Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання\~ дитини\~ [PERSON], [INFO]\~ у розмірі 2000,00 грн.\~ до досягнення дитиною повноліття, покласти\~\~ витрати\~ на погашення\~ кредиту\~ на відповідача\~ в сумі 100,00 грн. щомісячно з грудня 2017 р.\~ та включити\~ їх\~ у розмір аліментів, покласти на відповідача 50% витрат\~ на\~ відвідання\~ дитячого\~ садка №300 у\~ розмірі 191,27 грн.,\~ покласти\~ на відповідача\~ 50%\~ витрат\~ на\~ відвідання танцювального\~ гуртка, 50%\~ витрат на театр, 50% витрат на лікування . 18.04.2018 року позивач звернулась з клопотанням до суду та просила включити до позовних вимог витрати на придбання ліків в розмірі 269,10 грн., що складає 50 %. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 02 квітня 2018 року зазначену позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами позовного спрощеного провадження. Позивач в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, повідомлявся про дату, час та місце судового засідання у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справу за його відсутності не надавав. У відповідності до приписів ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. У разі ненадання учасниками справи, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не зявилися в судове засідання без поважних причин. Враховуючи повторну неявку належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача [PERSON], який не зявився в судове засідання без поважних причин та без повідомлення причин, не подав відзив відповідно до ст.. 280 ЦПК України , а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст.. 280 ЦК України. Враховуючи неявку всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії І-ВЛ №193646 22.09.2012 року між сторонами зареєстровано шлюб. Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-ВЛ №311991 батьками малолітнього [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8), який на даний момент проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Згідно зі ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1,2\~ст. 183 СК України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~передбачено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені обставини, а також обовязок обох батьків утримувати дитину та те, що відповідач працездатна особа, інших аліментних зобов'язань не має, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в частині стягнення аліментів і з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти у розмірі 2000,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісяця починаючи з 06.03.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Що стосується позовних вимог позивача, щодо стягнення аліментів з грудня 2017 року, то суд відмовляє в цій частині виходячи з наступного. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви . Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Однак жодного доказу того, що позивач вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача до суду надано не було. Стосовно позовних вимог щодо стягнення додаткових витрат на утримання дитини суд приходить до наступного. Як встановлено судом, позивачем понесені витрати на відвідання дитиною дитячого садка №300 в розмірі 382,53 грн. на місяць (квитанції з лютого 2017 року по січень 2018 року б/н). Також, позивачем понесені витрати на відвідування дитиною танцювального гуртка в розмірі 200 грн. на місяць; відвідування театру з дитиною в розмірі 240 грн. (білети від 09.11.2017 року). Я вбачається з картки КЗОЗ ГДП №1 дитина [PERSON] часто хворіє та позивачем понесені витрати на його лікування у лютому та березні 2018 року 1484,76 грн. (квитанції №39321, №47662, №87639, №00507, №39323, №42010, №92708, №12010, №44562). Згідно до ст.185\~СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Таким чином, додаткові витрати на утримання дитини мають бути викликані особливими обставинами. У даному випадку мова йде про додаткові витрати, а не про додаткове стягнення коштів на утримання дитини. Проте в окремих випадках, через особливі обставини (розвиток здібностей дитини, тяжка хвороба, каліцтво дитини тощо) потрібні значні додаткові витрати. Тому розмір додаткових витрат, що стягуються, повинен визначатися залежно від дійсно понесених або передбачуваних витрат. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Приписами ст.\~141\~СК України визначено, що мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. За змістом ст.\~180\~СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ст.\~185\~СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення одноразово, періодично або постійно. Таким чином, виходячи з аналізу ст.\~185\~СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв'язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Ураховуючи вимоги ч. 3 ст.\~12,\~ч.\~1\~81\~ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, висловленої в ухвалі від 08 грудня 2010 року, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов'язком батька (матері) незалежно від сплати ними (нею) аліментів, і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору. Всебічно, повно та об'єктивно з'ясувавши всі обставини по справ і(стан здоров'я, матеріальний та сімейний стан, наявність на утриманні інших осіб тощо), суд приходить до висновку про те, що батьки зобов'язані нести додаткові витрати на утримання дитини у рівних частках, тобто по 1/2 частині. Тому задовольняє позовні вимоги в цій частині. Стосовно позовних вимог щодо покладення на відповідача витрат на погашення кредитних заборгованостей в сумі 100,00 грн. та включити їх у розмір аліментів, суд відмовляє в задоволенні позову в цій частині, оскільки кредитні відносини між сторонами та банком не мають відношення до позову про стягнення аліментів, та роз»яснює позивачу, що вона не позбавлена можливості звернутись до суду з окремим позовом з приводу стягнення суми за кредитним договором. Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн., встановлений Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VІ з урахуванням ставок судового збору станом на 01.01.2018 року.

Outcome: partial