Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] та просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 3,99 га, кадастровий номер [NUMBER], яка розташована на [ADDRESS], цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка залишилися після смерті [PERSON], померлої [INFO], мотивуючи тим, що приватним нотаріусом Веліксар Т.І. відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину, а саме: житловий будинок [ADDRESS]; земельну ділянку площею 0,1500 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS]; земельну ділянку площею 0,1387 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], у зв'язку з тим, що померла [PERSON] склала заповіт на вищевказаний житловий будинок на [PERSON], а земельні ділянки при будинку не охоплені заповітом і спадкуються за законом [PERSON] та [PERSON] Щодо земельної ділянки площею 3,99 га, кадастровий номер [NUMBER], з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданий 21.12.2005 року, зареєстрований за №01.05.521.00873), яка розташована на [ADDRESS], то 1/2 частка заповідана спадкоємцю [PERSON], але вона бажає отримати цілу частку. 03.10.2016 року позивач вимоги уточнила та просить визнати за нею право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 3,99 га, кадастровий номер [NUMBER], яка розташована на [ADDRESS], цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка залишилися після смерті [PERSON], померлої [INFO]. Представник позивача в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] уточнені позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, уточнені позовні вимоги визнала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причина неявки не відома. Вислухавши представника позивача, відповідача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 21.12.2005 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №01.05.521.00873, належить земельна ділянка площею 3,99 га, кадастровий номер [NUMBER], з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на [ADDRESS]. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 11.06.2014 року [PERSON] померла [INFO]. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 3,99 га, кадастровий номер [NUMBER], яка розташована на [ADDRESS], цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно витягу із спадкового реєстру (заповіти/спадкові реєстри) №43748738 від 29.04.2016 року спадкодавець [PERSON] залишила заповіт за №1239, посвідчений Суворівською селищною радою Ізмаїльського району Одеської області від 03.11.2008 року, відповідно до якого житловий будинок з надвірними спорудами в [ADDRESS] вона заповіла [PERSON], 1/2 частину земельної ділянки площею 3,99 га, яка розташована на території Суворівської селищної ради, заповіла доньці [PERSON], 1/2 частину - онукам [PERSON], [PERSON] в рівних частках кожному. Той факт, що [PERSON] є донькою померлої [PERSON] підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 17.08.2004 року, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 28.02.2014 року, свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 05.04.2000 року. Згідно довідці виконавчого комітету Суворівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 15.06.2015 року на день смерті спадкодавця [PERSON] разом з нею проживала та була зареєстрована донька [PERSON], отже остання вважається такою, що прийняла спадщину. Проте при зверненні позивача до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом приватним нотаріусом Веліксар Т.І. повідомлено, що не має можливості видати свідоцтво про право власності на спадщину на майно, що залишилося після померлої [PERSON], а саме: житловий будинок [ADDRESS]; земельну ділянку площею 0,1500 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS]; земельну ділянку площею 0,1387 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], у зв'язку з тим, що померла [PERSON] склала заповіт на вищевказаний житловий будинок на [PERSON], а земельні ділянки при будинку не охоплені заповітом і спадкуються за законом [PERSON] та [PERSON] Виходячи з того, що будинок буде належати одному із спадкоємців, а земельні ділянки будуть успадковані частками, то частка у будинку не буде відповідати частці в земельній ділянці, що суперечить нормам чинного законодавства України. Щодо земельної ділянки площею 3,99 га, кадастровий номер [NUMBER], з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданий 21.12.2005 року, зареєстрований за №01.05.521.00873), яка розташована на [ADDRESS], то вона заповідана спадкоємцю [PERSON] 1/2 частка, але вона бажає отримати цілу частку. Відповідно до положень ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. Згідно ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Статтею 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved