Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з даним позовом, зважаючи на наступне. Між нею тв. [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований 19.09.2009 р. міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управляння юстиції. Від шлюбу сторони мають двох спільних дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя не склалось, сторони з вересня 2018 року не проживають разом, спільного побуту не ведуть. Взаєморозуміння та повагу один до одного втрачено, намагання зберегти сім`ю виявилися марними. Строк для примирення не потрібен, оскільки сторони не зацікавлені у відновленні стосунків. Для виконання завдання підготовчого провадження у кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання, відповідно до ст. 196 ЦПК України. Позивач надала суду заяву де вказала. Що підтримує заявлені вимоги в повному обсязі. просить задовольнити. Відповідач також не з`явився в судове засідання, надав заяву де зазначив. що визнає заявлені вимоги в повному обсязі. За приписами ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Провівши підготовче судове засідання в порядку ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити за його результатами рішення, зважаючи на визнання відповідачем [PERSON] заявлених вимог. Встановлено, що між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] було укладено шлюб, зареєстрований 19 вересня 2009 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управляння юстиції, актовий запис № 2496, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, копія якого долучена до матеріалів справи. Після реєстрації шлюбу [PERSON] отримала прізвище чоловіка « [PERSON] ». Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . про що свідчать копії свідоцтв про народження долучені до матеріалів справи. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як зазначив позивач у позові і це визнається [PERSON] сторони з вересня 2018 року проживають окремо один від одного, не ведуть спільного господарства та мають різні бюджети. [PERSON] також вказала, і дана обставина також визнається відповідачем, що намагання зберегти шлюб виявились марними, примирення не є можливим. Доказів, які свідчили б про можливість примирення сторін в ході розгляду справи отримано не було. Також не отримано доказів, які б давали суду можливість зробити висновок про можливе збереження шлюбу між сторонами. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За встановлених обставин, зважаючи на те, що відповідач не заперечує щодо задоволення позову, суд вважає за можливе задовольнити вимогу позивача про розірвання шлюбу між нею та відповідачем, оскільки його збереження не відповідає інтересам сторін та дітей. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як встановлено в судовому засіданні, позивач після укладання шлюбу отримала прізвище чоловіка. З огляду на те, що позивачем не зазначено чи бажає вона повернути дівоче прізвище, аб залишити прізвище чоловіка, дане питання не вирішується. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved