Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить зняти арешт з нерухомого\~майна,\~накладений ухвалою\~9587\~Кіровського районного\~суду від\~12.07.2002\~року (суддя\~Мохонько К.М.)\~про накладення\~арешту вх.764\~на будинок\~ [ADDRESS] ),\~посилаючись на\~те,\~що в\~якості забезпечення\~позову про\~розірвання шлюбу\~та розділу\~майна придбаного\~в період\~шлюбу було накладено арешт на будинок [ADDRESS] ), примірник ухвали було направлено для виконання до ООБТІ в м. Кіровограді. В серпні 2002 року відпала потреба ділити майно, так як ми примирилися. Справа не розглядалася в подальшому в суді ,а позивач була впевнена,що суддя, в якого справа була в впровадженні,скасував накладений арешт на будинок, так як відпала потреба в забезпеченні позову. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина,позивач, як дружина, є спадкоємицею за законом першої черги на майно - частину будинку, який вони придбали за спільні кошти. На сьогодні право позивача порушено,оскільки вона не має змоги оформити свої спадкові права на будинок, тому вимушена звернутися до суду з цією заявою. Ухвалою суду\~від 19 грудня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження по вищевказаній справі. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні вказав на те, що Управління комунальної власності Міської ради м. Кропивницького не має ніякого відношення до житлового фонду, в тому числі і до майна позивача; просив винести рішення на розсуд суду. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного.\~ \~ \~ \~ \~ Судом\~встановлено,\~ що позивач 14.09.1988 року в Центральному відділі РАЦС ГУ юстиції у Кіровоградській області зареєструвала шлюб з [PERSON] , про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №2016 (а.с.7) 28.12.1988\~року [PERSON] \~була придбана\~1/2 частину будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS] ), що підтверджується копією договору купівлі продажу(а.с.9-10), вказаний договір було належним чином зареєстровано в Кіровоградському ОБТІ (рн2969/10 від 10.01.1989 року). В 2002 році сімейні відносини погіршилися, позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу та розділ майна придбаного в період шлюбу. В цілях забезпечення позову на вищевказаний будинок, суддею місцевого суду Кіровського району м. Кіровограда Мохонько К.М. ухвалою суду 12.07.2002 року було накладено арешт(а.с.8). В серпні того ж 2002 року відпала потреба ділити майно, так як сторони примирилися. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 20.11.2009 року, виданим Міським відділом по реєстрації смертей Головного управління юстиції у Кіровоградській області(а.с.6). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, позивач як дружина, є спадкоємицею за законом першої черги на майно - частину будинку, Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, крім цього ст. 16 цього ж кодексу зазначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу . Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч. 2 ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України власник може звернутися до суду з вимогою усунення будь-яких порушень його права. Статтею 391 ЦК України передбачено право власника на усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної,творчої \~ \~ \~ \~діяльності. Ніхто \~ \~ \~ \~не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до п. 2 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справа про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном,належить боржнику (речове право на чуже майно). Позови на захист майнових прав малолітніх та неповнолітніх дітей боржника (засудженого) можуть бути пред`явлені їхніми представниками, а у випадках, встановлених законом, органами та особами, яким передано право захищати\~права,\~свободи чи\~інтереси інших\~осіб (статті\~3,\~45\~ЦПК). Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно порушується право приватної власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному об`ємі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 ст.\~81\~ЦПК\~України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За наведених обставин та враховуючи, що підстави накладення арешту на будинок [ADDRESS] ) відпали, суд приходить до висновку, що позов є законним і обґрунтованим, а тому задовольняє його в повному обсязі. Судові витрати у відповідності до ст.141 ЦПК України суд покладає на позивача по фактично понесеним ним витратам. На підставі ст.ст. 319, 391 ЦК України, Закону України Про виконавче провадження,

Outcome: approved