Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття; додаткові витрати в розмірі 8747,40 грн; додаткові витрати впродовж 2020 року в розмірі 672,92 грн щомісячно, впродовж 2021 року - в розмірі 740,00 грн щомісячно, впродовж 2022 року - в розмірі 814,17 грн щомісячно. Позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що сторони перебували у шлюбі з 28.07.2006, який розірвано рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова 13.10.2010. Від вказаного шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачем та знаходиться повністю на її утриманні. [PERSON] зазначає, що впродовж усього зазначеного часу майже всі витрати, пов`язані з вихованням, утриманням та розвитком дитини, а також з лікуванням, коли дитина хворіє, несла та продовжує нести позивач, у зв`язку з чим просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина саме в розмірі 1/3 частки. 25.05.2019 [PERSON] уклала з ТОВ «КОМП`ЮТЕРНА АКАДЕМІЯ ШАГ ХАРКІВ ПРОФЕСІОНАЛ» договір, згідно умов якого син сторін - [PERSON] має пройти навчання у відповідності до програми та навчального плану «Малої Комп`ютерної Академії Шаг». Термін надання послуг складає 4 роки, а вартість таких послуг становить за 1 рік навчання 14680,00 грн, за 2 рік навчання - 16150,00 грн, за 3 рік навчання - 17760,00 грн, за 4 рік навчання - 19540,00 грн. Позивачем в 2019 році вже сплачено за навчання сина в даному учбовому закладі суму в розмірі 17494,80 грн. Тому [PERSON] вважає, що з відповідача підлягає стягненню в якості додаткових витрат на дитину половина суми, сплаченої позивачем, а саме сума в розмірі 8747,40 грн. А беручи до уваги той факт, що в наступні три роки (з 2020 р. по 2022 р. включно) позивачем буде сплачено за навчання сина в Комп`ютерній академії «Шаг» грошові кошти в наступних розмірах: 16150,00 грн, 17760,00 грн та 19540,00 грн, то з відповідача мають бути стягнуті в якості додаткових витрат на дитину наступні суми: впродовж 2020 року щомісячно - 16150,00/12 місяців * 50% = 672,92 грн; впродовж 2021 року щомісячно - 17760,00/12 місяців * 50% = 740,00 грн; впродовж 2022 року щомісячно - 19540,00/12 місяців * 50% = 814,17 грн. У зв`язку з викладеним позивач вимушена звернутися до суду. 10.04.2020 ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі, призначено судове зсідання (а.с. 33-35). 12.05.2020 ухвалою суду відкладено судове засідання по цивільній справі, у зв`язку з поважною причиною неявки у судове засідання учасників справи, у зв`язку з карантинними заходами, запровадженими з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (а.с. 47-48). Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просила їх задовольнити. Відповідач та представник відповідача - адвокат Третякова Л. Ф., яка діє на підставі ордеру, у судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, а саме в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання сина в розмірі 1/5 частки від усіх видів заробітку (доходу), в іншій частині просили відмовити, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву (а.с. 50-56). У відзиві зазначено, що відповідач в жодному разі не відмовляється від свого обов`язку щодо утримання сина - [PERSON] до досягнення ним повноліття. Однак, стягнення аліментів в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку відповідача, є непосильним тягарем для нього, оскільки на [PERSON] проживає разом зі своє похилою непрацездатною матір`ю [PERSON] , яка є пенсіонером, та він вимушений спрямовувати частку свого заробітку на допомогу матері (придбання продуктів, непродовольчих товарів, ліків тощо), утримання квартири в придатному стані та сплату комунальних послуг. Окрім того, на утриманні відповідача з 24.11.2017 та 22.04.2017 перебувають його непрацездатна двоюрідна тітка [PERSON] та її недієздатний син [PERSON] , що підтверджується відповідними договорами довічного утримання. [PERSON] зазначає, що працює в ДУ «Холодногірська виправна колонія (№ 18)» та його середньомісячна заробітна плата за період з вересня 2019 по лютий 2020 р. становить 6866,28 грн. А на утримання вищевказаних осіб витрачається, як мінімум, половина заробітної плати відповідача. Тобто, фактично на забезпечення своїх особистих потреб відповідачу залишається приблизно 3500,00 грн, що аж ніяк не може свідчити, що він є забезпеченою людиною. Однак, попри скрутний матеріальний стан, починаючи з першого дня розлучення позивача з відповідачем, 13.10.2010, останній протягом 2010-2020 років майже щомісяця і по сьогодні, розуміючи усю відповідальність та обов`язки як батька, добровільно сплачував на користь своєї дитини, на картку позивача, грошові кошти у розмірі, що не був меншим 50% від прожиткового мінімум для дитини відповідного віку залежно від року. Щодо стягнення додаткових витрат на навчання сина в ТОВ «Комп`ютерна Академія Шаг Харків Професіонал», то [PERSON] зазначає, що позивач не довела необхідність особливих обставин, які призвели до здійснення додаткових витрат на їхнього сина, що стосуються проходження навчання у вказаному закладі. Оскільки зміст договору, укладеного між позивачем та вказаним Товариством, не дає можливості встановити, яке саме навчання буде проходити [PERSON] , та у зв`язку із чим він потребує проходження саме вказаного курсу та отримання відповідних знань; позивач не надала жодних фактів, які б свідчили про виняткову необхідність проходження навчання саме у ТОВ «Комп`ютерна Академія Шаг Харків Професіонал», а не в інших установах. З огляду на матеріальне становище відповідача, він позбавлений можливості сплатити за половину вартості навчання сина. Позивач не обговорювала з відповідачем відвідування їхньою дитиною курсів у вказаному закладі. Стосовно стягнення судових витрат, то [PERSON] вважає цю вимогу незаконною та необґрунтованою, оскільки позивачем не надано детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених витрат. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Виходячи з вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 28.07.2006, який рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 13.10.2010 розірвано (а.с. 13, 14). Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції 08.06.2007, [PERSON] народився [INFO] у м. Харків, Україна, батьками якого є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 15). [PERSON] 23.09.2017 зареєструвала шлюб з [PERSON] , після реєстрації якого їй присвоєно прізвище чоловіка - [PERSON] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 23.09.2017 Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області (а.с. 12). З довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб (довідка про склад сім`ї) від 10.04.2020 вбачається, що дитина зареєстрована разом з позивачем (а.с. 31). Позивач [PERSON] займає посаду лікаря в ДУ «Національний інститут терапії імені Л. Г. Малої НАМН України» та за 2017 рік її дохід склав 51443,35 грн, за 2018 р. - 41697,22 грн, а за період з січня 2019 по квітень 2020 р. - 75783,01 грн, що підтверджується відповідними довідками з місця роботи (а.с. 16, 127). 25.05.2019 між позивачем та ТОВ «КОМП`ЮТЕРНА АКАДЕМІЯ ШАГ ХАРКІВ ПРОФЕСІОНАЛ», що представляє торгову марку «Комп`ютерна академія ШАГ», укладено договір № 061013662, згідно умов якого виконавець зобов`язується за завданням замовника надати послуги з навчання [PERSON] у відповідності до програми та навчального плану «Малої Комп`ютерної Академія ШАГ», а замовник зобов`язується прийняти та оплатити послуги у порядку та на умовах, передбачених договором. Термін надання послуг складає 4 роки (а.с. 17-19). Відповідно до додатку № 1 до Договору від 25.05.2019 вартість навчання за графіком занять у вихідні складає за 1 рік навчання - 14680,00 грн, за 2 рік навчання - 16150,00 грн, за 3 рік навчання - 17760,00 грн, за 4 рік навчання - 19540,00 грн (а.с. 19 зв.сторона). Позивачем сплачено за перший рік навчання сина суму в розмірі 17494,80 грн, що підтверджується відповідними квитанціями (а.с. 20). Виходячи з приписів ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Крім того, стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.ст. 180, 181, 182 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України «Про Державний бюджет на 2021 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. Таким чином, розмір аліментів на дитину не може бути меншим ніж 1197,50 грн. Статтею 183 Сімейного Кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Проте, позивачем усупереч вимог ст. 81 ЦПК України не доведено належними та достатніми доказами жодних обставин щодо необхідності відповідно до ст. 183 Сімейного Кодексу України стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини саме у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку та будь-якого іншого доходу. Щодо посилань позивачки, як на докази стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку та будь-якого іншого доходу відповідача, що дитина потребує витрат на додаткові заняття з репетиторами, курси з розвитку здібностей та спортивні гуртки, то суд зазначає, що [PERSON] не позбавлена права згідно ст. 185 СК України звернутися до суду з позовною заявою про стягнення додаткових витрат на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). В даному позові йдеться лише про стягнення додаткових витрат на навчання сина сторін в «Комп`ютерній академії ШАГ», вимог щодо інших витрат не заявлено та доказів не надано. Однак, суд звертає увагу, що середньомісячний дохід відповідача [PERSON] , який працює у філії ДУ «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» у Харківській та Луганській областях, починаючи з 2020 року становить близько 8000,00 грн, що підтверджується відповідною довідкою з місця роботи (а.с. 209-210, 222). Крім того, на утриманні відповідача перебувають непрацездатна [PERSON] , 1935 року народження, та недієздатний [PERSON] , 1965 року народження, що підтверджується відповідними договорами довічного утримання від 24.11.2017 та 22.04.2017 (а.с. 67-68, 69-70, 71, 73, 74). За станом здоров`я недієздатний [PERSON] потребує постійного стороннього догляду, що підтверджується висновком № 290 лікарської комісії щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу, виданого КЗОЗ «Харківський міський психоневрологічний диспансер № 3» 11.10.2012 (а.с. 75). Непрацездатна [PERSON] за станом здоров`я також потребує догляду та витрат на лікування, які несе відповідач, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 80-81, 82-83, 84-85, 76-79). Також, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] протягом 2010-2020 років майже щомісяця добровільно перераховував грошові кошти на рахунок позивача задля матеріального забезпечення дитини, що підтверджується наданими квитанціями (а.с. 87-83, 95-118). Зокрема, відповідачем в період з квітня по травень 2020 року (в період з дня подання [PERSON] даного позову до суду до ухвалення рішення суду) перераховано на банківську картку позивача на утримання малолітнього сина сторін грошові кошти у сумі 2400 грн, які суд бере до уваги при визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з [PERSON] відповідно до положень статті 191 Сімейного Кодексу України. Згідно ст. 191 Сімейного Кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд, відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів, враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище відповідача і дитини, враховуючи перебування на утримання відповідача інших осіб, вважає за необхідне позов задовольнити частково та стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не нижче 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду, 06.04.2020, до досягнення дитиною повноліття - [INFO] , за вирахуванням раніше сплаченої відповідачем суми аліментів у добровільному порядку за період з квітня по травень 2020 р. у розмірі 2400 грн. В іншій частині позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини задоволенню не підлягають, у зв`язку з їх необґрунтованістю. Щодо стягнення додаткових витрат суд зазначає наступне. Згідно зі ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину у разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватись наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Крім того, вирішуючи даний спір, суд враховує, що дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 по справі «Хант проти України»). Так, до особливих обставин, які викликають необхідність додаткових витрат на дитину закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу тощо. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку. Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У пунктах 18, 19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 № 3 зазначено, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини можуть залучатися батьки, а додаткові витрати це такі, які викликані особливими обставинами: розвитком здібностей дітей, хворобою, каліцтвом тощо. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами. Однак, позивач не довела існування особливих обставин, які зумовили б необхідність платного навчання дитини саме в «Комп`ютерній академії ШАГ», не навела мотивів вибору освітнього закладу, що зокрема, залежить від матеріальних можливостей та бажання батьків, а також погодження такого вибору з батьком дитини. Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.08.2020 у справі № 336/1488/19. Таким чином, аналізуючи вказані вище обставини, оцінюючи надані сторонами докази у їх сукупності та кожний окремо, суд дійшов висновку щодо відмови в задоволенні позову в частині стягнення з відповідача на користь [PERSON] додаткових витрат на утримання сина, у зв`язку з його необґрунтованістю та недоведеністю. Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. У відповідності з положеннями ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 840,80 грн підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. Крім того, з відповідача частково підлягають стягненню витрати, понесені [PERSON] на професійну правничу допомогу, а саме в розмірі 1500,00 грн, виходячи з наступного. У відповідності акту приймання-передачі виконаних робіт N 1 до Договору про надання правової (правничої) допомоги № 12/03-2020 від 13.03.2020, укладеного між адвокатом Денисенко О. В. та позивачем, розмір виконаних робіт складає 4000,00 грн, які згідно квитанції № 0.0.1647521099.1 [PERSON] сплатила 13.03.2020 (а.с. 23-24, 25, 138). Згідно вимог ч. 1 ст. 627, ч. 1 ст. 628 та ст. 629 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 статті 632 ЦК України, ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Позивачем сплачені вказані кошти, що підтверджується матеріалами справи. Проте, як вбачається з вищевказаного акту приймання-передачі виконаних робіт N 1, цей акт складено про те, що роботи, передбачені Договором виконано якісно, в повному обсязі та в строк, згідно з умовами Договору, зокрема, участь адвоката у підготовчому засіданні 12.05.2020 в рамках розгляду справи № 639/2065/20 в Жовтневому районному суді м. Харкова (а.с. 138). Однак, з матеріалів справи вбачається, що 12.05.2020 учасники процесу у судове засідання не з`явилися та фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, про що свідчить відповідна довідка секретаря судового засідання, а також ухвала суду від 12.05.2020 (а.с. 45, 47-48). Частинами 1, 2 ст. 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін. Пунктом 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що у разі часткового задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, суд дійшов висновку щодо стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1500,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial