Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду до Кам»янець-Подільської міської ради, ПАТ «Укрсоцбанк», [PERSON], Управління державної реєстраційної служби Кам»янець-Подільської міської ради, приватного нотаріуса Рибака Степана Йосиповича про визнання недійсним договору іпотеки, скасування реєстрації права власності та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування.. Позивач, уточнивши позовні вимоги та обгрунтовуючи їх вказує, що [INFO] року помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме: на однокімнатну квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Вона є єдиним спадкоємцем і постійно проживала зі спадкодавцем, і на час відкриття спадщини, і до цього часу проживає у вищевказаній спадковій квартирі. Але при зверненні до нотаріуса з приводу оформлення спадщини їй було відмовлено з підстав того, що вказана спадкова квартира не зареєстрована за померлим, а зареєстрована за [PERSON], оскільки [PERSON] ще за життя подарував цю квартиру [PERSON] і хоча за рішенням суду цей договір дарування був визнаний недійсним, але померлий не встиг перереєструвати квартиру на себе. Крім того, під час перебування квартири у [PERSON], остання встигла спірну квартиру обтяжити, уклавши договір іпотеки з АКБ «Укрсоцбанк». Вважає, що її вимоги правомірні, оскільки вона є спадкоємицею першої черги і має право на спадкування майна її померлого чоловіка, який був власником спадкової квартири, а усі правочини, які вчинялися [PERSON] є недійсними, оскільки договір дарування визнаний судом недійсним, а недійсний правочин не створює юридичних наслідків. Представник ПАТ «Укрсоцбанк» Галюк В.В. звернувся до суду із запереченням та відзивом на позов, обгрутовуючи їх тим, що 06.02.2008 року між АКБ «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено іпотечний договір, внаслідок якого Іпотекодавець ([PERSON].) передала в іпотеку Іпотекодержателю (АКБ «Укрсоцбанк»), у якості забезпечення нею зобов»язань за Договором кредиту №966/325-632-59 від 06.02.2008 року, квартиру [ADDRESS]»янець-Подільському, яка належала їй на праві приватної власності, оскільки була подарована [PERSON] в 2004 році. Вказаний договір іпотеки за своєю природою відповідає усім чинним, на той момент, нормам законодавства, тому просить врахувати, що предметом договору іпотеки виступило нерухоме майно, а саме - спірна квартира, власником якої, до цього часу, являється [PERSON], крім того, вказана квартира не зареєстрована за померлим і тому відсутній запис про її реєстрацію за [PERSON]. Крім того, пройшло більше п»яти років, коли суд виніс рішення про визнання договору дарування між [PERSON] та [PERSON] недійсним, відповідно перебіг позовної давності (три роки) про застосування наслідків нікчемного правочину починається від дня, коли почалося його виконання, тому він пройшов. Також, відповідно до ст.23 ЗУ «Про іпотеку», особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов»язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існувало до набуття ним права власності на предмет іпотеки, тому просить у позові відмовити у повному обсязі і застосувати строк позовної давності. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з»явилась та звернулась із заявою про розгляд справи у її відсутності, уточнений позов підтримує в повному обсязі і просить його задовольнити. Представник відповідача ПАТ «Укрсоцбанк» Галюк В.В. у судове. засідання не з»явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутності, проти позову заперечує, просить відмовити. Представник Управління державної реєстрації Кам»янець-Подільської міської ради в судове засідання не з»явився, начальник управління Манчук В.С. направив суду заяву про розгляд справи у їх відсутності. Приватний нотаріус Рибак С.Й. в судове засідання не з»явився, направив суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилась, належним чином повідомлена про день слухання справи повісткою. Суд розглядає справу у відсутності сторін на підставі наявних матеріалів справи. Фіксування судового процессу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи в повному обсязі, встановив наступне. [INFO] року помер чоловік позивачки [PERSON] [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 12.12.2015 року , актовий запис № 928 та свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 28.09.2013 року, актовий запис № 362. Після його смерті відкрилася спадщина на спадкову однокімнатну квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою-характеристикою з інвентаризаційної справи МБТІ № 841 від 14.06.2016 року , договором дарування від 02.10.2004 року, рішенням Кам»янець-Подільського міськрайсуду від 20.02.2012 року . Позивачка є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON], спадкоємцем першої черги, як дружина померлого, яка постійно проживала зі спадкодавцем, і на час відкриття спадщини, і до цього часу у вищевказаній спадковій квартирі, що підтверджується випискою із домової книги, та випискою із паспорта про місце проживання за адресою - [ADDRESS]. Але при зверненні до нотаріуса для оформлення спадщини позивачці було відмовлено з підстав того, що об»єкт нерухомого майна може бути переданий в спадщину після державної реєстрації права власності, відповідно до ст.182 ЦК України, згідно якої право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації, а вказана спадкова квартира не зареєстрована за померлим, а зареєстрована за [PERSON] Крім того, при перевірці наявності заборон відчуження об»єктів нерухомого майна, іпотек, прав власності за даними Реєстру речових прав на нерухоме майно, було встановлено, що право власності на картиру за адресою: [ADDRESS], Хмельницької області зареєстровано 26.10.2005 року за [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого Рибаком С.Й., приватним нотаріусом Кам»янець-Подільського міського нотаріального округу 02.10.2004 року за реєстровим № 4073, оскільки [PERSON] ще за життя подарував цю квартиру [PERSON], що підтверджується матеріалами справи та Листом нотаріуса за №667/02-31 від 06.07.2016 року. За рішенням Кам»янець-Подільського міськрайонного суду від 20.02.2012 року вказаний договір дарування спадкової квартири був визнаний недійсним, але померлий за життя не встиг перереєструвати спадкову квартиру на себе. Відповідно до Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна та Державного реєстру іпотек було встановлено наявність обтяжень нерухомого майна, а саме: квартири [ADDRESS] заборони та іпотеки, підставою накладання яких є договір іпотеки, посвідчений Рибаком С.Й., приватним нотаріусом Кам»янець-Подільського міського нотаріального округу 06.02.2008 року та за реєстровим № 256, оскільки 06.02.2008 року між АКБ «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено іпотечний договір, внаслідок якого Іпотекодавець ([PERSON].) передала в іпотеку Іпотекодержателю (АКБ «Укрсоцбанк»), у якості забезпечення нею зобов»язань за Договором кредиту №966/325-632-59 від 06.02.2008 року, квартиру [ADDRESS], яка належала їй на праві приватної власності, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ч.1 ст.236 ЦК України - нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Таким чином, договір дарування квартири між [PERSON] та [PERSON], вчинений у 2004 році, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Також стаття 216 ЦК України передбачає правові наслідки недійсності правочину, а саме: недійсний правочин не створює юридичних наслідків, тому, укладений іпотечний договір між [PERSON] та АКБ «Укрсоцбанк» є недійсним, оскільки [PERSON] не могла передати в іпотеку банку спірну квартиру, внаслідок недійсності договору дарування їй квартири, визнаного судом і відповідно реєстрація права власності за [PERSON] на квартиру в Державному реєстрі підлягає скасуванню. Наведені обставини об»єктивно вказують на те, що власником спірної квартири на момент відкриття спадщини був померлий - [PERSON], який разом зі своєю дружиною [PERSON] все своє життя проживав у спадковій квартирі і за життя не встиг перереєструвати в реєстраційній службі своє право власності на квартиру. Суд не може прийняти до уваги посилання представника банку на ст.23 ЗУ «Про іпотеку», що особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов»язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існувало до набуття ним права власності на предмет іпотеки, оскільки до померлого [PERSON] право власності на предмет іпотеки не переходило, а тому застосуванню, вказана стаття , не підлягає. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України доскладу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.5,47,49 Закону України «Про нотаріат», п.22.31 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Спадкоємцем майна після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON], яка постійно проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, інших спадкоємців у померлого немає, що підтверджується матеріалами спадкової справи. Державний нотаріус Першої Кам'янець-Подільської державної нотаріальної контори Леус С.М. відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкову квартиру через відсутність реєстрації права власності за померлим і роз»яснила порядок вирішення питання в суді, що підтверджується Листом державного нотаріуса Леус С.М. від 06.07.2016 року за № 667/02-31. На підставі ст. 392 ЦК України - власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Аналіз наведених доказів вказує на те, що позивачем доведено обставини, які підтверджують, що укладений іпотечний договір між [PERSON] та АКБ «Укрсоцбанк» є недійсним, у зв»язку із чим власником спірної квартири був померлий [PERSON], а відтак суд приходить до висновку , що позов [PERSON] про визнання визнання іпотечного договору недійсним, скасування реєстрації права власності на квартиру, визнання права власності на спадкову квартиру, яка є спадкоємцем за законом після смерті чоловіка і яка прийняла спадщину, однак, в зв'язку з відсутністю реєстрації права власності спадкового майна за померлим, оформити її не може, підлягає задоволенню. Заявлене відповідачем клопотання про застосування строку позовної давності у три роки щодо застосування наслідків нікчемного правочину, який починається від дня, коли почалося його виконання і який вже пройшов, задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до ч.4 ст. 258 ЦК України - позовна давність у десять років застосовується до вимог про застосування наслідків нікчемного правочину, а тому він не пройшов, але визнаний судом недійсним договір дарування внаслідок того, що особа, яка вчинила правочин, помилялася щодо обставин, які мають істотне значення, не є нікчемним, а є недійсним, а відповідно до ст.216 ЦК України - недійсний правочин взагалі не створює юридичних наслідків. На підставі викладеного та ст.ст. 216, 236, 392, 1216, 1217, 1218, ЦК України, п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»,

Outcome: approved