Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. До початку розгляду справи судом по суті [PERSON] подав до суду зустрічний позов до [PERSON], в якому просив зобовязати [PERSON] усунути перешкоди у спілкуванні [PERSON] з дітьми : [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] шляхом забезпечення можливості систематичних побачень з дітьми у 1-шу та 3-тю суботу місяця, а також у день їх народження з 12 по 16 годину. В судовому засіданні позивач-відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] подані вимоги підтримали повністю. Позивач відповідач пояснила, що відповідач з дітьми не спілкується, участі у їх вихованні не бере, взагалі не проявляє жодного інтересу до життя дітей. Представник позивача відповідача [PERSON] пояснив, що [PERSON] не цікавиться неповнолітніми дітьми сторін, що є підставою для позбавлення останнього батьківських прав. Вказані обставини доводяться, на думку представника, висновком органу опіки та піклування, який є достатнім доказом для вирішення питання позбавлення [PERSON] батьківських прав. Позивач відповідач та її представник повністю заперечили проти зустрічного позову, пославшись на відсутність доказів на підтвердження обставин, вказаних у вимогах [PERSON] Відповідач позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні заявлений [PERSON] позов не визнали повністю. Представник відповідача позивача [PERSON] пояснив, що позов [PERSON] є необґрунтованим, оскільки вимоги останньої ґрунтуються виключно на її власному баченні. Зі слів представника [PERSON] належним чином виконує свої батьківські обовязки стосовно матеріального забезпечення неповнолітніх дітей, приймати участь в їх вихованні не має змоги через те, що з боку [PERSON] йому чиняться перешкоди у спілкуванні з дітьми, що є підставою для подання до суду зустрічного позову, який відповідач позивач [PERSON] та його представник [PERSON] підтримали в повному обсязі. Представник служби у справах дітей Сарненської РДА у судове засідання не зявилась просить слухати справу у її відсутність, підтримує поданий позивачем відповідачем висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] Дослідивши надані докази, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, суд дійшов до наступного. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною, є хронічними алкоголіками або наркоманами і т.і. Із позовної заяви вбачається, що сторони по справі : [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Вказані обставини не заперечуються [PERSON] та підтверджуються іншими матеріалами справи. Шлюб між сторонами по справі розірвано рішенням Сарненського районного суду від 10 травня 2013 року,що підтверджується копією вказаного рішення. Копія рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 18 липня 2012 року, копія якого надана позивачем відповідачем, доводить, що неповнолітні діти подружжя : [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] після розірвання шлюбу проживають із матірю [PERSON] В поданій позовній заяві [PERSON] просить позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно вказаних вище неповнолітніх дітей. Позбавлення батьківських прав це, насамперед, спосіб захисту прав та інтересів дитини, а тому при вирішенні питання позбавлення особи батьківських прав стосовно неповнолітніх дітей слід виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати внаслідок цього. В обґрунтування заявлених вимог [PERSON] посилається на відсутність інтересу до дітей з боку батька, який їх з народження молодшого сина [PERSON] не відвідував, їх життям не цікавиться. Допитана в суді свідок [PERSON] фактично підтвердила, що між сторонами по справі існують напружені стосунки, повязані із розлученням, однак, одночасно остання пояснила, що [PERSON] після народження молодшої дитини сторін, тобто, [PERSON], іноді відвідував дітей, про що свідок дізнавалась зі слів [PERSON] (пояснення стосуються періоду після працевлаштування свідка, тобто, після 26 березня 2014 року). Крім цього, зі слів [PERSON] - неповнолітні діти подружжя щороку на день народження очікують візиту батька. В суді позивач відповідач підтвердила, що орієнтовно з 29 серпня 2013 року вирішила, що не готова давати неповнолітніх дітей подружжя для спілкування та побачень з батьком, оскільки це буде травмувати їх (однак, обґрунтувати свою позицію не змогла). Вказані пояснення [PERSON] та пояснення свідка [PERSON] в певній мірі доводять, що позитивного моменту для дітей від того, що їх батька буде позбавлено батьківських прав не вбачається. Допитаний в суді свідок [PERSON], який є батьком відповідача-позивача, пояснив, що [PERSON] вживає заходів до спілкування з дітьми [PERSON] та [PERSON], однак, через неприязні відносини, що виникли з родиною [PERSON], поспілкуватись із дітьми не вдається. Таким чином, суд вважає встановленим, що між сторонами по справі існують непорозуміння, які стали підставою для звернення сторін із відповідними вимогами до суду. Відповідно до висновку Сарненської РДА про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача - позивача щодо його дітей від 6 лютого 2013 року, наданого позивачем, встановлено, що служба у справах дітей Сарненської РДА вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO], оскільки в ході розгляду заяви [PERSON] встановлено, що відповідач-позивач участі вихованні та лікуванні дітей не приймає. Згідно із ч.6 ст.19 СК України суд може не погодитись з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Із наданого суду висновку органу опіки та піклування Сарненської РДА № 15/39-243 від 27 лютого 2015 року вбачається, що орган опіки та піклування дійшов висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], оскільки встановлено, що останній участі у вихованні дітей не приймає. Вказані обставини, відповідно до вказаного документу, встановлені виключно із пояснень безпосередньо заявниці [PERSON], пояснень батьків останньої та пояснень сусідів. Зазначене у висновку органу опіки та піклування підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленням на імя в.о. начальника ССД РДА № 57 від 19 лютого 2015 року, письмової заяви [PERSON] на імя в.о. голови Сарненської РДА, які підтверджують, що висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] зроблено виключно зі слів [PERSON] Не заслуговують на увагу посилання у вказаному вище висновку на пояснення з цього приводу сусідів позивача-відповідача, оскільки із наданих суду копій письмових пояснень вказаних осіб, якими є [PERSON] та [PERSON] встановлено, що ці пояснення, ідентичні, дослівно повторюються, що ставить під сумнів їх достовірність. На підтвердження вказаних у первісному позові обставин [PERSON] просила допитати в судовому засіданні в якості свідка [PERSON], яка пояснила, що була працевлаштована у [PERSON] в якості няні та працювала протягом жовтня 2014 року травня 2015 року. За вказаний період вона жодного разу не бачила [PERSON] Пояснення свідка не приймаються судом до уваги, оскільки вона підтвердила, що працювала лише у будні дні 3-4 рази на тиждень і, як правило, у післяобідній час. Таким чином, свідок перебувала у помешканні [PERSON] нетривалий час, а тому не може достовірно підтвердити зазначені у позові обставини. Позбавлення батьківських прав є крайньою мірою, яка має застосовуватись у виключних випадках. Позбавлення батьківських прав особи, яка не ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків є порушенням передбачених законодавством немайнових прав батька відносно дитини. Судом не приймається до уваги наданий позивачем - відповідачем висновок Сарненської РДА про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], оскільки наведені у ньому висновки ґрунтуються на поясненнях виключно позивача - відповідача, яка з огляду на розірвання шлюбу перебуває у неприязних відносинах із відповідачем. Крім цього, відповідно до повідомлення Сарненського РВ УМВС України від 16 лютого 2015 року [PERSON] упродовж 2014 року та січня-лютого 2015 року до адміністративної відповідальності не притягувався, на профілактичних обліках не перебуває, по місцю проживання характеризується позитивно, що вбачається із наданої суду характеристики, виданої Сарненською міською радою. Надані відповідачем позивачем довідки, видані відділом ДВС Сарненського РУЮ від 17 лютого 2015 року та № 996 від 6 серпня 2015 року, а також копія квитанції № 44 про проведення оплати через відділення банку, свідчать про те, що [PERSON] виконується обовязок по матеріальному забезпеченню неповнолітніх дітей, оскільки він не має заборгованості по аліментних зобовязаннях; протягом 2014 року ним було сплачено [PERSON] 12 260 грн. на утримання неповнолітніх дітей. З огляду на наведене, враховуючи ті обставини, що суду не надано переконливих доказів ухилення [PERSON] від виконання ним своїх обовязків по вихованню дитини - у задоволенні вимоги [PERSON] про позбавлення батьківських прав відповідача - позивача стосовно неповнолітніх дітей слід відмовити. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки суд дійшов висновку щодо безпідставності вимог [PERSON] щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно неповнолітніх дітей не підлягає до задоволення, також, вимога щодо стягнення з відповідача позивача понесених позивачем відповідачем судових витрат. Із змісту ст.157 СК України вбачається, що той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобовязаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. [PERSON] подано зустрічний позов про зобовязання [PERSON] усунути йому перешкоди у спілкуванні з дітьми : [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] шляхом забезпечення можливості систематичних побачень з дітьми у 1-шу та 3-тю суботу місяця, а також у день їх народження з 12 по 16 годину. В суді відповідач - позивач пояснив, що з боку позивача - відповідача існують перешкоди у його спілкуванні з дитиною, які полягають в тому, що він позбавлений можливості відвідати дітей по місцю проживання матері. Допитані в суді за клопотанням відповідача позивача свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що особисто були присутні під час того, як відповідач позивач [PERSON] неодноразово намагався відвідати своїх неповнолітніх дітей по місцю проживання [PERSON], однак, [PERSON] не вдавалось це зробити, як правило, через відсутність по місцю проживання [PERSON], яка не відповідала на телефонні дзвінки. Таким чином, із показів свідків встановлено, що [PERSON] намагався відвідати своїх неповнолітніх дітей, що йому не вдавалось, однак, доказів того, що ці візити не відбулися саме внаслідок того, що побаченню із дітьми [PERSON] перешкоджала саме позивач відповідач [PERSON] суду надано не було. В суді [PERSON] не заперечував, що із відповідними заявами про наявність перешкод з боку [PERSON] у спілкуванні відповідача позивача із дітьми останній до органу опіки та піклування Сарненської РДА не звертався. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України - кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Таким чином, [PERSON] не надано доказів на доведення зазначеної у зустрічному позові вимоги. З огляду на наведене, зустрічний позов [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні його з неповнолітніми дітьми : [PERSON], [INFO] та [PERSON], 26 березня 2012 року, слід відмовити за безпідставністю заявлених вимог. На підставі наведеного, ст.ст. 150, 153, 164, 165 СК України,

Outcome: dismissed