Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на малолітню дитину. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що з відповідачем по справі перебувала в шлюбі, але в даний час шлюб між ними розірвано. Від цього шлюбу вона з відповідачем мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Відповідач в добровільному порядку не надає допомоги по утриманню дитини, у зв'язку з чим позивач ставить питання про стягнення з відповідача в її користь аліментів на утримання малолітнього сина в сумі 1000,00 гривень щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судовому засіданні свою позовну вимогу змінила, просить винести рішення про стягнення з [PERSON] в її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 400,00 гривень щомісячно, починаючи з 18.09. 2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково. Спочатку подав письмове заперечення, де вказав, що згідний сплачувати аліменти в розмірі 400,00 грн., а в судовому засіданні заявив, що він не працює і тому зможе сплачувати аліменти в розмірі 200,00 грн. Суд заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення повністю . Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 19.04.2012 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю реєстраційної служби Ковельського міськрайонного управління юстиції вбачається, що батьками малолітнього [PERSON], який народився [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. Сторонами в судовому засіданні не заперечують той факт, що вони перебувають вданий час в шлюбі і шлюб між ними не розірвано, а тому дана обставина відповідно до ст..61 ч.1 ЦПК України не підлягає доказуванню. Згідно ст. 180 СК України, обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. За домовленістю між батьками дитини, той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні, а у разі недосягнення такої згоди - кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, за заявою платника або одержувача аліменти можуть бути визначені у твердій грошовій сумі. Таким чином, беручи до уваги матеріальне становище відповідача, який є людиною молодого віку та має задовільне здоров'я, і тому може працювати та заробляти грошові кошти, а також ту обставину, що відповідач не має на утриманні інших осіб та виходячи із обов'язку як матері, так і батька утримувати дітей, суд приходить до висновку що з відповідача слід стягувати на користь позивачки аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 400 ,00 гривень. Доводи відповідача про те, що він зможе сплачувати аліменти в розмірі лише 200,00 грн. судом відхиляються, оскільки відповідач подаючи письмове заперечення вказав, що він зможе сплачувати аліменти в розмірі 400,00 грн., а також судом враховано при визначенні аліментів, що [PERSON] є молодою людиною із задовільним станом здоров'я, який не має інших утриманців, а тому в змозі сплачувати аліменти в розмірі 400,00 грн. щомісячно. У відповідності до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ч.3 ст. 81 та ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved