Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до Печенізької селищної ради Харківської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом. Позивачка в позові вказує, що 22 липня 2014 року померла [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. За життя [PERSON] склала заповіт, який посвідчено 18.08.2008 року приватним нотаріусом Печенізького районного нотаріального округу Харківської області [PERSON], за реєстровим номером 1305, відповідно до якого спадкоємицею майна померлої є позивачка [PERSON]. Позивачка вказує, що інших спадкоємців не має. [PERSON], вказує, що вона не подала заяву про прийняття спадщини після смерті матері, так як фактично проживала з нею до її смерті, вела догляд, тому вважала що вона фактично прийняла спадщину. Після звернення позивачки до приватного нотаріуса Печенізького районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, їй було відмовлено в видачі свідоцтва на спадщину, в звязку з пропуском встановленого законом 6-ти місячного терміну для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач просить суд визнати причини пропуску строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлої 22 липня 2014 року поважними, визначивши [PERSON], 05 травня 1962 р. н. додатковий строк тривалістю в три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили, достатній для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилася після смерті [PERSON], померлої 22 липня 2014 року. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала повністю, та просила його задовольнити. Представник відповідача- Печенізької селищної ради Харківської області в судове засідання не прибув, хоча про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, але надав до суду заяву, в якій просив слухати справу за відсутності їх представника і винести рішення відповідно до чинного законодавства України. Вислухавши позивачку, допитавши свідка, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши надані позивачкою докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. При цьому суд виходить з наступного. Згідно ч.3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ч. 1 ст. 1234 право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Матеріалами справи встановлено, що згідно заповіту зареєстрованого за № 1305 від 18.08.2008 р., посвідченого приватним нотаріусом Печенізького нотаріального районного округу Харківської області [PERSON] - [PERSON] заповідала все своє майно, де б воно не знаходилось, з чого б не складалось, і взагалі все те, що буде належати їй за законом на день смерті і на що вона за законом матиме право - [PERSON], [INFO] ( а.с.11). Згідно свідоцтва про смерть І-ВЛ № 457396, зареєстрованого відділом державної реєстрації цивільного стану реєстраційної служби Печенізького районного управління юстиції у Харківській області [PERSON] померла 22 липня 2014 року, актовий запис № 68 від 23.07.2014 року. ( а.с.10). Згідно свідоцтва про народження серія ІУ-УР № 1690566 виданого 15.05.1962 р. «Сироватская Зоя Николаевна» ( на рос. мові) народилась 05 травня 1962 року, її батьками є « [PERSON] та [PERSON]» ( на рос. мові), актовий запис № 81 від 15.05.1962 р.( а.с.12). 23 серпня 1980 р. [PERSON] одружилась з [PERSON] та прийняла прізвище чоловіка [PERSON]. ( а.с. 12). Згідно відповіді приватного нотаріуса Печенізького районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] № 660/01-16 від 19.10.2017 р. після померлої 22.07.2014 р. [PERSON] спадкоємці з заявами не звертались, спадкова справа не заводилась. 18.08.2008 р. за реєстровим № 1305 спадкодавицею в Печенізькій держнотконторі Харківської області був складений заповіт. ( а.с. 18). Згідно паспорта громадянина України серія ММ № 014089, виданого 18 листопада 1998 р. Печенізьким РВ УМВС України в Харківській області [PERSON], 05.05.1962 р..н. значиться зареєстрованою проживаючою за адресою: [INFO]. ( а.с.6-9). Згідно ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Свідок [PERSON] суду пояснила, що знає позивачку, вони мешканці одного селища . Позивачка доглядала за хворою матірю, на момент смерті проживала з нею, але не була там зареєстрована. Після смерті матері позивачка була в пригніченому та скрутному матеріальному стані. Також пояснила, що вона знала про наявність заповіту залишеного матірю на імя позивачки [PERSON], але позивачка не оформила спадщину своєчасно, так як вважала , що прийняла спадщину фактично. Таким чином, з огляду на те, що позивачка [PERSON] не встигла подати вчасно заяву про прийняття спадщини, так як після смерті матері вважала, що прийняла спадщину фактично, так як до самоєї смерті своєї матері [PERSON] проживала разом з нею, та вела за нею догляд, суд приходить до висновку, що вимоги позивача можливо задовольнити, визнавши причину пропуску [PERSON] строку для прийняття спадщини після смерті її матері [PERSON] поважною. Суд не стягує судові витрати з відповідача в звязку з заявою позивачки про покладення даних витрат на неї.

Outcome: approved