overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання домоволодіння, земельної ділянки спільною сумісною власностю подружжя та визнання права власності на домоволодіння за кожним з подружжя. Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов`язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну і резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання за нею права власності на Ѕ частки квартири [ADDRESS] , посилаючись на те, що вона була придбана ними за час шлюбу та за спільні кошти подружжя. Однак, в добровільному порядку провести поділ вказаного майна останній відмовляється. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з`явився без поважних причин, повідомлений про дату, час і місце судового засідання належним чином, не повідомивши про причини неявки. Відповідно до вимог ст. 280 ч. 1 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Заслухавши учасника процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, відповідно до вимог ст. 368 ч. 3 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст. 68 ч. 1 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Відповідно до вимог ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі з 23 вересня 2015 року по 8 квітня 2019 року. За час шлюбу сторонами та за спільні кошти подружжя 21 листопада 2016 року була придбана квартира [ADDRESS] . А тому вказане майно є їхньою спільною сумісною власністю. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання за нею права власності на Ѕ частки квартири [ADDRESS] , посилаючись на те, що вона була придбана ними за час шлюбу та за спільні кошти подружжя. Однак, в добровільному порядку провести поділ вказаного майна останній відмовляється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, відповідно до вимог ст. 368 ч. 3 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст. 68 ч. 1 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Відповідно до вимог ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі з 10 серпня 2006 року по 18 жовтня 2018 року. За час шлюбу сторонами та за спільні кошти подружжя була придбана квартира [ADDRESS] . А тому вказане майно є їхньою спільною сумісною власністю. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-02 00:00:00

\~ \~ \~ \~[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання за нею права власності на Ѕ частки квартири №126, що по вул. Старокостянтинівське шосе, 26/1 в м. Хмельницькому, посилаючись на те, що вона була придбана ними 9 червня 2008 року за час шлюбу та за спільні кошти подружжя. Однак, в добровільному порядку провести поділ вказаного майна останній відмовляється. \~ \~ \~ \~Судом в порядку ст. 53 ЦПК України залучено до справи в якості третьої особи [PERSON] \~ \~ \~ \~В судове засідання позивач не з'явилась без поважних причин, повідомлена про дату, час і місце судового засідання належним чином, направивши на адресу суду заяву, в якій просить розглянути дану справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує. \~ \~ \~ \~В судове засідання відповідач не з'явився без поважних причин, повідомлений про дату, час і місце судового засідання належним чином, направивши на адресу суду заяву, в якій просить розглянути дану справу за його відсутності, зазначивши при цьому, що спірну квартиру він придбав з [PERSON] спільно, коли вони перебували у шлюбі. \~ \~ \~ \~В судове засідання третя особа повторно не з'явився, повідомлений про дату, час і місце судового засідання належним чином, направивши на адресу суду клопотання про відкладення розгляду даної справи в зв'язку із зайнятістю в іншому судовому процесі. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~Так, відповідно до вимог ст. 368 ч. 3 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ст. 68 ч. 1 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі з 17 січня 1998 року. За час шлюбу сторонами та за спільні кошти подружжя 9 червня 2008 року була придбана квартира №126, що по вул. Старокостянтинівське шосе, 26/1 в м. Хмельницькому. А тому вказане майно є їхньою спільною сумісною власністю. \~ \~ \~ \~Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання за собою права власності на спадщину свого батька [PERSON]. В обґрунтування заявлених вимог [PERSON] зазначив, що 15.11.2013 р. помер його батько [PERSON]. Після його смерті позивач у встановленому законом порядку звернувся до нотаріальної контори для оформлення спадщини батька, проте в оформленні спадщини йому було відмовлено з огляду на те, що відсутні правовстановлюючі документи на садовий будинок № 17 з господарськими будівлями та спорудами в садівничому товаристві «Радужне» Люцернянської сільської ради Вільнянського району. За ствердженням позивача, за життя батько провів повне оформлення права власності на вказаний будинок та земельну ділянку під ним, проте отримав Державний акт на право приватної власності лише на землю, а правовстановлюючі документи на будинок отримати не встиг, оскільки помер. Також в своєму позові [PERSON] зазначає, що єдиними спадкоємцями після смерті батька є лише він з сестрою [PERSON], яку залучено до участі у справі в якості відповідача. Однак оскільки остання не бажає приймати спадщину батька, позивач прохає суд в порядку спадкування за законом визнати за ним права власності на нерухоме майно, яке належало його батьку, а саме: - садовий будинок № 17 з господарськими будівлями та спорудами в садівничому товаристві «Райдужне» Люцернянської сільської ради Вільнянського району; - земельну ділянку для ведення садівництва, площею 0,06 гектарів, розташовану на території СТ «Райдужне» Люцернянської сільської ради. В судове засідання позивач не зявився, його представник адвокат [PERSON] надав суду заву, в якій прохає суд розглянути справу без своєї участі та без участі позивача, при цьому зазначив, що позов [PERSON] підтримує в повному обсязі та наполягає на його задоволенні, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відовідач [PERSON] в судові засідання неодноразово не зявлялась, про дату та місце слухання справи була повідомлена судом належним чином. В звязку з вищенаведеним,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання її таким, що втратила право користування житловим будинком по [ADDRESS] . Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідачка, будучи зареєстрована у вищезгаданому належному їй житловому будинку, не проживає в ньому з лютого 2019 року по сьогоднішній день в зв`язку із розірванням шлюбу з батьком позивачки. Її формальна реєстрація в належному позивачу будинку, в якому вона не проживає значний час без поважних причин, унеможливлює позивачу належним чином використовувати пільги надані законодавством. Ухвалою від 12 травня 2020 року по даній справі відкрито спрощене провадження з повідомленням сторін. Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, однак від них на адресу суду надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, позов підтримують. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, хоча про день, час та місце розгляду справи їй було повідомлено належним чином, через опублікування оголошення на веб-сайті суду. Відзив на позов до суду не подала. Ухвалою суду від 04 червня 2020 року постановлено проводити заочний розгляд даної справи. Суд, розглянувши справу за наявними доказами, встановив наступні обставини. Позивачка є власником житлового будинку по [ADDRESS] , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.10). Відповідачка, будучи зареєстрованою у вказаному житловому будинку в ньому не проживає з лютого 2019 року, що підтверджується актом про фактичне місце проживання (не проживання) громадян на території села та довідкою виданою виконкомом Вишнівецької селищної ради від 10 березня 2020 року №302 (а.с.15,16). Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла за законом. Дослідивши матеріали справи в межах позовних вимог, оцінивши наявні докази, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити, оскільки відповідач, будучи зареєстрованим у житловому будинку позивача, фактично в ньому не проживає з лютого 2019 року без поважних причин, тобто понад встановленого законом однорічного строку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме\~ будинком №34/1 вул. Черемушки в с. Олешин Хмельницького району Хмельницької області. В позові вказала, що вона є власником цього будинку. Крім неї в будинку зареєстровані [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO]. Відповідач у житловому приміщенні не проживає, в утриманні квартири участі не бере, розлучившись з її внуком\~ проживає з дітьми по вул. Л.Українки, 41. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, проти заочного вирішення справи не заперечували. Відповідач у судове засідання не зявилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, відзиву до суду не направила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Заслухавши думку позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задоволити. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини: [PERSON]\~ є власником будинку №34/1 вул. Черемушки в с. Олешин Хмельницького району Хмельницької області. Крім неї в будинку зареєстрована колишня дружина її онука [PERSON] [INFO]. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 25.04.2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Як вбачається з акту №32 від 20.08.2018 року [PERSON] і [PERSON] з сімєю по вул. Черемушки, 34/1\~ в с. Олешин Хмельницького району Хмельницької області не проживають. [PERSON] проживає [INFO]. Частинами 1 і 4 статті 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його\~ сім'ї\~ за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. За ст. 72 ЖК УРСР\~ визнання особи такою,\~ що втратила право\~ користування\~ жилим приміщенням\~ внаслідок\~ відсутності\~ цієї\~ особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Судом встановлено, що відповідач протягом останніх шести місяців не проживає у спірному будинку\~ без поважних причин, а тому втратила право користування ним. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В позові вказано, що в належній позивачеві на праві власності квартирі зареєстрована відповідач - колишній власник даної квартири. Просить визнати відповідача такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Від позивача надійшла заява, в якій просить розгляд справи провести за її відсутністю та в разі неявки відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. В судове засідання відповідач не з'явилась, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлена, причина неявки суду не відома. Відповідно до положень ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює заочне рішення. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу квартири, укладеного 06.11.2014р., посвідченого приватним нотаріусом Цюрупинської районного нотаріального округу, [PERSON] належить на праві власності квартира за адресою: [ADDRESS]. З 2007 року за вказаною адресою зареєстрована її колишній власник [PERSON], яка фактично в ній не проживає, її особисті речі в квартирі відсутні. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач не є власником або членом сім'ї власника житла, тому у нього немає правових підстав для користування будинком, що належить позивачеві на праві власності. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання її такою, що втратила право користування житловим будинком по [ADDRESS]. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідач [PERSON], будучи зареєстрованою у вищезгаданому належному їй житловому будинку, який належить позивачу на праві приватної власності, в ньому з 2016 року не проживає. Її формальна реєстрація в належному позивачу будинку в якому вона не проживає значний час без поважних причин унеможливлює повноцінно користуватись позивачу належним їй будинком. Позивач в судове засідання не з'явилась, однак від неї на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, позов підтримує. Відповідачка в судове засідання не з'явився, однак від неї на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, позов визнає. Відповідно до ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла за законом. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що оскільки відповідач позовні вимоги визнає і це не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, даний позов слід задовольнити. Враховуючи вимоги ст.142 ЦПК України суд вважає за доцільне повернути позивачам 50 відсотків судового збору сплаченого ними при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання її такою, що втратила право користування житловим будинком по [ADDRESS]. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідач [PERSON], будучи зареєстрованою у вищезгаданому належному їй житловому будинку, який належить позивачу на праві приватної власності, в ньому з січня 2010 року не проживає. Її формальна реєстрація в належному позивачу будинку в якому вона не проживає значний час без поважних причин унеможливлює використання їй пільг передбачених законодавством. Позивач в судове засідання не з'явилась, однак від неї на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позов підтримує. Відповідачка в судове засідання не з'явився, однак від неї на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, позов визнає. Відповідно до ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла за законом. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що оскільки відповідач позовні вимоги визнає і це не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, даний позов слід задовольнити. Враховуючи вимоги ст.142 ЦПК України суд вважає за доцільне повернути позивачам 50 відсотків судового збору сплаченого ними при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання її такою, що втратила право користування житловим будинком по [ADDRESS] Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідач, будучи зареєстрованим у вищезгаданому належному позивачу житловому будинку, не проживає в ньому з 2012р.. Його формальна реєстрація в належному позивачу будинку, в якому відповідач не проживає значний час без поважних причин, унеможливлює належним чином використовувати пільги, які передбачені законодавством. Ухвалою від 01 жовтня 2018 року по даній справі відкрито спрощене провадження з викликом сторін та відповідачу надано строк, що не перевищує 15 днів з дня отримання копії вказаної ухвали, для подання відзиву на позов. На адресу суду повернулось повідомлення з відміткою про те, що відповідач не отримав ухвалу Збаразького районного суду Тернопільської області про відкриття спрощеного провадження та позовну заяву з додатками. 23 жовтня 2018 року на веб-сайті Збаразького районного суду було розмішено оголошення про виклик в судове засідання відповідача на 10 годину 30 хвилин 29 жовтня 2018 року, однак відповідач до суду не з'явився та відзив на позов не подав. Позивач в судове засідання не з'явився, однак від нього на адрес суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позов підтримує та не заперечує щодо можливості ухвалення заочного рішення. Ухвалою від 29 жовтня 2018 року постановлено проводити заочний розгляд даної справи. Суд, розглянувши справу за наявними доказами, встановив наступні обставини. Позивач є власником житлового будинку, що розташований по [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно (а.с.4). Відповідач не проживає в належному позивачу будинку з 2012 року, що підтверджується довідкою виданою виконкомом Залужанської сільської ради Збаразького району Тернопільської області від 09 липня 2018 року № 535 та актами обстеження від 04 жовтня 2017 року № 39, від 20 квітня 2018 року № 15 та від 02 липня 2018 року № 28 (а.с.10-13). Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла за законом. Дослідивши матеріали справи в межах позовних вимог, оцінивши наявні докази, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити, оскільки відповідач будучи зареєстрованим у будинку позивача фактично в ньому не проживає понад 1 рік без поважних причин, тобто понад встановленого законом однорічного строку.

Outcome: approved