусом Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Фесенко О.М., реєстр №2-211, представник продавця - [PERSON], діє на підставі довіреності, посвідченої 17.08.2016р. [PERSON], в.о. нотаріуса м. Москви [PERSON], зареєстрованої за реєстровим №2-1875, від імені [PERSON], продала, а [PERSON] купила квартиру [ADDRESS]. Таким чином , у судовому засіданні було встановлено , що позивач [PERSON] 01.03.2017р. за договором купівлі-продажу квартири набула у власність квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS]. За даною адресою залишились зареєстрованими колишній власник квартири - відповідач [PERSON] та члени її сім'ї, які за даною адресою не мешкають. Оскільки відповідно до чинного законодавства України припинення права власності на житлове приміщення у колишнього власника житла та членів його сім'ї має похідним втрату права користування даним житловим приміщенням колишнього власника житла та членів його сім'ї та припиняється разом з припиненням його права власності, то суд приходить до висновку, що обставини, викладені позивачем [PERSON] знайшли своє підтвердження в матеріалах справи.

Outcome: approved