Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-30 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із наведеним позовом до відповідача з вимогою про стягнення грошових коштів у розмірі 520 296 гривень за невиконання умов договору купівлі-продажу нерухомого майна (квартири), яке буде створено в майбутньому від 02 серпня 2017 року. Позов мотивувала тим, що 02 серпня 2017 року вона уклала із товариством з обмеженою відповідальністю «ВІЗ» вказаний договір. Свої зобов`язання [PERSON] згідно умов договору виконала належним чином, сплативши товариству 520 296 гривень. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, будинок в якому знаходиться квартира, яка є предметом договору, не здано в експлуатацію, позивач не може оформити на квартиру право власності, що є істотним порушенням умов договору. У строк встановлений судом відповідач відзив на позов не подав, будь-яких інших клопотань та заяв від відповідача подано до суду не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за наявними у справі матеріалами Позивач у судове засідання не з`явилась, її представник подав суду заяву, у якій просив розгляд справи проводити без його участі. Позов просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечив. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причину неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права покупця на належне виконання умов договору купівлі-продажу нерухомого майна, яке буде створено в майбутньому, внаслідок чого він позивається про його відновлення шляхом стягнення з продавця коштів за порушення умов договору. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ч.1 ст. 656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. 02 серпня 2017 року між [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю «ВІЗ» укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна (квартири), яке буде створено в майбутньому, за яким продавець (товариство з обмеженою відповідальністю «ВІЗ») зобов`язався передати у власність покупця ( [PERSON] ) квартиру, яка буде створена ним в майбутньому, а покупець зобов`язалась прийняти квартиру у відповідності до умов даного договору та оплати її вартість. Пунктом 1.2. договору сторони погодили, що предметом договору є 2-х кімнатна квартира, загальною площею 61,94 кв.м, на 7 поверсі в 2 під`їзді, розташована в [ADDRESS] ). Згідно пункту 2.1 договору від 02 серпня 2017 року загальна сума договору становить 520 296 гривень, що еквівалентно 20 000 доларів США. Дану суму [PERSON] було повністю оплачено, що підтверджується копією квитанції до прибуткового касового ордера № 53 від 02 серпня 2017 року. Таким позивач оплативши обумовлену в договорі суму повністю виконала свої зобов`язання за договором купівлі-продажу нерухомого майна (квартири), яке буде створено в майбутньому від 02 серпня 2017 року. Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. За змістом підпункту 3.1.1 пункту 3.1 договору продавець зобов`язався здати будинок в експлуатацію до кінця 3 кварталу 2017 року, а підпунктом 3.1.4 взяв на себе обов`язок підготувати всі передбачені чинним законодавством України необхідні документи для проведення реєстрації права власності на квартиру за цим договором. Однак будинок в експлуатацію зданий не був, документи про право власності на квартиру позивач не отримувала. Так, статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), (ст.530 ЦК України). Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. ст. 626, 629 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Як зазначено у ст. 615 ЦК України, у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. В силу дії ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. Таким чином, з огляду на зміст ст. ст. 615, 693 ЦК України, підставною є вимога [PERSON] щодо повернення їй попередньо оплаченої за договором суми у розмірі 520 296 гривень, оскільки вона сплативши вказані кошти, в порушення продавцем умов договору, не отримала необхідні для реєстрації права власності на квартиру документи у строк встановлений договором, через нездачу товариством з обмеженою відповідальністю «ВІЗ» будинку в експлуатацію. Як вбачається зі змісту ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Статтею 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. За таких обставин суд дійшов висновку про те, що позивачем доведено належними і допустимими доказами тих обставин, на які вона посилався як на підставу своїх вимог до відповідача, відтак суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 133 ЦП України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача слід стягнути судовий збір за подання позивачем позовної заяви до суду у розмірі 4 900 гривень на користь позивача. За змістом ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Представник позивача просив суд про відшкодування понесених позивачем витрат на правничу допомогу в розмірі 20 000 гривень. Згідно Акту виконаних робіт про надання правової (професійної правничої допомоги) від 30 березня 2021 року загальна сума витрат на правову допомогу становить 17 800 гривень, які позивачем сплачено згідно квитанції до прибуткового касового ордера № 4 від 30 березня 2021 року. Тобто документально підтверджено понесення позивачем витрат на правничу допомогу в розмірі 17 800 гривень. Надання послуг адвокатом на суму 20 000 гривень не визначено ні актами виконаних робіт, ні умовами договору про надання правничої допомоги. Відповідачем не заявлено клопотання про зменшення розміру цих витрат, тому з відповідача слід стягнути 17 800 гривень документально підтверджених позивачем витрат на правничу допомогу. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 526, 527, 549, 550, 611, 615, 693 ЦК України,

Outcome: approved