Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до ПАТ «Банк «Демарк» про стягнення суми вкладу за договором строкового банківського вкладу (депозиту) в іноземній валюті № 654730 від 08.07.2014 року у розмірі 7829,00 USD, що за офіційним курсом НБУ станом на 05.01.2015 року (1 USD - 15,768556 гривень) становить 123 452 гривні 03 копійки. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 08.07.2014 р. між нею та ПАТ «Банк «Демарк» було укладено договір строкового банківського вкладу (депозиту) в іноземній валюті № 654730. Згідно умов даного договору в день підписання договору банк відкриває вкладнику рахунок строкового банківського вкладу (депозиту) в іноземній валюті [NUMBER] для залучення коштів зі строком зберігання вкладу 3 місяці та 30 днів. Датою повернення вкладу є 07.11.2014 року. Вкладник вносить готівкою або перераховує з іншого власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку в іноземній валюті на відкритий в банку депозитний рахунок первинний внесок в сумі 7829,00 USD, а банк приймає на зберігання ці грошові кошти. Факт передачі коштів банку підтверджується квитанцією. Посилається, що строк дії договору закінчився, а банк суму вкладу не повертає, на неодноразові звернення відповіді не надає. В судове засідання позивач не з»явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, звернулась до суду з заявою про розгляд справи у її відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує, в разі неявки в судове засідання представника відповідача проти винесення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день та час проведення судового засідання повідомлені належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, з клопотанням про відкладення слухання справи до суду не звертались. У відповідності до ст. 169 ЦПК України суд визнав можливим справу розглянути у відсутності позивача і представника відповідача за наявними в матеріалах справи доказами. З письмової згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст.224 ЦПК України. У відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. При цьому суд виходить з наступного: Судом встановлено, що 08.07.2014 року між [PERSON] та ПАТ «Банк «Демарк» було укладено договір строкового банківського вкладу (депозиту) в іноземній валюті № 654730, відповідно до п.1.1. якого банк відкриває вкладнику рахунок строкового банківського вкладу (депозиту) в іноземній валюті [NUMBER] для залучення коштів зі строком зберігання вкладу 3 місяці та 30 днів, датою повернення вкладу є 7.11.2014 року. Згідно п. 1.2. Договору, вкладник вносить готівкою або перераховує з іншого власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку в іноземній валюті на відкритий в банку депозитний рахунок первинний внесок в сумі 7829,00 USD, а банк приймає на зберігання ці грошові кошти. Відповідно до п.1.3. Договору, за користування коштами, банк щомісяця нараховує проценти на суму вкладу з розрахунку 10,5% річних (а.с.4). Як вбачається з копії квитанції №87729868 від 08.07.2014р. позивачем було внесено первинний внесок за договором в сумі 7829,00 USD (а.с.5). Згідно виписки по депозитному рахунку [PERSON] залишок коштів на кінець періоду становить 7829,00 USD (а.с.14). Відповідно до ст.1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором. До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка, якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Частинами 1, 2 ст.1060 ЦК України встановлено, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це не встановлено договором або законом, або розірвання договору, зміна умов зобов'язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Суд приходить до висновку, що оскільки відповідач на день звернення позивача до суду не виконав своїх зобов'язань за договором строкового банківського вкладу (депозиту) в іноземній валюті №654730 від 08.07.2014 року, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved