Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання на період навчання. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 20.01.2009 року шлюб між [PERSON] (її матірю) та [PERSON] (її батьком) було розірвано. Від шлюбу [PERSON] та відповідач мають двох дітей сина [PERSON] [INFO] та позивача повнолітню доньку [PERSON] [INFO]. Відповідно до рішення Черкаського районного суду Черкаської області 16.01.2009 року по справі № 2-115/2009 з відповідача на користь її мами [PERSON] було стягнено аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/ 4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 04.12.2008 року і до досягнення старшою дитиною повноліття. 02.04.2013 року рішенням Черкаського районного суду Черкаської області по справі № 707/716/13-ц позов [PERSON] задоволено та збільшено розмір стягуваних з відповідача аліментів з 1/ 4 частини до 1/3 частини від усіх видів його доходу (заробітку), та визначено по досягненню [PERSON] стягувати з відповідача на утримання сина [PERSON] аліменти у розмірі 1/ 4 частини від усіх видів його доходу (заробітку) до досягнення дитиною повноліття. Позивач вказує, що 05.10.2017 року їй виповнилося 18 років. З 01.09.2016 року вона навчається на денній формі у комунальному вищому навчальному закладі Корсунь-Шевченківський педагогічний коледж ім. Т.Г. Шевченка Черкаської обласної ради за спеціальністю 013 початкова освіта (вчитель молодших класів). Період навчання з 01.09.2016 року до 30.06.2020 року. Навчання платне за контрактом, вартість навчання 6423,55 грн. Позивач зазначає, що вона проживає у гуртожитку та сплачує щомісячно за проживання у ньому 393,00 грн. Також, її мати сплачує варість щорічного ремонту у гуртожитку у розмірі 960,00 грн. Наданий час вона є студенткою другого курсу денної форми навчання, перебуває на утриманні своєї матері, але тих коштів, які надає мати недостатньо для її утримання, так як мати самостійно виховує її та брата, купує одяг, канцелярські приладдя, оплачує лікування, додаткові гуртки, гуртожиток, навчання, проїзд, щотижневі кишенькові кошти на продукти харчування, засоби особистої гігієни. На місяць утримання позивача коштує 4000-5000 грн. Позивач зазначає, що мати не має змоги у повній мірі утримувати її та бере кошти у борг. Позивач має борг на другий семестр навчання у закладі, так як мати не має змоги за нього заплатити. Сама позивач не має можливості працювати, так як навчається на денній формі навчання. При цьому вказує, що відповідач працює далекобійником і отримує заробітну плату 20000,00 грн. на місяць, а аліменти на її молодшого брата не сплачує. Має можливість надавати матеріальну допомогу на її утримання, але таку не надає. У звязку з цим, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 2000,00 грн. щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви та на період навчання, але не більш як до досягнення нею 23 років. Суд розглядає справу у порядку спрощеного провадження за наявними матеріалами у відповідності до ст. 279 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, відзив на позовну заяву з додатками, який надав суду відповідач, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до свідоцтва про народження від 25.10.1999 року серії I-СР № 060175, [PERSON] є батьком [PERSON] [INFO], матірю зазначено [PERSON]. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії I-СР № 047486 від 10.11.2009 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідно до рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 02.04.2013 року змінено розмір стягуваних з [PERSON] аліментів та вирішено стягувати 1/3 частину від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на утримання двох неповнолітніх дітей - сина [PERSON] та доньки - [PERSON] до досягнення [PERSON] повноліття. По досягненню [PERSON] повноліття, сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення сином повноліття. Згідно довідки комунального вищого навчального закладу Корсунь-Шевченківський педагогічний коледж ім. Т.Г. Шевченка Черкаської обласної ради від 21.11.2017 року № 417 та договору про надання освітніх послуг від 31.08.2016 року з даного навчального закладу, [PERSON] є студенткою 2-го курсу денної форми навчання, навчається за контрактом, під час навчання проживає у гуртожитку, вартість навчання за один рік становить 6423,55 грн., період навчання з 01.09.2016 року до 30.03.2020 року. Також позивачем додано до позовної заяви квитанції про сплату нею коштів за проживання у гуртожитку у розмірі 329,00 грн. від 14.06.2017 року, у розмірі 392,00 грн. від 19.01.2018 року, у розмірі 332,00 грн. від 16.12.2017 року, у розмірі 332,00 грн. від 20.10.2017 року, у розмірі 750,00 грн. від 10.10.2016 року та квитанції про сплату [PERSON] плати за навчання у розмірі 3250.00 грн. від 31.08.2016 року та у розмірі 3250,00 грн. від 22.09.2017 року. Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182\~цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. У своєму відзиві на позовну заяву відповідач заперечує проти позовних вимог у повному обсязі та просить відмовити у їх задоволенні, надаючи суду відповідні письмові докази. Відповідно до довідки про доходи від 15.03.2018 року № 1503/18, [PERSON] працює водієм вантажного автомобіля у ФОП [PERSON] з 01.10.2013 року, нарахована заробітна плата з вересня 2017 року по лютий 2018 року становить 20846,00 грн, з вирахуванням податків фактично отримав 16781,02 грн., та за лютий 2018 року фактично отримана заробітна плата становить 3077,51 грн. Згідно з довідкою Центрального відділу Державної виконавчої служби м. Черкаси від 26.03.2018 року № 15-1-36, станом на 01.03.2018 року відповідач сплачує аліменти у розмірі 1/ 4 частини від заробітку та має переплату за сплату аліментів у розмірі 652,83 грн. Згідно квитанцій від 30.01.2018 року та 01.03.2018 року відповідачем перераховано позивачу суму у розмірі 1000,00 грн. у рахунок сплати аліментів. Згідно квитанції від 15.02.2017 року відповідачем сплачено 3173,55 грн. за навчання [PERSON] та квитанцій від 15.05.2017 року на суму 664,00 грн., від 28.032.017 року на суму 332,00 грн., від 18.01.2017 року на суму 497,00 грн. - за проживання у гуртожитку [PERSON] Таким, чином судом встановлено, що відповідач бере участь в утриманні позивача, а доводи позивача про те, що відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги не знайшли свого підтвердження. Крім того, суд зауважує що твердження позивача про те, що відповідач отримує щомісячний дохід у розмірі 20000,00 грн. та має змогу надавати допомогу у розмірі 2000,00 щомісячно спростовуються довідкою про доходи, наданою відповідачем, відповідно до якої заробітна плата, отримана ним за лютий 2018 року становить 3077,51 грн. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши до суду належні та допустимі докази на їх підтвердження, крім випадків встановлених\~ст.82 ЦПК України, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Враховуючи ті обставини, що відповідач надає матеріальну допомогу на утримання доньки, яка продовжує навчання, отримує мінімальну заробітну плату та сплачує аліменти ще на одну дитину, а позивачем не надано до суду інших доказів того, що відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу на її утримання саме у розмірі 2000,00 грн. щомісячно, суд приходить до висновку про необґрунтованість та безпідставність позовних вимог та вважає позов таким, що до задоволення не підлягає.

Outcome: dismissed