Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-23 00:00:00

[PERSON]звернулась до суду з позовом, в якому просила суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 09.09.2013. Від даного шлюбу сторони по справі мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Позивач зазначила, що дитина проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. Сторони по справі вже тривалий час мешкають окремо, батько відмовляється від участі в утриманні дитини. Так, батько не закуповує продукти харчування, не купує одежу та взуття, іграшки та необхідні для розвитку дитини речі, не надає коштів на лікування дитини. Позивач також зазначила, що [PERSON] добровільної допомоги на утримання сина не надає, отже, [PERSON] була вимушена звернутись до суду. Позовна заява [PERSON] надійшла до Харківського районного суду Харківської області 03 січня 2019 року. На виконання вимог діючого законодавства було направлено запит про отримання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача [PERSON], [INFO]. 22 лютого 2019 року Відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області була надана інформація, яка надійшла до Харківського районного суду Харківської області 06 березня 2019 року, щодо зареєстрованого місця проживання відповідача, згідно якої відповідач зареєстрований за адресою, вказаною у позовній заяві. 18 березня 2019 року було відкрито провадження у справі та призначено по справі судове засідання на 24 квітня 2019 року. Відповідачу направлено копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів та запропоновано надати письмові заперечення проти позову та посилання на докази, якими вони обґрунтовуються. Заперечення на позовну заяву від відповідача у встановлений законом строк і порядок до Харківського районного суду Харківської області не надходили. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилась, її представник адвокат [PERSON] подав до суду заяву про слухання справи за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, подав до суду заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги [PERSON] визнав у повному обсязі. Відповідно до ч. 4 ст.\~206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши надані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. З копії Свідоцтва про шлюб серії І-ВЛ № 214971 вбачається, що [PERSON] та [PERSON] (до шлюбу Олдукова) [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09.09.2013. Від даного шлюбу сторони по справі мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії І-ВЛ № 351217. Як вбачається з копії довідки № 1086 від 19.12.2018, наданої виконавчим комітетом Іванівської сільської ради Красноградського району Харківської області, [PERSON], [INFO], є мешканцем с. Калинівка Красноградського району Харківської області, та виховує [PERSON], [INFO], який повністю знаходиться на її утриманні. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання сина. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. За змістом ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову,а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Частинами 1, 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Враховуючи всі вищевикладені обставини, а також рівний обов'язок батьків щодо утримання дітей, прожитковий мінімум, встановлений Законом України «Про державний бюджет України на 2019 рік» для дітей віком від до 6 років, який станом на 24 квітня 2019 року становить 1626,00грн., та у звязку з відсутністю даних щодо наявності у відповідача будь-якого доходу, суд вважає необхідним встановити розмір аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, у твердій грошовій сумі у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня пред'явлення позову до суду, а саме, з 03 січня 2019 року, і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Згідно ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України та стягує з відповідача судовий збір на користь держави.

Outcome: approved