Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до Автозаводського районного суду м. Кременчука з дійсним позовом Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 05.06.2013 року з [PERSON] стягнуто на її користь грошові кошти на загальну суму 67731,17 грн.. [PERSON] в добровільному порядку рішення суду не виконував, тому його виконання було проведено в примусовому порядку лише 02.12.2014 року. Крім того, за вироком Автозаводського районного суду м.Кременчука від 12.05.2011 року на її користь стягнуто з відповідача 4000,00 грн моральної шкоди та 1500,00 грн. судових витрат. Вказану суму [PERSON] не сплатив. Посилаючись на вказані обставини, просила стягнути з [PERSON] на її користь заборгованість, що складається з інфляційних витрат та 3% річних. Позивач, [PERSON], в судове засідання не з'явилась, в судове засідання направила свого представника. Представник позивача, [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, просив суд позовні вимоги задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві, проти заочного порядку розгляду справи не заперечував. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази, приходить до таких висновків. Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Частиною 1ст. 1050 ЦК України визначено, що в тому разі, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Згідно з ч. 2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Так, судом встановлено, що рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 05.06.2013 року у справі за №1601/4679/12 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON]: 11234,78 грн. припинивши її право власності на ? частку автомобіля «Renault Trafic» 1988 р.в.; ? частки проданого [PERSON] автомобіля «Toyota Corolla» 2008 р.в., в сумі 54708,88 грн.; судові витрати на загальну суму 1788,39 грн.(а.с.3-6). На виконання вказаного рішення 11.07.2013 року Автозаводським районним судом м. Кременчука було видано виконавчий лист за №1601/4679/12, який перебував на примусовому виконанні в Автозаводському ВДВС Кременчуцького МУЮ. 02.12.2014 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області, Прокопом О.Е., на підставі постанови про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, затвердженої начальником Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ 24.11.2014 року та акта державного виконавця Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 24.11.2014 року, посвідчено право власності [PERSON] на ? частину квартири [ADDRESS], що раніше належала [PERSON], оскільки майно не реалізовано і стягувач виявив бажання залишити за собою нереалізоване майно, що підтверджується свідоцтвом про придбання майна з прилюдних торгів(аукціону), якщо прилюдні торги (аукціон) не відбулися(вся) серії [NUMBER], зареєстровано в реєстрі за №3165(а.с.7). Встановлені обставини дають підстави вважати, що [PERSON] прострочив виконання грошового зобов'язання, а тому позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення з відповідача інфляційних втрат та трьох відсотків річних від простроченої суми за період з 05.06.2013 року до 02.12.2014 року стягнутої за рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 05.06.2013 року у справі за №1601/4679/12 підлягають задоволенню. Таким чином, з відповідача слід стягнути 3 % річних у розмірі 3033,98 гривень та суму інфляційних збитків в розмірі 14623,84 гривень. Щодо стягнення з відповідача 3 % річних та інфляційних збитків за період прострочення виконання вироку Автозаводського районного суду м.Кременчука від 12.05.2011 року, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Оскільки позивачем не надано суду жодного належного доказу на підтвердження невиконання [PERSON] вироку суду в частині сплати на користь [PERSON] 4000,00 грн моральної шкоди та 1500,00 грн. судових витрат, суд відмовляє у задоволенні цієї частини позовних вимог. Таким чином, суд частково задовольняє позовні вимоги [PERSON]. Судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору в сумі 487,20 грн., понесені позивачем при зверненні з позовом до суду і документально підтверджені, підлягають стягненню на її користь з відповідача в порядку ч.1 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial