Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання його такою особою, що втратила право на користування житлом, посилаючись на те, що 10.07.2003 року був укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] . 13.11.2019 року рішенням Хмельницького міськрайонного суду шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано . [PERSON] отримала у власність від [PERSON] на підставі договору дарування від 08.04.2006 року 1/4 частини житлового будинку [ADDRESS] . 11. 02.2005 року [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою №111-03-54750 про склад сім`ї. Відповідач був зареєстрований за вказаною адресою, однак там не проживав. Вказані обставини підтверджуються актом №47, згідно якого [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS] з 11.02.2005 року, тобто від дня реєстрації. Враховуючи, що відповідач не проживає в будинку [ADDRESS] з лютого 2005 року, тобто більше одного року, між позивачем та відповідачем відсутні домовленості щодо його проживання в будинку позивача, вважає наявні правові підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Просить визнати [PERSON] такою особою, що втратила право користування жилим приміщенням у будинку [ADDRESS] . Ухвалою судді Хмельницького міськрайонного суду від 29 листопада 2019 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просила позов задовольнити, визнати [PERSON] , таким, що втратив право користування жилим приміщенням у будинку [ADDRESS] . Відповідач не здійснює оплату за комунальні послуги, особистих речей у будинку також немає. Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, про час та місце судового розгляду і від нього не надійшло повідомлень про причини неявки. Відзив на позов не надав. Суд приходить до висновку ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 10.07.2003 року був укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] . 13.11.2019 року рішенням Хмельницького міськрайонного суду шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано . [PERSON] отримала у власність від [PERSON] на підставі договору дарування від 08.04.2006 року 1/4 частини житлового будинку [ADDRESS] . 11. 02.2005 року [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою №111-03-54750 про склад сім`ї, однак за вказаною адресою не проживав. Відповідач був зареєстрований за вказаною адресою, однак там не проживав. Вказані обставини підтверджуються актом №47, згідно якого [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS] з 11.02.2005 року, тобто від дня реєстрації. Відповідно до вимог ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Право звернення до суду із даною позовною заявою про позбавлення права користування житловим приміщенням - є однією із форм захисту власником своїх прав. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 386 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають права власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до вимог ст. 405 Цивільного кодексу України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленністю між ним і власником житла або законом. Суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання його такою особою, що втратила право на користування житлом у означеному будинку підлягають задоволенню, оскільки останній з 2005 року не проживає у будинку [ADDRESS] без поважних причин, оплату за комунальні послуги не здійснює. Розподіл судових витрат здійснено у відповідності до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України.

Outcome: approved