Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи позовні вимоги тим, що 27.11.2004 року в с. Цвіжин, Вінницького району Вінницької області померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно. Позивач є спадкоємицею першої черги за законом після смерті матері. Іншим спадкоємцем першої черги за законом є син спадкодавиці [PERSON] Спадкоємців за заповітом немає. Однак, оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку позивач не має можливості, оскільки існують розбіжності в написанні імені матері в свідоцтві про народження позивача та свідоцтві про смерть матері, в звязку з чим неможливо довести факт родинних відносин між ними. Крім того, позивачем пропущено встановлений законом строк для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Позивач в позові зазначає, що пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, оскільки через декілька місяців після смерті матері, в звязку з тим, що мала багато кредитних зобовязань, вимушена була поїхати в Російську Федерацію на заробітки. За даних підстав позивач просить суд встановити факт, що померла 27.11.2004 року [PERSON] була її рідною матірю та визначити їй додатковий строк в два місяці для подання заяви про прийняття спадщини. В судове засідання сторони по справі не зявились, попередньо через канцелярію суду подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, при цьому позивач [PERSON] в своїй заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити; відповідач [PERSON] в поданій заяві зазначив, що проти задоволення позову не заперечує, а представник відповідача сільський голова Іванівської сільської ради Вінницького району Вінницької області в поданій заяві зазначив, що при вирішенні позову покладається на думку суду. Згідно ч. 2\~ст. 158 ЦПК України\~особа, яка бере участь\~\~у\~\~справі,\~\~має\~\~право\~\~заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України\~суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Врахувавши думки та позиції сторін по справі, викладені у поданих до суду письмових заявах, дослідивши письмові докази у справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку. Частиною 1\~статті 15 ЦК України\~визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 1\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1\~ст.11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що дійсно 27.11.2004 року в с. Цвіжин, Вінницького району Вінницької області померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-АМ № 250356 від 27.11.2004 року (а.с. 8). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно. Позивач [PERSON] є спадкоємицею першої черги за законом після смерті [PERSON] як її дочка, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії ЯК № 967705 від 01.04.1956 року (а.с. 7) та копією свідоцтва про одруження серії І-АМ № 063358 від 18.07.2001 року, відповідно до якого [PERSON] після реєстрації шлюбу з [PERSON] отримала прізвище «Пастух» (а.с. 4). Спадкоємцем першої черги за законом, крім позивача, є також син спадкодавиці [PERSON], що підтверджується листом Іванівської сільської ради Вінницького району Вінницької області за № 02-25/315 від 15.12.2016 року (а.с. 58). Однак, він спадщину не прийняв та на неї не претендує, що підтверджується його письмовою заявою (а.с. 66). Спадкоємців за заповітом немає, що підтверджується листом Вінницької районної державної нотаріальної контори № 3331/01-16 від 19.11.2016 року, в якому зазначено, що відповідно до Спадкового реєстру спадкоємці померлої 27.11.2004 року [PERSON] ([PERSON]) до нотаріальних контор та приватних нотаріусів по питанню відкриття спадщини не зверталися, спадкова справа не заводилась (а.с. 47). Позивач [PERSON] бажає прийняти спадщину після смерті своєї матері, в звязку з цим звернулась до Вінницької районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак, відповідно до листа Вінницької районної державної нотаріальної контори за № 23/7/02-17 від 25.08.2016 року, заяву про прийняття спадщини в неї не прийняли через пропущення строку для прийняття спадщини, визначеного ч. 1 ст. 1270 ЦК України у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, а також у звязку з тим, що з наданих [PERSON] документів неможливо встановити родинні відносини між нею та померлою матірю, а саме: в свідоцтві про смерть серії 1-АМ № 250356 мати [PERSON] записана як «Головатюк Тося Яківна», а в свідоцтві про народження [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) серії ЯК № 967705 її мати записана як «Головатюк Антоніна Яківна» (а.с. 14). Згідно п.1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд вправі встановити факт родинних відносин між фізичними особами. Встановлення факту родинних відносин з [PERSON] має для позивача [PERSON] юридичне значення, оскільки від нього залежить виникнення її спадкових прав при спадкуванні майна після смерті матері. За зазначених вище підстав суд вважає вимогу позивача про встановлення факту родинних відносин обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 1272 ЦК України за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що спадкоємці першої черги за законом, які бажають прийняти спадщину, крім позивача, відсутні. Частиною 3 статті 1272 ЦК України визначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд не бере до уваги посилання позивача, як на поважні причини пропуску строку для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини, на виїзд її через декілька місяців після смерті матері [PERSON] до Російської Федерації на роботу, оскільки це не підтверджено жодними належними та допустимими доказами. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Однак, зважаючи на те, що позивач [PERSON] є єдиною спадкоємицею першої черги за законом, яка бажає прийняти спадщину після смерті своєї матері [PERSON], інший спадкоємець першої черги за законом [PERSON] від прийняття спадщини відмовився, а спадкоємці за заповітом відсутні, суд з метою захисту майнових прав позивача вважає за необхідне визначити їй додатковий строк, який буде достатній для подачі нею заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Крім того, оскільки позивачем не заявлено клопотання про стягнення з відповідачів судових витрат, повязаних зі сплатою судового збору, суд вважає залишити їх за позивачем. На підставі викладеного та

Outcome: approved