Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить встановити факт її проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу із [PERSON] з 2009 року по день його смерті [INFO], а також визначити їй додатковий тримісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини після її чоловіка [PERSON] В обґрунтування заявлених позовних вимог [PERSON] посилається на те, що з 2009 року вона проживала однією сім'єю із [PERSON] в квартирі [ADDRESS], вели спільне господарство, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки. Вказану квартиру [PERSON] фактично прийняв у спадщину після смерті його матері у червня 2001 року. В період їх спільного проживання в квартирі за спільні кошти проводились ремонтні роботи, позивач свою поштову кореспонденцію отримує саме за даною адресою. [INFO] помер цивільний чоловік позивача [PERSON] і позивач як спадкоємець четвертої черги звернулась до нотаріальної контори з питань оформлення спадщини, однак їй було повідомлено про строк, який нею пропущений, а також відсутність підтвердження факту спільного проживання, було рекомендовано вирішувати ці питання у судовому порядку. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] - адвокат Акименко Л.В. підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача - Департаменту житлового господарства виконавчого комітету Харківської міської радив судове засідання не з'явився, повідомлявся про дату, час та місце судового засідання у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справу за його відсутності не надавав. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, допитавши свідка, давши добутому правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON], [INFO], з 1990 року постійно мешкав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Його батьки [PERSON] та [PERSON] в даній квартирі були зареєстровані з [INFO], зняті з реєстраційного обліку у зв'язку зі смертю. [INFO] помер [PERSON], про що 20.08.2016 складено відповідний актовий запис № 12323. Після його смерті відкрилась спадщина на вказану квартиру. Позивач [PERSON] стверджує, що з 2009 року вона мешкала разом із [PERSON] як чоловік та дружина, вела із ним спільне господарство, мали спільний бюджет, однак шлюб не реєстрували. Вважаючи себе спадкоємцем четвертої черги, однак не маючи належних документів на підтвердження цього факту, однак бажаючи оформити спадкові права, [PERSON] звернулась до суду із відповідним позовом. Так, в порядку цивільного судочинства розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до положень п. 5) ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу, якщо від цього факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. У рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд встановив цей факт. За клопотанням представника позивача на підтвердження позовних вимог судом було допитано в якості свідка [PERSON], яка є головою правління ЖК «Мистецтво», на балансі якого перебуває житловий будинок [ADDRESS]. Свідок [PERSON] підтвердила, що разом із [PERSON] мешкала жінка більше двох років до його смерті, вона разом гуляли, купували продукти. Як зазначено в Постанові № 7 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо. Окремо зазначено про те, що проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них права на спадкування за законом у першу чергу на підставі статті 1261 ЦК України. За таких обставин, суд доходить висновку про наявність підстав для підтвердження факту спільного проживання [PERSON] та [PERSON] як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу з 2009 року по день смерті [PERSON] [INFO]. Позивач [PERSON] також зазначає, що у встановлений законом строк заяву про прийняття спадщини вона не подала, оскільки їй було роз'яснення про необхідність підтвердження факту спільного проживання для набуття права бути спадкоємцем, вважає, що встановлений строк на прийняття спадщини вона пропустила з поважних підстав. Відповідно до ст.. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно вимог ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Постановою Пленуму ВСУ від 30.05.2008 за № 7 роз'яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини та має виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Досліджуючи підстави пропуску [PERSON] встановленого законом строку для прийняття спадщини, суд приймає їх до уваги та враховуючи наявні у справі письмові докази вважає їх поважними. За таких обставин суд доходить висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved