Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до Бериславського районного суду Херсонської області з позовом до [PERSON] сільської ради Бериславського району Херсонської області про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позову посилається на те, що 11 червня 2013 року померла [PERSON], яка за життя заповіла позивачу все належне їй рухоме та нерухоме майно. Після її смерті залишилось спадкове майно, до складу якого, крім іншого, входить 0,5508% від земельної ділянки загальною площею 73,70 га, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території [PERSON] сільської ради Бериславського району, та 2,0521% від земельної ділянки загальною площею 49,48 га, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території [PERSON] сільської ради Бериславського району. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину на вищезгадане майно, позивач звернулась до нотаріальної контори, але отримала відмову, у звязку з відсутністю у померлої правовстановлюючих документів. У звязку з цим, позивач просить суд, визнати за нею право власності на спадкове майно після смерті [PERSON], яка померла 11 червня 2013 року, на частки розміром 0,5508% від земельної ділянки загальною площею 73,70 га, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території [PERSON] сільської ради Бериславського району, та 2,0521% від земельної ділянки загальною площею 49,48 га, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території [PERSON] сільської ради Бериславського району. Позивач в судове засідання не зявилась, про час, місце та дату розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки до суду не повідомила. Представник позивача в судове засідання не зявилась, про час, місце та дату розгляду справи була повідомлена належним чином, до суду надала заяву, згідно якої просила справу розглянути без її участі та участі позивача, задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Бериславського району Херсонської області, в судове засідання не зявився, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно з ст.169 ЦПК України суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності належним чином повідомлених учасників судового розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання сторін, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Так, за змістом ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа вільно, на власний розсуд, обирає способи участі у справі. При цьому згідно зі ст. 119 ЦПК України підставами позову, які відповідно до статей 31, 215 цього Кодексу суд не може змінити без згоди позивача, є обставини, якими останній обґрунтовує вимоги, а не саме по собі посилання на певну норму закону. Вимоги ст. ст. 60, 179, 213, 214, 301 ЦПК України зобов'язують суд з'ясувати обставини, що обґрунтовують заявлені вимоги, на підставі наданих на їх підтвердження доказів. Під час розгляду цієї цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обовязків учасниками судового розгляду, у тому числі й в частині надання доказів на підтвердження позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі обставини і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] померла 11.06.2013 року, про що 12.06.2013 року зроблено запис за №13 та [PERSON] сільською радою Бериславського району Херсонської області видано свідоцтво про смерть серія 1-КГ №163774 (а.с.5). 13.08.2007 року [PERSON] сільською радою Бериславського району Херсонської області посвідчено заповіт, зареєстрований в реєстрі за №257, згідно якого [PERSON] заповіла все належне їй майно /рухоме і нерухоме/, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті та на що за законом вона матиме право - [PERSON] (а.с.12). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, до складу якого, крім іншого, входить частка розміром 0,5508% від земельної ділянки загальною площею 73,70 га, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території [PERSON] сільської ради, Бериславського району, Херсонської області, яка належить померлій на праві спільної власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №253355 виданого Бериславською районною державною адміністрацією Херсонської області 13.08.2003 року, на підставі розпорядження голови Бериславської районної державної адміністрації від 29.12.2003 №855, 08.06.2004 №455, 26.08.2004 №675 на імя [PERSON] уповноважену особу від 182 співвласників (а.с. 8, 9), та частка розміром 2,0521% від земельної ділянки загальною площею 49,48 га, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території [PERSON] сільської ради, Бериславського району, Херсонської області, яка належить померлій на праві спільної власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХС №021290 виданого Бериславською районною державною адміністрацією Херсонської області 15.02.2005 року, на підставі розпорядження голови Бериславської районної державної адміністрації від 29.12.2003 №855, від 08.06.2004 №455, від 26.08.2004 №675, від 03.12.2004 №946 на імя [PERSON] (а.с. 10, 11). Відповідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та однією з загальних засад цивільного законодавства, передбаченою ч.5 ст.3 ЦК України є судовий захист цивільного права та інтересу. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Відповідно до ч.1 ст.. 1297 ЦК України, спадкодавець який прийняв спадщину, складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З листа приватного нотаріуса Бериславського районного нотаріального округу ГТУЮ у Херсонській області від 03.04.2017 року №79/02-14 вбачається, що нею заведена спадкова справа №20/2014 до майна померлої 11.06.2013 року [PERSON], [INFO], що на час смерті була зареєстрована в [INFO], спадкоємцем майна якої за заповітом є [PERSON], [INFO], донька спадкодавці, яка звернулась до нотаріуса для оформлення спадщини на вищезазначені частки земельних ділянок. Але, у звязку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на відповідну частку земельної ділянки, позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину та зареєструвати це право за нею відмовлено, та рекомендовано звернутися до суду для визнання права власності (а.с.13). В силу ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Надані Державні акти належать померлій на праві спільної власності співвласникам з визначенням процентної частки кожного, тобто ця земельна ділянка включає в себе декілька земельних ділянок, обєднаних в один державний акт. Цим державним актом не визначено майно, на яке може видаватися свідоцтво про право на спадщину. У звязку з цим позивач позбавлена можливості позасудовим порядком оформити своє спадкове право, а тому вимушена звернутися до суду з даним позовом. Іншого шляху окрім звернення до суду за захистом порушеного права у позивача немає та позивач правильно у розумінні ст.16 ЦК України обрала спосіб захисту порушеного права. Враховуючи викладені обставини справи та вимоги Закону, суд вважає, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, позов про визнання права власності на спадкове майно підлягає задоволенню. На підставі викладеного, в межах заявлених позивачем вимог, з урахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства,

Outcome: approved