Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 02 жовтня 2008 року померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина. Позивач є спадкоємицею за законом та за заповітом після смерті своєї матері. При зверненні до нотаріальної контори для оформлення спадкових прав позивачу було відмовлено в зв'язку з тим, що нею пропущений строк звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Позивач вважає, що строк для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини вона пропустила з поважної причини, оскільки після смерті матері спочатку з етичних міркувань не подавала заяви про прийняття спадщини. Наприкінці березня 2009 року вона вирішила приїхати до міста Могилева-Подільського, щоб звернутись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Позивач проживає в [INFO] і їхала через місто Київ, де в неї раптово погіршився стан здоровя. В період з 30.03.2009 по 09.04.2009 вона перебувала на денному стаціонарному лікуванні в Комунальному некомерційному підприємстві «Консультативно-діагностичний центр» Деснянського району м. Києва. За таких підстав позивач просить суд визначити їй додатковий строк три місяці для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. В судове засідання позивач не зявилась, в позовній заяві просить розглядати справу в її відсутність. Позов підтримує повністю. Представник відповідача в судове засідання не зявився. Надіслав до суду заяву, в якій позов визнає повністю, просить справу розглянути у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, копії спадкової справи після смерті [PERSON], суд приходить до таких висновків. Відповідно до копії Свідоцтва про народження серії І-АМ № 328599 [PERSON] є матірю [PERSON], яка народилась 27.01.1942 (а.с. 9). Згідно з копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя [PERSON] 19.01.1952 зареєструвала шлюб із [PERSON] і змінила своє прізвище на «Пустова» (а.с. 10). 14.08.1960 [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] і після реєстрації шлюбу змінила дівоче прізвище на «Кордонець», що підтверджується копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с. 8). Відповідно до копії Свідоцтва про смерть серії 1-НО № 317148 мати позивача [PERSON] померла 02 жовтня 2008 року (а.с. 4). Позивач є спадкоємицею за заповітом після померлої [PERSON], що підтверджується копією заповіту від 19.03.1992 (а.с. 14). Також відповідно до копій довідок виконавчого комітету Грушанської сільської ради Могилів-Подільського району від 19.02.2016 №№ 139, 140 спадкоємицею після померлої 02.10.2008 [PERSON] є її дочка [PERSON] (а.с. 7), за адресою, де проживала спадкодавець, більше ніхто не проживав та не був зареєстрований (а.с. 40).\~ Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України (в редакції чинній на час відкриття спадщини) спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. В порушення вказаних норм позивач через свого представника звернулась до Могилів-Подільської районної державної нотаріальної контори для оформлення спадщини з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину лише 29.03.2016 (а.с. 6). Постановою від 29.03.2016 про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Могилів-Подільської районної державної нотаріальної контори [PERSON] позивачу у видачі Свідоцтва про право на спадщину на майно померлої 02 жовтня 2008 року [PERSON] відмовлено у звязку з пропуском встановленого строку для подачі заяви про прийняття спадщини (а.с. 15). Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її, а ч. 3 ст. 1272 ЦК України встановлено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивач вважає, що строк звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини вона пропустила з поважної причини. Так, спочатку після смерті матері вона не оформляла спадщину з етичних міркувань. Наприкінці березня 2009 року вона вирішила приїхати до міста Могилева-Подільського, щоб звернутись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Позивач проживає в [INFO] і їхала через місто Київ, де в неї раптово погіршився стан здоровя. В період з 30.03.2009 по 09.04.2009 вона перебувала на денному стаціонарному лікуванні в Комунальному некомерційному підприємстві «Консультативно-діагностичний центр» Деснянського району м. Києва, що підтверджується довідкою № 45/3 від 14.04.2016 (а.с. 16). Відповідно до ч. 6 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. В постанові № 6-1486цс15 від 04.11.2015 Верховний Суд України виклав висновок застосування положень ч. 3 ст. 1272 ЦК України, який відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України має враховуватись іншими судами при застосуванні таких норм права. Так згідно вказаного висновку за змістом ч. 3 ст. 1272 ЦК України поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. ВСУ зазначив, що навіть саме по собі незнання\~\~про смерть спадкодавця без установлення інших об'єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини не свідчить про поважність пропуску зазначеного строку. Також ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 19.10.2011 залишено без змін рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 24.11.2010, яким відмовлено в задоволенні позову про надання додаткового строку для прийняття спадщини особі, яка наприкінці 2008 року перебувала на лікарняному у зв`язку із перенесеним інфарктом, однак після смерті спадкодавця протягом півроку на лікарняному не перебував, лише навідував лікаря. У зв`язку з наведеним апеляційний суд не знайшов підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Отже, якщо у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Як вбачається з матеріалів справи, протягом усього шестимісячного строку, визначеного законом для звернення особи до нотаріальної контори, позивач не перебувала в лікувальній установі, про смерть матері вона знала і мала можливість подати заяву про прийняття спадщини. Посилання позивача як на підставу для задоволення позову на те, що після смерті матері вона не зверталась із заявою про прийняття спадщини з етичних міркувань, а з 30.03.2009 по 09.04.2009 перебувала на лікуванні в денному стаціонарі, спростовується тим, що вказані обставини не повязані з непереборними, істотними труднощами на вчинення дій щодо прийняття спадщини і не тривали протягом усього встановленого законом строку для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Крім цього, згідно з п. 207 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 20/5 від 03.03.2004 (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), письмова заява про прийняття спадщини та відмову від неї подається спадкоємцем особисто до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю пропонується надіслати заяву, оформлену належним чином, або прибути особисто до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. З аналізу даної норми вбачається, що спадкоємець була наділена правом надіслати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори засобами поштового звязку. Тобто позивач мала право та обєктивну можливість надіслати поштою заяву про прийняття спадщини, а після закінчення лікування особисто звернутись до нотаріуса, чим вона також не скористалась, а через свого представника звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини лише 29 березня 2016 року, тобто майже через сім років після спливу строку для подання заяви про прийняття спадщини та закінчення її лікування. За таких підстав суд приходить до висновку про відсутність підстав для прийняття визнання відповідачем позову та що строк звернення до нотаріальної контори для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її матері [PERSON] позивач пропустила не з поважної причини, а тому в задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного вище та

Outcome: dismissed