Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до Володимирівської сільської ради про визнання державного акту втраченим, встановлення факту належності правовстановлюючого документу, встановлення факту належності, встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності. Представник позивачки в судове засідання не з'явився, але надав заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив задовольнити, слухати справу в його відсутність, без фіксації технічними засобами та проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, представивши заяву про визнання позову та прохання розглядати справу в його відсутність. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. 04 травня 1998 року помер батько позивачки [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД №273892 від 05.05.1998 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді земельної частки (пай) у розмірі 3,8 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності КСГП «Правда» с.Володимирівка, Білгород-Дністровський район, Одеської області, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД №0118103, виданий Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією 20.09.1996 року, на підставі рішення Білгород-Дністровської районної державної адміністрації від 12.09.1996 року №513/96, сертифікат зареєстровано 20.09.1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №103. Позивачка звернулась до нотаріальної контори щодо прийняття та оформлення спадщини, але відповідно до листа Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори від 22.02.2017 року №209/02-17 позивачці було відмовлено, оскільки відсутні правовстановлюючі документи та рекомендовано звернутись до суду. Оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД №0118103, виданий Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією 20.09.1996 року на земельну частку (пай) був втрачений. Відповідно до ст.256 ч.2 ЦПК України справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються судовим порядком, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Позивачка фактично прийняла спадщину після померлого батька, вели спільне господарство, користується та сплачує всі необхідні платежі, інші спадкоємці відсутні. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. За таких обставин суд вважає, що вимоги позивачки обґрунтовані, доказані і підлягають задоволенню.

Outcome: approved