Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до Краматорського міського суду Донецької області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мажуга Владислав Юрійович, приватний виконавець Клименко Роман Васильович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Свої вимоги обґрунтувала тим, що 28.09.2020 року вона дізналась під час відкриття карткового рахунку від працівника АТ КБ «Приватбанк» про існування постанови про арешт коштів боржника [PERSON], ВП №61627072 від 24.03.2020 року, яка видана приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Клименко Р.В. Виконавче провадження №61627072 відкрито за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» про примусове виконання виконавчого напису №93 від 10.02.2020 року, виданого приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Мажуга Владиславом Юрійовичем про стягнення заборгованості в розмірі 12311,33 грн. Фотокопія постанови про арешт коштів боржника по ВП №61627072 від 24.03.2020 року [PERSON] було отримана від ПАТ КБ «Приватбанк» 28.09.2020 року. Зі змісту постанови приватного виконавця Клименко Р.В. про арешт коштів боржника ВП №61627072 вбачається, що приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Р.В. виніс зазначену постанову на підставі виконавчого напису №93 від 10.02.2020 року, який видав приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мажуга В.Ю. Вважає, що виконавчий напис вчинено приватним нотаріусом без додержання вимог нормативних актів, що регулюють процес вчинення такого виконавчого документу, отже є таким, що не підлягає виконанню, виходячи з того, що нотаріус, вчиняючи виконавчий напис, не встановив безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, чим порушив приписи статті 87,88 ЗУ «Про нотаріат». Просить суд, визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №93 від 10.02.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мажуга Владиславом Юрійовичем. Будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, позивач в судове засідання не з`явилась, проте надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій просила задовольнити позов у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мажуга Владислав Юрійович надіслав електронною поштою заяву про розгляд справи за його відсутності. Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Роман Васильович у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В зв`язку з наведеним суд вважає за можливе ухвалити у справі заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 1054, 1049 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Статтями 526, 530 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та умов цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У судовому засіданні встановлено, що між [PERSON] та ПАТ «Платінум Банк», правонаступником якого є відповідач ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», укладено кредитний договір № 1721/4057EСLКВРТ від 15.01.2014 року. 10 лютого 2020 року, за заявою правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мажугою В.Ю. вчинений виконавчий напис. В ньому зазначено, що строк платежу по кредитному договору настав та боржником допущено прострочення платежів. Заборгованість, що підлягає стягненню утворилась за період з 22.02.2018 року по 23.01.2020 року. Сума повної заборгованості складає 11811,33 грн. Також, за вчинення виконавчого напису нотаріусом отримано плати в розмірі 500 грн. Загальна сума, що підлягає до стягнення, складає 12311,33 грн. 24.03.2020 року приватним виконавцем винесено Постанову про арешт коштів боржника [PERSON] (виконавчий напис №93 від 10.02.2020 року). ого напису нотаріусом регулюється ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» від 29 червня 1999 року за №1172, а також Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595. Відповідно до положень ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Пунктами 2.1, 2.3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595 встановлено, що для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. За змістом п. п. 3.1, 3.2 глави 16 вказаного Порядку, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. За змістом постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172 «Про затвердження Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Так, згідно переліку, до заяви про вчинення виконавчого напису додається вичерпний пакет документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. До суду не надано підтвердження того, що Приватним нотаріусом Мажугою В.Ю. надіслано на адресу боржника [PERSON] постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №61627072 від 24.03.2020 року, постанову про арешт коштів боржника ВП №61627072 від 24.03.2020 року, копія виконавчого напису нотаріуса №93 від 10.02.2020 року. Крім того, до суду не надано жодного підтвердження, що боржнику [PERSON] було надіслано договір №78 від 22.02.2018 року та Додаток №1 до договору від 22.02.2018року, згідно якого кредитор набуває права вимоги Банку до позивальників та заставодавців (іпотекодавців) та поручителів, зазначених у Додатку №1 до цього договору. Таким чином, можуть виникнути сумніви у безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Крім того, у оспорюваному виконавчому написі, вказано, що підставою його здійснення є, зокрема, постанова КМУ № 1172 від 29 червня 1999 року, в яку постановою КМУ № 662 від 26 листопада 2014 року були внесені зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, зокрема, доповнено перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. п. 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Однак, Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року (справа № 826/20084/14) визнано незаконною та не чинною з моменту прийняття Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 10 лютого 2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів, і не міг застосовуватись до договору №1721/4057EСLКВРТ від 15.01.2014 року. Договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, а тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Зважаючи на вищевикладене, суд прийшов до висновку про наявність підстав до задоволення позову та визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мажуги Владислава Юрійовича від 10 лютого 2020 року, зареєстрованого в реєстрі за номером 93, про стягнення заборгованості за кредитним договором №1721/4057EСLКВРТ від 15.01.2014 року, укладеним між [PERSON] та ПАТ «Платінум Банк» таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір в сумі 908 грн. 00 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved