Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 4500,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що відповідач є батьком її доньки, однак ухиляється від обов`язку щодо її утримання, не надає у добровільному порядку достатньої матеріальної допомоги, необхідної для належного забезпечення доньки. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 28 грудня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та відкрито провадження у справі; встановлено строки для подання заяв по суті. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити у повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві. Вказала, що у неї друга група інвалідності, отримує невелику пенсію з інвалідності, ніде не працює, дитина часто хворіє, навчається, зокрема у дитячій музичній школі. На лікування та навчання доньки потрібно багато коштів і одна мати не взмозі утримувати доньку, тому просила задовольнити аліменти на дитину саме у сумі 4500 грн. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, зазначив, що не заперечує свого обов`язку щодо сплати аліментів на утримання доньки, однак з вказаним у позовній заяві розміром аліментів не згоден, та не заперечує щодо стягнення з нього аліментів у розмірі 2500 грн. щомісячно, оскільки офіційно він не працевлаштований, а тому немає фізичної можливості сплачувати аліменти у заявленому позивачем розмірі. Суд, заслухавши пояснення учасників, вивчивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони у справі, [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 04 жовтня 2008 року, який був зареєстрований Московським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис 874 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Шлюб було розірвано 2021 року. Від шлюбу сторони мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] . Неповнолітня [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою відповідача, однак фактично мешкає разом із матір`ю - позивачкою у справі за адресою: [ADDRESS] , що не спростовувалось сторонами у справі під час судового засідання. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до абзацу 1 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відтак, відповідач, як батько дитини, зобов`язаний брати участь у вихованні та утриманні своєї дитини. [PERSON] просить стягнути аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 4500 грн., [PERSON] , заперечуючи проти цього, просить суд позов задовольнити частково, стягнувши аліменти на користь дитини у розмірі 2500 грн. Згідно ч. 3 ст. 181, ч. 1 ст. 184 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Отже, суд розглядає позов в межах заявлених позовних вимог та визначає розмір аліментів саме у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Визначаючи розмір аліментів на утримання малолітньої дитини суд виходить із сукупності наявних в матеріалах справи доказів та враховує загальновідомі обставини про потреби дитини, забезпеченні належних побутових умов та умов для належного гармонійного розвитку, а також всі обставини справи, в тому числі стан здоров`я і матеріальне становище відповідача. Також суд враховує те, що обов`язки з утримання дитини є рівними для обох батьків, а мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з урахуванням достатності заробітку платника аліментів. Відтак, з урахуванням інтересів дитини, суд вважає, що з відповідача необхідно стягувати аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 2500,00 грн. На переконання суду, такий розмір аліментів забезпечить потреби дитини, відповідатиме об`єктивним можливостям відповідача та задовольнятиме правомірні очікування позивача на отримання аліментів, і з урахуванням балансу інтересів батьків та дитини буде достатнім для забезпечення її належного утримання та відповідатиме можливостям батька надавати таку допомогу. Згідно ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно ст. 141 ЦПК України судові витрати у розмірі 840 грн. 80 коп. підлягають стягненню в дохід держави з відповідача, оскільки [PERSON] , на користь якої ухвалено рішення, звільнена від сплати судового збору.

Outcome: partial