Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на час навчання дитини. Позов мотивує тим, що вона з відповідачем перебуває у шлюбі з 2008 року, однак більше 15 років разом не проживають та спільного господарства не ведуть. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Син, на даний час, є студентом І курсу Львівського національного аграрного університету м.Дубляни, форма навчання денна, за кошти держфінансування, що підтверджується довідкою від 27.06.2018 року, проживає у гуртожитку за проживання в якому позивач щомісячно оплачує по 450 грн., академічна стипендія сину не нараховується і не виплачується, вона одна несе значні витрати за час його навчання, а відповідач не надає коштів на утримання сина. Позивач отримує мінімальну зарплату, якої не достатньо для утримання сина, відповідач офіційно працевлаштований, отримує заробітну плату, утриманців не має, працездатний, а тому повинен брати участь у витратах на утримання сина. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина до закінчення навчання, а саме до 30 червня 2021 року у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень. Позивач в судове засідання не зявилась, звернулась до суду з заявою про слухання справи у її відсутність, заявлений позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, звернувся до суду з заявою про слухання справи у його відсутність, заявлений позов до нього визнав, надав суду довідку про дохід. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4\~ст.206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 3\~ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам чинного законодавства, інтересам сторін по справі, в свою чергу, не суперечить правам та інтересам інших осіб. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заявлений позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи у їх сукупності і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Сторони мають сина, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-СГ № 113881, батьками дитини зазначені [PERSON] та [PERSON]. Згідно поданої довідки № 556 від 27.06.2018 року, [PERSON] дійсно навчається у Львівському НАУ ІV рівня акредитації на першому курсі денної форми навчання за кошти держфінансування, закінчення навчання 30 червня 2021 року. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до п. 20 Постанови № 3 Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття, виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але не менше 23 років; продовження ними навчання; потреба, у зв'язку з цим, у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. На підставі зазначеного, суд приходить до висновку, що заявлений позов в інтересах повнолітнього сина є підставним, відповідач визнав позов повністю. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.11.2011 року від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Відтак, з відповідача слід стягнути судовий збір. В силу ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved