Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду. з позовною заявою до ФОП [PERSON], у якій просить розірвати договір на виконання робіт з комплексного обслуговування від 11 червня 2012 року № 127, стягнути з ФОП [PERSON] грошові кошти у еквіваленті 1100 доларів США. В обґрунтування своїх вимог [PERSON] посилається на те, що 11 червня 2012 року між нею та ФОП [PERSON] було укладено договір на виконання робіт з комплексного обслуговування № 127, відповідно до умов якого відповідачка прийняла на себе обов'язок з організації весільних урочистостей 14 вересня 2012 року, що включало послуги фотографа, відеооператора та «реєстратора», а позивачка зобов'язалась сплатити за ці послуги суму, яка є еквівалентною 1100 доларам США. Позивачка посилається на те, що свої обов'язки за договором нею виконано у повному обсязі, проте відповідачкою послуги у частині передання відеозапису весільних урочистостей надані не були, у зв'язку із чим позивачка вважає, що її права є порушеними та підлягають поновленню шляхом розірвання договору та відшкодування збитків. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Представник відповідачки у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, суд вважає, що рішення у справі необхідно ухвалити із відмовою у задоволенні позову. Судом встановлені наступні фактичні обставини на підставі представлених доказів та пояснень осіб, які беруть участь у справі. 11 червня 2012 року між [PERSON] (замовник за договором) та ФОП [PERSON] (виконавець за договором) було укладено договір на виконання робіт з комплексного обслуговування № 127, відповідно до умов якого відповідачка прийняла на себе обов'язок з організації весільних урочистостей 14 вересня 2012 року, що включало послуги фотографа, відеооператора та «реєстратора», а позивачка зобов'язалась сплатити за ці послуги суму у гривнях, яка є еквівалентною 1100 доларам США. 14 вересня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі Одеського міського управління юстиції (актовий запис № 1563). Після реєстрації шлюбу [PERSON] набула прізвище [PERSON]. Матеріалами справи, а саме висновком оперуповноваженого СДСБЕЗ Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області старшого лейтенанта міліції Іванченка В.В. від 2 липня 2013 року та відповіддю Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області № 31/17Б-2147 від 2 липня 2013 року підтверджується, що [PERSON] зверталась до Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області із зверненням щодо невиконання відповідачкою умов договору. Також у матеріалах справи міститься роздруківка діалогу двох осіб, датована періодом з 15 січня 2013 року по 22 травня 2013 року. Суд не може прийняти даний документ у якості доказу, з огляду на те, що він не підлягає критеріям належності та допустимості, а саме неможливо встановити, між якими саме особами відбувався діалог, чи дійсно він мав місце, яке відношення дані особи мають до предмету розгляду справи, яке джерело походження даного тексту. Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Згідно п. 4.3 договору на виконання робіт з комплексного обслуговування № 127 від 11 червня 2012 року, оплата роботи виконавця проводиться у два етапи: при укладенні договору здійснюється оплата не менш 25 відсотків від загальної вартості робіт, яка є безповоротною, остаточна оплата здійснюється не пізніше дня проведення весільних урочистостей. Відповідно до ч. 1 ст. 545 ЦК України, прийнявши виконання зобов'язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. У відповідності до ч. 3 цієї статті ЦК України, наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку. У матеріалах справи відсутні докази, зокрема відповідні розписки, квитанції, які б свідчили про виконання позивачкою свого обов'язку зі сплати послуг за договором частково або у повному обсязі. Суд вважає, що наявний у матеріалах справи висновок оперуповноваженого СДСБЕЗ Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області старшого лейтенанта міліції Іванченка В.В. від 2 липня 2013 року не може бути доказом на підтвердження цього факту, оскільки з даного документу не вбачається, яким чином були встановлені зазначені у ньому обставини. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 538 ЦК України, виконання свого обов'язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов'язку, є зустрічним виконанням зобов'язання. При зустрічному виконанні зобов'язання сторони повинні виконувати свої обов'язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту. У відповідності до ч. 3 цієї статті ЦК України, у разі невиконання однією із сторін у зобов'язанні свого обов'язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов'язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов'язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі. Згідно п. 2.2 договору на виконання робіт з комплексного обслуговування № 127 від 11 червня 2012 року, у разі невиконання розділу 4 цього договору протягом одного місяця виконавець призупиняє виконання робіт за цим договором до повного погашення заборгованості. Таким чином, оскільки позивачкою не доведено факт оплати послуг за договором, суд вважає, що з боку відповідача не мало місця порушення вимог закону або умов договору. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Враховуючи те, що судом не встановлено порушення відповідачкою будь-яких умов договору, а також факту будь-якої протиправної поведінки з боку відповідачки по відношенню до позивачки, суд доходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог про розірвання договору та стягнення грошових коштів та відсутність підстав для їх задоволення.

Outcome: dismissed