Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просила винести рішення про стягнення з відповідача на її користь аліменти в твердій грошовій сумі на утримання їх малолітнього сина [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач змінила свій позов, попросивши стягувати аліменти в частці від заробітку (доходу) відповідача. В обґрунтування позову позивач зазначила, що під час перебування в шлюбних стосунках з відповідачем, шлюб з яким не розірваний, був народжений син. Вона проживає з дитиною окремо від відповідача, оскільки чоловік тривалий час проживає в іншій місцевосці за місцем роботи. Однак батько дитини не виконує батьківських обов`язків, передбачених сімейним законодавством України, щодо утримання своєї дитини, мотивуючи це тим, що він не має постійного місця роботи. Вона не довіряє таким його поясненням, оскільки з розмов з чоловіком склалось враження, що він має великий заробіток Вона особисто має незначні грошові надходження, за рахунок яких неможливо належно виховувати їх малолітнього сина, тому просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в частці від його заробітку. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Відповідач, повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Він звернувся до суду із заявою, в якій просив провести розгляд справи без його участі в судовому засіданні. Також відповідач, пояснивши, що визнає позов частково, заперечив проти стягнення з нього аліментів у розмірі 1000 грн., як про це просила позивачка, і підтвердив можливість сплачувати аліменти в розмірі не менш як 350 грн., обґрунтовуючи це положеннями ст. 182 Сімейного кодексу України та Закону України «Про державний бюджет на 2014 рік». Заслухавши пояснення позивача, дослідивши наявні у справі документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що під час перебування позивача в шлюбних стосунках з відповідачем [INFO] народився їх син [PERSON] Позивач проживає окремо від відповідача разом з малолітнім сином, оскільки батько тривалий час проживає окремо за місцем роботи в іншій місцевосці. Позивачем заявлено прохання про стягнення аліментів в частці від заробітку відповідача щомісячно на потреби утримання їх малолітнього сина. Відповідач позов визнав частково, і він згоден сплачувати аліменти в розмірі не більше 350 грн. щомісячно. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а тому, з урахуванням доводів позивача стосовно матеріального стану відповідача та стану його здоров`я, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статею 181 Сімейного кодексу України передбачається, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі викладеного,

Outcome: approved