Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та її утримання. Обґрунтовуючи вимоги позивач в позовній заяві вказала, що 14.10.2016 р. вона уклала шлюб з відповідачем, від якого [INFO] народилася донька - [PERSON] . Шлюб між ними не розірваний, але фактично як чоловік та дружина вони не проживають з 13 квітня 2019 року, не ведуть спільного господарства, не підтримують нормальних шлюбних відносин, тобто не реалізують належні їм права та обовязки подружжя. Дитина проживає разом з позивачем. Відповідач не надає ніякої грошової допомоги на утримання дитини, ухиляється від обов`язку утримувати дитину. Дитина повністю знаходится на утриманні позивача. Добровільно виділяти кошти на утримання дитини відповідач відмовляється, витрачає гроші на свої потреби, інтересами сім`ї не цікавиться, вихованням дитини не займається. Вона у свою чергу, ніде не працює, так як знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Отримує державну допомогу у розмірі 860 грн., інших доходів не має. Зважаючи на зазначене, позивач просить стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 2500 щомісячно, починаючи з дня подання заяви та до повноліття дитини та стягувати аліменти з відповідача в розмірі 1500 грн. на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку. 11.06.2019 року відповідачем подано відзив на позов, в якому з вимогами позивач погоджується частково, оскільки розуміє, що повинен утримувати свою дитину, але не згоден з розміром позовних вимог. Вказує, що на теперішній час постійних заробітків не має і не має можливості сплачувати вказані позивачем суми аліментів. Погоджується на стягнення з нього аліментів на утримання дитини у розмірі 1000 грн. щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та 300 грн. на утримання дружини, до досягнення дитиною трирічного віку. 25.06.2019 року позивачем подано відповідь на відзив, в яких з твердженнями відповідача щодо неможливості ним сплачувати аліменти в заявленному розмірі не погоджується, вважає їх безпідставними, оскільки він у 2012-2018 роках працював в крюїнгових компаніях, де отримував заробітну плату в іноземній валюті, крім того йому на праві власності належить житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Просить позов задовольнити. 02.07.2019 року відповідачем подано заперечення, в яких вказує, що на теперішній час у нього не має можливості знайти роботу згідно його здібностей з достойною оплатою праці, а тому сплачувати аліменти в заявленому позивачем розмірі не має можливості. Погоджується на стягнення з нього аліментів на утримання дитини у розмірі 1000 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та 300 грн. на утримання дружини, до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справ в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини: Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . зареєстрували шлюб 14.10.2016 року у Кілійському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про що зроблено актовий запис за № 152. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] виданого Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 21.03.2018 р., актовий запис № 86 - [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] Відповідно до довідки про склад сім`ї № 1647 наданої виконавчим комітетом Кілійської міської ради Одеської області від 17.05.2019 р., до складу сім`ї [PERSON] , проживаючої за адресою: [ADDRESS] , входять: донька - [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки Кілійської районної філії Одеського обласного центру зайнятості від 30.05.2019року № 483/27/01 [PERSON] , [INFO] , на теперішній час на обліку в Кілійській районній філії Одеського обласного центру зайнятості не перебуває. Стосовно позовних вимог про стягнення аліментів на утримання позивача до досягнення дитиною трьох років суд виходить з наступного: Згідно вимог ст. 84 СК України - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Вказане право дружина має і після розірвання шлюбу. Як зазначено в ч. ч. 2-3 ст. 77 СК України за рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Як зазначено в ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено в 2019 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня - 4173 грн. Таким чином, враховуючи, що право на утримання дружини-матері від чоловіка-батька дитини належить їй незалежно від її матеріального забезпечення та лише в разі достатнього матеріального забезпечення чоловіка, та одночасно враховуючи, що позивач в даний час перебуває в декретній відпустці та утримує однорічну дитину, в зв`язку з чим позбавлена можливості влаштуватися на роботу, суд не може прийняти до уваги невизнання відповідачем позову з причини того, що він не працює, оскільки дана обставина не позбавляє його можливості працевлаштуватися та обов`язку утримувати свою дружину, яка потребує матеріальної допомоги. Виходячи з пояснень позивача та відповідача, величини мінімальної заробітної плати встановленої на законодавчому рівні, суд вважає, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дружини може бути визначений в сумі 500 грн. Стосовно позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дитини, суд виходить з наступного: Відповідно до ст. 51 Конституції України - батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Аналогічні положення містить ст. 180 СК України. Згідно ч.2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини. Законом України № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності з 08.07.2017 року, до ч. 2 ст. 182 СК були внесені зміни стосовно того, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 СК України - частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оскільки з досліджених в судовому засіданні доказів встановлено, що неповнолітня дитина перебуває на утриманні позивача, беручи до уваги потребу дитини в матеріальному забезпеченні та догляді, рівність батьків щодо обов`язку утримувати дитину, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню у розмірі 1000 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки вважає, що присуджені аліменти будуть достатніми для того, щоб забезпечити виконання батьківського обов`язку відповідача щодо утримання своєї неповнолітньої дитини. Судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на користь позивача згідно ст. 141 ЦПК України. Відповідно до положень ст. 430 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання в межах суми аліментів за один місяць.

Outcome: partial