Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 10000,00 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подання заяви і до повноліття дитини. Свою позовну заяву [PERSON] обґрунтовує тим, що в період перебування в зареєстрованому шлюбі у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу, неповнолітня дитина залишилась проживати разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Дитина знаходиться на диспансерному обліку у гастроентеролога з 2013р. та у отоларинголога з 2014р. та потребує постійних відвідувань лікарів, постійного проходження курсів лікування та оздоровлення. Крім того, йому встановлено діагноз - астенічний синдром, у зв`язку з чим дитина потребує допомоги психолога. Усі витрати на лікування, в період хвороби дитини, позивач несе самостійно, при цьому маючи мінімальний дохід. Крім того, дитина активно розвивається, цікавиться вивченням іноземних мов, фізичним вихованням, відвідує цирк, кіно, театр, катається на роликових ковзанах, на велосипеді і т.д. Відповідач ці витрати оплачувати не бажає, хоча завданням батьків є - забезпечити розвиток талантів, здібностей дитини, її духовних та культурних потреб. В якості дошкільної підготовки дитина відвідує відділення дошкільно-позашкільної освіти ППК «АЛСКО» ДНЗ№89, курси англійської мови, басейн, ментальну арифметику, дитячий центр «Майстерня да Вінчі». Медичне обслуговування дитини забезпечується в медичній мережі «Добробут» Відповідач ухиляється від утримання неповнолітнього сина, матеріальної допомоги добровільно не надає, незважаючи на те, що зобов`язаний її надавати. Враховуючи, що позивач щомісяця витрачає на дитину приблизно 20000,00 грн., а відповідач ухиляється від сплати матеріального допомоги на утримання сина, позивач змушена звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів. 05.09.2019р. до суду подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначає, що він добровільно сплачує аліменти на утримання сина в розмірі 500 грн. щомісяця. Крім того, відповідач звертався з листом до позивача з проханням спільно вирішити питання фінансування зборів до шкоди, однак відповіді на свій лист так і не отримав. Крім того, рішенням Голованіського районного суду Кіровоградської області від 05.06.2014р. по справі №386/277/14 з відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1,5 прожиткових мінімуми на дитину певного віку до 25% всіх видів доходу, але не менше 305 прожиткового мінімуму, встановленого законом для дитини відповідного віку, починаючи з 03.03.2014р. Враховуючи намір відповідача брати участь у фінансовому утриманні сина та особистої участі у вихованні дитини та забезпечення усім необхідним, відповідач вважає, що відсутні підстави для задоволення позовної заяви позивача. Вислухавши пояснення представників сторін та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне. Згідно вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ч.3 ст.12, ч.ч.1, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 18.06.2011р. Лівобережним відділом державної реєстрації шлюбів м. Києва з державним центром розвитку сім`ї (а.с.9). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , відповідно до копії свідоцтва про народження (а.с.10). Відповідно до вимог ч.1 ст. 3 Конвеції ООН про права дитини (Конвенції), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 18 Конвенції проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.2, 3 ст.181 СК України, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно копії акту про підтвердження фактичного проживання від08 .06.2018р., малолітній [PERSON] , 2012 року народження фактично поживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою [ADDRESS] (а.с.11). Даний факт стороною відповідача не оспорювався. Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Отже, при визначенні аліментів судом враховується стан здоров`я малолітнього [PERSON] , якому встановлено діагноз дискінезія жовчовивідних шляхів на фоні загину жовчного міхура, функціональні розлади підшлункової залози, хронічний тонзиліт (а.с.12), розмір заробітної плати відповідача (а.с.46) та доходів, відповідно до відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, наявність в користуванні відповідача автомобіля Audi Allroad, д.н.з. [NUMBER] , який належить на праві власності [PERSON] , наявність у відповідача неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Суд критично оцінює наявність у відповідача короткотривалих виїздів за межі території України за період з 2015 по 2018р.р., оскільки наявність виїздів не може достеменно підтверджувати витрати відповідача, що перевищують його заробіток (дохід), а відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. З огляду на викладене, суду вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітнього [PERSON] , [INFO] , в розмірі 3200,00 грн. із наступною індексацією згідно чинного законодавства України. Аліменти присуджуються з моменту подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до вимог ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно матеріалів справи, позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про стягнення аліментів - 14.06.2018 року. Виходячи зі змісту ч.1 ст. 141 ЦПК України та ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 768,40 грн.

Outcome: partial