Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визначення частки у спільній сумісній власності в якому, просить суд визначити за нею ? частки у праві спільної сумісної власності на квартиру №9 загальною площею 41,5 кв.м та комору у підвалі площею 11,00 кв.м по вул.Шептицьких, 16А у місті Львові. Згідно свідоцтва про право власності на квартиру № Г-27530 від 30 грудня 2006 року, зареєстрованому в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 05.03.2007 року, відповідач являється співвласником вказаної квартири та комори у підвалі на праві спільної сумісної власності. Позивач вважає, що оскільки між нею та відповідачем не існує жодних домовленостей про розмір часток у їх спільній сумісній власності, то частки є рівними. Відтак, просить суд позов задовольнити. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги, давши пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнав позов в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що квартира, №9 в будинку 16а по вул. Шептицьких у м.Львів відповідно до Свідоцттва про право власності № Г-27530 від 30.12.2006 року, виданого Галицькою районною адміністрацією Львівської міської ради, дійсно належить на праві спільної сумісної власності позивачу [PERSON] та відповідачу [PERSON]. Із технічного паспорта на приватизовану квартиру (будинок), долученого до матеріалів справи вбачається, що квартира [ADDRESS], складається з однієї кімнати загальною площею 41,5 кв.м. Частиною 1\~ст.368 ЦК України\~передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно з ч.2\~ст. 369 ЦК України, розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Статтями\~370,\~372 ЦК України\~визначено, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності та поділ. У разі виділу частки із майна, поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Згідно п.17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справи №5 від 07.02.2014р.\~«Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав»\~частка суб'єкта права спільної сумісної власності визначається, зокрема, при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. Враховуючи те, що позивач є співвласником квартири [ADDRESS], а також те, що поділ майна, яке перебуває у спільній сумісній власності, за домовленістю сторін був неможливий, відповідно частки співвласників на таке майно в даному випадку є рівними. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин, суд приймає визнання позову відповідачем у справі і з цих підстав задовольняє позов [PERSON]. На підставі викладеного та

Outcome: approved