Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до ПП «Корал» про стягнення заборгованості за трудовим контрактом. В судове засідання позивачка не зявилась, але надала заяву згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила справу слухати в її відсутність. В судове засідання відповідач не зявився, про час та місце судового засідання, був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. У судовому засіданні встановлено, що 01 червня 2010 року між ПП «Корал» та позивачкою [PERSON] був укладений трудовий контракт, згідно якого позивачку прийняли на посаду юрисконсульта без випробувального терміну, що підтверджується трудовим контрактом від 01.06.2010 року та наказом від 01.06.2010 року. Згідно п.3 трудового контракту, працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цим контрактом, а роботодавець зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством, угодою сторін. Відповідно до п.4.1. трудового контракту, позивачка зобовязується вести діяльність, що відповідає посаді юрисконсульта підприємства ПП «Корал» згідно зі Статутом, а також умовами контракту. Згідно п.4.1.3 трудового контракту, представляти інтереси ПП «Корал» на підставі довіреності, відповідно до якої позивачка [PERSON] має право, а саме: - представництво відповідача в усіх судових інстанціях; - представництво відповідача в органах виконавчої влади; - представництво відповідача в органах юстиції. Згідно п.10 трудового контракту, на вимогу працівника чи у разі звільнення, ПП «Корал» зобов'язується сплатити працівнику 120000 грн. (сто двадцять), як одноразову винагороду за роботу. Позивачкою було повністю виконано умови укладеного трудового контракту, але відповідач відмовляється від виконання своїх зобов'язань, вона неодноразово зверталась до відповідача щодо здійснення ним розрахунків належних їй згідно трудового контракту, але відповідач на теперішній час не повернув вказані кошти та всіляко ухиляється, в зв'язку з чим позивачка змушена звернутися до суду. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч.2 ст.527 ЦК України, кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги. Відповідно до ч.2 ст.10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч.2 ст.60 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Крім того, позивачка на теперішній час знаходиться у декретній відпусці по догляду за малолітньою дитиною, іншого заробітку чи доходу не має, також позивачці була заподіяна моральна шкода, що виразилась в моральних стражданнях, стресах та переживаннях. Згідно ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів сім'ї, и близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибин фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не повязаня з розміром цього відшкодування. Суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] до ПП «Корал» про стягнення заборгованості за трудовим контрактом обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved