Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-04 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи свою позовну заяву тим, 28 липня 2016 року вона зареєструвала шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO]. На даний час подружнє життя між сторонами не склалося та вони проживають окремо. Дитина проживає разом з позивачем і перебуває на її утриманні. Відповідач не надає грошових коштів на утримання дитини. Просить суд призначити стягнення аліментів з відповідача на її користь в розмірі 1/3 всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з моменту з дня подачі заяви до суду і продовжувати до досягнення дитини повноліття. 10.09.2018р. ухвалою суду провадження у даній справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та призначено судове засідання для розгляду справи. 28.09.2018р. в судовому засіданні усною ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача про розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом у судове засідання сторін. Позивач та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, обґрунтовуючи їх обставинами викладеними у позові та просили їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, хоча був належно повідомлений про день та час слухання справи. У відповідності до ст. 280 ЦПК суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши письмові докази, суд прийшов до наступних висновків. Як встановлено в судовому засіданні сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28 липня 2016 року, відповідно до свідоцтва про шлюб [PERSON] I-СР № 130794 (а.с. 8). Відповідач є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-СР № 233100 виданого 28 липня 2016 року (а.с. 7). Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи від 07.11.2016р. [PERSON], 17.06.2016р. має зареєстроване місце проживання за адресою: [INFO] (а.с. 9). Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, позивач не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, відповідач добровільно коштів на утримання дитини не надає, проте має таку можливість робити, оскільки є працездатною людиною, має мінливий заробіток, який приблизно в місяць складає 12\~000грн., не має інших утриманців, а тому позивач просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/3 частини від його доходів. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 141 СК України визначено рівність прав та обовязків батьків щодо дитини не залежно від того, чи перебувають вони у шлюбі. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Відповідно пунктів 2, 3 ст. 150 СК України, батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобовязані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ст. 12 цього Закону, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. З огляду на вищезазначене, суд вважає, що [PERSON], як працездатна особа, яка не має інших утриманців може надавати матеріальну допомогу своїй дружині [PERSON], на утримання його малолітньої доньки [PERSON], а тому позов підлягає до задоволення в повному обсязі. У відповідності зі\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу аліментів за один місяць. Щодо вирішення питання про розподіл судових витрат, відповідно до ст. 141 ЦПК України, то суд враховує відсутність в матеріалах справи будь-яких клопотань з боку позивача, про відшкодування йому судових витрат за рахунок відповідача. На підставі викладеного та 180, 182, 183 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 19, 76, 81, 89, 122, 258, 259, 263, 265, 268, 273, 430 ЦПК України , суд , -

Outcome: approved