Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Ярмолинецького районного нотаріального округу Хмельницької області Стожик Н.В. про встановлення факту проживання однією сім`єю, як чоловіка та дружини її та [PERSON] , який помер [INFO] , без шлюбу у період з 2011 року і по день його смерті за адресою: [ADDRESS] та надання позивачці права на спадкування першої черги після смерті [PERSON] . На обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що вона з [PERSON] проживала однією сім`єю, як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу близько 10 років. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. Його дочка та внук є спадкоємцями за законом, вона також є спадкоємцем, оскільки проживала зі спадкодавцем більше 5 років. Так як шлюб з [PERSON] не реєструвала, їй відмовлено в оформленні права на спадкове майно, оскільки вона не належить до кола спадкоємців після смерті [PERSON] . В судовому засіданні позивач позов підтримала з підстав, зазначених у ньому, просила його задовольнити та пояснила, що вона зійшлася з [PERSON] в 2011 році, 25.04.2011 він прийшов до неї жити. Він хворів, у нього був тиск, аритмія, гастрит. Вони разом жили, працювали, відпочивали, їздили на море, ходили в кафе, ходили в гості до родичів, разом працювали на присадибній ділянці. У 2018 році помер син [PERSON] і стан здоров`я в нього погіршився. Вони похоронили сина, поставили йому пам`ятник. Через рік йому поставили діагноз - онкологія прямої кишки. З 26.11.2020 він майже був лежачий. Вона возила його до лікарів на консультації. 06.02.2021 йому зробили операцію, 09.02.2021 його виписали під нагляд сімейного лікаря. Потім йому стало погано і його повезли в реанімацію, а [INFO] він помер. Всі питання на рахунок похорону вирішувала вона і її родичі. За життя вони спільно з [PERSON] витрачали кошти, але в нього їх було недостатньо, кошти давали її родичі, так як операція коштувала 21 тис. грн., реанімація - 44 тис. грн., похорон більше 30 тис. грн. і значна частина цих витрат - це її кошти. Представник позивача в судовому засіданні просив позов задовольнити з підстав, вказаних у ньому. Відповідач [PERSON] та її представник в судовому засіданні заперечили проти позову, подали до суду відзив на позов. Відповідач [PERSON] та його представник заперечили проти задоволення позову, також подали відзив на позов. Третя особа, приватний нотаріус Ярмолинецького районного нотаріального округу Хмельницької області Стожик Н.В. в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Заслухавши думку сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав. Щодо вимоги про встановлення факту проживання однією сім`єю, як чоловіка та дружини позивачки та [PERSON] , який помер [INFO] , без шлюбу у період з 2011 року і по день його смерті за адресою: [ADDRESS] , суд виходить з наступного. Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 3 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї» членами сім`ї військовослужбовця є, зокрема, особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з військовослужбовцем у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки. Таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постанові в справі № 644/6274/16-ц від 22.08.2018. Відповідно до правової позиції, висловленої у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 554/8023/15-ц від 03.07.2019, вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України). На підтвердження даної позовної вимоги позивач надала суду, зокрема, повідомлення про сплату та рахунки АТ «Хмельницькгаз», за адресою: [ADDRESS] (споживач [PERSON] ), з яких вбачається, що за жовтень 2020 до оплати 49,35 грн., за листопад 2020 до оплати 49,47 грн. (а.с.15,25). Також надано повідомлення та рахунки ТОВ «Хмельницькгаззбут» за адресою: [ADDRESS] (споживач [PERSON] ), з яких вбачається, що за вересень 2020 до сплати 175,15 грн., за травень 2018 сума переплати становить 695,78 грн., за жовтень 2018 переплата становить 243,51 грн., за лютий 2018 сума переплати становить 6928,14 грн., за грудень 2018 сума переплати становить 3006,15 грн., за жовтень 2018 сума переплати становить 417,46 грн., за червень 2018 сума переплати становить 660,90 грн. (а.с.15,17,20,21,22,23,24). Згідно рахунку ПАТ «Хмельницькобленерго» за адресою: [ADDRESS] (платник [PERSON] ), за вересень до оплати 0 грн.00 коп., однак даний запис закреслено (а.с.17). Згідно повідомлення про сплату та рахунку АТ «Хмельницькгаз», за адресою: [ADDRESS] (споживач [PERSON] ) за жовтень 2018 до оплати 69,58 грн. (а.с.19). Однак, вказані повідомлення і рахунки не доводять факту проживання однією сім`єю позивачки та [PERSON] з 2011 року до смерті останнього. Відповідно до довідки Ярмолинецької селищної ради № 1446 від 07.06.2021, на день смерті ( [INFO] ) [PERSON] проживав разом з [PERSON] без реєстрації за адресою: [ADDRESS] та вели спільне господарство (а.с.81), однак, у даній довідці не вказано період протягом якого позивач проживала разом з [PERSON] до дня його смерті та не вказано, чим підтверджується ведення ними спільного господарства. При цьому суд враховує, що відповідно до правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду у справі № 712/7830/16-ц від 05.02.2020 факт реєстрації (проживання) жінки та чоловіка за однією адресою не є ні головною, ні обов`язковою ознакою наявності фактичного шлюбу. Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема докази спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів, які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин, притаманних подружжю. Позивачем також надано проїзні документи на ім`я позивачки та на ім`я [PERSON] (а.с.26-27), під час дослідження яких вона вказала, що вони неодноразово разом їздили на відпочинок. Однак, відповідно до правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду у справі № 490/10757/16-ц від 24.01.2020 факт спільного відпочинку протягом 2001 року та до 2014 року, самі по собі, без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не може свідчити про те, що між сторонами склались та мали місце, протягом вказаного періоду часу, усталені відносини, які притаманні подружжю. Відповідно до правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду у справі № 712/14547/16-ц від 11.12.2019 факт періодичного проживання, спільного відпочинку сторін без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не може свідчити про те, що між сторонами склались та мали місце, протягом вказаного періоду часу, усталені відносини, які притаманні подружжю. Позивачем також надано фотознімки під час спільного відвідування весілля, однак, згідно з правовою позицією, висловленою у постанові Верховного Суду у справі № 588/350/15 від 15.08.2019 факт спільного відпочинку сторін, спільна присутність на святкуванні свят, пересилання відповідачем протягом 2012 - 2014 років коштів на рахунок позивачки, самі по собі, без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не можуть свідчити про те, що між сторонами склались та мали місце, протягом вказаного періоду часу, усталені відносини, які притаманні подружжю. Згідно довідки Ярмолинецької селищної ради № 595 від 01.03.2021 [PERSON] здійснила поховання [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.9) та понесла витрати, пов`язані з похованням [PERSON] в розмірі 10925 грн. згідно накладної №172 від 27.02.2021 (а.с.28). Однак, як зазначив Верховний Суд у постанові у справі № 202/5003/16-ц від 25.11.2019 наявність у позивача документів, пов`язаних із смертю та захороненням особи не можуть бути взятими до уваги, оскільки сама їх наявність не підтверджує факт перебування позивача в фактичних шлюбних відносинах, спільного проживання, ведення спільного господарства та наявності взаємних прав та обов`язків з померлим. Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема докази: спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин притаманних подружжю. Свідки [PERSON] , [PERSON] , які є сусідками позивачки, а також свідок [PERSON] , яка є племінницею позивачки, суду показали, що з 2011 року позивачка та [PERSON] проживали однією сім`єю як чоловік і дружина, вели спільне господарство, разом ходили на весілля, похорони, разом їздили відпочивати. Коли [PERSON] захворів, позивачка водила його до лікарів, купувала ліки та доглядала за ним. Коли [PERSON] помер, позивачка поховала його. Однак, відповідач [PERSON] , допитана в якості свідка, позов не визнала та показала, що батько ( [PERSON] ) після смерті матері зловживав алкоголем. Пив періодично дуже сильно, в зв`язку з чим вони певний час не спілкувалися, але коли він поламав ногу, то вони примирилися і з того часу постійно були на зв`язку. Він розказав їй про знайомство з позивачкою, вона запрошувала його до себе, він любив випити, заїжджав до позивачки, випивав, залишався в неї, періодично він виходив з цього стану і повертався додому, він жив у себе на квартирі, не хотів нікого шукати і не хотів одружуватися, вони з позивачкою не проживали однією сім`єю, ніякого спільного господарства і спільних покупок у нього з позивачкою не було. В свою квартиру батько купував все сам. В 2015 році вона поїхала в Італію, батько почував себе добре. Біля будинку, де жив батько, була велика земельна ділянка, батько постійно працював там сам, пізніше йому допомагав син (її брат). Позивачка намагалася реалізувати його майно, він їй різко відмовив і вона для того щоб помиритися, повела його до нотаріуса, щоб він склав заповіт на свою дочку ( [PERSON] ). Коли батько захворів і був в реанімації, вона (свідок) не могла приїхати в Україну через карантинні обмеження. Після смерті батька через короткий період часу позивачка почала телефонувати на рахунок майна. Пізніше, коли вона була в Україні, то намагалася порозумітися з позивачкою і запропонувала їй компенсацію, пропонувала також свою квартиру в м. Хмельницькому, однак, вона відмовилась. Через тиждень після смерті батька позивачка приїхала з родичем до господарства батька і забрала мотоблок та іншу техніку та інвентар. Відповідач [PERSON] позов не визнав та показав, що його дідусь [PERSON] певний час жив з позивачкою, певний час жив сам. Він знав свого діда лише з лютого-березня 2019 року, коли зустрівся з ним на прохання своєї матері. За 2019-2020 роки дідусь 3-4 рази з`їжджав від позивачки і проживав сам, зокрема, в вересні-жовтні 2020 він проживав у себе на [ADDRESS] . Коли позивачка перепрошувала його, він повертався до неї. Він мав земельну ділянку і обробляв її. Свідок [PERSON] суду показала, що [PERSON] був її сусідом через один будинок, у нього був город, квітник, була машина. Востаннє вона бачила [PERSON] восени 2020 року, він проживав в себе, порався на квітнику, возив квіти на базар, фарбував ворота. Позивачка приїжджала до нього один раз, вони розмовляли. Позивачка з [PERSON] то жили разом, то не жили разом. З літа по осінь 2020 [PERSON] жив на [PERSON] . Коли [PERSON] жив з позивачкою, то приїжджав навідуватися до своєї квартири сам і працював на городі сам. Свідок [PERSON] суду показала, що була сусідкою [PERSON] , що в 2018 році, коли вона водила онука до дитсадка, то бачила його, це було практично кожен день. В 2020 році вона також бачила його на [PERSON] . Вона бачила його самого, позивачку бачила один раз і вона ніколи не допомагала йому по господарству. Свідок [PERSON] суду показала, що вони з [PERSON] були сусідами по будинках і по городу. 6-7 років назад він познайомився з позивачкою. Він жив то у неї, то повертався до себе і жив сам, потім вона перепрошувала, він повертався до неї, у них весь час було таке життя, але більшість часу він перебував у себе на [ADDRESS] . Це не були сімейні подружні відносини. За весь період вона бачила позивачку два рази. Після смерті [PERSON] , позивачка приїхала і два дні вивозила майно сина [PERSON] - [PERSON] . Таким чином, судом встановлено, що позивач періодично проживала з [PERSON] з 2011 року по день його смерті ( [INFO] ). В цей період вони разом ходили до родичів на свята (весілля тощо) та інші заходи, разом відпочивали, однак, доказів, які б об`єктивно та неспростовно доводили факт проживання однією сім`єю, як чоловіка та дружини [PERSON] та позивачки, без шлюбу у період з 2011 року і по день смерті [PERSON] , суду не надано. При цьому, суд враховує, що належних та допустимих доказів проживання позивачки та [PERSON] з 2011 року до дня його смерті ( [INFO] ) як чоловіка та дружини однією сім`єю без реєстрації шлюбу, зокрема, доказів спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів, які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин, притаманних подружжю, суду не надано, а тому в цій частині позову слід відмовити. Щодо вимоги про надання позивачці права на спадкування першої черги після смерті [PERSON] , суд виходить з наступного. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Судом встановлено, що при житті [PERSON] залишив заповіт, посвідчений 17.02.2017 приватним нотаріусом Ярмолинецького районного нотаріального округу Хмельницької області Стожик Н.В., згідно якого все своє майно він заповів дочці - [PERSON] (а.с.95). На даний час заповіт є чинним, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 03.03.2021, та поясненнями позивача та її представника про те, що ними визнається вказаний заповіт. Зі спадкової справи № 21-2021, заведеної після смерті [PERSON] вбачається, що дочка останнього - [PERSON] 08.04.2021 звернулася до Генерального консульства України в Неаполі із заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] . Дану заяву зареєстровано приватним нотаріусом Ярмолинецького районного нотаріального округу Хмельницької області Стожик Н.В. 09.07.2021. Отже, відповідач [PERSON] , вчасно звернулась із заявою про прийняття спадщини у строк, передбачений ч.1 ст.1270 ЦК України, а відтак є спадкоємцем першої черги після смерті батька [PERSON] . Відповідно до ч.2 ст.159 СК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Оскільки позивачем у даному провадженні не доведено факт проживання однією сім`єю, як дружини та чоловіка з [PERSON] , без шлюбу у період з 2011 року і по день смерті [PERSON] , у зв`язку з чим не доведено її належність до будь-якої черги спадкування за законом, зокрема, до четвертої черги спадкування за законом відповідно до ст.1264 ЦК України, тому позов у частині вимоги про надання позивачці права на спадкування першої черги після смерті [PERSON] , задоволенню не підлягає. Крім вищезазначеного, суд враховує, що позивач не довела те, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Зокрема, судом встановлено, що [PERSON] був у важкому стані нетривалий час безпосередньо перед смертю, а саме, з 17.02.2021 по 26.02.2021, що підтверджується посмертним епікризом історії хвороби [PERSON] , поясненнями відповідачів [PERSON] , [PERSON] , показаннями свідків [PERSON] , [PERSON] . З показів даних осіб вбачається, що до цього часу [PERSON] був повністю дієздатним, в повній мірі сам себе обслуговував, обробляв город, готував їжу, їздив на автомобілі, вирощував та продавав квіти тощо. Позивачем також не доведено, що вона матеріально забезпечувала [PERSON] . Навпаки, як вбачається з показань відповідача [PERSON] , допитаної як свідка, у батька була непогана пенсія, крім того, він був дуже заощадливим, завжди мав кошти, і навіть позичав родичам немалі суми коштів. [PERSON] також показала, що пропонувала кошти на лікування батька, однак, він і позивачка відмовлялися. Аналогічні покази дав відповідач [PERSON] . При цьому, суд також враховує, що згідно інформації ГУ ПФУ в Хмельницькій області [PERSON] станом на лютий 2021 отримувала пенсію в розмірі 2805,27 грн., а [PERSON] станом на лютий 2021 отримував пенсію в розмірі 4724,21 грн. (а.с.167-168). Відповідно до правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду у справі № 373/1144/17 від 11 грудня 2020 року підставами для задоволення позову щодо зміни черговості одержання спадкоємцями за законом права на спадкування є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкоємцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами, тощо); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження, - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Для задоволення такого позову необхідна наявність всіх п`яти вищезазначених обставин (постанови Верховного Суду від 26 вересня 2019 року у справі № 521/6358/17 (провадження № 61-11757св19), від 27 травня 2020 року у справі № 755/8930/18 (провадження № 61-14692св18) та від 18 червня 2020 року у справі № 565/1046/16-ц (провадження № 61-35423св18)). Оскільки позивачем не доведено її належність до будь-якої черги спадкування за законом після смерті [PERSON] , також не доведено підстав для одержання права на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати покладаються на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed