Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

[PERSON], звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовом, де просить визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири, розташованої за адресою [ADDRESS], що укладений 15 липня 1999 року між [PERSON] та [PERSON] і зареєстрований Жовтоводським представництвом товарної біржі Дніпродзержинська. Одночасно, позивач просить визнати за нею, з моменту укладення договору, право власності на вказану квартиру. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказує, що 15 липня 1999 року між нею та відповідачем укладено вказану угоду, що посвідчена Жовтоводським представництвом товарної біржі Дніпродзержинська і 20 липня 1999 року зареєстрований КП «Жовтоводське МБТІ». Нотаріально договір купівлі-продажу не був посвідчений, оскільки вона була введена в оману працівниками біржі, за твердженнями яких нотаріальне посвідчення угоди не є обовязковим. Посилаючись на те, що на час укладання вказаної угоди сторони досягли згоди з усіх істотних умов притаманних цьому роду угод, просить позов задовольнити. При цьому, вказує що не має можливості реалізувати свої права з володіння та користування майном як власник. Також зазначила, що на момент укладення договору вона мала прізвище [PERSON], однак уклавши шлюб 11 січня 2002 року, змінила прізвище на [PERSON]. Позивач, як і відповідач, у судове засідання не зявились, про час і місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку. У матеріалах справи містяться заяви від них, де зазначаючи на необхідності розгляду справи за їх відсутності, позивач свої позовні вимоги підтримує, а відповідач визнає. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч.1,2 ст. 4 Закону України Про власність, що діяв на час виникнення спірних правовідносин, власник на свій розсуд, користується і розпоряджається належним йому майном. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Він може використовувати майно для здійснення господарської та іншої, не забороненої законом діяльності, зокрема передавати його безоплатно або за плату у володіння і користування іншим особам. Згідно ч. 1 ст.13 Закону України Про власність обєктами права приватної власності є жилі будинки, квартири, предмети особистого користування, дачі, садові будинки, предмети домашнього господарства, продуктивна і робоча худоба, земельні ділянки ,насадження на земельній ділянці, засоби виробництва, вироблена продукція, транспортні засоби, грошові кошти, акції, інші цінні папери, а також інше майно споживчого і виробничого призначення. Відповідно договору купівлі-продажу нерухомого майна, [PERSON] продав, а [PERSON] придбали обєкт нерухомості, а саме однокімнатну квартиру загальною площею 34,2 кв.м., житловою площею 18 кв.м., що розташована за адресою [ADDRESS], що належить продавцю, при цьому останній отримав від позивача за будинок 4400 гривен до підписання угоди. Даний договір зареєстрований за № 007/016-Ж 15 липня 1999 року Жовтоводським представництвом товарної біржі Дніпродзержинська (а.с.7). 20 липня 1999 року договір купівлі-продажу зареєстрований КП «Жовтоводське МБТІ». Нотаріально договір посвідчено не було, оскільки на час його укладення ст.15 Закону України Про товарну біржу передбачала, що договір укладений на торговій біржі не потребує свого подальшого нотаріального посвідчення. Сторони виконали передбачені договором умови угоди. Фактично позивач вступила у володіння і користування вказаним нерухомим майном з 15 липня 1999\~ року. Із копії технічного паспорта на квартиру вбачається,\~що [PERSON] є власницею квартири за адресою [ADDRESS] (а.с.10-11). 11 січня 2002 року [PERSON] і [PERSON] одружились про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 03, місце реєстрації відділ реєстрації актів громадянського стану Жовтоводського міського управління юстиції Дніпропетровської області. Після реєстрації одруження позивачем прізвище змінено на [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про одруження І-КИ № 143846 (а.с. 8) На теперішній час\~ позивач не має можливості розпоряджатися придбаним нерухомим майном та вчиняти щодо нього будь-які цивільно-правові угоди, оскільки\~ договір купівлі-продажу не\~пройшов нотаріального посвідчення. Статтями\~ 391,\~ 392 ЦК України\~ ( в редакції 2003 року) встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та\~ \~ розпоряджання своїм майном. Власник може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, якщо це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі викладеного, суд вважає, що позивач та відповідач\~ виконали усі умови договору купівлі-продажу\~житлового приміщення, які не порушують інтереси держави чи третіх осіб, у зв'язку із\~чим суд приходить до висновку про можливість визнання договору\~ купівлі-продажу\~ квартири, розташованої за адресою [ADDRESS], укладений 15 липня 1999 року між [PERSON] та [PERSON] дійсним, визнавши за позивачами право власності на вказане нерухоме майно. Враховуючи наведене,

Outcome: approved