Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

[PERSON] звернулась до Лисичанського міського суду з заявою про встановлення факту смерті особи, заінтересована особа - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області, в якій зазначила, що [INFO] року помер її син - [PERSON], [INFO], який народився в м. Лисичанську в Луганській області. Він був зареєстрований та постійно мешкав в м. Перевальську, але тимчасово, як внутрішньо переміщений мешкав за її адресою в м. Лисичанську. Причиною смерті є «острый трансмуральный инфарк миокарда», смерть настала в м. Первомайську Луганської області. Вона звернулась до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області з метою отримання свідоцтва про смерть, але отримала письмову відмову. Встановлення зазначеного факту смерті сина їй необхідно для отримання свідоцтва про смерть. Просила суд встановити факт смерті громадянина України [PERSON], [INFO], уродженця м. Лисичанська Луганської області, Україна, який помер [INFO] року в м. Первомайськ, Луганської області, України причина смерті - «острый трансмуральный инфаркт миокарда». Заявниця [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, в прохальній частині заяви просила суд розглянути справу за її відсутністю. Представник заінтересованої особи - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області - в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорювальних прав. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. З матеріалів справи вбачається, що згідно з лікарським свідоцтвом про смерть № 34 від 21.03.2016р., [PERSON], [INFO] року народження, помер [INFO] року, місце проживання [ADDRESS], місце смерті м. Первомайськ, Україна, в стаціонарі реанімаційного відділення ГУ «ПЦГМБ» ЛНР, причина смерті - гостра серцева недостатність, гострий трансмуральний інфакт міокарда. Згідно з довідки про причину смерті №34 [PERSON] у віці 51 року помер [INFO] року, причина смерті - «острый трансмуральный инфаркт миокарда». Згідно з довідки №749 від 23.03.2016р. [PERSON], [INFO], приписана та проживає за адресою: [ADDRESS] пенсіонерка, 22.03.2016р. поховала свого сина [PERSON], який помер [INFO] Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 30.03.1965 року виданого Лисичанським міським бюро ЗАГС Луганської області, [PERSON] народився [INFO], про що зроблено актовий запис №286. Батьком записаний - [PERSON], матір - [PERSON]. Згідно з відмовою Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області від 29.03.2016 року, заявником для підтвердження факту смерті [PERSON] пред'явлено документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024, відмовити у державній реєстрації смерті. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» органами державної реєстрації актів цивільного стану є: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану; відділи державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану); виконавчі органи сільських, селищних і міських (крім міст обласного значення) рад. Суд приходить до висновку, що лікарське свідоцтво про смерть, довідку про смерть, слід вважати не легітимними документами, адже вони видані органами, на тимчасово окупованій території, що створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, а отже будь-які видані такими органами документи є недійсними, і такими, що не створюють правових наслідків. Таким чином, оцінюючи зібрані досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд знаходить достатньо підстав для задоволення заяви [PERSON]. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Відповідно до встановлених судом обставин, які мають значення для справи суд приходить до висновку, що є достатньо підстав для встановлення факту смерті громадянина України [PERSON], [INFO], уродженця м. Лисичанська Луганської області, Україна, який помер [INFO] року в м. Первомайськ, Луганської області, України причина смерті - «острый трансмуральный инфарк миокарда». У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення.

Outcome: approved