Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення з останнього аліментів на утримання доньки - [PERSON], [INFO]. У позовній заяві позивачка зазначила, що у шлюбі з [PERSON] вона не була, але вони мають спільну доньку [PERSON], яка народилася [INFO]. Донька проживає разом з нею. З відповідачем вони разом не проживають вже чотири роки, на утримання доньки відповідач сплачував аліменти за домовленістю по лютий місяць 2014 року, а зараз відмовляється платити. Враховуючи вищевикладене, позивачка просить суд стягнути з [PERSON], [INFO], уродженця м. Городня, Чернігівської області, аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягувати з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення донькою повноліття. Ухвалою судді від 22 квітня 2014 року відкрито провадження у зазначеній справі. В судовому засіданні позивачка [PERSON] у повному обсязі підтримала заявлені нею позовні вимоги та просила суд їх задовольнити. Підтвердила обставини, викладені в позовній заяві. Зазначила, що за домовленістю відповідач сплачував їй аліменти на утримання доньки в розмірі 364 грн. на місяць. У такому розмірі аліменти він добровільно платив їй по лютий місяць 2014 року включно. При цьому вона йому писала розписки про отримання грошей, а він давав їй готівку. У 2014 році в державній виконавчій службі вона дізналась про те, що визначений державою мінімальний розмір аліментів на дитину збільшився. Коли вона завела розмову про те, що відповідач має їй сплачувати на місяць по 385 грн., то [PERSON] взагалі відмовився у добровільному порядку платити їй аліменти на доньку. Свою позицію відповідач мотивував тим, що у нього на утриманні є маленький син, а також тим, що він не працює та не має доходів. Також відповідачу телефонувала донька і просила у нього грошей, але він їй відмовив. Особисто вона отримує в центрі зайнятості допомогу по безробіттю в розмірі 540 грн. на місяць, а також отримує державну допомогу як малозабезпечена сім'я в розмірі 620 грн. На ці кошти вони з донькою і живуть, а також їй допомагають її батьки. З березня 2014 року відповідач ніяких коштів на утриманні доньки не надає. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні пред'явлений позивачкою позов не визнав у повному обсязі та заперечував з приводу його задоволення. Підтвердив, що коштів на утримання доньки він позивачці не надає, оскільки їх у нього немає. На даний час він безробітний, на життя заробляє випадковими заробітками. Крім того, він має на утриманні малолітнього сина, а його дружина на даний час не працює. Він не може кожного місяця платити на утримання доньки майже по 400 грн., оскільки має багато кредитів, які має виплачувати. Не заперечує, що з березня 2014 року він не надав позивачці жодної копійки на утримання доньки. Особисто він не відмовляється утримувати доньку, але при цьому вказує на те, що він буде матеріально допомагати дитині якщо у нього буде така можливість, якщо ж такої можливості у нього не буде, то відповідно надавати матеріальну допомогу на утримання доньки він не буде. Суд, з'ясувавши позицію позивачки та відповідача по суті заявлених позовних вимог, перевіривши матеріали справи та дослідивши в судовому засіданні докази, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про народження серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] в м. Городня Чернігівської області та її батьками значаться [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 4 ). Згідно довідки виконкому Великодирчинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 09.04.2014 року за вих. № 100 встановлено, що [PERSON], [INFO], разом зі своєю донькою [PERSON], [INFO], зареєстровані за адресою : [ADDRESS]. Дитина знаходиться на утриманні матері. ( а.с. 5 ). З довідки депутата Городнянської міської ради Чернігівської області від 14.04.2014 року встановлено, що [PERSON], [INFO], дійсно проживає з донькою [PERSON], [INFO], по [ADDRESS] ( а.с. 6 ). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ч. 2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи те, що батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, з урахуванням стану здоров'я та матеріального становища відповідача, а також матеріального становища та стану здоров'я дитини, наявності у відповідача на утриманні малолітнього сина, доведеності в судовому засіданні факту відмови відповідача в добровільному порядку надавати допомогу на утримання неповнолітньої доньки, відсутності у відповідача істотних об'єктивних обставин, які суттєво перешкоджають у виконанні ним свого обов'язку по утриманню своєї неповнолітньої доньки, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved