Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить збільшити розмір аліментів, стягуваних на її користь з [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей : [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], встановивши їх у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) боржника щомісяця, але не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісяця з моменту набрання цим рішенням законної сили і до повноліття дітей. Крім цього, позивач просить стягнути з відповідача понесені судові витрати. Відповідно до заявлених вимог позивач просить збільшити розмір аліментів, які стягнуті на користь позивача з відповідача на утримання неповнолітніх дітей, змінивши їх розмір, оскільки на даний час збільшився мінімальний розмір аліментів для дитини відповідного віку, в звязку із чим аліменти, що стягуються з відповідача на її користь у розмірі, визначеному судовим рішенням, не забезпечують матеріальних потреб дітей. Позивач в суді заявлені вимоги підтримала повністю. [PERSON] пояснила, що на даний момент розмір аліментів, що стягуються з відповідача, не забезпечує потреби дітей, які з віком потребують більших матеріальних витрат, що стало підставою для звернення із позовом до суду. Відповідач заявлені позивачем позовні вимоги не визнав, пояснив, що він не має можливості сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей у більшому розмірі, через складні життєві обставини, в яких він опинився. Так, відповідач пояснив, що він є не працевлаштованим, утримує вагітні дружину та дитину, яка народилась у другому шлюбі, а також утримує хвору мати. Крім цього, відповідач зазначає, що добровільно, окремо від рішення суду, надає допомогу на утримання дітей, що перебувають на утриманні позивача. Правовідносини між сторонами виникли із сімейних відносин в частині утримання батьками неповнолітніх дітей. Сторонами були заявлені клопотання про долучення до матеріалів справи доказів, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Вказані клопотання судом задоволені. Дослідивши надані суду докази, суд дійшов висновку щодо правомірності вимог позивача, які підлягають до задоволення. Згідно із ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Із копій свідоцтв про народження дітей, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] встановлено, що їх батьками є сторони по справі : [PERSON] та [PERSON]. На момент звернення позивача до суду із позовом, діти є неповнолітніми. Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 25 квітня 2012 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей : [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у розмірі по 300 грн. щомісяця на кожну дитину до повноліття дітей. Вказане рішення звернуто до виконання, що доводиться виконавчим листом, виданим Сарненським районним судом Рівненської області від 3 травня 2012 року, копія якого надана позивачем. Чинним законодавством, а саме : статтею 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідач вказував, що він належним чином утримує неповнолітніх дітей сторін по справі, оскільки в добровільному порядку надає позивачу допомогу на їх утримання. Судом розцінюються вказані пояснення відповідача, як такі, що не відповідають дійсності, оскільки останній має заборгованість по сплаті аліментів за виконавчим листом, виданим Сарненським районним судом Рівненської області від 3 травня 2012 року у сумі 36 600 грн. 80 коп. станом на 1 березня 2018 року, в звязку із чим постановами державного виконавця від 14 березня 2018 року він обмежений у праві виїзду за межі України, у праві керування транспортним засобом, у праві користування вогнепальною зброєю, у праві полювання, що доведено наданими позивачем копіями відповідних постанов державного виконавця та розрахунком заборгованості №3998 від 14 березня 2018 року. Копії квитанцій, наданих [PERSON] на підтвердження придбання речей для неповнолітніх дітей, не можуть бути прийняті до уваги судом, так як зміст цих доказів не дає можливості встановити час та місце видачі вказаних квитанцій, а також особу, якою були виписані ці квитанції. Таким чином, відповідачем порушені права неповнолітніх дітей на утримання до досягнення повноліття, оскільки останнім, відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України, якою встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень - не надано доказів належного виконання батьківських обов`язків по їх утриманню. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Чинним законодавством встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України), який на даний момент для дитини віком від 6 до 18 років становить 1860 грн., що є значно більшим від суми аліментів, до сплати якої зобовязаний відповідач. Крім цього, із наданих суду позивачем копій виписок із медичної картки стаціонарного хворого №3449, №3630, №3448, довідки від 8 травня 2018 року встановлено, що неповнолітні діти сторін по справі мають хронічні захворювання, внаслідок чого потребують лікування, обстеження із отриманням консультацій відповідних спеціалістів та санаторно-курортного лікування. Таким чином, оскільки з часу стягнення аліментів суттєво змінився мінімум розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей, через що сума аліментів, яка нараховується відповідачу на користь позивача не дає можливості забезпечити гармонійний розвиток дітей є необхідним збільшення розміру аліментів, що стягуються з [PERSON] Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. В ході судового розгляду даного позову позивачем доведено належними та допустимими доказами суттєве зниження якості життя неповнолітніх дітей через відсутність належного утримання з боку батька, оскільки розмір стягуваних з нього аліментів не є на даний час (з урахуванням прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку встановленого законодавством) таким, що забезпечує гармонійний розвиток дітей. Одночасно відповідач посилався на неможливість сплати ним аліментів у більшому розмірі, посилаючись на наявність у нього певних захворювань та на наявність інших утриманців. Судом не приймаються до уваги вказані відповідачем заперечення. Так, відповідач посилався на наявність у нього на утриманні неповнолітньої дитини та вагітної дружини. Із наданої суду відповідачем копії свідоцтва про народження вбачається, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], яка, відповідно до довідки про склад сімї №4532 від 20 квітня 2018 року, виданої КП «Житлосервіс» проживає із батьком. Однак, судом враховується, що [PERSON] є особою працездатного віку, протипоказань до працевлаштування за станом здоровя не має, а тому може утримувати своїх неповнолітніх дітей. Надані відповідачем медичні довідки підтверджують ті обставини, що [PERSON] у лютому 2017 року перехворів на захворювання, яке не є хронічним та не потребувало тривалого та дороговартісного лікування, а тому вказані довідки не можуть бути підставою для звільнення від обовязку від утримання неповнолітніх дітей. Також відповідачем не надано доказів того, що його мати є непрацездатною та перебуває на його утриманні. Таким чином, з огляду на досліджені судом докази, врахувавши розмір прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років, а також задекларований законодавством обовязок обох батьків по утриманню неповнолітньої дитини слід змінити розмір стягуваних з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку (доходу) боржника щомісяця. Крім цього, позивачем заявлено вимогу про стягнення на її користь з відповідача понесених судових витрат. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються : у разі задоволення позову - на відповідача. Оскільки суд дійшов висновку щодо обґрунтованості заявлених позивачем вимог підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати, а саме : витрати, повязані із наданням правничої допомоги, оплата яких у розмірі 935 грн. підтверджена документально. З огляду на наведене, позов [PERSON] підлягає до задоволення. На підставі наведеного, ст.ст. 180, 181, 192 СК України,

Outcome: approved