Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 16 червня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кремінського районного управління юстиції у Луганській області, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, вони не мешкають разом з 2018 року. Від подружнього життя мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , спір про місце проживання майна та поділ майна відсутній, малолітня дитина залишається мешкати разом з нею. З огляду на зазначене просить розірвати шлюб, прізвище бажала залишити шлюбне. У судове засідання позивач не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала у повному обсязі, вказала, що на примирення не згодна. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій зазначив, що не може з`явитися в судове засідання, оскільки він перебуває у відрядженні, просив надати строк для примирення у 6 місяців. Ухвалою суду від 09 жовтня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі із призначенням судового засідання. Інших процесуальних дій не вчинялося. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин вважає встановленими наступні обставини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 16 червня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кремінського районного управління юстиції у Луганській області, актовий запис №46, про що свідчить повторне свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 06 жовтня 2020 року (а.с. 3). Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06 серпня 2015 року, [PERSON] народилася [INFO] , її батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4). Інші відомості відсутні. Згідно до поданого позову, суд вбачає наявність між сторонами спору, який виник у сімейних правовідносинах та предметом спору є право на вільне перебування у шлюбі, вважаючи за необхідне розірвати шлюб, з підстав, вказаних у позові, позивач звернулася до суду. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. З матеріалів справи вбачається, що сім`я фактично розпалася, подружжя спільного господарства не веде, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу; шлюб є добровільним, а тому суд дійшов висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з подружжя, у зв`язку із чим визнає причину розірвання шлюбу поважною і розриває шлюб між сторонами без вжиття заходів щодо примирення. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. При цьому, задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позивачка скористалась своїм правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу, переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, однак, позивач не має намір зберігати шлюб. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивачки, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права позивача та відповідача, а також права їхньої дитини, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Щодо питання про право іменуватися післяшлюбним прізвищем, суд зазначає, що у відповідності до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем, а відтак, позивачка не позбавлена права і надалі іменуватися післяшлюбним прізвищем, та зміна останнього можлива лише за її згоди, з огляду на що, суд не вбачає порушення такого права. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на зазначене суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору у сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп., які позивач сплатила згідно квитанції №0.0.1859723683.1 від 06.10.2020 року. Враховуючи викладене, ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України та

Outcome: approved