Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про збільшення розміру призначених аліментів на утримання дітей. Обґрунтовуючи вимоги позивач в позовній заяві вказала, відповідно до рішення Кілійського районного суду на користь позивача з відповідача стягнуто аліменти в розмірі 1200 грн. щомісячно на утримання їх сумісних дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Враховуючи розмір аліментів, які відповідач не постійно сплачує, то він є занадто низьким, оскільки її доходи не дозволяють у повній мірі забезпечувати всім необхідним їх дітей. Зважаючи на зазначене, позивач просить збільшити розмір призначених аліментів на утримання дітей та стягувати їх з відповідача у розмірі 1800 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Відповідач надав відзив в якому зазначив, що з позовними вимогами не згоден, оскільки не має постійного місця роботи на території України, та вимушений шукати її за межами України, а саме їздить на заробітки до РФ. У з зв'язку із особливістю находження іноземних громадян на території Російської Федерації, він має право працювати 180 днів в році. Позивач надала до суду патент ФМС РФ від 19.03.2014 р. який підтверджує легальну роботу на території РФ, однак він втратив чинність. Після розлучення відповідач виїхав з квартири, яка належить йому та позивачу на праві спільної часткової власності, та проживає у своїх батьків. На сьогоднішній день заборгованість по аліментам відсутня, раніше не міг сплатити, оскільки має нерегулярний дохід та вчасно виплачувати аліменти на утримання не міг. В зв'язку з зазначеним, відповідач просив відмовити у позовних вимогах позивача у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з розглядом справ в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини: Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] виданого Відділом реєстрації державної реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області 06.12.2011 р., актовий запис № 232 та свідоцтва про народження [NUMBER] виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 58 - [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] З рішення Кілійського районного суду Одеської області № 502/434/16-ц від 10.05.2016 р. вбачається, що з [PERSON], стягнуто на користь [PERSON] аліменти в розмірі 1200 грн. на утримання [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Відповідно до довідки № 407 наданої КП «Жилсервіс» від 11.09.2017, до складу сім'ї [PERSON], проживаючої за адресою: [ADDRESS] входить: донька - [PERSON], [INFO] та син - [PERSON], [INFO] Згідно розрахунку заборгованості наданого Кілійським РВ ДВС ГТУЮ в Одеській області 26.03.2018 р., заборгованість [PERSON] за не сплату аліментів станом на 01.03.2018 р. складає 2396 грн. З довідки наданої Кілійським районним відділом державної виконавчої служби № 10640 від 06.08.2018 р. вбачається, що у Кілійському РВ ДВС ГТУЮ в Одеській області знаходиться виконавчий лист по справі № 502/434/16-ц від 03.06.2016 р. виданий Кілійським районним судом Одеської області про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини - сина [PERSON] - [INFO] та дочки з [INFO] Аліменти сплачені по січень 2019 р. включно. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Законом України № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності з 08.07.2017 року, до ч. 2 ст. 182 СК були внесені зміни стосовно того, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Як встановлено судом, на день ухвалення рішення про стягнення аліментів від 10.05.2016 року діяли положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» в статті 7 якого прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років з 1 травня 2016 р. було встановлено у розмірі 1228 грн. та на дітей віком від 6 до 18 років з 1 травня 2016 р. у розмірі 1531 грн. На даний час з 1 липня 2018 року положеннями ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років встановлено у розмірі 1944 гривень. Зважаючи на досліджені докази, суд визначає розмір належних до стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей у твердій грошовій сумі, як те встановлено положеннями ст. 184 СК України, та з урахуванням обов'язку іншого з батьків, з ким проживають діти, також брати участь в їх утриманні, вважає такими, що підлягають до стягнення з відповідача аліменти у розмірі 972 грн. щомісячно на кожну дитину, а позов частковому задоволенню. Судові витрати по справі згідно ст. 141 ЦПК України підлягають до стягнення з відповідача в дохід держави. Відповідно до положень ст. 461 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання в межах суми аліментів за один місяць.

Outcome: partial