Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] зареєстрований 17 листопада 2000 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Васильківського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 246, без строку на примирення. Вказуючи на те, що вона з [PERSON] зареєстрували шлюб 17 листопада 2000 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Васильківського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 246. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . На протязі спільного подружнього життя виявилось, що вони мають різні погляди на сімейне життя і цей факт надзвичайно ускладнює наші сімейні стосунки. На грунті взаємних непорозумінь, не бажанням рахуватися один з одним, вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Спільного господарства не ведуть, життям один до одного не цікавляться. Внаслідок чого їхнє подальше спільне життя і збереження шлюбу стало неможливим. Вважає, що фактично їхній шлюб розпався і в майбутньому поновленим бути не може. На примирення вона не згодна. [PERSON] у судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує повністю та просить стягнути з відповідача судові витрати (а.с.22). [PERSON] у судове засідання не з`явився, подавши до суду заяву в якій позовні вимоги визнає та просить розглянути справу без його участі (а.с.23). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за відсутності заперечень відповідача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що 17 листопада 2000 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Васильківського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 246, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 4). Від спільного шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с 5-6). У відповідності до ч.1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Частиною 4 ст. 56 Сімейного кодексу України (далі СК України) передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ч. 2 ст. 104, ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз`яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11передбачено, що охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги доводи викладені в позовній заяві, суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. За змістом ч. 2 ст. 114, ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, має бути зареєстроване в державному органі реєстрації актів цивільного стану, за заявою колишньої дружини або чоловіка. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 840,80 грн.

Outcome: approved