Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, яким просила позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову посилалася на те, що 03 липня 2010 року між позивачкою та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від шлюбу [INFO] народилась донька [PERSON]. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 30.11.2015 року шлюб було розірвано та стягнуто з відповідача аліменти на утримання доньки. Позивачка зазначає, що фактично шлюбні стосунки було припинено з липня 2014 року. Дитина прописана та проживає разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS]. Відповідач хоч і був зареєстрований за вищевказаною адресою, але тривалий час працює і проживає в Об'єднаних Арабських Еміратах, де саме їй не відомо. Весь цей час відповідач повністю не проявляє уваги до доньки, не займається її вихованням, не телефонує, не забезпечує доньку матеріально, та жодним іншим способом не проявляє батьківського піклування про доньку. На підставі викладеного позивач звернувся до суду з відповідним позовом та просила позбавити відповідача батьківських прав. Позивач та її представник в судове засідання не з'явились, представник позивача [PERSON] надіслав письмову заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовільнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач, який належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи через оголошення у пресі, в судове засідання повторно не з'явився по невідомій суду причині. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Сумської міської до судового засідання не з'явилась, надала суду висновок від 26.07.2016 року № 1386/2701-21 про можливість позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його дочки [PERSON], [INFO]. Просили розглядати справу у їх відсутності. Суд, дослідивши надані позивачем докази у їх сукупності, вважає що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди позивача судом ухвалено слухати справу заочно, на підставі ст. 224-227 ЦПК України. Як встановлено у судовому засіданні та підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції у Сумській області від 22.02.2012 року, [PERSON] записаний батьком [PERSON], [INFO], а [PERSON] записана матір'ю, про що в книзі реєстрації актів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис за № 487.(а.с.9) Відповідно до рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 30.11.2015 року (справа 592/9448/15-ц, провадження 2/592/2761/15) - шлюб між [PERSON] та [PERSON], який був зареєстрований 03.07.2010 року, було розірвано (а.с. 5). Згідно довідки Сумського дошкільного навчального закладу (ясла-садок) № 39 «Теремок» від 01.04.2016 року № 01-66/75 та психологічної характеристики практичного психолога зазначеного дошкільного навчального закладу зазначено, що [PERSON], [INFO] є вихованкою даного дошкільного закладу. Мати вихованки [PERSON] постійно відвідує дошкільний заклад, батьківські збори та цікавиться життям, навчанням дитини у дошкільному навчальному закладі. Батько вихованки [PERSON], за навчальний рік у дошкільному закладі не з'являвся, батьківські збори не відвідував. Вихованням дитини займається переважно мати, час від часу допомагають баба та дід.(а.с. 10,11) Згідно відповідно до довідки Управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» СМР від 06.04.2016 року № 3702 дитина [PERSON] зареєстрована та проживає разом з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.12). Відповідно до інформації на запит національної асоціації адвокатів України, від 31.03.2016 року щодо [PERSON] наданої головним лікарем КУ «Сумська міська клінічна лікарні № 4 [PERSON] від 08.04.2016 року № 694/01-13/5 вбачається, що дитина знаходиться на обліку в дитячій міській поліклініці № 4 за адресою: м. Суми, вул. Праці, 3. Дитині вчасно проведені профілактичні щеплення, проводились регулярні амбулаторні огляди, стан здоров'я задовільний, нагляд за станом здоров'я дитини здійснює мати [PERSON] Батько дитини участі в цій сфері життя дитини не приймав. (а.с.13) Згідно копії рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 30.11.2015 року з відповідача [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 1800 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с.5). Як встановлено в судовому засіданні, з доказів наданих позивачем відповідач дане рішення не виконує та не надає матеріальної допомоги дитині. (а.с.33) Таким чином, суд вважає, що відповідач не приділяє дитині належної уваги, не забезпечує її духовний та матеріальний розвиток, не забезпечує матеріально. Судом досліджено висновок Служби у справах дітей Сумської міської ради від 26.07.2016 року № 1386/2701-21 про можливість позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його дочки [PERSON], [INFO], з якого вбачається, що відповідач не підтримує ніяких відносин з позивачкою та зовсім не бере участі у вихованні та розвитку дитини, не проявляє ніякого бажання спілкуватися з нею, не піклується про здоров'я, фізичний та духовний розвиток, матеріально не утримує дитину. Малолітня [PERSON] проживає разом з матір'ю, за адресою: [ADDRESS], дитині створені належні умови для проживання, навчання та розвитку. Відповідно до ст. ст. 164, 170 СК України та п. 16, 18 Пленуму ВСУ від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Жорстоке поводження полягає у фізичному або психічному насильстві, застосуванні недопустимих методів виховання, приниженні людської гідності дитини тощо. Хронічний алкоголізм батьків і захворювання їх на наркоманію мають бути підтверджені відповідними медичними висновками. Як експлуатацію дитини слід розглядати залучення її до непосильної праці, до заняття проституцією, злочинною діяльністю або примушування до жебракування. Статтею 9 Конвенції про права дитини, що ратифікована постановою Верховної ради України від 27.02.1991 року передбачено, що держави - учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалась з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини . Дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що [PERSON] не надає матеріальної допомоги дитині, участі у вихованні малолітньої дочки не бере. Таким чином, враховуючи викладені вище обставини, суд прийшов до висновку, що відповідач систематично протягом тривалого часу не виконує батьківських обов`язків, передбачених ст.ст. 150, 153, 180 Сімейного Кодексу України, по відношенню до своєї малолітньої дитини [PERSON], [INFO], тобто ухиляється від їх виконання. Належних та допустимих доказів існування обставин, які перешкоджають участі відповідача в вихованні дитини, відповідачем суду не надано. При вирішенні питання про позбавлення батьківських прав відповідача відносно малолітньої дитини, суд враховує також інтереси малолітньої дитини, необхідність забезпечення нормального психоемоційного стану дитини та створення сприятливих умов її нормального розвитку. Відповідно до ст.155 Сімейного Кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Таким чином, суд приходить до висновків про доцільність позбавленні відповідача батьківських прав щодо його малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. На підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved