Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до Мелітопольського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання матері. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є матірю відповідача, з чоловіком шлюб було розірвано, вона перебуває на пенсії, власного житла не має, знімає будинок, коштів їй не вистачає, вона намагалась влаштуватись у будинок пристарілих, однак, їй було відмовлено у звязку з тим, що у неї є діти і не підтверджено факт їхнього ухилення від утримання позивача. Молодша донька позивача [PERSON] тривалий час перебуває за кордоном і звязку з нею у позивача не має. Відповідач матеріально не допомагає, тому позивач просить стягнути з неї на її користь аліменти, починаючи з дня подання позову на строк три роки. Тому вона була змушена звернутись до суду з даним позовом. У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили задовольнити. Зазначили, що твердження відповідача щодо ухилення [PERSON] від виконання батьківських обовязків не відповідає дійсності, а проживання дитини у бабці викликано тим, що позивач їздила на заробітки. У судовому засіданні відповідач позов не визнала у повному обсязі з підстав, які вказувала у відзиві та запереченнях на позов, згідно яких вона просить відмовити у задоволенні позову з наступних підстав. Позивач ухилялась від виконання батьківських обовязків, зловживала алкогольними напоями, матеріально не утримувала. Відповідач проживала з бабцею у період до семи років та з 18 років до одруження у 1990 року та перебувала на її утриманні. Коли народилась молодша сестра, то вони обидві проживали у бабці та саме відповідач займалась вихованням сестри та доглядала за нею. Факт ухилення позивача від батьківських обовязків підтверджується рішенням виконавчого комітету Мелітопольської міської ради від 28.09.1995 про призначення сестри відповідача піклувальника, інших доказів зі спливом часу не існує. Крім того, сестра має такі ж обовязки по відношенню до матері, як і відповідач. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, заслухавши пояснення осіб, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, обєктивному та всебічному зясування обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч.1\~ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому у цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.ст.\~12,\~81 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. \~Згідно до\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.\~\~ Відповідно до\~ст.76 цього Кодексу\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових та електронних доказів, висновків експертів та показаннями свідків.\~\~ Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Провадження у справі відкрито ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду від 28.12.2017. Судом встановлено такі обставини та відповідні ним правовідносини. [PERSON] народилась [INFO] від батьків [PERSON], [PERSON], що підтверджується копіє свідоцтва про народження серії І-ЖС №351408 від 29.11.2017. 23.04.1970 Мелітопольським районним РАЦС видано свідоцтво про припинення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] 12.10.1977 [PERSON] помер, про що свідчить копія свідоцтва про смерть ІІ-НО №318764. [PERSON] народилась [INFO] від батьків [PERSON], [PERSON], що підтверджується копіє свідоцтва про народження серії І-ЖС №351409 від 29.11.2017. Згідно рішення виконавчого комітету Мелітопольської міської ради від 28.09.1995 вирішено дозволити піклування над [PERSON], піклувальником призначити [PERSON] У рішенні вказано, що батько [PERSON] помер, мати [PERSON] вихованням дитини не займається, місце знаходження не відомо. Згідно господарської книги буд. 21 по вул.. Щорса у с. Костянтинівка Мелітопольського району будинок належить [PERSON], померла 27.02.1991, [PERSON] онука. Згідно посвідчення №200737 від 01.01.1972 [PERSON] [INFO] призначено пенсію з 12.04.1965 [PERSON] 30.01.1990 уклала шлюб з [PERSON], прізвище подружжя «Лисенко», про що свідчить копія свідоцтва про одруження серії І-ЖС № 492873 від 30.01.1990. Згідно свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок від 12.07.1991 [PERSON] належить б. 21 по вул.. Щорса у с. Костянтинівка Мелітопольського району. [PERSON] є пенсіонером довічно, про що свідчить копія пенсійного посвідчення від 21.03.2006 серії ААА №335133. Згідно довідки виконавчого комітету Костянтинівської сільської ради Мелітопольського району від 04.11.2017 №8852 [PERSON]І проживає без реєстрації за адресою: Запорізька область, Мелітопольський район, с. Костянтинівка, вул.. Щорса, 13. Житлового будинку на праві власності не має. У судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що вона є однокласницею відповідача, часто у дитинстві була у них вдома, бачила позивача у стані алкогольного спяніння. [PERSON] багато часу проводила у бабці, та за нею доглядала, виховувала та відписала на відповідача будинок. У судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що вона є однокласницею відповідача, навчались разом з першого по восьмий клас. Відповідач завжди розповідала про бабцю, усі вихідні дні [PERSON] проводила у бабці та займалась її вихованням. Коли народилась сестра, то вона була постійно з [PERSON], та за нею доглядала. Також свідок охарактеризувала [PERSON], як добру людини та показала, що часто бачить позивача у нетверезвому стані. У судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що вона з [PERSON] товаришує з дитинства, часто була у неї вдома. [PERSON] проживала з матірю, була завжди охайно та добре вдягнена, однак усі вихідні дні проводила у бабусі, та приділяла їй увагу та виховувала. Коли народилась молодша сестра, то нею займалась сама відповідач. Згідно ст. 51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов'язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Відповідно до ч. 1\~ст. 202 Сімейного Кодексу України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Згідно зі\~ч.\~1,\~2\~ст.\~205\~Сімейного Кодексу\~України\~суд визначає\~розмір аліментів\~на батьків\~у твердій\~грошовій сумі\~і (або)\~у частці\~від заробітку\~(доходу)\~з урахуванням\~матеріального та\~сімейного стану\~сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Виходячи з положень ч ч.ч. 1, 5, 6\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 1\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. В абз. 2 п. 21\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 № 3\~розяснено, що обов'язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК\~(2947-14), не є абсолютним. У зв'язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред'явлено позов про стягнення аліментів, зобов'язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов'язків щодо них (ст. 204 СК). Право на утримання від дочки, сина, мати та батько матимуть за умови, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи (ст. 75 СК України).Згідно з ч.2\~\~ст.205\~СК України при визначення розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, а також від дружини, чоловіка та своїх батьків. При вирішенні питання про стягнення аліментів на батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов'язок повнолітніх дітей, виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку залежно від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід, тощо. Сам по собі факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов'язку надання їй утримання та не свідчить про наявність потреби в отриманні матеріальної допомоги Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Суд не бере до уваги покази свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] в частині того, що [PERSON] ухилялась від виконання батьківських обовязків по відношенню до [PERSON], оскільки це дитячі спогади, пройшло вже багато часу, і вони самі визнавали, що [PERSON] у дитинстві завжди була охайно одягнута та нагодована. Суд враховує, що у судовому засіданні було встановлено, що позивач є матірю відповідача, є пенсіонером, отже в розумінні СК України непрацездатною, та потребує матеріальної допомоги, а відповідач у добровільному порядку її не надає, а також те, що законодавством не передбачено, що розмір аліментів, які стягуються на утримання батьків повязується з розміром прожиткового мінімуму. На підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання позивача у розмірі ? частини заробітку, в іншій частині позов задоволенню не підлягає.

Outcome: partial