Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] та просить позбавити останнього батьківських прав відносно дитини - сина [PERSON], [INFO], змінити прізвище дитини з [PERSON] на [PERSON], а також просить стягнути з [PERSON], [INFO], аліменти на її користь та утримання сина [PERSON], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, та стягнути з відповідача на її користь судові витрати. З позовної заяви виходить, що 07 лютого 2009 року позивачка уклала шлюб з [PERSON], який вони зареєстрували в м. Городня Чернігівської області. Від шлюбу мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO], який на даний час проживає разом з позивачкою. Відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, не проживає з ними, дитину позивачка виховує сама. Ухвалою судді від 23 квітня 2015 року відкрито провадження у зазначеній справі. Ухвалою суду від 18.05.2015 року провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, у частині стягнення з [PERSON], [INFO], аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, та у частині зміни прізвища дитини з [PERSON] на [PERSON], закрито у зв'язку з відмовою позивачки від позовних вимог в цій частині ( а.с. 43 ). У судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала заявлені нею позовні вимоги в частині позбавлення відповідача батьківських прав відносно їх спільного сина [PERSON], [INFO], та просила суд задовольнити позовні вимоги в цій частині. Вказала, що відповідач не цікавиться здоров'ям дитини. Йому взагалі не цікаво де проживає дитина, чи хворіє вона, що їсть та чи ходить у садок. [PERSON] жодного разу не привітав сина з Днем народження, не відвідав його, не подарував жодного подарунку. Зауважила, що вони з відповідачем з 07.02.2009 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у них народилась спільна дитина - син [PERSON]. Спочатку вони проживали в м. Городня, а потім переїхали до чоловіка в м. Бобровиця, оскільки сподівались знайти там роботу. Чоловік постійно зловживав спиртними напоями, він влаштовувався на роботу, але його звідусіль виганяли через п'янки чи бійки. Відповідач постійно повертався додому в стані сильного алкогольного сп'яніння та на дитину не звертав уваги. Не витримавши цього, вона забрала дитину та у серпні 2011 року переїхали жити до своїх батьків в м. Городня. З цього часу дитина проживає разом з нею. Шлюб з відповідачем було розірвано за рішенням суду від 19.10.2012 року. З серпня 2011 року відповідач взагалі не приймає участі у житті сина, жодного разу не провідав сина, не телефонує. Дитина називає батьком свого дідуся. Незважаючи на рішення суду від 19.10.2012 року про стягнення з [PERSON] аліментів на її користь на утримання їх сина [PERSON], відповідач аліментів не платить, матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Вона навіть його шукала по всій Україні тому, що відповідач не платив аліментів, а також потрібна була його згода на лікування дитини. На даний час у відповідача є інша сім'я та дитина від іншої жінки. Вона кілька разів спілкувалась з теперішньою дружиною відповідача, оскільки останній не захотів по телефону спілкуватись з нею. У зв'язку з неявкою в судове засідання відповідача [PERSON], належним чином повідомленого про дату, час та місце судового розгляду справи, не заперечує проти проведення заочного розгляду справи та ухвалення у справі заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - органу опіки та піклування в особі Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області Чусь А.В., яка представляє інтереси третьої особи на підставі довіреності від 12.01.2015 року № 02-16/8, у судовому засіданні вимоги позивачки в частині позбавлення відповідача батьківських прав відносно його сина підтримала у повному обсязі та вважала, що є всі підстави для їх задоволення. Зазначила, що 26.03.2015 року відбулось засідання комісії з питань захисту прав дитини на якому розглядалось питання щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав відносно виховання його сина [PERSON]. Відповідач викликався на засідання, хоча він і був повідомлений про дату та час засідання, але так і не звився, про причини своєї неявки не повідомив. На комісії позивачка дала пояснення аналогічні тим, що вона зараз надала в судовому засіданні. За результатами засідання комісія рекомендувала органу опіки та піклування надати до суду висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно виховання його сина [PERSON]. На прохання позивачки вони ініціювали розшук відповідача та звертались з цього приводу до міліції Бобровицького району. Працівники міліції знайшли [PERSON] та останній у протоколі допиту підтвердив, що після від'їзду позивачки з сином у 2011 році він більше з нею не спілкувався, не телефонував їй, не писав, про свого сина він нічого не знає. [PERSON] підтвердив, що у нього є нова сім'я та нова дитина, а з колишньою дружиною та сином у нього немає бажання спілкуватися. Відповідача слід позбавити батьківських прав відносно його сина [PERSON], оскільки він ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Натомість позивачкою створені умови для проживання сина. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду справи останній повідомлявся належним чином та йому направлялась рекомендованим листом судова повістка про виклик до суду. Згідно рекомендованого поштового повідомлення про отримання судової повістки [PERSON] повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи 12.05.2015 року. Про причину неявки відповідач суд не повідомив ( а.с. 36 ). Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи той факт, що відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення, суд приходить до висновку щодо можливості проведення заочного розгляду справи та ухвалення у справі заочного рішення. Заслухавши пояснення позивачки, з'ясувавши позицію третьої особи по суті заявлених позовних вимог та заслухавши пояснення представника третьої особи з цього приводу, допитавши свідків, дослідивши письмові докази та вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Відповідно вимог ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дітей в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, зобов'язані піклуватися про здоров'я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити здобуття дітьми повної загальної середньої освіти, готувати їх до самостійного життя, зобов'язані поважати дітей. Заочним рішенням Городнянського районного суду Чернігівської області від 19.10.2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 07 лютого 2009 року у відділі РАГС Городнянського РУЮ Чернігівської області, актовий запис № 06, розірвано. За цим же рішенням суду з [PERSON], [INFO] року народження, стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку ( доходу ), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 24 вересня 2012 року і до повноліття дитини. Рішенням суду змінено прізвище позивачки з «[PERSON]» на дівоче «[PERSON]. Рішення суду набрало законної сили 05.11.2012 року ( а.с. 48 ). Зі свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 06.05.2009 року виконкомом Хрипівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області, встановлено, що [PERSON] народився 23 квітня 2009 року в с. Півнівщина Городнянського району Чернігівської області та його батьками значаться [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 11 ). З довідки виконкому Хрипівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 07.04.2015 року за вих. № 415 вбачається, що [PERSON], [INFO], дійсно зареєстрований і проживає в [ADDRESS] ( а.с. 10 ). Відповідач [PERSON] зареєстрований проживаючим за адресою : [ADDRESS], що підтверджується відомостями адресно-довідкового підрозділу УДМС в Чернігівській області від 21.04.2015 року та повідомленням Бобровицького РС УДМС України в Чернігівській області від 22.04.2015 року за вих. № 74.13.1-445 ( а.с. 15, 22 ). З характеристики, виданої сільським головою Хрипівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області Миненко В.М. від 07.04.2015 року за вих. № 413 вбачається, що [PERSON], [INFO], проживає в [ADDRESS] разом з сином - [PERSON], [INFO], та дочкою - [PERSON], [INFO]. За час проживання на території Хрипівської сільської ради [PERSON] зарекомендувала себе з хорошої сторони. Гарна мати, дружина, господиня. З повагою ставиться до односельців. Уважна, привітна, відповідальна. Приймає активну участь у громадському житті села. Скарг від сусідів та односельців до сільської ради на [PERSON] не надходило. До адміністративної відповідальності виконкомом Хрипівської сільської ради вона не притягувалась. Компрометуючих даних на [PERSON] [PERSON] сільська рада не має ( а.с. 9 ). Згідно характеристики на [PERSON], вихованця ясел-садка № 1 м. Городні встановлено, що хлопчику 5 років. Дитина відвідує дитячий садок з вересня 2013 року. [PERSON] швидко адаптувався до умов та режиму дитячого садка. Діти його люблять і допомагають при потребі. Хлопчик активний, веселий, товариський, любить гратися в рухливі ігри, з конструктором та будівельним матеріалом. Вихованням дитини займається мама, бабуся та дідусь. Незважаючи на затримку мовного розвитку, [PERSON] часто згадує про них, намагається розповісти. За той час, що хлопчик провів у дитячому садку, батько жодного разу не з'являвся, сином не цікавиться, і дитина про нього ніколи не згадує ( а.с. 8, 38 ). Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов, складеного 09.04.2015 р. виконавчим комітетом Хрипівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області встановлено, що [PERSON] проживає за адресою : [ADDRESS] Житло розміщене на 1-ому поверсі одноповерхового будинку, складається з двох кімнат, загальною площею 52 кв.м.. Сукупний дохід сім'ї складає 1012 грн. Умови проживання задовільні. Для виховання та розвитку дитини створені всі умови. За цією адресою проживають і мають постійне місце реєстрації : [PERSON], [INFO], син - [PERSON], [INFO], дочка - [PERSON], [INFO] ( а.с. 25 ). Згідно витягу з протоколу засідання психолого-медико-педагогічної консультації від 15.01.2015 року № 3/16 встановлено, що у [PERSON], [INFO], має місце порушення експресивного мовлення у формі загального недорозвинення мовлення. Рекомендовано навчання за програмою для дітей з тяжкими порушеннями мовлення, а також консультації дитячого лікаря - психіатра та лікаря - сурдолога ( а.с. 26 ). З метою примусового виконання в частині стягнення аліментів заочного рішення Городнянського районного суду Чернігівської обалсті від 19.10.2012 року позивачка [PERSON] 07.11.2012 року отримала в суді відповідний виконавчий лист ( а.с. 49 ). Відповідно довідок про неотримання аліментів, виданих відділом державної виконавчої служби Бобровицького районного управління юстиції Чернігівської області від 03.12.2014 року та від 24.12.2014 року за № 03-29/3120 та № 03-29/3253 відповідно, встановлено, що згідно заяви [PERSON] від 21.11.2014 року вона не отримувала аліменти від [PERSON] ( [ADDRESS] ) за період з 12.03.2014 року по 15.08.2014 року та з 23.10.2014 року по 23.12.2014 року згідно виконавчого листа № 2505/2557/2012, виданого 10.10.2013 року Городнянським районним судом Чернігівської області, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку ( доходу ), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 24.09.2012 року і до повноліття дитини ( а.с. 40-41 ). Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON], яка являється рідною матір'ю позивачки, показала, що дитина відповідачу ніколи не була потрібна. [PERSON] переслідував зовсім інші цілі, так, наприклад, коли позивачка збиралась народжувати, то він мріяв купити скутер за кошти отримані від держави у зв'язку з народженням дитини. Пологи у позивачки були важкими, натомість відповідач у цей час ходив та міряв собі шолом. Після народження дитини донька з відповідачем ще якось жили на дитячі гроші. При цьому відповідач працювати не хотів. Коли донька стала отримувати по 130 грн. щомісячної державної допомоги на сина, то в сім'ї почалися проблеми. Відповідач працював у різних місцях, але його постійно виганяли з роботи, оскільки він зловживав спиртними напоями. У 20-х числах серпня 2011 року їй зателефонував донька і сказала, що у неї лише 130 грн. і немає їжі для сина. Вона сказала доньці їхати з сином до них і вони приїхали 24.08.2011 року. 25.08.2011 року відповідач зателефонував і сказав, що він гарно провів ніч з іншою жінкою. Більше він не телефонував і вона про нього більше нічого не чула. Зазначила, що онука треба лікувати, але без дозволу батька дитину не можуть прийняти на лікування. У 2015 році відповідача шукали через органи опіки та піклування та через міліцію. Знайшли і він зателефонував, але коли вона спитала за гроші, то [PERSON] спочатку попросив номер рахунку позивачки, щоб перераховувати гроші. Але потім змінив свою позицію і сказав, що позивачка отримувані від нього кошти на сина буде використовувати не за призначенням, а тому він коштів на утримання сина платити не буде. Після спілкування у телефонному режимі [PERSON] з працівниками органу опіки та піклування, їм зателефонувала його теперішня дружина і пропонувала позиваці відмовитись від аліментів на сина в обмін на те, що відповідач відмовиться від сина. З 2012 року по 2015 рік відповідач аліментів на утримання сина не платив, у добровільному порядку матеріальної допомоги сину не надавав. Дитина батьком називає свого дідуся. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] показала, що вона являється депутатом Хрипівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області. Їй добре відомо як жила сім'я [PERSON]. Підтверджує, що коли вони жили на території сільської ради, то вона неодноразово бачила в селі [PERSON] в стані алкогольного сп'яніння. Через деякий час сім'я виїхала з села, а потім назад повернулась лише позивачка з сином. Відповідача з часу повернення в село [PERSON] вона жодного разу не бачила. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON], яка працює вихователем в дитячому садку № 1 м. Городня, вказала, що дитина у садочку ходить до її групи. [PERSON] прийшов у садок у вересні 2013 року. За весь цей час відповідач не з'являвся і не цікавиться вихованням дитини і його станом здоров'я. Дитину в садок водять мати, бабуся та дідусь. [PERSON] потребує обстеження в лікарні через затримку мовного розвитку, але без дозволу батька лікар-психіатр не може прийняти дитину в Чернігівську обласну дитячу лікарню. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] показала, що вона являється сусідкою батьків позивачки. [PERSON] водять у садок дідусь та бабуся, а позивачка сидить з меншою дитиною. Позивачка проживає у с. Півнівщина з меншою донькою. На вихідні позивачка забирає сина, а на тижні дитина живе у бабусі, оскільки ходить до дитячого садка. Вказала, що відповідача вона бачила, коли вони жили в м. Бобровиця, та одного разу приїздили до батьків позивачки у гості. Після повернення позивачки з сином з 2011 року відповідача вона жодного разу не бачила. Відповідач участі у вихованні сина не приймає. З дослідженого в судовому засіданні витягу з протоколу № 4 від 26.03.2015 року засідання комісії з питань захисту прав дитини Городнянської райдержадміністрації вбачається, що комісія вирішила рекомендувати органу опіки та піклування райдержадміністрації надати до районного суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON] ( а.с. 39 ). Згідно висновку органу опіки та піклування в особі Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області від 08.04.2015 року за № 02-16/236 встановлено, що орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] р.н., відносно сина [PERSON], [INFO] р.н. ( а.с. 7 ). Таким чином, в судовому засіданні судом встановлено, що [PERSON] в порушення ст. ст. 150, 155, 180 СК України ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню та утриманню своєї дитини, зокрема : утримувати дитину до досягнення нею повноліття, виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною освіти. Починаючи з серпня 2011 року [PERSON] з сином не зустрічався, не цікавився станом його здоров'я, не телефонував, не писав, самоусунувся від участі у вихованні та утриманні дитини. В сукупності вищевказані факти свідчать про те, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню сина [PERSON], [INFO]. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на ухилення відповідачем від виконання батьківських обов'язків по вихованню своєї дитини та наявність підстав для позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо його сина - [PERSON], [INFO] р.н.. На підставі викладеного,

Outcome: approved