Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до Вінницького міського суду Вінницької області з цивільним позовом до [PERSON], [PERSON] про встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачка є власником 79/100 частин житлового будинку із відповідною часткою господарських будівель, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Співвласниками іншої частини цього будинковолодіння у розмірі 21/100 часток є відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] Рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради № 1556 від 03.12.1998 року [PERSON] - чоловікові позивачки, було надано у постійне користування земельну ділянку за адресою [ADDRESS], площею 1000 кв. м., та у тимчасове користування 405 кв. м. Дана земельна ділянка була виділена у натурі, що підтверджується відповідним актом та схемою відведення земельної ділянки. За таких обставин, позивачка вважає, що вона має право користуватись земельною ділянкою у розмірі, що відповідає її частці у домоволодінні, тобто 79/100 часток. Добровільно встановити порядок користування спільною земельною ділянкою відповідачі відмовляються, що і стало підставою для звернення до суду із даним позовом. В судовому засіданні представник позивачки за договором про надання правової допомоги адвокат [PERSON] вимоги позову підтримав у повному обсязі, та просив встановити порядок користування сторонами спільною земельною ділянкою відповідно до варіанту № 4 висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи від 21.05.2014 року. Відповідачка [PERSON], яка за дорученням також представляє інтереси [PERSON], а також її представник за договором про надання правової допомоги адвокат [PERSON], в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову з тих підстав, що жоден із варіантів первинної та додаткової експертиз не відображає законних прав та інтересів відповідачів у даній справі. В разі задоволення позову, [PERSON] просила суд встановити порядок користування спільною земельною ділянкою відповідно до варіанту № 1 додаткової судової будівельно-технічної експертизи від 21.05.2014 року. В ході судового розгляду по справі встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради № 1556 від 03.12.1998 року надано [PERSON] земельну ділянку по [ADDRESS], площею 1000 кв. м. у постійне користування і 405 кв. м. в тимчасове користування, строком на 3 (три) роки для обслуговування житлового будинку за рахунок міськземфонду в межах міста згідно з інвентарними даними від 04.02.1998 року. Згідно Акту про відведення земельної ділянки під забудову за грудень 1998 року, дану земельну ділянку відведено [PERSON] у натурі під індивідуальне будівництво. 12.07.1999 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір купівлі-продажу, відповідно до умов якого [PERSON] придбала у власність 79/200 часток будинковолодіння із відповідною часткою господарських будівель за адресою: [ADDRESS]. Договір того ж дня було посвідчено державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори Гречко Ж.Б. за реєстровим № 2-3116. 14.07.1999 року даний договір зареєстровано у КП «ВООБТІ» за реєстровим № 21327. Висновком № 1399/29 комісійної судової будівельно-технічної експертизи від 31.10.2013 року, який підготовлений ТОВ «Подільський центр судових експертиз», сторонам запропоновано шість варіантів встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою за адресою [ADDRESS] Оскільки при виготовленні вищевказаного висновку судової будівельно-технічної експертизи від 31.10.2013 року, експертами ТОВ «Подільський центр судових експертиз» не було враховано розташування наявних мереж водо- та газовідведення, ухвалою суду від 18.02.2014 року у справі призначено додаткову судову будівельно-технічну експертизу. 21.05.2014 року ТОВ «Подільський центр судових експертиз» складено висновок № 66 додаткової судової будівельно-технічної експертизи, відповідно до якого сторонам запропоновано додаткових шість варіантів встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS], із врахуванням наявних мереж водо- та газовідведення. У відповідності до положень частини 1 статті 377 Цивільного кодексу України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього власника (землекористувача). Відповідно до положень частини 2 статті 120 Земельного кодексу України, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Частиною 4 цієї ж статті передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Відповідно до вимог Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року, при встановленні порядку користування земельною ділянкою між співвласниками будинку, суд враховує можливість нормального користування будинком, здійснення за ним догляду, розташування господарських будівель, можливості проходу з вулиці на подвір'я, а також враховуються вимоги санітарних правил, будівельних норм, правил протипожежної безпеки. Заслухавши думку сторін та дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, суд прийшов до переконання про часткове задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони є співвласниками будинку [ADDRESS] з відповідними господарським будівлями. Відповідно до правовстановлюючих документів, позивачці належить на праві приватної власності 79/100 часток спільного будинковолодіння, а відповідачам належить 21/100 частка. Рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради № 1556 від 03.12.1998 року виділено земельну ділянку під будівництво та обслуговування житлового будинку за адресою [ADDRESS], загальною площею 1405 кв. м., в тому числі 1000 кв. м. у постійне користування, а решта 405 кв. м. - у тимчасове користування. Положеннями статті 377 Цивільного кодексу України та статті 120 Земельного кодексу України визначено, що особи мають право користуватись спільною земельною ділянкою відповідно своїй частці у власності на будинок, якщо іншого не встановлено договором між ними. В даному випадку між сторонами договір з приводу володіння та користування спільною земельною ділянкою не укладався, а відтак встановлення такого порядку повинно відбуватись із врахуванням належних їм часток у праві власності на спільний будинок. Під час дослідження первинного висновку судової будівельно-технічної експертизи від 31.10.2013 року відповідачка [PERSON] наполягала на встановленні порядку користування спільною земельною ділянкою відповідно до варіанту № 6 даного висновку. Оскільки при виготовленні первісного висновку експертною установою не було враховано наявність мереж водо- та газовідведення, судом було призначено додаткову експертизу, відповідно до висновку від 21.05.2014 року якої було запропоновано сторонам додатково шість варіантів встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою. Беручи до уваги можливість нормального користування будинком, здійснення за ним догляду, розташування господарських будівель, можливості проходу з вулиці на подвір'я, доступу до мереж водо- та газовідведення, суд прийшов до висновку про встановлення порядку користування відповідно до варіанту № 3 висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи від 21.05.2014 року. Крім того, суд враховую, що цей варіант по конфігурації та площі фактично повністю відповідає варіанту № 6 висновку первинної експертизи від 31.10.2013 року, на якому наполягала відповідачка [PERSON] В той же час, встановлення порядку користування земельною ділянкою відповідно до варіанту № 1 додаткового висновку експертизи не можливе, оскільки на частині земельної ділянки, що запропонована у користування відповідачам, збудовані господарські будівлі позивачки, зокрема сарай. Твердження відповідачки про те, що даний сарай є самочинно збудованим. не відповідають дійсності та спростовуються матеріалами справи, зокрема інвентаризаційною справою та технічним паспортом будинковолодіння. В той же час, встановлення порядку користування земельною ділянкою відповідно до варіанту № 6 висновку додаткової експертизи призведе до порушення прав відповідачів. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до положень статті 88 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial