Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до Сєвєродонецького міського суду із заявою про встановлення факту смерті особи в певний час, мотивуючи вимоги тим, що 21.05.2017р. помер дід заявника [PERSON], 1929р.н., який був зареєстрований та проживав за адресою: [INFO]. Лутугинський район знаходиться на тимчасово непідконтрольній українській владі території Луганської області та там не діють органи державної влади України. Звернувшись до Антрацитівського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у луганській області з метою реєстрації смерті діда [PERSON], заявнику [PERSON] в реєстрації смерті діда було відмовлено з причини того, що медичні документи оформлені медичними закладами, які розташовані на непідконтрольній українській владі території, а тому викликають сумнів їх легітимність. Тому, [PERSON] з метою реєстрації факту смерті звернулась до суду із заявою і просить суд встановити факт смерті [PERSON], 12.03.1929р.н., уродженця [INFO], Україна, який помер 21.05.2017р. у віці 88 років. Заявник [PERSON] у судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, в заяві зазначила прохання про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала. Представник заінтересованої особи Антрацитівського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення заявлених вимог не заперечував. У звязку з неявкою у судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи , суд вважає , що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Статтею 317 ЦПК України, встановлено особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. З матеріалів справи слідує, що відповідно до копії паспорта громадянина України серії ЕК №984742, виданого Лутугінським РВ УМВС України в Луганській області 25.11.1998р., [PERSON], 12.03.1929р.н. народився у с. Крівчик Дунаєвецького району Хмельницької області та з 10.03.1978р. зареєстрований за адресою: [INFO]. Відповідно до довідки про причину смерті до форми №106/о №22 від 22.05.2017р., виданої ДУ «Лутугинська центральна районна багатопрофільна лікарня», [PERSON], помер 21.05.2017р. внаслідок хронічної серцевої недостатності у віці 88років. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії І-ВВ №031723, виданого 24.05.2017р. відділом запису актів громадянського стану Лутугинського районного управління юстиції Міністерства юстиції ЛНР, [PERSON], 12.03.1929р.н., помер 21.05.2017р. у с. Успенка Лутугинського району Луганської області. Відповідно до листа Антрацитівського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 10.11.2017р. №604/173-63, вказаний відділ повідомив заявника про те, що відсутнє підпорядкування медичного закладу у відповідності до відомчої підпорядкованості, що ставить під сумнів легітимність оформлення лікарського свідоцтва про смерть [PERSON] закладами охорони здоров'я, місцем розташування яких є населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Суд враховує, що с. Успенка Лутугинського району Луганської області станом на час розгляду цієї справи знаходиться на тимчасово окупованій території України і у відповідності до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р, входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Вказана обставина позбавляє заявника можливості зареєструвати факт смерті [PERSON] у встановленому Законом порядку. Крім того, Європейський суд з прав людини зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій територіях, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. До того ж суд бере до уваги, що встановлення факту смерті особи в певний час має ключове значення для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника, а тому як виняток, документи, видані органами та установами (зокрема лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, беруться судом до уваги та оцінюються судом у сукупності та взаємозвязку під час розгляду справи у порядку ст. 317 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що [PERSON], 12.03.1929р.н., помер 21.05.2017р. у с. Успенка Лутугинського району Луганської області, Україна, у віці 88років. Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що обставини, викладені [PERSON] в обґрунтування своїх вимог є достовірними, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, у звязку із чим заява [PERSON] про встановлення факту смерті [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved