Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з позовом, де просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Жовтоводського міського управління юстиції у Дніпропетровській області 26 травня 2015 року, про що складено відповідний актовий запис №95. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вони із відповідачем мають різні погляди на сімейне життя та обов'язки подружжя у зв'язку із чим постійно виникали сварки. За вказаних обставин подружні відносини мід ними припинені у березні 2017 року, спільне господарство не ведеться. На розірванні шлюбу наполягає, примирення не бажає, вважаючи що сімя розпалася остаточно. Позивач про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином у судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце\~\~слухання справи повідомлений належним чином з урахуванням положень ч.5 ст.74 ЦПК України,про поважність причин своєї неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності та заперечень щодо позову не надав. Повно, всебічно та обєктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі зареєстрованому 26 травня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Жовтоводського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що складено відповідний актовий запис за №95.При цьому, дошлюбне прізвище позивача «Болотіна» (а.с. 4). При цьому, позивач та відповідач являються батьками малолітнього [PERSON], 20 серпня 2015 року, що підтверджується копією свідоцтва останнього (а.с.5). Однак, у зв'язку із відсутністю взаєморозуміння, щодо поглядів на сімейне життя та обов'язки, подружні відносини між сторонами припинені у березня 2017 року. На даний час вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. За таких обставин, позивач вважає їх із відповідачем подальше спільне життя неможливим, нарозірванні шлюбу наполягає. За змістом ст. 24 СК України, добровільність шлюбу одна з основних його засад, що є чинною не лише на стадії реєстрації, а являється довічною рисою. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловік і жінка, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознаками раси, національності, або релігії одружитися і заснувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до статей 105 та 112 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя за рішенням суду, яке постановляється у випадку встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. За змістом ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи вищевикладене те, що позивач просять шлюб розірвати, вважаючи що він існує лише формально і примирення між ними не можливе, від спільного життя мають малолітнього сина [PERSON], суд вважає що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам малолітньої дитини, а відтак позов необхідно задовольнити. Судові витрати, відповідно ст. 88 ЦПК України, необхідно стягнути із відповідача на користь позивача. При цьому, позивач, яка змінила своє прізвище, у зв'язку із реєстрацією шлюбу, не виявила бажання відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved