Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із вказаною заявою, мотивуючи її тим, що 19.02.2004 року померла її баба [PERSON]. За свого життя остання вчинила заповіт, посвідчений 13.12.2000 року виконкомом Пилипчанської сільської ради, відповідно до якого заповідала належний їй земельний\~ пай заявниці [PERSON] Заявниця стверджує, що [PERSON] була похилого віку та потребувала постійного догляду, а вона, як найближча родичка, останні роки, приблизно з 2000 року і до дня смерті [PERSON] проживала з нею за адресою: пров. Миру, буд, 4 в с. Пилипча Білоцерківського району Київської області. [PERSON] звернулась до Білоцерківської районної державної нотаріальної контори із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину, однак нотаріус відмовив їй у звязку із тим, що остання не надала достатніх доказів, що підтверджують факт прийняття спадщини. Посилаючись на зазначені обставини, заявниця просить суд встановити факт її проживання разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини 19.02.2004 року у будинку №4 по провул. Миру у с. Пилипча Білоцерківського району Київської області. Заявниця в судове засідання не зявилась, про місце, час та дату розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заяву підтримала у повному обсязі та просила її задовольнити. Заінтересована особа в судове засідання свого представника не направила, про місце, час та дату розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи за відсутності її представника, заяву підтримали у повному обсязі. Суд оглянувши матеріали цивільної справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Так, судом встановлено, що 19.02.2004 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ № 431332. Померлій [PERSON] належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Пилипчанське» розміром 2,13 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки внатурі (на місцевості), що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серія КВ №022760. За свого життя остання вчинила заповіт, посвідчений 13.12.2000 року виконкомом Пилипчанської сільської ради, відповідно до якого заповідала належний їй земельний\~ пай заявниці [PERSON], що підтверджується відповідним заповітом. Заявниця стверджує, що [PERSON] була похилого віку та потребувала постійного догляду, а вона, як онучка, останні роки, приблизно з 2000 року і до дня смерті [PERSON] проживала з нею за адресою: пров. Миру, буд, 4 в с. Пилипча Білоцерківського району Київської області. Згідно довідки, виданої виконкомом Пилипчанської сільської ради Білоцерківського району Київської області №285 від 07.09.2018 року [PERSON], [INFO], яка померла 19.02.2004 року була зареєстрована та постійно проживала в селі Пилипча на провулку Миру (колишній «провулок Радянський») за №4 Білоцерківського району Київської області до дня смерті. За даною адресою на день смерті спадкодавця проживала без реєстрації онука померлої [PERSON] Крім того, [PERSON] доглядала свою бабу по день її смерті до 19.02.2004 року та взяла на себе всі витрати повязані і її похоронами, що підтверджується довідкою, виданою виконкомом Пилипчанської сільської ради Білоцерківського району Київської області №316 від 26.09.2018 року. При вирішення спору суд виходить із наступного. За змістом норм ст.ст. 1268-1269 ЦК України, порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Частиною 1ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 2ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. У випадку, якщо спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, він має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Згідно з п. 3.22 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за №296/5, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання, доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем. Отже, у випадку, якщо спадкоємець фактично постійно проживав із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, проте у його паспорті відсутня відмітка про реєстрацію місця проживання разом із спадкодавцем, а також відсутні докази, визначені п. 3.22 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно з роз'ясненнями, що містяться у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7, виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому розглядаються заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до п. 23 цієї ж Постанови, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Статтею 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлення даного факту для заявниці [PERSON] має юридичне значення, оскільки від цього факту безпосередньо породжуються юридичні наслідки, а саме: оформлення нею спадкових прав щодо майна померлої [PERSON] Як вбачається з матеріалів справи, державний нотаріус Білоцерківської районної державної нотаріальної контори відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON], що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №2807/02-31 від 26.09.2018 року. Отже, встановлення зазначеного юридичного факту іншим способом, окрім судового неможливо, аналіз зібраних по справі доказів та їх належна оцінка вказують\~ на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, що передбачено ст. 315 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved