Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до Святошинського районного суду м. Києваз вищевказаним позовом, в якому просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] та дочки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 грн., на кожну дитину, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати звернення до суду та до досягнення найстаршою дитиною повноліття. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначила, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10.10.2013 року. Під час перебування у шлюбі, у сторін [INFO] народився син [PERSON] та [INFO] народилась донька [PERSON] . З вересня 2019 року сторони проживають окремо. За твердженнями позивача, відповідач по справі матеріальну допомогу на утримання дітей не надає понад два місяця до моменту звернення до суду, у зв`язку з чим вони вимушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 08.11.2019 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. 02.03.2020 року ухвалою суду прийнято до розгляду заяву позивача [PERSON] про зменшення розміру позовних вимог. У підготовче судове засідання 02.03.2020 року сторони не з`явились, про день, час та місце його проведення повідомлялись у встановленому законом порядку. Позивач через канцелярію суду подала заяву про проведення підготовчого засідання без її участі, вимоги позову підтримує. Від відповідача надійшла заява про визнання позовних вимог. У відповідності до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Суд наголошує на тій обставині, що обов`язок батьків утримувати свою неповнолітню дитину належить до конституційних обов`язків і передбачений частиною 2 статті 51 Конституції України, відповідно до якої батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до статей 180, 182 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до частини 1 статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з частинами 1 та 2 статті 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. У відповідності до частини 1 статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Факт перебування сторін у шлюбі з 10.10.2013 року підтверджено свідоцтвом про шлюб, видане 10.10.2013 року виконавчим комітетом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, серія [NUMBER] , актовий запис № 415 (а.с. 3). Судом встановлено, що сторони по справі мають спільних дітей - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 27.02.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, серія [NUMBER] , актовий запис № 588 (а.с. 5) та доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 25.02.2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, серія [NUMBER] , актовий запис № 530 (а.с. 4). Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За твердженням позивача, дитина знаходиться на матеріальному утриманні матері, відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини надає не в повному обсязі. Позивач просить суд стягнути на її користь на утримання неповнолітніх дітей аліменти у твердій грошовій сумі, в розмірі 1500, 00 грн., починаючи з дати звернення до суду та до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Судом встановлено, що відповідач є працездатним за віком та станом здоров`я, на користь інших осіб він аліментів не сплачує, позов визнав та не заперечує проти його задоволення. Виходячи з інтересів неповнолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON] , з метою їх матеріального утримання, необхідно прийняти рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей, на користь особи з якою проживають діти, - на користь матері, позивача по справі. Згідно з частиною 1 статті 191 Сімейного кодексу України, частиною 1 статті 430 Цивільного процесуального кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до штампу вхідної кореспонденції позов [PERSON] про стягнення аліментів, пред`явлено 09.10.2019 року (а.с. 1). Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітніх дітей, починаючи з дня звернення, а саме з 09.10.2019 року. За приписами статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved