Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до Приморського районного суду м.Одеси з позовом про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування мотивуючи свій позов наступними обставинами. [PERSON], набула право власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] (далі - житловий будинок), що в цілому складається з одного житлового будинку під літерою «А», загальною площею 195,9кв.м., житловою площею 83,4 кв.м. на підставі договору купівлі-продажу від 20 березня 2007 року. Право власності на житловий будинок було зареєстровано в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 27 березня 2007 року. В подальшому [PERSON] було проведено реконструкцію житлового будинку, складено декларацію про готовність об'єкта до експлуатації, та зареєстровано її в Інспекції ДАБК в Одеській області 07.12.2012 р. № ОД 14212243118. За результатом реконструкції площу житлового будинку було збільшено до 255,9 м? (загальна площа), та 83,4 м? (житлова площа), у зв'язку із чим 12 лютого 2014 року [PERSON] звернулася до Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області із заявою про реєстрацію права власності за нею на реконструйований житловий будинок. Реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції Одеської області вищезазначену заяву задоволено, та 31 березня 2014 р. видано свідоцтво про право власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] на ім'я [PERSON] [INFO] [PERSON] померла. 20 серпня 2014 року, Позивачка, яка є матірю померлої [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON] [PERSON] (далі - Відповідач) є батьком померлої [PERSON] (копія свідоцтва про народження додається). Позивачка та Відповідач є єдиними спадкоємцями за законом після померлої [PERSON] За життя [PERSON] жодних заповітів не складала. Відповідач відмовився від прийняття спадщини після померлої [PERSON], що підтверджується заявою про відмову від прийняття спадщини, яка знаходиться в матеріалах спадкової справи. Постановою приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу від 6 жовтня 2014 року Позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, у зв'язку із чим позивачка звернулась до суду з цим позовом за захистом своїх порушених прав. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач [PERSON] у судове засідання не заявився, надав заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено у судовому засіданні, на підставі договору купівлі продажу від 20 березня 2007 року [PERSON] набула право власності на житловий будинок, що в цілому складається з одного житлового будинку під літерою «А», загальною площею 195,9кв.м., житловою площею 83,4 кв.м. на підставі договору купівлі-продажу від 20 березня 2007 року, розташований за адресою: [ADDRESS]. Власником [PERSON] була проведена реконструкція зазначеного будинку, що вбачається з декларації про готовність об'єкта до експлуатації, та зареєстровано її в Інспекції ДАБК в Одеській області 07.12.2012 р. № ОД 14212243118. За результатом реконструкції площу житлового будинку було збільшено до 255,9 м?. 12 лютого 2014 року [PERSON] звернулася до Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області із заявою про реєстрацію права власності за [PERSON] на реконструйований житловий будинок. Реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції Одеської області вищезазначену заяву задоволено, та 31 березня 2014 р. видано свідоцтво про право власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] на ім'я [PERSON] [INFO] [PERSON] померла. Оскільки після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, то позивачка [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу і 6 жовтня 2014 року Позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, у зв'язку із тим, що відповідно до ст. 1218 ЦК України на момент відкриття спадщини право власності на зазначене майно не виникло. Видача Свідоцтва про право власності та Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності після смерті [PERSON] суперечить законодавству України. Судом досліджено постанову приватного нотаріуса ОМНО [PERSON] на заяву [PERSON] щодо можливості видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] після смерті [PERSON], померлої [INFO], якою позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину та роз'яснено, що за відсутності необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів необхідно звернутися за вирішенням питання оформлення спадщини на вказане нерухоме майно в судовому порядку. Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід права та обов'язків (спадщини) від фізичної особи , яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Вважаємо, що право власності на житловий будинок повинно бути визнано за Позивачкою на підставі наступного. Стаття 1216 ЦК України встановлює, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як вже зазначалось Відповідач відмовився від прийняття спадщини, ці обставини підтверджуються і заявою, яка знаходиться в спадковій справі №35/2014, яка була надана до суду та оглянута в судовому засіданні. Згідно із ч. 2 ст. 1275 ЦК України, якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну. Таким чином, Позивачка є єдиним спадкоємцем за законом після померлої [PERSON] Відповідно до ч. 9 ст. 39 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», п. 13 «Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів», затвердженого Постановою КМУ від 13 квітня 2011 р. № 461, зареєстрована декларація або сертифікат є підставою для укладення договорів про постачання на прийнятий в експлуатацію об'єкт необхідних для його функціонування ресурсів - води, газу, тепла, електроенергії, включення даних про такий об'єкт до державної статистичної звітності та оформлення права власності на нього. Абзац 1 ч. 1 ст. 18 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлює, що свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що підтверджує виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно, видається, в тому числі, фізичним та юридичним особам на новозбудовані, реконструйовані об'єкти нерухомого майна. В діючому законодавстві відсутні положення які б встановлювали, що смерть особи - замовника будівництва, є підставою для анулювання декларації про готовність об'єкту до експлуатації. Окрім того, діючим цивільним законодавством встановлено презумпцію правомірності права власності. Зокрема ч. 2 ст. 328 ЦК України встановлює, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності померлої [PERSON] на житловий будинок що в цілому складається з одного житлового будинку під літерою «А», загальною площею 255,9 кв.м, житловою площею 83,4 кв.м., розташований за адресою: [ADDRESS] підтверджується свідоцтвом про право власності Серія САК №200744 від 31.03.2014, яке на сьогоднішній день є діючим, оскільки жодним органом державної влади (в тому числі судом) не приймалися рішення про визнання недійсним (скасування) свідоцтва про право власності [PERSON] на житловий будинок, оскільки остання звернулась до реєстраційної служби із заявою щодо реєстрації права власності на зазначений реконструйований будинок, яке було зареєстровано 12.02.2014 за номером №5165423 та сформовано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 19751884 від 31.03.2014. Таким чином, Позивачка успадкувала за померлою [PERSON] право власності на реконструйований житловий будинок, та враховуючи те, що померла [PERSON] набула право власності на реконструйований житловий будинок, оскільки 12 лютого 2014 року звернулася до Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області із заявою про реєстрацію права власності на реконструйований житловий будинок, та 31.03.2014 року було отримано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень. Таким чином Позивачка успадкувала право власності на реконструйований житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS], загальною площею 255,9 кв. м., житловою площею 83,4 кв. м. Суд погоджується з доводами позивачки про те, що до участі у справі нема необхідності залучати представника Одеської міської ради, оскільки відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В абз. 5 п. 3.1. Листа ВССУ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що за змістом ст. 392 ЦК належним відповідачем є особа - учасник цивільних правовідносин, яка не визнає або оспорює право власності спадкоємця на спадкове майно, зокрема, житловий будинок, земельну ділянку. Враховуючи положення діючого цивільного законодавства, Одеська міська рада може оспорювати або не визнавати право власності Позивачки на спадкове майно лише у 2-ох випадках: 1) якщо нерухоме майно є самочинним будівництвом; 2) або у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, тобто у випадку визнання спадщини відумрелою (ст. 1277 ЦК України). Оскільки зазначений вище , об'єкт нерухомості не є самочинним будівництвом, а Позивачка вчасно звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом. Такої ж самої позиції дотримується ВССУ, який в абз. 19 п. 3.3. Листа від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначив, що територіальні громади в особі відповідних органів самоврядування можуть бути відповідачами лише за відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами. За таких обставин, проаналізувавши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню

Outcome: approved