Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-16 00:00:00

[PERSON] , звернулась доЗарічненського районного суду Рівненської області із позовною заявою з вимогою до [PERSON] , про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 26 жовтня 2013 року Локницькою сільською радою Зарічненського району Рівненської області зареєстровано шлюб між сторонами. Від даного шлюбу у сторін дітей немає. Спільне життя у сторін не склалось через конфлікти та суперечки, відсутність спільного побуту, взаємних прав та обов`язків, повного ігнорування відповідачем питань сімейного життя. Таким чином [PERSON] просила задовольнити її позовні вимоги та розірвати шлюб. Позивачка у судове засідання з`явилась. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав вказаних у позовній заяві просила позов задоволити. Додатково пояснила, що з відповідачем не підтримує шлюбних відносин упродовж двох років, більш, як вісім місяців взалгалі його не бачила, оскільки останній не цікавиться її життям, дбає лише про себе, тобто шлюб існує формально. Надала згоду на ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи у суді повідомлений належним чином, поважних причин нез`явлення у судове засідання суд не повідомив, відзиву та/або заперечення на позовну заяву не подав, що не перешкоджає розгляду справи по суті за змістом ст. 223 ЦПК України і є умовою для ухвалення заочного рішення у справі згідно ст. 280 ЦПК України . Суд повно та всебічно дослідивши всі докази у справі у їх сукупності, прийшов до переконання, що обставини, на які покликається позивачка у позовній заяві, як на підстави для задоволення заявлених нею позовних вимог знайшли своє підтвердження Відповідно до свідоцтва про одруження, серії [NUMBER] , виданного 26 жовтня 2013 року, Локницькою сільською радою Зарічненського району Рівненської області, зареєстровано шлюб між сторонами. Так, відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позов про розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Зважаючи на те, що сторони упродовж тривалого часу шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, шлюб між ними набув формального характеру, дітей від даного шлюбу немає, суд вважає, що збереження шлюбу між ними є неможливим, оскільки це суперечитиме інтересам позивачки, що має істотне значення. Спору щодо поділу майна у сторін немає. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі наведеного, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги заявлені позивачкою є підставними та підлягають задоволенню. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути документально підтвердженні судові витрати які складаються із судового збору. З огляду на вищевказане.

Outcome: approved