Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Кіцманського районного суду від 25.06.2014 року визнано незаконним п.3 рішення виконавчого комітету Кіцманської міської Ради народних депутатів № 277/4 від 10.04.1996 року, а саме «Оформити право особистої власності на житловий будинок № 31 по вул.Бажана за померлою [PERSON]»; визнано недійсним свідоцтво на право власності на житловий будинок від 12.05.1996року, що розташований по вул.Бажана, 31, м.Кіцмань, яке видано на ім'я померлої [PERSON]; відновлено становище, яке існувало до порушення права та визнано, що власником будинковолодіиня з моменту введення будинку № 31 по вул.Бажана м.Кіцмань в експлуатацію був [PERSON], який помер 25.11.2006 року. Рішенням Кіцманський районний суд від 09.09.2015 року визнано недійсним та скасовано свідоцтво про право на спадщину за заповітом видане 16.06.1996 року Кіцманською державною нотаріальною конторою та зареєстроване в реєстрі за № ДС-934 по спадковій справі № 150; визнано запис № 191 в книзі 10, с.252 в Реєстрі прав власності на нерухоме майно комунального підприємства «Кіцманське районне бюро технічної інвентаризації» на власника [PERSON] недійсним та скасовано його, де підставою виникнення права власності вказано свідоцтво на право на спадщину № б/н від 18.06.1996 року видане Кіцманською державною нотаріальною конторою, реєстр № ДС-834. Рішенням Кіцманської міської ради № 241/12 від 14.11.2001 року передано безоплатно у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,3417 га. На підставі даного рішення був виданий Державний акт на право приватної власності на землю [PERSON] та зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 16.05.2002 року за № 272. Так як рішенням Кіцманського районного суду від 25.06.2014 року власником будинковолодіння по вул.Бажана, 31, м.Кіцмань, визнано [PERSON], рішення Кіцманського районного суду від 09.09.2015 року визнано недійсними та скасовані: свідоцтво на спадщину за заповітом, запис № 191 в реєстрі прав власності на нерухоме майно на власника [PERSON], вважає, що державний акт на землю, виданий [PERSON] повинен бути також скасований. Окрім того, 05.04.1986 року вона уклала шлюб з [PERSON], з яким вирішили проживати в будинку бабусі по матері чоловіка [PERSON] Миколаєвни в м.Кіцмань, вул. Бажана, 31 (на той час Жовтнева, 31), так як іншого житла не мали. Так як процент зносу житлового будинку складав 40% і він став не придатним для проживання, вони вирішили побудувати новий будинок. Дозвіл на будівництво наданий [PERSON], як голові двору на закріпленій за нею земельній ділянці, рішенням виконкому Кіцманської міської ради № 671/4 від 07.04.1988 року. В кінці 1989 року вони розпочали будівництво нового будинку, який будували за спільні сімейні кошти. [PERSON], будучи у віці 82-88 років, ні працею, ні коштами участі в будівництві будинку не приймала, оскільки із-за хвороби їй був показаний постільний режим, а отримувану пенсію витрачала на ліки. 11.12.1995 року [PERSON] померла. Будинок введений ними в експлуатацію 10.04.1996 року на підставі рішення виконкому Кіцманської міської ради за № 277/4. Кіцманською міською радою 12.05.1996 року видано помилково померлій [PERSON] свідоцтво про право власності на житловий будинок № 31 по вул. Бажана в м. Кіцмань. 18.06.1996 року Кіцманською державною нотаріальною конторою за реєстр. № ДС-834 [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину, так як [PERSON] мав заповіт від [PERSON]. на ім'я Сільвестер, а не [PERSON] і на стару будівлю, яку вони розвалили. Свідоцтво про право на спадщину за заповітом скасоване рішенням Кіцманського суду від 09.09.2015 року. [PERSON] номер 25.11.2006 року. Будинковолодіння по вул. Бажана ,31, в м. Кіцмань належить їй на підставі ст. 22 Кодексу про шлюб та сім`ю, ст.ст. 69,70 СК України, ст. 1268 ЦК України, тому Державний акт серії ІІІ-ЧВ № 07237 від 16.05.2002 року зареєстрований за № 272 на [PERSON] (а не на [PERSON]), який являється власником будинковолодіння по вул. Бажана, 31, повинен бути скасований, оскільки вона не може оформити (прийняти) спадщину від Сільвестра, адже одружена була із [PERSON]. Згідно довідки відділу Держкомзему від 09.06.2009 року відомості про земельну ділянку, на яку [PERSON] виданий Державний акт серії ІІІ-ЧВ № 007237 до Бази даних державного земельного кадастру не заносились. Просила поновити становище, яке існувало до видачі вказаного Державного акту, шляхом його скасування, та просила скасувати запис № 272 від 16.05.2002 року в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю. Представник позивача підтримала заявлені вимоги з наведених підстав, вказуючи також, що державний акт виданий не тій особі: не [PERSON], з яким була одружена [PERSON], а Сільвестру, тому мова йде не про невірне ім`я, а не про ту особу. Окрім того, державний акт виданий на земельну ділянку, яка є майном подружжя, і право власності на житловий будинок, який знаходиться на цій земельній ділянці, рішенням суду від 25.06.2014 року визнано за [PERSON]. Представник відповідача позову не визнала, заперечуючи тим, що рішення суду, на які посилається позивач та її представник, не стосуються земельної ділянки. Рішення міської ради, на підставі якого виданий державний акт, є законним. Помилка в імені є підставою для встановлення факту належності правовстановлюючого документа, а не для його скасування. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. 05.04.1986 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. На підставі рішення ХХ сесії ХХІІІ скликання Кіцманської міської ради Чернівецької області від 14.11.2001 року за № 241/12 [PERSON] 16.05.2002 року видано державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧВ № 007237, що посвідчує право власності на земельну ділянку площею 0,3405 га, в тому числі: 0,10га для будівництва та обслуговування житлового будинку, 0,2405 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована в м. Кіцмань Чернівецької області. 25.11.2006 року [PERSON] помер. Згідно довідки відділу Держкомзему від 09.06.2009 року відомості про земельну ділянку, на яку [PERSON] виданий Державний акт серії ІІІ-ЧВ № 007237 до Бази даних державного земельного кадастру не заносились. Рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 22.12.2010 року визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по вул. Бажана, 31, м. Кіцмань, та на 1/2 частину земельної ділянки згідно Державного акту про право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧВ № 007237, яка розташована в м. Кіцмань, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, ведення особистого селянського господарства, розміром 0,3405га. У задоволенні позовних вимог [PERSON] про скасування свідоцтва про право власності на житловий будинок від 12.05.1996 року на ім`я [PERSON], про скасування свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18.06.1996 року на ім`я [PERSON] - відмовлено. Визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по вул. Бажана, 31, м. Кіцмань. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 05.07.2011 року касаційну скаргу [PERSON] на рішення апеляційного суду Чернівецької області від 22.12.2010 року - відхилено. Ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 22.10.2014 року провадження за нововиявленими обставинами за заявою [PERSON] в інтересах [PERSON] про перегляд рішення апеляційного суду Чернівецької області від 22.12.2010 року закрито. Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 27.03.2012 року за [PERSON] визнано право власності на 1/2 частину земельної ділянки згідно Державного акту про право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧВ № 007237, яка розташована в м. Кіцмань, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, ведення особистого селянського господарства, розміром 0,3405га. Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 25.06.2014 року задоволено позов [PERSON], визнано незаконним п.3 рішення виконавчого Кіцманської міської ради народних депутатів № 277/4 від 10.04.1996 року, а само «Оформити право особистої власності на житловий будинок № 31 по вул. Бажана за померлою [PERSON]»; визнано недійсним свідоцтво про право власності на житловий будинок від 12.05.1996 року, що розташований по вул. Бажана, 31, м. Кіцмань Чернівецької області, яке видано на ім`я померлої [PERSON]; відновлено становище, яке існувало до порушення права та визнано, що власником будинковолодіння з моменту введення будинку № 31 по вул. Бажана м. Кіцмань Чернівецької області в експлуатацію був [PERSON], який помер 25.11.2006 року. Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 09.09.2015 року позов [PERSON] задоволено, визнано недійсним та скасовано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 18.06.1996 року Кіцманською державною нотаріальною конторою та зареєстроване в реєстрі за № ДС-834 по спадковій справі № 150; визнано запис № 191 в книзі 10, с.252 в Реєстрі прав власності на нерухоме майно комунального підприємства «Кіцманське районне бюро технічної інвентаризації» на власника [PERSON] недійсним та скасовано його, де підставою виникнення права власності вказано свідоцтво на право на спадщину № б/н від 18.06.1996 року видане Кіцманською державною нотаріальною конторою, реєстр № ДС-834, де форма власності приватна, частка 1/1, опис обєкта: А житловий будинок, Б літня кухня, В,Д,Е,Ж сараї, Пд підвал, Г убиральня, 1-3 огорожа, К криниця. Державний акт на право приватної власності на землю видається на підставі рішення органу місцевого самоврядування або органу виконавчої влади, тому вирішення питання про правомірність видачі державного акта безпосередньо залежить від законності рішення, на підставі якого такий акт виданий, і дотримання вимог, передбачених земельним законодавством, зокрема статтями 116, 118 ЗК України. Відповідно до ч.1 ст.125 ЗК в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, право власності на земельну ділянку та право постійного користування нею виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Згідно ч.1 ст.126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. За змістом статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Державний акт визнається недійсним у випадках: - якщо він виданий з порушеннями вимог статей 116, 118 ЗК України; - у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою (ст. 155 ЗК України); - з підстав, передбачених ст.ст. 140-144 Земельного кодексу України. Статтею 346 ЦК України передбачені підстави припинення права власності, зокрема смерть власника (п.11 ч.1). Відповідно до ч.1,2 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна визначає Закон України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Відповідно до ч.4 ст.9 Закону державний реєстратор самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмову в такій реєстрації. Втручання будь-яких органів, посадових і службовий осіб, громадян та їх об`єднань у діяльність державного реєстратора, повязану з проведенням державної реєстрації прав, забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 31.07.2014 року у справі № к/800/62158/13 зазначено, що суд не може підміняти державний орган приймати замість нього рішення, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого субєкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем. Позивач не позбавлений права звернутися із заявою в порядку окремого провадження в цивільному судочинстві із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. За наявності рішення апеляційного суду Чернівецької області від 22.12.2010 року та рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 27.03.2012 року, якими було визнано право власності на земельну ділянку саме на підставі оспорюваного державного акту, також враховуючи те, що відмінність у імені фізичної особи не є передбаченою законом підставою для скасування державного акту на право власності на землю, відсутні підстави для задоволення позову. На підставі ст.ст. 16, 182, 321, 328, 346 ЦК України, ст.ст. 116, 118, 126, 140-144, 152, 155, Земельного кодексу України,

Outcome: dismissed