Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до П'ятихатського районного суду Дніпропетровської області із позовною заявою до [PERSON] про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини сторін - доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, проте не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, та стягнення аліментів з відповідача на своє утримання до досягнення дитини - [PERSON], [INFO], трирічного віку в розмірі ? частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач не працює, знаходиться вдома по догляду за дитиною, відповідач є працездатною особою, проте матеріально дружину та дитину сторін не підтримує, у зв'язку з чим позивач просить суд стягнути аліменти у зазначеному розмірі. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Відповідач в судові засідання 23.01.2014 року, 10.02.2014 року не з'явився, про час та місце розгляду повідомлений належним чином, 22.01.2014 року поштою судом отримані заперечення відповідача проти позову, в яких відповідач посилається на те, що сторони проживали разом до кінця серпня-початку вересня 2013 року, надалі відповідач пішов із сім'ї, позивач з дитиною залишилася проживати в будинку матері відповідача, яка оплачувала комунальні послуги та харчування позивача та доньки сторін, до кінця листопада 2013 року. Відповідач також вказує, що позивач відмовилась від запропонованого ним укладення угоди про матеріальне утримання дитини, на день народження доньки відповідачем надані грошові кошти. Оскільки відповідач з 21.10.2013 року ніде не працює, у зв'язку з чим знаходиться у тяжкому фінансовому становищі та сам отримує матеріальну допомогу від матері, тоді як позивач отримує від держави кошти на дитину та проживає разом з дитиною у своїх батьків, які надають позивачу матеріальні кошти, [PERSON] просить суд заявлені вимоги задовольнити частково, стягнувши з нього на користь позивача аліменти на утримання дитини сторін у розмірі 300 грн. до досягнення дитиною повноліття, в іншій частині позовних вимог просить відмовити. Враховуючи вищезазначені обставини, оскільки відповідач повторно в судове засідання не з'явився, проте від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України ухвалити заочне рішення по справі Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, судом встановлено наступне. 28 квітня 2012 року між сторонами по справі зареєстровано шлюб, про що виконавчим комітетом Вишнівської селищної ради П'ятихатського району Дніпропетровської області видано відповідне свідоцтво про шлюб серії І-КИ №219307 від 28.04.2012 року. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER] від 21 листопада 2012 року, виданого Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, батьками [PERSON], [INFO], є сторони по справі - [PERSON] та [PERSON] Довідкою Вишнівської селищної ради П'ятихатського району Дніпропетровської області №704 від 11.12.2013 року посвідчено, що позивач разом з дитиною сторін проживає [ADDRESS] разом із своєю матір'ю. Згідно останнього запису копії трудової книжки, наданої відповідачем до суду, [PERSON] 27.06.2012 року звільнений за власним бажанням за ст.38 КЗпПУ з посади оператора служби перевезень ТОВ «Евроекспрес Пошта», пізніші записи, в т.ч. запис про звільнення від 21.10.2013 року, на який посилається відповідач у запереченнях проти позову, в наданій копії трудової книжки відсутні, іншого сторонами до суду не надано. Статтею 57 ЦПК України визначається поняття доказів як будь-яких фактичних даних, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Нормами ст.58 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. При чому згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Факт того, що відповідач на час розгляду справи не працює та має нерегулярний, мінливий дохід, як зазначено відповідачем у запереченнях проти позову, визнано позивачем в судовому засіданні та згідно до ч.1 ст.61 ЦПК України є таким, що не підлягає доказуванню. Натомість інші обставини, на які посилається відповідач у вищевказаних запереченнях, як то - надання матеріальної допомоги позивачу та дитині сторін, пропозиція щодо укладання угоди про розмір фінансової допомоги на утримання дитини, придбання подарунків та інш., не знайшли підтвердження при розгляді справи належними доказами, наданими сторонами до суду. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (надалі - СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому, мінімальний розмір аліментів згідно вимог ч.2 ст.182 СК України на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком встановлених випадків. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Норми ч.1 ст. 182 СК України передбачають, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. При чому відповідно ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Посилання відповідача на факт проживання позивача з дитиною у батьків позивача не є підставою для звільнення відповідача від передбаченого законодавством обов'язку щодо утримання дитини та дружини, на утримання якої знаходиться дитина сторін. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживають діти, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Визначаючи розмір аліментів суд бере до уваги матеріальне становище матері, відсутність у відповідача зобов'язань по аліментах на утримання інших дітей, непрацездатних членів сім'ї, родичів, яких він зобов'язаний утримувати відповідно до положень Сімейного кодексу України. З урахуванням вищевикладеного, оскільки встановлено, що відповідач є батьком дитини сторін - [PERSON], знаходиться з позивачем у зареєстрованому шлюбі, доказів утримання дитини та дружини відповідачем до суду не надано, позивач не може у повному обсязі забезпечувати потреби дитини, а відповідач може надавати їй матеріальну допомогу, оскільки є працездатною повнолітньою, інших дітей чи осіб на утриманні відповідач не має, доказів іншого до суду не надано, суд вважає заявлені вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини до досягнення дитиною повноліття та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку обгрунтованими, та у зв'язку з тим, що відповідач має нерегулярний дохід, на підставі положень ст.184 СК України вважає за необхідне задовольнити заявлені вимоги частково, визначивши до сплати відповіачем аліменти у твердій грошовій сумі. На підставі ч.1 ст.367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми місячного платежу. У відповідності до ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, останній стягується з відповідача в дохід держави. На підставі ст.ст.84,180,182,184,191 Сімейного кодексу України та

Outcome: partial