Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів що стягуються з [PERSON] за рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 07.03.2013 року на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO] з твердої грошової сумі у розмірі 1000 грн на 1/4 частину заробітку (доходу). Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 07.03.2013 з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] у твердій грошовій сумі розмірі 1000 грн , але в даний час прожитковий мінімум на дитину збільшився до розміру 1860 грн на одну дитину , вважає за доцільне змінити розмір аліментів. В судове засіданні позивач не з»явилась, направила до суду заяву, згідно якої позов підтримує та просить розглядати справу у її відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Від нього до суду надійшла заява , згідно якої позов визнав повністю, не заперечує проти зміну розміру аліментів та просить розглядати справу у його відсутність. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши докази, надані сторонами на доведення обставин, на які вони посилаються , обґрунтовуючи свої позовні вимоги, суд находить позов обґрунтованим і таким , що підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 07.03.2013 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн , щомісячно , починаючи з 08.02.2013 і до досягнення дитиною повноліття (а.с.10). Згідно свідоцтва про народження серії І-КЕ № 033953 від 20.09.2006 [PERSON] народилася 16.09.2006 , батьками зазначені [PERSON], [PERSON] (а.с.8). Частиною 1 статті 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. Суд, враховуючи матеріальне становище сторін, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов'язку батьків щодо утримання дитини, вважає що є підстави для задоволення позовних вимог та зміну розміру стягнення визначених раніше судом аліментів, а саме: стягнути аліменти у розмірі ј частини з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . Відповідно до ст.5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Відповідно до принципу №4 Декларації прав дитини дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. Згідно зі ст.27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 р., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом №11 (стаття 5), кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягненню нею повноліття. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7 та ч. 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини, для її фізичного, розумового , духовного , морального та соціального розвитку , аліменти які підлягають стягненню з [PERSON] в межах заявлених вимог необхідно визначити у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання даного рішення законної сили, до досягнення дитиною повноліття. На підставі викладеного та

Outcome: approved