Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про надання дозволу на реєстрацію місця проживання дитини без згоди батька. Відповідно до ч. 3 ст. 49 ЦПК України позивач 29.10.2019 року подала заяву про зміну предмету позову, у якій просила визначити місце проживання дитини. [PERSON] , у якій зазначила, що вона та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] . В офіційно зареєстрованому шлюбі з відповідачем не перебувала, фактичні шлюбні відносини були припинені з вересня 2014 року, із зазначеного часу дитина проживає разом з нею. Спору щодо визначення місця проживання дитини між сторонами не було, спілкування з дитиною відповідач не підтримує, матеріальної допомоги на її утримання в добровільному порядку не надає. [PERSON] зазначила, що вона зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Зазначений будинок належить її матері на праві власності, яка не заперечує щодо реєстрації малолітнього [PERSON] за зазначеною вище адресою. Позивач разом із сином проживає за адресою: [ADDRESS] . Після народження сина здійснювала реєстрацію проживання дитини в Миколаївській сільській раді за адресою: [ADDRESS], але з невідомих причин, за даними демографічного реєстру вказана вище реєстрація місця проживання малолітнього [PERSON] відсутня, про що вона дізналася наприкінці 2018 року. Позивачка в усному порядку та з письмовим зверненням зверталась до відповідача для надання письмової згоди для проведення реєстрації місця проживання дитини, але останній ухиляється від надання такої згоди в добровільному порядку. Відсутність реєстрації місця проживання малолітньої дитини суперечить інтересам дитини та обмежує реалізацію її прав, гарантованих Конституцією та законами України, зокрема права на вільний вибір місця проживання, права на освіту, охорону здоров`я та соціальний захист, тому просила визначити місце проживання малолітнього [PERSON] за місцем реєстрації матері за адресою: [ADDRESS] без згоди батька. Ухвалою суду від 19.09.2019р. провадження у справі відкрито, призначено підготовче судове засідання, залучено в якості третьої особи - Бердянську районну державну адміністрацію в якості органа опіки та піклування. Ухвалою суду від 06.07.2019р. підготовче провадження у справі закрито справу за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа - Бердянська районна державна адміністрація, про визначення місця проживання дитини призначено до судового розгляду. Позивач та її представник [PERSON] у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги просили задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Представник Бердянської районної державної адміністрації в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги [PERSON] підтримав. З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами суд приходить до наступного. Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 13.12.2010 року батьками [PERSON] , [INFO] , є позивач та відповідач по даній справі (а.с. 6). Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. За ст. 150 СК України виховання дитини, піклування про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовка її до самостійного життя є обов`язком батьків. Відповідно до ст. 160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвитку дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Згідно з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року №16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України», вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (в тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд виходячи із рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей повинен постановити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей. Згідно довідки від 24.06.2019 року [PERSON] разом з сином [PERSON] , [INFO] , зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8), про що також міститься запис у домовій книзі (а.с.16-20). [PERSON] направляла відповідачу звернення про надання письмової згоди на реєстрацію місця проживання малолітньої дитини [PERSON] від 07.05.2019 року (а.с. 13), яку [PERSON] отримав 21.05.2019 року згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.14). Із висновку органу опіки та піклування Бердянської райдержадміністрації про визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , від 12.12.2019 року №01-36/0776 встановлено, що [PERSON] і [PERSON] були запрошені на бесіду до служби у справах дітей. Під час бесіди встановлено, що мати малолітнього [PERSON] - [PERSON] бажає зареєструвати дитину за своїм місцем реєстрації: [ADDRESS] , але фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . Вона неодноразово зверталась до [PERSON] з питання надання дозволу на реєстрацію місця проживання дитини, але він ігнорував її прохання, а також останній має іншу родину й ні з нею, ані з Данилом не спілкується. [PERSON] на бесіду не з`явився. За місцем проживання останнього виїжджали спеціалісти Осипенківської сільської ради з метою з`ясування його думки щодо проживання дитини. Згідно довідки Осипенківської сільської ради від 11.11.20196 року № 2290 [PERSON] розмовляв нецензурною лексикою та відмовився надавати будь-які пропозиції для вирішення питання реєстрації місця проживання дитини. За інформацією Бердянського міськрайонного суду від 13.12.2019 року № 310/8254/19/29689/2019-Вих, на [PERSON] відкрито кримінальне провадження № 12019080130002919 від 17.10.2019 та обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Згідно акту обстеження умов проживання від 21.11.2019 року [PERSON] створила належні умови для дитини: Данило має окрему облаштовану кімнату, забезпечений одягом, взуттям, засобами особистої гігієни, продуктами харчування. Орган опіки та піклування Бердянської райдержадміністрації вважає доцільним визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] . Таким чином, судом встановлено, що має місце неналежне ставлення [PERSON] до виконання ним батьківських обов`язків відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] . Згідно договору купівлі-продажу від 12.10.1992 року будинок [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] (а.с. 9), яка являється матір`ю позивачки згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15.09.1990 року (а.с. 12). Із довідки за вих. №83 від 24.06.2019 року, виданої Миколаївським старостатом Берестівської сільської ради Бердянського району Запорізької області про те, що [PERSON] зареєстрована та проживає в [ADDRESS] , разом з якою зареєстровані і проживають: [PERSON] - мати, [PERSON] - син, [PERSON] - син, [PERSON] - сестра, [PERSON] - племінник. (а.с.10). Поясненнями свідка [PERSON] встановлено, що позивач [PERSON] тимчасово проживає в с. Осипенко Бердянського району Запорізької області, оскільки змогла там працевлаштуватися, навесні планує переїхати в с. Миколаївку за місцем реєстрації. Відповідач грошові кошти на утримання дитини не надає її вихованням не займається, не заперечує, щоби дитина проживала разом з позивачем. Аналізуючи в сукупності всі докази по справі, суд бере до уваги що батьки є рівними в своїх можливостях та обов`язках щодо догляду за дитиною, вік дитини, ставлення матері та батька до виконанням ними батьківських обов`язків і приходить до висновку, що з метою захисту прав та інтересів малолітнього [PERSON] , позовні вимоги про визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки таке рішення суду в повній мірі буде відповідати інтересам малолітньої дитини. Судові витрати у вигляді сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь [PERSON] у розмірі 768 грн. 40 коп. на підставі ст. ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved