Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-13 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що з відповідачем перебувала у юридичному шлюбі з 24.09.1995 року, який рішенням Ковельського міськрайонного суду було розірвано 23.10.2014 року. Від даного шлюбу сторони мають двох синів - [PERSON], [INFO] та [PERSON],[INFO] Позивачка вказує, що син [PERSON] на даний час вже повнолітній та навчається у Київському університеті культури та проживає у гуртожитку, і термін закінчення навчання в університеті по 30 червня 2018 року. Також позивачка вказує, що відповідач матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина, який навчається не надає, хоча має таку можливість, а вона сама не в змозі утримувати сина [PERSON], оскільки витрати на його утримання постійно збільшуються, а тому вона звернулась до суду із позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання сина, який навчається в розмірі 500 гривень щомісячно до закінчення сином [PERSON] навчання, але не більше, як до досягнення сином двадцяти трьох років. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, подала до суду письмову заяву в якій вказує про зміну позовних вимог та просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина, який навчається в розмірі 400 гривень щомісячно до закінчення сином [PERSON] навчання. Розгляд справи просить проводити у її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву в якій вказує, що змінені позовні вимоги в сумі 400 гривень визнає повністю та не заперечує проти їх задоволення, просить рогляд справи проводити у його відсутності. Суд, дослідивши письмові докази по справі приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення. Згідно вимог ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син. Як убачається із свідоцтва про народження дитини [NUMBER] від 11.07.2012 року [PERSON] народився [INFO] року та його батьками є [PERSON] та [PERSON]. Із представленої суду довідки №308 від 09.04.2015 року убачається, що [PERSON] дійсно є студентом першого курсу групи ТБА-54к, денної форми навчання на контрактній основі, Київського університету культури, з терміном закінчення навчання в університеті по 30 червня 2018 року. Відповідно до ст.182 цього ж Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інших обставин, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не можу бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Таким чином, суд вважає підставною вимогу позивачки про стягнення аліментів на утримання сина, який навчається в розмірі 400 гривень щомісячно, до закінчення сином навчання у Київському університеті культури, але не більше, як до досягнення ним двадцяти трьох років. Крім того, такі позовні вимоги були повністю визнані відповідачем [PERSON], про що останній подав суду письмову заяву. На підставі вимог п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Судові витрати у справі згідно ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача [PERSON] в дохід держави.

Outcome: approved