Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до Великобурлуцької об`єднаної територіальної громади в особі Великобурлуцької селищної ради Великобурлуцького району Харківської області, треті особи - Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, [PERSON] про визнання права власності на 1/2 частину земельної ділянки в порядку спадкування за заповітом в якій просить визнати за [PERSON] як спадкоємицею за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] право власності на 1/2 частку земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 6,3642 га, кадастровий номер 6321481100:01:000:0269, що знаходиться на території Великобурлуцької селищної ради (колишньої Гнилицької Першої сільської ради) Великобурлуцького району Харківської області, належної померлій на підставі Державного акта серії ІV - ХР № 061105, виданого Великобурлуцькою районною державною адміністрацією Харківської області 04 грудня 2002 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів за № 98. В обґрунтування позову позивач зазначає, що [INFO] в селі Гнилиця Перша Великобурлуцького району Харківської області померла її рідна бабця по материнській лінії [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на належну їй на підставі державного акту серія IV-ХР № 061105 від 04.12.2002 року реєстраційний № 98 земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Великобурлуцької селищної ради (колишньої Гнилицької Першої сільської ради) Великобурлуцького району, Харківської області площею 6,3642 га, кадастровий номер 6321481100:01:000:0269. Спадщина після смерті [PERSON] відкрилася за заповітом, який був посвідчений секретарем виконавчого комітету Гнилицької Першої сільської ради Великобурлуцького району Харківської області 25.02.2000 року за реєстровим номером 22. Згідно заповіту [PERSON] належне їй право на земельну частку (пай), в рівних частках заповідала своїй доньці, тітці позивача, [PERSON] та позивачу, онуці [PERSON] . У визначеному законом порядку [PERSON] і [PERSON] прийняли спадщину після смерті [PERSON] , подавши в шестимісячний строк відповідні заяви до Великобурлуцької державної нотаріальної контори Харківської області, на підставі яких була відкрита Спадкова справа щодо майна померлої [PERSON] В 2008 році [PERSON] і [PERSON] звернулися до державного нотаріуса Великобурлуцької державної нотаріальної контори за отриманням свідоцтва про право на спадщину за заповітом, але із-за відсутності свідоцтва про народження матері позивача, [PERSON] не змогла документально довести родинні відношення з померлою бабцею [PERSON] , в зв`язку з чим нотаріус не видала [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] . Друга спадкоємиця за заповітом, [PERSON] , спадщину оформила і 23 вересня 2008 року в Великобурлуцькій державній нотаріальній конторі за реєстровим номером 2518 отримала нотаріально посвідчене свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , відповідно якому їй у власність перейшла 1/2 частина земельної ділянки, площею 6,3642 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Гнилицької Першої сільської ради Великобурлуцького району Харківської області та належить померлій [PERSON] на підставі Державного акту серія IV-ХР № 061105, виданого Великобурлуцькою районною державною адміністрацією Харківської області 04.12.2002 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів за № 98, кадастровий номер земельної ділянки 6321481100:01:000:0269. На підставі вищезазначеного свідоцтва [PERSON] в Великобурлуцькому відділі Держгеокадастру 01.09.2009 року був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ№ 500175, відповідно якому вона набула у власність земельну ділянку площею 3,1824 га, кадастровий номер 6321481100:01:000:0333, але при видачі Державного акту на ім`я [PERSON] в Великобурлуцькому відділі Держгеокадастру було допущено помилку: не здійснено попередній поділ спадкової земельної ділянки померлої [PERSON] , площею 6,3642 га з кадастровим номером 6321481100:01:000:0269 на дві частини. Із-за не здійсненого належним чином поділу спадкової земельної ділянки, належної спадкодавиці [PERSON] , загальною площею 6,3642 га, при видачі Державного акту на ім`я спадкоємця [PERSON] на земельну ділянку, площею 3,1824 га, не була відкрита Поземельна книга на частину недооформленої земельної ділянки, площею 3,1818 га, яка фактично залишалася у власності спадкодавця [PERSON] , в зв`язку з чим відомості про її наявність на цей час в Державному земельному кадастрі відсутні. Таким чином, в результаті помилки, допущеної відділом Держгеокадастру спадкова земельна ділянка, належна [PERSON] , площею 6,3642 га значиться неіснуючою, оскільки її частина в розмірі 3,1824 га на підставі Державного акту ЯЕ № 500175 перейшла у власність [PERSON] , а відомості про недооформлену другу її частину, площею 3,1818 га із-за не проведеного належним чином поділу в Державному земельному кадастрі також відсутні. Зазначені обставини унеможливлюють оформлення спадщини через нотаріальну контору, оскільки позивач позбавлена можливості надати нотаріусу витяг з Державного земельного кадастру щодо частки земельної ділянки, яка фактично залишалася недооформленою після смерті [PERSON] . Відділ Держгеокадастру у Великобурлуцькому районі Харківської області своїм листом від 10.07.2018 року за № 98 відмовив [PERSON] у видачі витягу, посилаючись на наявність помилки, яка була допущена їх службою в 2008 році, коли [PERSON] на підставі нотаріально посвідченого свідоцтва про право на спадщину від 23 вересня 2008 року отримувала Державний акт на належну їй частину спадкової земельної ділянки померлої [PERSON] . Згідно вищезазначеного листа на даний момент не існує технічних можливостей усунення помилки допущеної при видачі Державного акту серія ЯЕ № 500175 на право приватної власності на землю площею 3, 1824 га на ім`я [PERSON] . Посилаючись на вищевказані причини, постановою від 19.04.2019 року державний нотаріус Великобурлуцької державної нотаріальної контори відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] . За таких обставин позивач звернулась до суду із даним позовом і просить захистити її право. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, належним чином була повідомлена про час, дату та місце розгляду справи (а.с.121). На адресу суду позивач [PERSON] надала заяву, в якій просить справу розглядати без її участі (а.с.125). Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, на його адресу була направлена судова повістка (а.с.112). На адресу суду секретар Великобурлуцької селищної ради Г.Крюк надала заяву, в якій зазначила, що селищна рада просить розглядати справу без їх участі (а.с.90). Третя особа - Головне управління Держгеокадастру у Харківській області судову повістку отримали вчасно, на адресу суду представник Головного управління Держгеокадастру у Харківській області М.Моргун надала письмові пояснення та просила підготовче судове засідання по справі розглядати без їх участі (а.с.115-117). Третя особа - [PERSON] судову повістку отримала вчасно та надала заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, зазначивши, що проти задоволення позову не заперечує (а.с.124). Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін. Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до положень ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши надані сторонами документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до Державного акту серія IV-ХР № 061105 від 04.12.2002 року №98 та витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 19.07.2017 року, [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Гнилицької Першої сільради, на цей час Великобурлуцької селищної ради Великобурлуцького району, Харківської області площею 6,3642 га, кадастровий номер 6321481100:01:000:0269(а.с.40-41). Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ № 500175 від 01.09.2009 року, [PERSON] у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] набула у власність частину її земельної ділянки площею 3,1824 га(а.с.44). Згідно з заповітом від 25.02.2000 року [PERSON] призначила своїми спадкоємцями доньку [PERSON] та онуку [PERSON] в рівних частинах(а.с.39). Згідно з свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] померла [INFO] (а.с.34). Згідно з свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим Першою Гниличанською сільською радою Великобурлуцького району 02.07.1954 року вбачається, що [PERSON] , до шлюбу [PERSON] , матір`ю була [PERSON] , яка в шлюбі з [PERSON] , зареєстрованому 24.04.1956 року в Гниличанському сіль ЗАГСІ (свідоцтво серія [NUMBER] ) прийняла шлюбне прізвище - [PERSON] (а.с.36-370. Відповідно до довідки відділу РАДО Великобурлуцького районного управління юстиції від 26.03.08 підтверджується, що в шлюбі з [PERSON] , зареєстрованому 13.11.1971 року у виконкомі Гнилицької сільської ради за актовим записом 24 позивач прийняла шлюбне прізвище- « [PERSON] »(а.с.38). Згідно рішення Вовчанського районного суду Харківської області від 31 жовтня 2019 року, встановлено факт родинних відносин позивача з померлою [PERSON] і визнано, що вона дійсно була рідною матір`ю [PERSON] та рідною бабцею [PERSON] (а.с.8-9). Із довідки, виданою Григорівською сільською радою Великобурлуцького району Харківської області вбачається, що [PERSON] на день смерті [INFO] , була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] . На день її смерті разом з нею проживали та були зареєстровані: донька [PERSON] , зять [PERSON] та онук [PERSON] (а.с.15). Згідно ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути - визнання права. За правилами ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст.ст.1220-1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. За правилами ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. Відповідно до ч.1 ст.1225 Цивільного кодексу право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пункт 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19 квітня 2019 року, виданої державним нотаріусом Великобурлуцької державної нотаріальної контори Харківської області, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ім`я [PERSON] після смерті [PERSON] було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, який підтверджує право власності на майно (а.с.33). Згідно ст.ст. 1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Пунктом «г» ч.1 ст.81 ЗК України передбачено набуття громадянами України право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Статтею 125 ЗК України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування на право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Виходячи з вищевикладеного, позовні вимоги позивача про визнання права власності на 1/2 частину земельної ділянки в порядку спадкування за заповітом, яка належало померлій [PERSON] підлягають задоволенню. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. [PERSON] скористалась своїм правом, звернувшись до суду із відповідним позовом про визнання її права на земельну ділянку у порядку спадкування за заповітом. Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити неможливо, а набуття позивачем права на земельну ділянку не порушує права та законні інтереси інших осіб. Враховуючи, що [PERSON] своєчасно прийняла спадщину після смерті рідної бабусі, звернувшись до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини в порядку спадкування за заповітом, але юридично оформити право власності не може, оскільки відповідно до постанови державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19 квітня 2019 року, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ім`я [PERSON] після смерті [PERSON] було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на право власності на 1/2 частку земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 6,3642 га, кадастровий номер 6321481100:01:000:0269, що знаходиться на території Великобурлуцької селищної ради (колишньої Гнилицької Першої сільської ради) Великобурлуцького району Харківської області, належної померлій на підставі Державного акта серії ІV - ХР № 061105, виданого Великобурлуцькою районною державною адміністрацією Харківської області 04 грудня 2002 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів за № 98, а тому суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved