Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], по якій просить стягнути з відповідачів на її користь 362 040 грн., залишаючи за собою право про додаткове стягнення збитків. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 01 квітня 2013 року позивач передала [PERSON] на умовах договору позики грошові кошти у сумі 14 000 дол. США з терміном повернення 01 грудня 2013 року, про що свідчить розписка відповідача. Відповідач [PERSON] поручився за належне виконання умов договору позики [PERSON], про що зазначив власним підписом у вказаній розписці. Проте, відповідач [PERSON] не виконав взятих на себе зобов»язань та борг не повернув, тому позивач змушена звернутись до суду з вказаним позовом. В ході розгляду справи позивач зменшила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача заборгованість станом на 02 грудня 2016 року в розмірі 11 200 дол. США, що відносно гривні еквівалентно 286 160 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просив задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, повідомлявся судом про час та місце розгляду справи належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо часткового задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. 01 квітня 2013 року [PERSON] отримав від [PERSON] грошові кошти в сумі 14 000 дол. США з кінцевим строком повернення до 01 грудня 2013 року, що підтверджується ксерокопією розписки від 01.04.2013 року /а.с. 4/. Розписка написана і підписана [PERSON] в присутності свідка [PERSON]. Правовідносини, що склалися між сторонами є правовідносинами які виникають з договору позики і регулюються главою 71 ЦК України. Як визначено ст. ст. 1046, 1047, 1049 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. В порушення строку зазначеного в розписці і ч. 1 ст. 1049 ЦК України, відповідач не повернув позивачу отримані кошти в повному обсязі ні до 01 грудня 2013 року, ні по теперішній час. Під час розгляду справи, а саме 23 листопада 2016 року [PERSON] сплатив частину боргу, тому сума боргу станом на 02 грудня 2016 року становить 11 200 дол. США., що відносно гривні еквівалентно 286 160 грн. Знаходження розписки у позивача свідчить про відсутність виконання зобов'язання відповідачем по поверненню коштів як повністю, так і частково, що підтверджується змістом ст. 545 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Щодо вимог [PERSON] про стягнення боргу також з [PERSON], то у задоволенні цих вимог суд відмовляє, так як кошти були отримані саме [PERSON], що підтверджено розпискою, поручителів за цим договором не було, відсутні будь-які відомості з приводу того, що [PERSON] брав на себе певні зобов'язання за даним договором або на його забезпечення. Солідарна відповідальність настає лише у випадках, прямо вказаних в законі чи договорі, а відтак така вимога задоволенню не підлягає, оскільки матеріали справи не містять доказів того, що [PERSON] виступає поручителем за виконання боргових зобов'язань [PERSON]. Позов підлягає частковому задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача. Враховуючи викладене та

Outcome: partial