Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати договір оренди землі, укладений між [PERSON] і Товариством з обмеженою відповідальністю «Нива-2010» та зареєстрований 03.09.2012 в Управлінні Держкомзему в Кіровоградському районі Кіровоградської області за № 352250004004389; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Нива-2010» на користь [PERSON] судові витрати. В обґрунтування позову зазначено, що [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 3,6725 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Бережинської сільської ради Кропивницького (Кіровоградського) району Кіровоградської області. Зазначену земельну ділянку вона згідно з договору оренди землі б/н, укладений 27.01.2012 та зареєстрований 03.09.2012 в Управлінні Держкомзему в Кіровоградському районі Кіровоградської області за № 352250004004389, передала в оренду відповідачу строком на п`ятнадцять років. Відповідно до розділу 4 договору оренди землі відповідач зобов`язався протягом строку дії договору за кожен рік користування земельною ділянкою сплачувати 3% від нормативної грошової оцінки цієї земельної ділянки, визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки, не пізніше 31 грудня кожного року. Однак відповідач порушив свої зобов`язання щодо своєчасності розрахунку за користування земельною ділянкою в 2017 та 2018 році. Станом на березень 2019 року відповідачем, в рахунок погашення заборгованості за користування в 2017, 2018 роках, належною позивачу земельною ділянкою, не сплачено жодних грошових коштів. До того ж ніяких послуг в рахунок орендної плати за цей період позивач від відповідача не отримувала. На неодноразові звернення до відповідача про здійснення повного розрахунку за договором оренди останній відповідав відмовою. На момент пред`явлення позову зобов`язання відповідача в частині своєчасності та повноти проведення розрахунків є невиконаним. У зв`язку з порушенням строку сплати орендної плати позивач була позбавлена можливості отримання матеріальних благ, на які вона розраховувала при укладені договору оренди землі. Враховуючи викладене, позивач вирішила звернутися з відповідним позов до суду. Від представника позивача [PERSON] 09.02.2021 надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, клопотань немає. В судовому засіданні 01.07.2019 представник позивача надав пояснення по справі та зазначив, що з листа Укрпошти, який наданий представником відповідача, слідує, що грошові перекази на ім`я [PERSON] направлялись за адресою: [ADDRESS] , однак адресою за якою зареєстрована та проживає [PERSON] є [ADDRESS] , а це свідчить, що остання фактично не могла знати та отримати грошові відправлення на її ім`я. Відмітив, що жодних доказів щодо умисного ухилення позивачки від отримання орендної плати представником відповідача не надано, а також останнім не доведено належного виконання ТОВ «Нива-2010» зобов`язань за договором оренди землі. Від представника відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без його участі та без участі відповідача. Крім того, 29.03.2019 представником відповідача надано відзив на позовну заяву, з якого слідує, що відповідач заперечує проти вказаного позову і свою позицію мотивує наступним. 27.01.2012 [PERSON] передала земельну ділянку загальною площею 3,67 га з кадастровим номером 3522580900:02:000:2128 в користування ТОВ «Ниви-2010» шляхом укладання договору оренди землі. В 2018 році позивач розпочала вчиняти дії на дострокове припинення договору оренди землі. В липні 2018 року нею подано позов до ТОВ «Нива-2010» про визнання договору оренди землі недійсним з підстав, що вона вказаний договір нібито не підписувала. В зазначеній справі ініціювала проведення судово-почеркознавчої експертизи. Однак в подальшому від оплати за проведення судово-почеркознавчої експертизи відмовилась і подала до суду заяву про залишення позову без розгляду. Вказана заява судом була задоволена, а провадження по справі закрито. Керівництво та бухгалтерія ТОВ «Ниви-2010» восени 2018 року неодноразово звертались до позивача з запрошенням з`явитись до бухгалтерії товариства та отримати орендну плату. Однак [PERSON] всі запрошення проігнорувала і до бухгалтерії не з`явилась. Керівництвом ТОВ «Нива-2010» на виконання умов договору оренди землі орендна плата сплачена за допомогою поштового переказу. Також, з вказаної суми ТОВ «Нива-2010» сплачено податки. Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові по справі № 202/12824/14-ц від 23.05.2018 визначив правову позицію стосовно недобросовісності поведінки позивача (вихід за межі здійснення цивільних прав), що призводить до відмови у захисті його прав. На думку відповідача, саме позивач своєю недобросовісною поведінкою порушує умови договору оренди землі, відмовляючись отримувати орендну плату, а тому таке право не підлягає поновленню. В судовому засіданні 01.07.2019 представник відповідача надав пояснення по справі та зазначив, що в 2017 році відповідачем дійсно було не виплачено оренду плату, у зв`язку з рейдерським захопленням ТОВ «Нива-2010». В грудні 2018 року відповідачем нараховано позивачу орендну плату за 2017, 2018 роки та сплачено відповідні податки. Позивач за отриманням орендної плати до відповідача не з`являлась, а тому керівництвом ТОВ «Нива-2010» було прийнято рішення відправити орендну плату поштовим переказом, що відповідає положенням ЦК Україна. Щодо неправильної адреси позивача, за якою здійснювались грошові перекази, зазначив, що це було помилково. Вважає, що відповідачем було вжито всіх заходів спрямованих на належне виконання умов договору оренди землі, а тому відсутні підстави для розірвання цього договору. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Заслухавши представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯЛ № 654074, виданого 15 вересня 2011 року, [PERSON] належить на праві приватної власності, земельна ділянка площею 3,6725 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Бережинської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області (а.с.7-8). 27.01.2012 між [PERSON] і Товариством з обмеженою відповідальністю «Нива-2010» укладено договір оренди вищезазначеної землі. Зазначений договір зареєстрований 03.09.2012 в Управлінні Держкомзему в Кіровоградському районі Кіровоградської області за № 352250004004389(а.с.5-6). Згідно із розділу 4 зазначеного вище договору орендар сплачує земельний податок за використання земельної ділянки у встановлений законодавством України термін та розміри. Розмір орендної плати за кожен рік використання земельної ділянки складає три відсотка визначеної відповідно до законодавства вартості орендованої земельної ділянки (паю). Орендна плата може бути проведена с/г продукцією, в еквіваленті 3 відсотка визначеної відповідно до законодавства вартості орендованої земельної частики (паю). По замовленню орендодавця орендар проводить послуги в рахунок розрахунку за користування земельною ділянкою: оранку присадибної земельної ділянки, доставку соломи, сіна, інші послуги по собівартості на момент надання послуг. Орендар проводить розрахунки протягом терміну, зазначеному в договорі, але не пізніше 31 грудня кожного року. Орендар за погодженням з орендодавцем може перенести строки сплати, але не більше ніж на місяць. Орендар сплачує передбачені чинним законодавством податки самостійно, тощо. Відповідно до копії відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДФС України про суми виплачених доходів та утриманих податків за №1217 від 13.02.2019, [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , за період з 1 кварталу 2017 року по 3 квартал 2018 року будь-яких доходів від ТОВ «Нива-2010» не отримувала (а.с.9). З копії відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДФС України про суми виплачених доходів та утриманих податків за №271 від 26.02.2019 слідує, що [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , в четвертому кварталі 2018 року нараховано 8213,00 грн від ТОВ «Нива-2010» за надання майна в лізинг. Зазначена сума нарахована, але не виплачена. З цієї суми нараховано та перераховано суму податку в розмірі 1478,34 грн (а.с.10). 26 грудня 2018 року з відділення поштового зв`язку Бережинка ПАТ «Укрпошта» ТОВ «Нива-2010» надіслало два поштові перекази [PERSON] за адресою: 25006, м. Кропивницький: перший переказ на суму 3322,84 грн, другий на суму 3341,51 грн, що підтверджується наданими представником відповідача квитанціями (а.с.20, 21). Крім того, 21 грудня 2018 року ТОВ «Нива-2010», як податковим агентом, сплачено податки з доходів платника з РНОКПП: [NUMBER] (цей номер відповідає [PERSON] ) в сумі 61,43 грн і 737,10 грн за період січень-грудень 2017 року, а також податки за період січень-грудень 2018 року у розмірі 61,77 грн і 741,24 грн, що підтверджується наданими представником відповідача квитанціями (а.с.20, 21). З копії листа Кіровоградської дирекції АТ «Укрпошта» від 13.06.2019 №41-07/Т-11732 слідує, що ТОВ «Нива-2010» (27605, Кіровоградська область, Кіровоградський район, с. Бережинка, вул. Центральна, 176) 26.12.2018 відправлено для оплати перекази: 1) переказ №20 в сумі 3296,47 грн на ім`я: [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] ; 2) переказ №19 в сумі 3314,99 грн на ім`я: [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Переказ від 26.12.2018 №20 в сумі 3296,47 на ім`я [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , надійшов у МВПЗ Кропивницький-6 26.12.2018. В цей же день досланий за місцем обслуговування до МВПЗ Кропивницький-5. 26.12.2018 повідомлення про надходження переказу листоношею доставлено згідно вказаної адреси та вкладено у абонентську поштову скриньку адресата. Повторне повідомлення було доставлено та вкладено у абонентську поштову скриньку адресата 28.12.2018. Оскільки за одержанням даного переказу протягом встановленого терміну адресат не звернувся, переказ було повернуто відправнику 25.01.2019 за закінченням терміну зберігання. Переказ від 26.12.2018 №19 в сумі 3314,99 на ім`я [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , надійшов у МВПЗ Кропивницький-6 26.12.2018. В цей же день досланий за місцем обслуговування до МВПЗ Кропивницький-5. 26.12.2018 повідомлення про надходження переказу листоношею доставлено згідно вказаної адреси та вкладено у абонентську поштову скриньку адресата. Повторне повідомлення було доставлено та вкладено у абонентську поштову скриньку адресата 28.12.2018. Оскільки за одержанням даного переказу протягом встановленого терміну адресат не звернувся, переказ було повернуто відправнику 25.01.2019 за закінченням терміну зберігання (а.с.30). Тобто під час розгляду справи встановлено, що відповідач ТОВ «Нива-2010» направляв позивачу [PERSON] орендну плату за адресою: [ADDRESS] . Проте, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено копією її паспорта. Крім того, вказана адреса зазначена у оспорюваному договорі та копії державного акту на право власності на земельну ділянку. А тому відповідачу було достеменно відомо, що орендодавець [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , а не за адресою: [ADDRESS] . Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору (пункт 1 частини першої статті 611 ЦК України). Відповідно до частин першої та другої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі»\~договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до частини першої статті 15 Закону України «Про оренду землі» в редакції, чинній на час укладення оспорюваного договору, істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об`єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження\~(обтяження)\~щодо використання\~земельної ділянки;\~ визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. У разі\~визнання у\~судовому порядку\~договору оренди\~землі \~недійсним отримана\~орендодавцем орендна\~плата за\~фактичний строк\~оренди землі\~не повертається\~(ст.\~21\~Закону України\~«Про оренду\~землі» в редакції, чинній на час укладення оспорюваного договору). Частина 1 ст.32 Закону України «Про оренду землі» передбачає, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України У п. «д» ч.1 ст.141 ЗК України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18) зазначено, що: «у пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться». Тлумачення пункту д) частини першої статті 141 ЗК України, частини другої статті 651 ЦК України свідчить, що «несплата орендної плати» охоплює випадки як невиплати орендної плати у цілому, так і її виплата у розмірі меншому, ніж визначеному договором (без урахування індексації, індексу інфляції тощо). Об`єднана Палата Касаційного цивільного суду нагадує, що у постанові від 23 січня 2019 року у справі № 355/385/17 (провадження № 61-30435сво18) зроблено висновок, що «у статті 629 ЦК України закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не\~лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду). Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Враховуючи вищезазначене, заслухавши позиції представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі надані докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачем порушені умови договору оренди землі, в частині зобов`язання сплати [PERSON] орендної плати за 2017-2018 роки. Факт не виплати орендної плати у 2017 році визнаний представником відповідача, а тому не підлягає доказуванню, а надані представником відповідача копії квитанцій за 2018 рік не свідчать про належне виконання ТОВ «Нива-2010» умов оспорюваного договору, оскільки, як встановлено під час розгляду справи грошові перекази (орендна плата) направлялись не за адресою позивача, яка зазначена в договорі, а за іншою адресою, до якої [PERSON] не має жодного відношення, а тому остання не знала та не могла знати про надходження на її ім`я вказаних переказів. Доказів на підтвердження того, що керівництво і\~бухгалтерія ТОВ\~«Ниви-2010»\~в 2018\~році неодноразово\~звертались до\~позивача з\~запрошенням з`явитись\~до бухгалтерії\~товариства для\~отримання орендної\~плати та те, що позивач своєю\~недобросовісною поведінкою\~порушує умови\~договору оренди\~землі,\~відмовляючись отримувати\~орендну плату, представником відповідача не надано. Пояснення представника відповідача та доводи викладені ним у відзиві не спростовують наведеного вище. З огляду на викладене позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані, оскільки у даному випадку має місце невиконання відповідачем договору оренди землі зі сплати орендної плати у 2017-2018 роках, що свідчить про систематичність порушення його умов, а тому підлягають задоволенню. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у виді судового збору в розмірі 768,40 грн, що узгоджується із нормами, передбаченими ст.141 ЦПК України. На підставі ст.ст. 526, 611, 629, 651 ЦК України, Закону України «Про оренду землі», ст.141 ЗК України,

Outcome: approved