Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-08 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із заявою про надання права на шлюб, мотивуючи її тим, що вона народилась [INFO] та на даний час не досягла шлюбного віку. Вказує, що з 2017 року зустрічається з [PERSON] та між ними склалися теплі і щирі стосунки, мають взаємні міцні почуття любові та поваги один до одного. У квітні 2019 року вона завагітніла від [PERSON] , має намір народити дитину та на даний час вони бажають одружитись і офіційно зареєструвати свій шлюб. Враховуючи наведене, просить суд надати їй право на укладення шлюбу з [PERSON] . В судовому засіданні заявник заяву підтримала з підстав, викладених у ній та просила її задовольнити. Заінтересована особа в судовому засіданні просив задовольнити заяву. Від представника Луцького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області надійшла заява щодо розгляду заяви за їх відсутності. При розгляді заяви покладались на думку суду. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про надання права на шлюб. Згідно п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», заява про надання особі, яка досягла чотирнадцяти років, права на шлюб повинна розглядатися судом в окремому провадженні . При цьому до участі в справі залучаються один або обоє батьків (усиновлювачів) неповнолітньої особи, піклувальник, особа, з якою передбачається реєстрація шлюбу, а також інші заінтересовані особи. Заперечення батьків (піклувальників) щодо надання права на шлюб не є підставою для відмови в задоволенні заяви, оскільки головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. Відповідно до ст. 22 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Згідно ст. 23 СК України, право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Судом встановлено що заявник не досягла шлюбного віку, однак має намір одружитись з [PERSON] , який визнає себе майбутнім батьком дитини. Як вбачається з довідки КП «Луцька центральна районна лікарні Луцької районної ради» від 12 липня 2019 року [PERSON] перебуває на обліку в лікарні - вагітність 14-15 тижнів (а.с. 9). Право на шлюб чоловіка та жінки, які досягли шлюбного віку, закріплено у статті 12 Конвенції про захист прав людини і основоположних засад. Відповідно до ч. 1 ст. 27 СК державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства. Отже, враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що реєстрація шлюбу [PERSON] та [PERSON] відповідатиме як інтересам заявника, так і майбутньої дитини, а тому слід надати заявнику право на шлюб.

Outcome: approved