Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з даною позовною заявою, вказуючи на те, що вона на праві свідоцтва про право на спадщину за законом є власником житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами в [ADDRESS]. В даному житловому будинку зареєстровані, але фактично з 25.09.2009 року не проживають відповідачі. [PERSON] є її онукою, а [PERSON] є її колишньою невісткою. Відповідачі добровільно знятися з реєстрації місця проживання відмовляються. А тому [PERSON] просить суд позбавити [PERSON] та [PERSON] права користування житловим будинком, в [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримав і просить їх задовольнити по вищевикладеним мотивам. Пояснив, що відповідачка [PERSON] - його колишня дружина, а [PERSON] - дочка. 24 вересня 2009 року вони з дружиною сильно посварилися і наступного дня - 25.09.2009 року вона зібрала всі речі, забрала дочку і пішла жити до своєї матері. З того часу відповідачі у спірному будинку не з'являлися. У вересні 2010 року вони розлучилися. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] на виклик в судове засідання не з'явилисяя, хоча про місце та час розгляду справи були повідомлені своєчасно, про що свідчать розписки про отримання судової повістки. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення сторони позивача та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні власником житлового будинку, в [ADDRESS], є позивач, що підтверджується копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Згідно довідки Понорницької селищної ради, [PERSON] та [PERSON] зареєстровані в [ADDRESS], але фактично за місцем реєстрації не проживають з 25.09.2009 року. Відповідно до ст. 41 Конституції України Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно ст. 150 Житлового кодексу України, ст. 383 ЦК України громадяни, які мають у приватній власності будинок, мають право використовувати помешкання для особистого проживання, проживання членів їх сім'ї та інших осіб. Вони мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд та вимагати усунення будь-яких порушень їх прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України: Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Позивач бажає позбавити права користування житловим будинком, який йому належить на праві власності, відповідачів [PERSON] та [PERSON], оскільки останні зареєстровані за вищевказаною адресою, але фактично не проживають. Згідно ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. На підставі викладеного,

Outcome: approved