Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом в якому просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування будинком [ADDRESS] та виселити його звідти. Позовну заяву мотивує тим, що вона є власником будинковолодіння [ADDRESS] . До лютого 2014 року власником вказаного будинку була її бабуся [PERSON] , у ньому з її дозволу був зареєстрований її син [PERSON] . Після отримання у спадок вказаного будинку вона здійснила в ньому ремонт, але там не проживала. [PERSON] без її дозволу зірвав замок на вхідних дверях та самовільно заселився до будинку. На її прохання звільнити будинок та знятись із реєстрації відповідач не реагує та продовжує проживати в ньому. В зв`язку з тим, що вона не має змоги користуватись будинком де зареєстрований відповідач, просить суд щоб [PERSON] визнали таким, що втратив право користування житлом та виселити його без надання іншого житлового приміщення. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала свої позовні вимоги та пояснила суду, що [INFO] померла її бабуся [PERSON] , яка була власником будинку [ADDRESS] . За життя бабуся заповіла їй вказаний будинок та вона 14 лютого 2018 року у встановленому законом порядку оформила своє право власності на спадкове майно та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Відповідач [PERSON] є сином померлої, а її дядьком. Вона після оформлення спадщини на будинок здійснила там ремонт та мала намір там проживати з родиною. Однак [PERSON] без отримання дозволу з її боку, незаконно, шляхом зламу замку на вхідних дверях заселився туди сам та заселив свою співмешканку та її дитину. Вона згоди на його проживання у належному їй будинку а ні відповідачу, а ні його співмешканці з дитиною не надавала. На неодноразові прохання виселитись з будинку та знятись із реєстрації відповідач не реагував та продовжував незаконно проживати у її власності. Оскільки вона на даний час має намір проживати у належному їй будинку, а спільне проживання з відповідачем, який не є членом її сім`ї є неможливим то відповідно просить суд виселити [PERSON] з будинку та зняти його з реєстрації. Представник позивача, адвокат Здоровко Л.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити їх у повному обсязі та стягнути з відповідача на користь позивача понесені [PERSON] судові витрати у вигляді судового збору в сумі 1280 грн. та витрати за надання правової допомоги в сумі 2000 грн.. Пояснила, що відповідач був зареєстрований у будинку [ADDRESS] за згоди власника [PERSON] , яка [INFO] померла. [PERSON] є сином попереднього власника будинку. Позивач [PERSON] відповідно до заповіту оформила своє право власності на будинок та з 14 лютого 2018 року є його власником. Оскільки відповідач не є членом сім`ї нового власника то відповідно і з моменту оформлення права власності на будинок новим власником [PERSON] він втратив право користування даним будинком. В зв`язку з вказаним просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування будинком [ADDRESS] та виселити його звідти без надання іншого житла. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти позову та просив суд відмовити в його задоволенні. Пояснив, що він є сином померлої [PERSON] , як член її родини він був зареєстрований в будинку [ADDRESS] . Вважає, що твердження позивача про те, що вона є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] є безпідставними та не ґрунтуються на вимогах закону. Вказав на те, що [PERSON] на момент смерті перебувала у шлюбі із його батьком [PERSON] , який проживав разом з нею., отже відповідно до вимог ст.. 1268 ЦК України прийняв спадщину після її смерті. На момент смерті [PERSON] її чоловік і батько відповідача досяг 68 років, тобто відповідно до вимог ст. 1241 ЦК України має обов`язку частку незалежно від змісту заповіту. Частка батька відповідача на його думку складає 1/6 від усього спадкового майна, яку він не встиг оформити належним чином, оскільки [INFO] помер. Після його смерті відкрилась спадщина на 1/6 частину будинку [ADDRESS] . У встановлений термін він подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті свого батька [PERSON] . Тому вважає, що він є власником 1/6 частини вказаного вище будинку, а тому позивач не має законного права визнати його таким, що втратив право користування ним та виселити його з його власності.\~ Врахувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов\~ підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 12 грудня 2014 року (а.с.6). Після її смерті, окрім іншого, відкрилась спадщина на будинковолодіння [ADDRESS] . За життя [PERSON] розпорядилась належним їй майном та склала заповіт, яким все своє майно заповіла [PERSON] , що підтверджується копією заповіту від 5 жовтня 2010 року, посвідченого секретарем Березняківської сільської ради та зареєстрованим в реєстрі за № 136 (а.с.7). Заповіт на день смерті [PERSON] не змінений та не скасований про що свідчить відповідний напис секретаря сільської ради від 28 травня 2015 року (а.с.7 зворот). Позивач [PERSON] належним чином оформила своє право власності на спадкове майно, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14 лютого 2018 року (а.с.43).\~\~\~\~\~ Згідно ст. 319 ЦК України, - власник володіє, користується, розпоряджується своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно зі статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Позивач вправі вимагати усунути існуючі перешкоди, чи зобов`язати відповідача утриматися від вчинення дій, що можуть призвести до виникнення таких перешкод (наприклад, шляхом знесення неправомірно збудованих споруд, про припинення ремонтних робіт в сусідній квартирі, виселення громадян із належних йому на праві власності приміщень тощо). У разі виникнення спору між власником та членами його сім`ї суд повинен врахувати, що право члена сім`ї власника на користування житлом є сервітутним правом, у зв`язку з чим припинення цього права повинно відбуватися у відповідності з вимогами статей 405,406 ЦК України, зокрема, сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Відповідно до частини четвертої статті 41 Конституції України, статті 319, частин першої, другої статті 321 ЦК України власник не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у цьому праві, однак у передбачених законом випадках обмеження права власності можуть мати місце. У цьому випадку обмеження прав власника передбачені статтями 156, 157 ЖК Української РСР. Право члена сім`ї власника будинку (квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно. Виникнення права членів сім`ї власника будинку на користування будинком та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника будинку права власності на цей будинок, а, отже, припинення права власності на будинок припиняє право членів його сім`ї на користування цим будинком. Статтею 156 ЖК Української РСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України. Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що право членів сім`ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї. Установивши, що [PERSON] , яка була власником будинку [ADDRESS] померла, а [PERSON] належним чином оформила своє право власності на вказаний будинок, суд дійшов висновку про те, що [PERSON] є таким, що втратив право користуватися будинком, оскільки його право на користування\~ припинилося, як таке, що є похідним від права власності на нього у [PERSON] Твердження відповідача про те, що він є спадкоємцем після смерті свого батька\~ [PERSON] , оскільки він мав обов`язкову частку після смерті його матері не підтверджуються жодними доказами. Суд звертає увагу і не те, що\~ вказані відповідачем факти були предметом розгляду цивільної справи № 703/3616/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Рішенням Смілянського міськрайонного суду від 20 лютого 2019 року [PERSON] відмовлено в задоволені позову. Вказаним рішенням суду встановлено, що батько позивача [PERSON] після смерті дружини [PERSON] подав до нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини за законом, при цьому зазначив, що йому було роз`яснено його право на обов`язкову частку у спадковому майні. Ч. 4 ст. 84 ЦПК України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішення суду № 703/3616/18 у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно набрало законної сили. В зв`язку з чим доказування того, що відповідач [PERSON] не є спадкоємцем після смерті свого батька [PERSON] та відповідно не є власником 1/6 частини будинку [ADDRESS] не потребує. Оскільки відповідач не є членом сім`ї нового власника будинку позивача у справі, відповідно з моменту оформлення права власності новим власником він втратив право користування будинком, однак проживає там чим заважає власнику розпорядитись належним йому майном, тому слід усунути перешкоди в користуванні, визнавши [PERSON] таким, що втратив право користування житлом та виселити його з будинку належного позивачу без надання іншого житла. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати відшкодовуються з відповідача пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. Оскільки позов підлягає до задоволення то відповідно до норм ст.. 141 ЦПК з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в сумі 1280 грн. Окрім того позивач просила стягнути з відповідача на її користь понесені нею витрати на правничу допомогу в сумі 2000 грн. Ст. 137 ЦПК України вказує на те, що\~ витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Понесення позивачем витрат на правову допомогу підтверджується квитанцією від 16 жовтня 2017 року та розрахунком витрат пов`язаних з наданням правничої допомоги адвокатом, відповідно до яких позивач [PERSON] сплатила адвокату Здоровко Л.В. 2000 грн. за правову допомогу, які відповідно і підлягають стягненню з відповідача на її користь. Відповідно з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягають стягненню судовий збір в сумі 1280 грн. та 2000 грн. витрат на правову допомогу, а всього 3280 грн..

Outcome: approved