Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , у якій просить стягувати з відповідача на користь малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі ј частини від усіх видів його заробітку (доходів) щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення їхнім сином повноліття та стягнути з відповідача судові витрати. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 15 жовтня 2016 року в Богодухівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Харківської області між нею та відповідачем зареєстровано шлюб, актовий запис № 115. Від шлюбу є малолітній син, [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що малолітній син проживає разом з нею та повністю знаходиться на її утриманні та позивач не має можливості надати матеріальне забезпечення дитині для належного рівня життя. Позивач вважає, що оскільки відповідач є здоровою та працездатною особою, періодично виїжджає працювати за межі України, отримує прибуток, він має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини у вказаному розмірі. Позивач [PERSON] подала до суду заяву, в якій просила ухвалити рішення в підготовчому засіданні у зв`язку з визнанням позову відповідачем. Просила підготовче засідання проводити за її відсутності. Відповідач [PERSON] також надав суду заяву, в якій просив ухвалити рішення в підготовчому засіданні у зв`язку з визнанням позову. Зазначив, що визнає позов у повному обсязі та не заперечує проти задоволення позовних вимог. Просив підготовче засідання проводити за його відсутності. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому 15 жовтня 2016 року у Богодухівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 115 /а.с.5/. Сторони мають малолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серій [NUMBER] /а.с. 6/. Згідно з довідкою № 3752, виданою виконавчим комітетом Богодухівської міської ради від 27.07.2020 року, позивачка разом з сином [PERSON] , [INFO], проживає за адресою: [ADDRESS] /а.с. 8/. Згідно з довідкою, виданою Богодухівською ЦРЛ від 28.07.2020 року - [PERSON] /. [INFO] , здоров /а.с. 7/. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України - батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, суд враховує : стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Суд визначає розмір аліментів на неповнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. Згідно з ч. 3 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у частці від доходу відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З урахуванням вищезазначених обставин, враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище дитини, інші обставини, що мають істотне значення, а також матеріальне становище та стан здоров`я відповідача, той факт, що відповідач позов визнав, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги, стягувати аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходів) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу, суд зазначає наступне. З п. 3 ч. п. 1 статті 133 ЦПК України вбачається, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.ч. 1-4 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає квитанцію про оплату правової допомоги наданої адвокатом. Позивачем надано договір про надання правових послуг та їх оплату; квитанцію №28 від 10.08.2020 року, з яких вбачається, що [PERSON] сплатила суму в розмірі 700 грн. за консультацію та складання позовної заяви /а.с.10-11/. Таким чином суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати за надання професійної правничої допомоги у розмірі 700 грн. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України, та вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved