Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 07.11.2013 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, в якому мають сина [PERSON], [INFO], який проживає із нею і знаходиться на її утриманні. На даний час подружні стосунки не підтримують. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, будучи працездатним, він офіційно не працює, однак це не позбавляє його обов»язку утримувати дитину, тому просила стягнути з відповідача по 1000 гривень щомісячно на утримання сина до його повноліття. Позивач [PERSON] подала письмову заяву про підтримання позову, розгляд справи у її відсутності, погодження на заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, будучи відсутнім за місцем реєстрації, що згідно абзацу 3 ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається, що належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, що є підставою для заочного розгляду справи, оскільки проти цього не заперечує позивач. Суд вважає, що наявні підстави для заочного розгляду справи, оскільки проти цього не заперечує позивач. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що сторони з 07.11.2013 року перебували у зареєстрованому шлюбі, в якому мають сина [PERSON], [INFO], який проживає із позивачем. З липня місяця 2016 року подружні стосунки не підтримують. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані надавати матеріальну допомогу на утримання дитини до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру стягуваних аліментів суд зобов`язаний у відповідності до вимог ст.182 Сімейного кодексу України враховувати такі обставини: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст. 184 Сімейного кодексу України суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Згідно ст. 183 Сімейного кодексу України розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) визначається судом, якщо платник аліментів працює, має сталий заробіток (дохід). Судом не встановлено, що відповідач працює та має сталий заробіток (дохід), також не встановлено, що він є непрацездатним. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. З урахуванням розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, розміру мінімальної заробітної плати, та враховуючи інтереси дитини, для належного матеріального його забезпечення, розмір аліментів слід визначити по 1000 гривень щомісячно до повноліття дитини. Враховуючи наведене, ст.ст. 180, 182, 183, 184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved