Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом в якому просила визнати квартиру №23, розташовану в будинку №1 по вулиці Олександрійській в місті Чорноморську (Іллічівську) Одеської області особистою приватною власністю [PERSON]. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 28.08.2003 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Шлюб було розірвано на підставі рішення суду. За час перебування в шлюбі позивачем набуто у власність квартиру за №23 в будинку №1 по вулиці Олександрійській в місті Чорноморську (Іллічівську) Одеської області на підставі договору купівлі-продажу від 09.06.2008 року. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача позов не визнав посилаючись на обставини набуття спірної квартири за спільні кошти, отримані відповідачем внаслідок його трудової діяльності в судноплавній компанії (а.с.50-56). Суд вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з розпорядження органу приватизації від 12.11.1997 року №554 та свідоцтва про право власності на житло від 12.11.1997 року власниками квартири [ADDRESS] є [PERSON] та [PERSON] (в подальшому прізвище Штефан у звязку зі вступом в шлюб 28.08.2003 року) (а.с.10-12,18). На підставі договору дарування від 17.04.2006 року [PERSON], яка є матір'ю [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) подарувала [PERSON] ? частину квартири [ADDRESS] (а.с.13-15). Як вбачається з договору від 29.05.2008 року купівлі-продажу квартири [ADDRESS], [PERSON] відчужила зазначену квартиру [PERSON], загальна вартість квартири становить 5901,00 гривень (а.с.16-16 зв.). На підставі договору купівлі-продажу від 09.06.2008 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], остання набула у власність квартиру [ADDRESS], загальна вартість квартири становить 25738,00 гривень (а.с.7-9). У відповідності до довідки про доходи відповідача [PERSON], наданої німецькою компанією Interorient Serveces, його заробіток на посаді старшого механіка за період з 14.05.2006 року по 21.01.2007 року склав 9722 дол. США., а на момент набуття позивачем спірної квартири у власність, доходи позивача в зазначеній компанії відсутні (а.с.53-56). Судом застосовується законодавство на час виникнення правовідносин. Відповідно до частини першої статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). За змістом цієї норми належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його за час шлюбу, але і спільністю участі подружжя коштами або працею в набутті майна. Виходячи з наведеного, для правильного застосування статті 60 СК України та визнання майна спільною сумісною власністю, суд повинен установити не тільки факт набуття цього майна за час шлюбу, а й той факт, що джерелом його набуття є спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. (Аналогічна позиція щодо застосування положень\~ст.60 СК України\~викладена в Постанові Верховного Суду України 6-612-цс 15). Згідно з ст.ст.10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Стаття 57 СК України\~передбачає, що особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто (Аналогічна позиція викладена в Постановах Верховного Суду України 6-56цс13, 6-79цс13, 6-1327цс15) З урахуванням договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS], від 29.05.2008 року, за яким [PERSON] відчужила належну їй квартиру (а.с.16-16 зв.) та договору купівлі-продажу квартири від 09.06.2008 року, згідно якого позивач набула у власність квартиру [ADDRESS], суд вважає, що є достатні підстави вважати, що позивач набула спірну квартиру за кошти, якій належали їй особисто від продажу квартири [ADDRESS]. Суд критично відноситься до довідок про доходи відповідача, оскільки вони не підтверджують пряму участь відповідача в придбанні спірної квартири у червні 2008 року, оскільки відповідач на час виникнення спірних правовідносин в зазначеній компанії доходу не отримував. Інших належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт спільної участі відповідача разом із позивачем у придбанні спірної квартири суду не надано. А відтак суд приходить до висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved