Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу та стягнення з [PERSON] аліментів . Сторони перебувають у шлюбі з 17 березня 2009 року, який зареєстрований в Олесинській сільській раді, Козівського району актовий запис №2. Від шлюбу народилося двоє дітей, [PERSON], [INFO] року та [PERSON], [INFO]. Посилаючись на обставини, які склалися у сім'ї, позивачка просить шлюб розірвати, без надання строку на примирення. Відповідач [PERSON] не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, просить стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі по 800,00 грн. на кожну дитину, разом 1600,00 грн. починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримала, просить задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] не заперечував щодо розірвання шлюбу між ним та [PERSON], просить шлюб розірвати, одночасно пояснив, що не відмовляється від оплати аліментів. На даний час він працевлаштований з випробувальним терміном, його заробітна плата становить 1600,00 гривень, сплачувати аліменти в розмірі 1600,00 грн. немає можливості, просить зменшити розмір аліментів. Позивачка в судовому засіданні погоджується на суму аліментів у розмірі 400,00 грн. на дитину, яку запропонував відповідач. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, перевіривши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 17 березня 2009 року, який зареєстрований Олесинською сільською радою Козівського району актовий запис №2. Від шлюбу народилося двоє дітей, [PERSON], [INFO] року та [PERSON], [INFO]. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». Судом встановлено, що за час сімейного життя у сторін склалася обставини, які виключають можливість спільного проживання, фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, сторони спільно не проживають, примирення між подружжям не можливе, це буде суперечити інтересам та волі сторін, їхній шлюб існує формально, позивачка наполягає на розірванні шлюбу. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно ст. 110 цього Кодексу. Відповідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що має істотне значення. Встановлено що у шлюбі в сторін народилось двоє дітей, [PERSON], [INFO] року та [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, не виконує своїх батьківських обов'язків. За таких обставин, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що [PERSON] не виконує батьківських обов'язків по утриманню неповнолітніх дітей, мають місце порушення прав неповнолітніх дітей, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача в користь позивачки аліментів на утримання дітей. Відповідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегульований, мінімальний дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Outcome: approved