Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до Іллічівського міського суду Одеської області з позовом в якому просить стягувати щомісячно з відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% відсотків від прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач з 2004 року не мешкає разом з дочкою, не спілкується з нею, фактично самоусунулась від її утримання та виховання, в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання доньки (а.с.2-3). В судове засідання позивач не зявилась, надала письмову заяву в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.19). Відповідач в судове засідання не зявилась повторно, про причини неявки суду не сповістила та від неї не надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. На підставі ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до положень ст.224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів з відповідача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що на підставі рішення Виконавчого комітету Іллічівської міської ради Одеської області №194 від 29 травня 2014 року [PERSON] призначена опікуном малолітньої [PERSON], [INFO], місце проживання малолітньої визначено за місцем проживання опікуна, а саме за адресою: [ADDRESS] (а.с.12). Мати дитини, [PERSON], на підставі рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 19 березня 2014 року, позбавлена батьківських прав (а.с.9-10). Батько дитини [PERSON] помер 25 жовтня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.6). Як вбачається з позовної заяви, відповідач [PERSON] самоусунулась від утримання та виховання своєї доньки, з 2004 року не спілкується та не мешкає разом з нею, в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Дитина проживає разом з бабусею [PERSON] та знаходиться на її утриманні. У відповідності зі ст.ст.180, 183 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У разі спору розмір аліментів визначається судом. У відповідності зі ст.182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує матеріальне становище і стан здоров'я дитини та платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків, дружини. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує, що відповідач є працездатною особою, інших утриманців не має. Утримання малолітньої дитини потребує значних матеріальних коштів, зокрема, на придбання дитячого харчування, одягу, предметів гігієни, ліків тощо. Позивач не в змозі самостійно забезпечити утримання дитини. За таких обставин суд вважає що вимоги позивача про стягнення на її користь аліментів підлягають задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved