Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-28 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позову позивач зазначає, що 04.05.2018 року позивач уклала шлюб з відповідачем, який було зареєстровано Луцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, актовий запис № 466. За час перебування сторін у шлюбі народилася дитина - дочка [PERSON] , [INFO] . На даний час дитина проживає разом з позивачем та перебуває повністю на утриманні матері. Позивач та відповідач спільно сім`єю не проживають. Позивач знаходиться на обліку в Ковельському районному управлінні соціального захисту населення та отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини, інших доходів немає. Натомість, відповідач належно не приймає участі у вихованні дитини. Крім цього, позивач вказує, що за останні три місяці надходження від відповідача становлять: у період з 07.08.2020 року по 07.09.2020 року - сума надходжень становить 2013 грн.; у період з 08.09.2020 року по 08.10.2020 року - сума надходжень становить 1990 грн.; у період з 09.10.2020 року по 09.11.2020 року - сума надходжень становить 1844,75 грн. Обґрунтовуючи вказаними обставинами свої позовні вимоги, позивач просила суд стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини - дочки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 (дві тисячі) гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 15.12.2020 року відкрито провадження в цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач подав відзив на пред`явлений позов, в якому стверджує, що надає та надаватиме матеріальну підтримку своїй дитині в якості аліментів на її утриманні та не заперечує щодо підстав, на які посилається позивач в обґрунтування позовних вимог. Крім того відповідач вказує, що з моменту пред`явлення позову на картку позивача відповідачем надсилалися кошти у вигляді аліментів, а також додатково придбавались певні речі, зокрема памперси, продукти харчування, одяг, взуття для дитини. Відповідачем ініційовано розвиток дитини та оплачуються внески в центр розвитку дитини «Капітошка», про що позивач не вказала у позовній заяві. Щодо тверджень позивача про роботу керівником Громадської організації Футбольний клуб «Універсал», то відповідач вказує, що не отримує доходу та перебуває на громадських засадах, оскільки дана організація за своїм правовим статусом є не прибутковою організацією, тобто мета і ціль організації не має отримання доходу. Крім цього відповідач вказує, що залишив кошти позивачу на утримання дитини в розмірі 38000 грн., які відповідач отримав за роботу за кордоном. Також відповідач вказує, що у нього почались проблеми зі здоров`ям, які полягали в неможливості повноцінного функціонування лівої руки через спазмування м`язів у зв`язку з хворобою остеохондрозу та пошкодження плечового відділу. Фізично працювати відповідач не міг починаючи з 23.08.2020 року по 20.12.2020 року. Таким чином, виходячи з наведеного, відповідач просив прийняти до уваги доводи та докази в обґрунтування обставин, на які здійснено посилання у відзиві, як належні, та врахувати їх при постановленні рішення. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, з`ясувавши обставини справи та дослідивши наявні серед матеріалів справи докази, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як встановлено з копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 04.05.2018 року Луцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, сторони перебувають у шлюбі з 04.05.2018 року, актовий запис № 466. Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про її народження. Неповнолітня дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, щовизнав відповідач у відзиві на позовну заяву. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 180 СК України, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. За домовленістю між батьками дитини, той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні, а у разі недосягнення такої згоди кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду. Згідно вимог ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, за заявою платника або одержувача аліменти можуть бути визначені у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. При цьому, за змістом ст. 141 СК України, батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини. Положеннями ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Аналізуючи зазначені норми закону, суд вважає, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров`я та розвитку дитини, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, забезпечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує мінімальні потреби дитини. Як стверджується позивачем, відповідач [PERSON] працює керівником Громадської організації Футбольний клуб «Універсал», однак дана організація є неприбутковою. Відповідач подав суду відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ДФС України про суми виплачених доходів, в період з 01.01.2020 року по 30.06.2020 року, відповідно до яких відповідач не отримував доходів. Таким чином вбачаються підстави для стягнення аліментів з відповідача в твердій грошовій сумі. Проте, відповідач не подав доказів, що не отримує ніяких доходів. Відповідач має вік 35 років, не подав доказів існування обставин, які істотно обмежують його працездатність, доказів існування обставин, що мають істотне значення при визначенні розміру аліментів, що дозволяє зробити висновок про його спроможність сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини, з врахуванням суми прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленому ЗУ «Про Державний бюджет України на 2021 рік», у розмірі по 1300,00 грн. щомісячно. Визначений розмір аліментів в сумі 1300 грн. щомісячно, на переконання суду, буде об`єктивним та справедливим з врахуванням наведених вище обставин. Позивач не довела, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у запропонованому нею розмірі. За таких обставин з відповідача слід стягувати на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1300 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви - з 18.11.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішення в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць слід звернути до негайного виконання відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України. Крім цього, з відповідача слід стягнути судові витрати по справі у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial