Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-27 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Свій позов мотивує тим, що з 01.03.2002 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 178. Від шлюбу у них народились діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини між ними припинені, вважає, що збереження їхньої сімї та подальше спільне проживання з відповідачем є неможливим. Просить суд, шлюб розірвати. Крім того, у звязку з тим, що їхні неповнолітні діти знаходяться на її утриманні, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей не надає. Просить суд, стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] по 1200 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову до суду до досягнення дітьми повноліття. Позивач в судове засідання не зявилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності та уточнення позовних вимог, просить стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку щомісячно, в звязку з тим, що їй стало відомо, що відповідач офіційно працює. Відповідач в судове засідання не зявилась по невідомій суду причині, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що уточнений позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 01 березня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 178 (а.с. 3 ). Від шлюбу в сторін народились діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 4, 5). Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування\~ жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про\~ побудову\~ сімейних відносин між собою\~ та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружи, взаємодопомоги. Чоловік\~ зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина\~\~ зобовязана\~ утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік\~ відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування\~ до припинення шлюбних\~ відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду від 12.06.1998 року № 16 Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сімю встановлено, що проголошена\~ Конституцією охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому,\~ що шлюб може бути розірвано\~ в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї\~ стали неможливими. Як вбачається з матеріалів справи, позивач та відповідач подружніх стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, шлюб існує лише формально. Враховуючи\~особливий характер сімейних відносин, які склалися\~ в даній сімї, та їх\~ обєктивну недоступність для оточуючих, а також беручи до уваги категоричне заперечення сторонами щодо збереження сімї, та з врахуванням\~ вимог ст.ст. 24, 55, 56 СК України, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати. Крім того, судом встановлено, що неповнолітні діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] перебувають на утриманні матері [PERSON], відповідач свого обовязку утримувати неповнолітніх дітей не виконує. Згідно\~ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3\~ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частина заробітку (доходу) матері, батька, як передбачає\~ст. 183 СК України, визначається судом. При цьому розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що слід стягувати з відповідача в користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до досягнення найстаршою дитиною повноліття. При визначенні розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей суд врахував їх стан здоровя та матеріальне становище; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, стягувача аліментів, а також ту обставину, що у відповідача на утриманні інших осіб немає. Рішення суду в частині стягнення аліментів на неповнолітніх дітей у межах суми платежу за один місяць слід допустити до обовязкового негайного виконання.

Outcome: approved