Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], третя особа - Орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради про позбавлення відповідачів батьківських прав відносно [PERSON], [INFO], стягнення з відповідачів на користь позивача аліментів на утримання малолітнього [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки від усіх видів доходу щомісячно, але не менш 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 21.03.2018 року дану позовну заяву прийнято до розгляду та призначено підготовче засідання. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що [PERSON] та [PERSON] з 07 липня 2007 року по 29 лютого 2012 року перебували у шлюбі. Від даного шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. [PERSON] зареєстрований та проживає разом з бабусею - позивачем [PERSON] та дідусем [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Позивач та дідусь [PERSON] в повному обсязі займаються вихованням та утриманням малолітнього, забезпечують його всім необхідним, слідкують за його станом здоров'я. Всі питання, що стосуються навчання малолітнього [PERSON] вирішує позивач, відвідує батьківські збори, підтримує постійний зв'язок з навчальним закладом. Батьки малолітнього [PERSON]тривалий час не проживають з дитиною, не беруть участі у вихованні сина, матеріально його не утримують, фізичним та духовним розвитком дитини, його здоров'ям не цікавляться, байдуже ставляться до виконання батьківських обов'язків. Тому позивач звернулася з даним позовом до суду та просить позбавити відповідачів батьківських прав стосовно їх малолітнього сина [PERSON], [INFO] та стягнути з відповідачів аліменти на утримання малолітнього [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки від усіх видів доходу щомісячно, але не менш 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судове засідання сторони, повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи, не з'явилися. Позивач та представник третьої особи надали до суду заяви, в яких просили розглядати справу без їх участі, позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Відповідачі надали до суду нотаріально посвідчені заяви, в яких просили розглядати справу без їх участі, проти задоволення позовних вимог не заперечують. У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами розгляду підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що дана позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 07.07.2007 року, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували 07.07.2007 року шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 336. Відповідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 03 червня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області, [PERSON] народився [INFO]. Батьком записаний [PERSON], матір'ю - [PERSON]. Згідно копії рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 29 лютого 2012 року у цивільній справі № 2-3770/11, шлюб між [PERSON] та [PERSON], розірвано. У відповідності до довідки Середньої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 18 м. Сєвєродонецька Луганської області від 26.02.2018 року № 67, [PERSON] навчається у 4-А класі середньої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 18 м. Сєвєродонецька Луганської області. Згідно характеристики учня 4-А класу середньої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 18 м. Сєвєродонецька Луганської області [PERSON], 2008 року народження, учень навчається у школі № 18 з 1-го класу. Під час навчання зарекомендував себе як старанний, здібний учень. Має хороші здібності, пам'ять розвинена, увага стійка. До уроків готується систематично, має схильності до математичного циклу, мовлення розвинуте добре, вміє логічно мислити, аналізувати. До школи ходить охайним. Бабуся та дідусь приділяють дуже багато часу вихованню та розвитку хлопчика, ретельно слідкують за здоров'ям дитини, постійно супроводжують до школи та забирають після занять. [PERSON] завжди відвідує батьківські збори та бере активну участь у житті класної родини школи. Батьки, жодного разу до школи не приходили, навчальними досягненнями сина не цікавилися. З тексту заяв [PERSON] від 02.12.2017 року та [PERSON] від 13.02.2018 року видно, що останні відмовляються від виховання та утримання малолітнього - [PERSON], [INFO]. Справжність підпису [PERSON] у заяві засвідчено в.о. нотаріуса нотаріального округу м. Сургут Ханти-Мансійського автономного округу-Югри Тюменської області Дорохової Є.В. - Вандер Г.О. Справжність підпису [PERSON] у заяві засвідчено нотаріусом Гродненського нотаріального округу Республіки Білорусь Сьомухою Ж.М. Відповідно до копії акту обстеження житлово-побутових умов [PERSON] комісія у складі педагога соціального [PERSON], класного керівника [PERSON] та заступника директора [PERSON] з'ясувала, що [PERSON], [INFO] проживає з бабусею [PERSON], 1960 року народження та дідусем [PERSON], 1957 року народження у трикімнатній квартирі, житловою площею 68,2 кв.м. за адресою: [ADDRESS]. Батько [PERSON], [INFO] та мати [PERSON], [INFO] з родиною не проживають. Загальний санітарний стан квартири задовільний. У [PERSON] є окрема кімната, яка обладнана всім необхідним: спальним місцем, робочим столом, комп'ютером, іграшками та особистими речами. Взаємовідносини між членами сім'ї добрі. У сім'ї є взаєморозуміння. Бабуся та дідусь добре піклуються про онука, займаються навчанням і вихованням [PERSON]. З висновку Сєвєродонецької міської ради №1284 від 06 березня 2018 року вбачається, що на думку Органу опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], слід позбавити батьківських прав стосовно їх малолітнього сина, [PERSON], [INFO]. Вирішуючи спір по суті суд виходив з наступного. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки і піклування, прокурор, а також сама дитина, що досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року № 3 ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] не піклуються про фізичний і духовний розвиток своєї дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, матеріальним забезпеченням дитини не займаються, не спілкуються з дитиною, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, а також не бажають вчиняти вищевказані дії, що негативно впливає на фізичний та духовний розвиток дитини як складову її виховання. Відповідно ч.ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. З огляду на викладене, суд доходить висновку, що позов заявлено обґрунтовано, доводи, викладені позивачем на підтвердження своїх вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню у повному обсязі. З огляду на викладене, суд доходить висновку, що позов заявлено обґрунтовано, доводи, викладені позивачем на підтвердження своїх вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Крім того, суд вважає необхідним роз'яснити сторонам, що за приписами ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, якщо дитина не була усиновлена до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією №0.0.983352612.1 від 12.03.2018 року про сплату судового збору в сумі 704,80 грн. Таким чином, судом вбачається необхідність стягнення з відповідачів на користь позивача сплаченого судового збору в сумі 704,80 грн. в рівних частках, по 352,40 грн. з кожного. Також, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів, то з відповідачів в дохід держави до спеціального фонду Державного бюджету України підлягають стягненню судові втрати в розмірі 704,80 грн. в рівних частках, по 352,40 грн. з кожного відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved