Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи його тим, що 17.09.2008 року в смт. Вороновиця, Вінницького району Вінницької області помер її чоловік [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: смт. Вороновиця, вул. Сорочинська, 66, Вінницького району Вінницької області. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом та прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON], оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, утримувала спадкодавця, доглядала його і надавала матеріальну допомогу. Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, ні осіб, які мають право на обовязкову частку в спадщині, немає.\~ Однак, оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку на зазначений житловий будинок позивач немає можливості, оскільки спадкодавець при житті не встиг оформити правовстановлюючі документи на нього. За даних підстав позивач вимушена звернутись до суду з позовом про визнання права власності на зазначене спадкове майно в судовому порядку. В судове засідання сторони не з'явились, попередньо через канцелярію суду подали заяви про розгляд справи у їх відсутність, при цьому позивач в своїй заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, а представник відповідача селищний голова Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області у вирішенні позову покладається на розсуд суду. Згідно ч. 2\~ст. 158 ЦПК України\~особа, яка бере участь\~\~у\~\~справі,\~\~має\~\~право\~\~заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України\~суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Врахувавши думки та позиції сторін, викладені у поданих до суду письмових заявах, дослідивши письмові докази у справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що 17.09.2008 року в смт. Вороновиця, Вінницького району Вінницької області помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-АМ № 119029 від 17.09.2008 року (а.с. 5). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно, в тому числі й на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, що розташований в смт. Вороновиця, по вул. Сорочинська, 66, Вінницького району Вінницької області та який за відомостями технічного паспорта, виготовленого 30.07.2009 року КП «Вінницьке обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації», має загальну площу приміщень 62,2 кв.м, житлову площу приміщень 43,9 кв.м і в цілому складається з: житлового будинку літ. «А», прибудови літ. «а», погрібу літ «п/а», ґанку, сараю літ. «Б», погрібу «п/Б», сараю літ. «б», криниці № 1, воріт з хвірткою № 2, огорожі № 3 (а.с. 20-23). Факт належності зазначеного спадкового будинковолодіння спадкодавцю підтверджується копією свідоцтва про право власності № 7 від 03.02.2010 року та копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 18, 19). Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Стаття 1261 ЦК України визначає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивач [PERSON]\~є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії І-ЯР № 742602 від 26.01.1958 року (а.с. 28). Інших спадкоємців ні законом, ні за заповітом, ні осіб, які мають право на обов'язкову частку в спадщині після смерті [PERSON], немає, що підтверджується довідкою № 1167, виданою Вороновицькою селищною радою Вінницького району Вінницької області 27.05.2016 року, відповідно до якої, станом на 24.05.2016 року за адресою: смт. Вороновиця, вул. Сорочинська, 66, Вінницього району Вінницької області зареєстрована та проживала тільки гр. [PERSON], яка проживала там разом з чоловіком [PERSON] до моменту його смерті (а.с. 85); листом Вінницької районної державної нотаріальної контори № 496/01-16 від 03.03.2016 року, в якому зазначено, що до Спадкового реєстру спадкоємці померлого 17.09.2008 року [PERSON] до нотаріальних контор та приватних нотаріусів по питанню відкриття спадщини не звертались, спадкова справа не заводилась (а.с. 65). Згідно розяснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 16 травня 2013 року за\~ № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вбачається, що при вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. [PERSON]\~прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що відповідає вимогам ч. 3\~ст. 1268 ЦК України, відповідно до якої спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Факт проживання [PERSON]\~разом з [PERSON] на час відкриття спадщини та прийняття нею спадщини після його смерті підтверджується копією її паспорта серії АВ 318125, виданого Вінницьким РВ УМВС України у Вінницькій області 18.02.2002 року (а.с. 6), в якому наявна відмітка про реєстрацію позивача за адресою: смт. Вороновиця, вул. Сорочинська, 66, Вінницького району Вінницької області з 25.05.1978 року; копією адресної довідки від 07.07.2009 року, згідно якої позивач [PERSON] зареєстрована з 25.05.1978 року за адресою: смт. Вороновиця, вул. Сорочинська, 66, Вінницького району Вінницької області (а.с. 27). Однак, у видачі свідоцтва про праву на спадщину за законом на вказане спадкове будинковолодіння позивачу нотаріусом було відмовлено, оскільки правовстановлюючий документ на спадкове майно, а саме свідоцтво про право власності № 7, був виданий 03.02.2010 року та зареєстрований 13.05.2010 року, тобто після смерті спадкодавця [PERSON], що підтверджується письмовою відмовою Вінницької районної державної нотаріальної контори за № 2747/02-17 від 16.10.2015 року (а.с. 60). Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від спадкодавця до спадкоємців, до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно пункту 23 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, судом встановлено, що за життя [PERSON] на законних підставах володів і користувався спадковим майном, а позивач [PERSON] у встановленому законом порядку прийняла спадщину після нього. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Вищевикладене дає суду законні підстави для часткового задоволення позовних вимог, оскільки літня кухня літ. «Б1» та убиральня літ. «В» - до складу спадкового майна відповідно до свідоцтва про право власності № 7 від 03.02.2010 року, не входять та згідно технічного паспорту являються самочинними. Крім того, в звязку з відсутністю клопотання позивача про стягнення з відповідача на її користь судових витрат, суд вважає судові витрати по сплаті судового збору залишити за позивачем. На підставі викладеного та

Outcome: partial