Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи його тим, що її батько [PERSON], який помер [INFO]., успадкував майно своєї матері [PERSON], яка померла [INFO]. та мала у приватній власності земельну ділянку площею 2.3745 га, розташовану на території Вільнопільської сільської ради Ружинського району. На даний час позивачка, як спадкоємець першої черги по закону після смерті свого батька, бажає отримати свідоцтво про право на спадщину на вказану земельну ділянку, однак зробити цього не може , оскільки нотаріус відмовив їй у його видачі так як [PERSON], отримавши в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на цю земельну ділянку, не провів державної реєстрації свого права власності. Тому позивачка просить суд визнати за нею право на спадкове майно її батька, а саме: на земельну ділянку площею 2.3745 га, розташовану на території Вільнопільської сільської ради Ружинського району Житомирської області та призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивачка в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений, заперечень відносно позову до суду не подав. Суд, оглянувши матеріали справи, встановив наступне. [PERSON] померла [INFO]. в с.Вільнопілля Ружинського району Житомирської області, що вбачається з свідоцтва про смерть (а.с.10). До спадкового майна [PERSON] входила земельна ділянка площею 2.3745 га, розташована на території Вільнопільської сільської ради Ружинського району Житомирської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер якої 1825282200:01:000:0184, що стверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 881489, виданим Ружинською райдержадміністрацією 05.07.2006р. Спадкоємцем зазначеної земельної ділянки, яка належала [PERSON], є її син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 29.07.2010р. Ружинською державною нотаріальною конторою (а.с.12). 2 [PERSON] помер [INFO] року в с.Вільнопілля Ружинського району Житомирської області, що вбачається з свідоцтва про його смерть (а.с.11). Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Статею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Зі спадкової справи №257/2013, заведеної 17.10.2013р. Ружинською державною нотаріальною конторою відносно майна померлого [INFO]. [PERSON], вбачається, що єдиним спадкоємцем по закону першої черги, який прийняв спадщину, є його донька -[PERSON] -позивачка по справі (а.с.27-59). Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Тобто до складу спадкового майна [PERSON] входить і право на вищевказану земельну ділянку, успадковану ним після смерті [PERSON] Проте позивачці державним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане майно, оскільки спадкодавець [PERSON] не провів державну реєстрацію зазначеного спадкового майна до часу своєї смерті, що вбачається з повідомлення Ружинської державної нотаріальної контори в Житомирській області від 23.04.2014р. за №653/02-14(а.с.20). На підставі викладеного, суд приходить до переконання, що право позивачки на прийняття спадщини реалізоване, але мають місце труднощі здійснення процедури реєстрації успадкованого майна, що виникли не з її вини. Перешкодою для оформлення спадкових прав у позивачки є непроведення спадкодавцем за свого життя державної реєстрації права власності на вказане майно, отримане ним в порядку спадкування, хоча право власності [PERSON] на вказане майно ніким не оспорюється, а тому зазначене не може бути підставою для позбавлення спадкоємців права на таке майно. А тому з вищевикладених підстав позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved