Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 12.05.2015 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, у якому мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають із нею після припинення подружніх стосунків із відповідачем. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, участі в утриманні та вихованні дітей не приймає. За її підрахунками на щомісячне утримання дітей необхідно: на продукти харчування 3350грн., на сезонні речі 4700грн., всього 8050грн. Постійної роботи вона не має, перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною та отримує дохід у розмірі 860грн. З підстав, передбачених ст.ст.7, 141, 157, 180, 182, 183, 184 Сімейного кодексу України, просила стягнути з відповідача по 2500 гривень щомісячно на кожну дитину до їх повноліття. Представник позивача [PERSON] підтримала заявлені вимоги з наведених підстав, вказуючи також, що діти потребують визначених позивачем коштів на харчування та одяг, добровільно відповідач таких коштів не надає, будучи працездатним та не маючи інших утриманців, мати відповідача працює за кордоном. Представник відповідача [PERSON] заявлені вимоги визнала частково, на суму 1100 гривень щомісячно на кожну дитину, заперечуючи тим, що відповідач не працює, освіти та спеціальності не має, працював різноробочим, але виники проблеми зі здоров`ям, тому певну фізичну роботу він не може виконувати. Відповідач усвідомлює обов`язок утримувати дітей, проте взначений позивачем розмір є занадто великим. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що сторони з 12.05.2015 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, у якому мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають із позивачкою. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з частиною другою статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За змістом частин першої та другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як передбачено статтею 181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно з положеннями статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» у 2019 році установлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень. Відповідно до частини другої сттті 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. Оскільки діти сторін проживає разом з матір`ю, а відповідач є їхнім батьком та на нього покладено однаковий з позивачкою обов`язок щодо утримання і матеріального забезпечення свїх дітей, при цьому добровільної згоди між батьками щодо порядку реалізації такого обов`язку не досягнуто, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей. При цьому, розмір аліментів визначений законом як мінімально допустимий для мінімального матеріального забезпечення дитини, і не може братися судом в основу прийнятого рішення. Батьки повинні забезпечувати належний та достатній рівень життя своєї дитини, а не прожитковий мінімум. Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін. Відповідно до частини 3 статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини 3 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно частини 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Отже, враховуючи обставини, передбачені статтею 182 СК України, рівність обов`язків батьків щодо утримання дитини, суд дійшов висновку про визначення розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача по 1100 грн. Щомісячно на кожну дитину. Такий висновок узгоджується з правовою позицією, яка викладена в постанові Верховного Суду від 28 січня 2019 року у справі № 591/5278/18. Судом не встановлено, що відповідач має відповідний дохід, з якого може бути утримано щомісячно визначений позивачем розмір аліментів у 5000 гривень, а позивач, в свою чергу, не довела можливість батька дітей сплачувати аліменти у вказаному розмірі. Враховуючи викладене, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та розміру мінімальної заробітної плати, з урахуванням потреб дітей відповідно до віку, а також враховуючи принцип рівної участі батьків у матеріальному забезпеченні дитини, розмір аліментів слід визначити у розмірі по 1100 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення повноліття. Відповідно до статті 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позивач звільнена від сплати судового збору на підставі пункту третього частини першої статті п`ятої Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного, ст.ст. 7, 141, 150, 180, 182, 183, 184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial