Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом, обґрунтовуючи його тим, що вона проживає за адресою: [ADDRESS], є співвласницею домоволодіння (надалі Будинок). Згідно з рішенням Центрально-Міського райсуду м. Кривого Рогу від 04 листопада 2010 року встановлено, що домоволодіння, розташоване за адресою [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON], відповідно до Свідоцтва про право власності та Свідоцтва про право власності на спадщину за законом, виданий державним нотаріусом нотаріальної контори Шабліян Є.М. 02 жовтня 2000 року, реєстровий номер № 2-2393 та реєстровий номер № 2-2395. Земельна ділянка площею 0,0686 га зареєстрована за [PERSON] та належить їй на праві приватної власності на підставі Державного акту на право приватної власності на землю за № 14384 від 13 лютого 2001 року. За своє життя [PERSON] склала заповіт про те, що все її майно вона заповідає [PERSON]. Даний заповіт посвідчений державним нотаріусом Першої криворізької державної нотаріальної контори Шабліян Є.М. [PERSON] померла [INFO]. Після [PERSON] з заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON], що вбачається з листа нотаріальної контори від 21 грудня 2006 року. Свідоцтво про право на спадщину не видавалось. [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом, який прийняв спадщину після смерті [PERSON]. [PERSON] помер [INFO], не отримавши свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Батьками померлого [PERSON] є [PERSON] та [PERSON], які були зареєстровані за адресою [ADDRESS] на момент смерті свого сина [PERSON]. [PERSON] не отримала свідоцтва про право на спадщину, після смерті свого сина і не оформила належним чином спадщину на своє ім'я згідно закону, і таким чином не набула право власності на домоволодіння на своє ім'я згідно закону. Таким чином, можна вважати, що домоволодіння та земельна ділянка, що знаходиться за адресою [ADDRESS] фактично зареєстровано за [PERSON]. [PERSON] померла [INFO]. [PERSON] помер [INFO]. Згідно рішення Центрально-Міського райсуду м. Кривого Рогу від 20.05.2008 року був встановлений факт родинних стосунків, що вона та [PERSON], який помер [INFO] був двоюрідним братом [PERSON]. Отже, зазначене домоволодіння успадковується після смерті [PERSON] [PERSON] в порядку спадкування за законом у першу чергу згідно ст. 1261 ЦК України, якою встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст.1265 ЦК України у п'яту чергу права на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеню споріднення включно, причому родичі ближчого ступеню споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеню споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Тому її можна вважати спадкоємицею п'ятої черги права на спадкування за законом після [PERSON] . Вона звертає увагу суду на те, що після набрання чинності Рішення Центрально-Міського райсуду м. Кривого Рогу від 20 травня 2008 року по справі № 2-о-73/08, в кінці липня 2008 року отримала повідомлення з лікувального закладу СІЗО Дніпропетровської області про смерть брата, який помер [INFO]. Вона звернулась до Дніпропетровського адміністративного окружного суду із заявою про скасування актового запису про смерть брата в 2003 році і постановою суду від 19 серпня 2011 року її заява була задоволена та РАГС був зобов'язаний внести зміни в актовий запис про дату смерті брата. Вказану постанову вона отримала 17.05.2012 року. 29.05.2012 року вона звернулась до суду із заявою про перегляд рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, в якому просила скасувати рішення суду Центрально-Міського району м.Кривого Рогу від 20 травня 2008 року в частині дати смерті [PERSON], вказавши, що він помер не [INFO], а [INFO]. Цю заяву (про перегляд рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами) Ухвалою суду Центрально-Міського району м. Кривого Рогу від 21 червня 2012 року було залишено без розгляду в зв'язку з пропуском строку для звернення з даною заявою. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 вересня 2012 року її апеляційну скаргу відхилено, ухвалу райсуду від 21.06.2012 року залишено без змін. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до абзацу «г» ч.1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підстави прийняття спадщини. Відповідно до ч.1,2 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою,на якій вони розміщені. Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЗК України,у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула права власності, на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. 05 грудня 2012 року Постановою нотаріуса Першої криворізької державної нотаріальної контори Шабліян Є.М. їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [INFO] [PERSON] відмовлено у зв'язку з відсутністю права власності на спадкове майно. Згідно Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії,із документів вбачається ,що у [PERSON] відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок ,що знаходиться по [ADDRESS]. Підтвердженням того, що до нотаріальної контори зверталась лише вона - [PERSON] є довідка від 22.08.2013 року та інформаційна довідка зі Спадкового реєстру від 22.08.2012 року. Відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок позивача пояснюється тим , що у 2006 році був укладений договір купівлі-продажу домоволодіння між [PERSON] та [PERSON] Як стало відомо позивачу у серпні 2013 року, після витребування доказів по даній цивільній справі, станом на 31.12.2012 року житловий будинок з господарчими та побутовим спорудами, а також земельна ділянка в [ADDRESS] зареєстровано на ім'я [PERSON] на підставі рішення Центрально-Міського райсуду м. Кривого Рогу від 25.07.2007 року. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 квітня 2009 року рішення райсуду від 25 липня 2007 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд. Рішенням Центрально-Міського райсуду м. Кривого Рогу від 04 листопада 2010 року в задоволенні позовних вимог [PERSON] до територіальної громади м.Кривого Рогу в особі виконкому Центрально-Міської райради, третя особа [PERSON] про встановлення факту володіння нерухомим майном, визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна та визнання права власності відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21.04.2011 року рішення райсуду від 04 листопада 2010 року залишено без змін. Таким чином, фактично договір купівлі-продажу домоволодіння між [PERSON] та [PERSON] рішенням суду від 04 листопада 2010 року був визнаний нікчемним. Частиною 1 ст. 236 ЦК України, встановлено, що нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Відповідно до ст. 328 ЦК України , право власності набувається на підставах, що не заборонені законом , зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 377 ч. 1 ЦК України, до особи, яка набула права власності, право користування на житловий будинок (крім багатоквартирного) будівлю або споруду, переходить і право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах встановлених для попереднього землевласника (землекористувача ). Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою,а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 131 ч.1 ЗК України, громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. На даний період часу право власності, а саме на домоволодіння розташоване за адресою: [ADDRESS] не за ким не зареєстровано. Загальна вартість нерухомого майна, згідно Витягу прав власності на нерухоме майно КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» від 06.04.2010 року складає 27 630 грн. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки згідно з Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 06.04.2010 року складає 94 812,34 грн. Тому вона просить суд визнати право власності [PERSON] ([INFO]), що проживав за адресою [ADDRESS] в порядку спадкування за законом у першу чергу права на спадкування,що складається з шлакоблокового житлового будинку загальною площею 56,1 кв.м. , інвентаризаційна вартість 22 736 грн, дерев'яної вбиральні загальною площею 1,4 кв.м, інвентаризаційна вартість 554 грн та огорожі інвентаризаційна вартість 4340 грн., згідно Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 835/1/7 від 06.04.2010 року. Визнати право власності їй, що проживає за адресою:[ADDRESS] на домоволодіння за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом у п'яту чергу права на спадкування, що складається з шлакоблокового житлового будинку загальною площею 56,1 кв.м., інвентаризаційна вартість 22736 грн, дерев'яної вбиральні загальною площею 1,4 кв.м, інвентаризаційна вартість 554 грн та огорожі інвентаризаційна вартість 4340 грн., згідно Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 835/1/7 від 06.04.2010 року. Визнати право власності [PERSON] ([INFO]), що проживав за адресою [ADDRESS] на земельну ділянку площею 0,0686 га, яка призначена для обслуговування житлового будинку і господарських споруд , що знаходиться за адресою [ADDRESS], нормативна грошова оцінка земельної ділянки згідно з Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 835/1/7 від 06.04.2010 року складає 94812 ,34 грн. Визнати право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,0686 га, яка призначена для обслуговування житлового будинку і господарських споруд, що знаходиться за адресою [ADDRESS], нормативна грошова оцінка земельної ділянки згідно з Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 835/1/7 від 06.04.2010 року складає 94812,34 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали в повному обсязі. Представник відповідача виконкому Центрально-Міської районної у місті Кривому Розі ради [PERSON] позов не визнала. Відповідач [PERSON] позов не визнав і суду пояснив, що відповідно до цивільних справ, що неодноразово розглядались в Центрально-Міському райсуді м. Кривого Рогу за позовами позивачки, його, встановлені були обставини, що Домоволодіння [ADDRESS] не є об'єктом права спільної власності. Дане домоволодіння на праві власності належить [PERSON] відповідно до Свідоцтва про право власності та Свідоцтва про право на спадщину за законом,виданий державним нотаріусом Першої держнотконтори 02 жовтня 2000 року. За своє життя [PERSON] склала заповіт про те, що все своє майно вона заповідає [PERSON]. Даний заповіт посвідчений 02.10.2000 року державним нотаріусом. [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] з заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON], що вбачається з листа Першої Криворізької державної нотаріальної контори від 21.12.2006 року та листа від 27. березня 2009 року. Свідоцтво про право на спадщину не видавалось . [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом,що прийняв спадщину після смерті [PERSON] Відповідно до ч.2 ст. 548 ЦК України(1963 р) прийнята спадщина вважається такою, що належить спадкоємцю з моменту відкриття спадщини. [PERSON] помер [INFO] не отримавши свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON]. Його батьками, як вбачається із свідоцтва про його народження є [PERSON] та [PERSON], які були зареєстровані за адресою [ADDRESS] на момент смерті свого сина [PERSON] . Як вбачається з листа П'ятої Криворізької державної нотаріальної контори № 1814 від 08 жовтня 2009 року, після померлого [INFO] [PERSON] з заявою про прийняття спадщини звернулась [PERSON]. Заява надійшла поштою 16 листопада 2006 року . [PERSON] не отримавши свідоцтва про право на спадщину після смерті свого сина і не оформивши належним чином спадщину - Домоволодіння на своє ім'я ,згідно закону, тобто не набувши право власності на спірне домоволодіння в установленому законом порядку 14 жовтня 2006 року надала [PERSON] довіреність користуватись та розпоряджатись (продавати) жилим будинком з усіма господарськими побудовами і спорудами та земельною ділянкою. Згідно з вимогами ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини , яким відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України є день смерті. Ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлено строк у 6 місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Виходячи зі змісту ч.ч.2 , 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, яка йому належить з часу відкриття спадщини, незалежно від часу її прийняття при умові, що він не заявив про відмову від спадщини, протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини ( ч. 1 ст.1270 ЦК України. ) Частинами 1,3 ст. 1296 ЦК України передбачено , що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Тобто право на спадщину на домоволодіння надійшло до [PERSON], а після його смерті - до його матері [PERSON]. Факт прийняття спадщини з боку [PERSON] - відсутній, він після смерті [PERSON], [PERSON], [PERSON] спадщину не прийняв, оскільки до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини не подавав, зі спадкодавцем на час прийняття спадщини не проживав. 25.06.2004 року проти [PERSON] була порушена кримінальна справа № 55041923 за ст.ст. 307 ч. 2 , 309 ч. 2 , 317 ч.1 КК України, а 12.10.2004 року у відношенні [PERSON] Центрально-Міським райсудом м. Кривого Рогу був постановлений вирок про позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців з конфіскацією майна. Таким чином, [PERSON] з 25.06.204 року по [INFO] (дата смерті) перебував у місцях позбавлення волі, що в свою чергу виключає можливість останнього прийняття спадщини шляхом фактичного вступу у володіння спадковим майном. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку ,встановленого ст. 1270 цього Кодексу не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв спадщину. Оскільки [PERSON] спадщину після смерті [PERSON] не приймав, заяву про прийняття спадщини не подавав, тому посилання позивачки є необґрунтованими. Право на звернення обов'язкове на будь-яке майно [PERSON]. Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців ) . Ст. 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Вироком суду [PERSON] було визначене покарання до позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців з конфіскацією майна. Згідно ст. 59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього майна , яке є власністю засудженого. Крім того, звертає увагу суду на те, що у позивача відсутній факт доказу родинних стосунків між позивачкою та [PERSON] Центрально-Міський райсуд м. Кривого Рогу по справі №2-о-73/08 встановив факт того , що [PERSON], який помер [INFO] був двоюрідним братом [PERSON], 1929 року народження. Рішення суду не скасовано. Що стосується [PERSON], який помер [INFO] - то ніяких підтверджень родинних стосунків немає. Тому в позовних вимогах позивачки має бути відмовлено в зв'язку з необґрунтованістю. Крім того він зазначив ,що в даних спірних правовідносинах слід застосувати позовну давність,в зв'язку з тим ,що [PERSON] помер [INFO] і строк позовної давності відносно правовідносин його спадщини закінчився 20.07.2011 року ,а позивачка звернулась до суду 04.03.2013 року .Вона була освідомлена щодо обставин спірних правовідносин,що вбачається по справі №2-073/08 встановлено факт родинних стосунків між позивачкою та [PERSON], який помер [INFO] і був двоюрідним братом [PERSON] ,яке було ухвалено 20 травня 2008 року., а також вона звертаючись з апеляцією,вказала .що 22.09.2008 року вона дізналася про те ,що власником спірного домоволодіння є він [PERSON],а тому строк позовної давності закінчився 23.09.2011 року. Просить застосувати до спірних правовідносин позовну давність, в позові відмовити. Представник третьої особи - Першої Криворізької державної нотаріальної контори, надав суду письмову заяву про розгляд справи у відсутності їх представника. Представники Управління Держземагенства у Криворізькому районі Дніпропетровської області, Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції до залу суду не з'явились, правом участі в судовому засіданні не скористались. Суд вислухавши позивача, її представника, відповідачів, дослідивши матеріали справи, матеріали цивільної справи за № 2-162/2010 за позовом [PERSON], прийшов до висновку ,що в задоволенні позову має бути відмовлено. Судом встановлено, позивач [PERSON] звернулась до суду 04.03.2013 року з позовом про визнання права власності в порядку спадкування. [PERSON] проживає за адресою : [ADDRESS], є співвласницею домоволодіння (надалі Будинок ) Згідно з рішенням Центрально-Міського райсуду м. Кривого рогу від 04 листопада 2010 року встановлено, що домоволодіння, розташоване за адресою [ADDRESS] належало на праві приватної власності [PERSON] відповідно до Свідоцтва про право власності та Свідоцтва по право власності на спадщину за законом, виданий державним нотаріусом нотаріальної контри Шабліян Є.М. 02 жовтня 2000 року, реєстровий номер № 2-2393 та реєстровий номер № 2-2395. Земельна ділянка площею 0,0686 га зареєстрована за [PERSON] та належить їй на праві приватної власності на підставі Державного акту на право приватної власності на землю за № 14384 від 13 лютого 2001 року. За своє життя [PERSON] склала заповіт про те, що все її майно вона заповідає [PERSON]. Даний заповіт посвідчений державним нотаріусом Першої криворізької державної нотаріальної контори Шабліян Є.М. [PERSON] померла [INFO]. Після [PERSON] з заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON], що вбачається з листа нотаріальної контори від 21 грудня 2006 року. Свідоцтво про право на спадщину не видавалось. [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом, який прийняв спадщину після смерті [PERSON]. [PERSON] помер [INFO], не отримавши свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Батьками померлого [PERSON] є [PERSON] та [PERSON], які були зареєстровані за адресою [ADDRESS] на момент смерті свого сина [PERSON]. [PERSON] звернулася з заявою про прийняття спадщини після смерті свого сина [PERSON], яка надійшла до нотаріальної контори поштою 16 листопада 2006 року. [PERSON] померла [INFO], право власності на спірне домоволодіння та земельну ділянку на момент смерті у встановленому законом порядку не набула,оскільки не отримала свідоцтво про право на спадщину після смерті свого сина [PERSON] та не зареєструвала право власності на своє ім'я . [PERSON] помер [INFO]. Згідно рішення Центрально-Міського райсуду м. Кривого Рогу від 20.05.2008 року був встановлений факт родинних стосунків, що [PERSON], який помер [INFO] був двоюрідним братом [PERSON]. Факт прийняття спадщини з боку [PERSON] - відсутній, він після смерті [PERSON], [PERSON], [PERSON] спадщину не прийняв, оскільки до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини не подавав, зі спадкодавцем на час прийняття спадщини не проживав. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв спадщину.. Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців ) . Ст. 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Із рішення Центрально-Міського райсуду м. Кривого Рогу від 20.05.2008 року вбачається що судом визначений факт родинних стосунків між позивачкою та [PERSON] Центрально-Міський райсуд м. Кривого Рогу по справі №2-о-73/08 встановив факт того, що [PERSON], який помер [INFO] був двоюрідним братом [PERSON], 1929 року народження. Рішення суду не скасовано. Згідно актового запису [PERSON], -помер [INFO] . Про те, що [PERSON] був засуджений і знаходився в місцях позбавлення волі, їй було відомо (вбачається із її заяви), але не дивлячись на це, вона звертається до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин і вказує про те, що [PERSON] не проживав дома та не спілкувався з нею та 24.04.2007 року серед пред'явлених для впізнання фотографій вона впізнала труп свого брата,який був знайдений на зупинці громадянського транспорту «Поліграфічна фабрика» на вул.. Українській в м. Кривому Розі 18.03.2003 року 20.05.2008 року Центрально-Міський райсуд задовольняє її вимоги та виносить рішення про встановлення родинних відносин між нею та братом. В кінці липня 2008 року вона отримала офіційне повідомлення по смерть брата із СІЗО і просить Дніпропетровський окружний Адміністративний суд внести зміни до актового запису по смерть [PERSON],який задовольнив її вимоги 19.08.2011 року. [PERSON] звертається до нотаріальної контори для оформлення спадщини після померлого [PERSON], [INFO], але нотаріусом 05.12.2012 року [PERSON] була надана постанова державного нотаріуса Першої криворізької нотаріальної контори про Шабліян Є.М. про відмову в видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [INFO] [PERSON] в зв'язку з відсутністю права власності на спадкове майно. Сам [PERSON] з заявою про прийняття спадщини після померлого сина , дружини до нотаріальної контори не звертався. Те що він знаходився в місцях позбавлення волі не є підставою, яке позбавляло його права звернутись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Знаходження його в місцях позбавлення волі, було б поважною причиною, якщо він звернувся із встановленням додаткового строку для прийняття спадщини. Крім того, правовстановлюючих документів про те, що даний будинок належав [PERSON] відсутні. Статтею 1218 ЦК України встановлено ,що до складу спадщини входять всі права та обов'язки,що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини не припинилася внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості,в тому числі житловий будинок,інші споруди,земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку . Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок,земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходить лише визначені майнові права,які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Відповідно до абз. 3 ч.2 ст 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно закону підлягає реєстрації,право власності виникає з моменту державної реєстраці. Відповідно до довідки КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» від 29.08.2013 року вбачається, що відповідно до даних архівної справи станом на 31.12.2012 року житловий будинок з господарчими та побутовими спорудами в [ADDRESS] зареєстровано в КП ДОР «Криворізьке БТІ» в реєстрову книгу 150 сторінка 115 ,номер запису 33579 на ім'я [PERSON], на підставі рішення Центрально-Міського райсуду м. Кривого Рогу від 25.07.2007 р. справа № 2-3098/07. Відповідно повідомлення Управління Держземагенства у Криворізькому районі Дніпропетровської області від 28.08.2013 року, за даними управління станом на 31.12.2012 року в управлінні Держземагенства у Криворізькому районі Дніпропетровської області зберігається примірник державного акта на право приватної на земельну ділянку серії ЯЖ № 904253,у Книзі записів державної реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку фізичних осіб зареєстрований від 11.12. 2009 року за № 010910802001 ім'я [PERSON], але замовником не отриманий. Крім того, з рішення Центрально-Міського райсуду м. Кривого Рогу від 04 листопада 2010 року за позовом [PERSON] вбачається, що «як встановлено в судовому засіданні пояснив позивач [PERSON] і третя особа [PERSON], позивач вже декілька років користується домоволодінням по [ADDRESS]. Більш того він самовільно заваляв усі будівлі та споруди на земельній ділянці за даною адресою і розчистив територію для будівлі нового будинку,вивіз з території спірного домоволодіння декілька машин будівельного сміття. Тобто на момент звернення з позовом до суду про визнання права власності на домоволодіння по [ADDRESS], яке нібито складається з шлакоблокового житлового будинку А-1 житловою площею 26 ,3 кв.м,загальною площею 52 ,7кв.м.,глинобитної літньої кухні Б,деревяної вбиральні В, огорожі №1, хвіртки №2, водоколонки 1, замощення 11 таких будівель та споруд вже не існує взагалі,а є лише земельна ділянка розчищена під нове будівництво (а.с. 23,звор.). Позивач [PERSON] також просить визнати право власності [PERSON] ([INFO]), що проживав за адресою [ADDRESS] в порядку спадкування за законом у першу чергу права на спадкування, що складається з шлакоблокового житлового будинку загальною площею 56,1 кв.м., інвентаризаційна вартість 22736 грн, дерев'яної вбиральні загальною площею 1,4 кв.м, інвентаризаційна вартість 554 грн. та огорожі. інвентаризаційна вартість 4340 грн., згідно Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 835/1/7 від 06.04.2010 року. Визнати право власності їй, що проживає за адресою [ADDRESS] на домоволодіння [ADDRESS] в порядку спадкування за законом у п'яту чергу права на спадкування, що складається з шлакоблокового житлового будинку загальною площею 56,1 кв.м., інвентаризаційна вартість 22736 грн, дерев'яної вбиральні загальною площею 1,4 кв.м, інвентаризаційна вартість 554 грн та огорожі інвентаризаційна вартість 4340 грн., згідно Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 835/1/7 від 06.04.2010 року,Тобто також просить визнати право власності на майно . Таким чином, [PERSON] просить визнати за нею право власності на майно (будинок та господарчі споруди ) яке вже не існує. Відносно клопотання [PERSON] про застосування строку позовної давності, то суд вважає що клопотання задоволенню не підлягає, оскільки 05.12.2012 року [PERSON] була надана постанова державного нотаріуса Першої криворізької нотаріальної контори про Шабліян Є.М. про відмову в видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [INFO] [PERSON] в зв'язку з відсутністю права власності на спадкове майно, тому відповідно до ст. 261 ч.1 ЦК України перебіг позовної давності починається з 06.12.2012 року, коли у позивача виникли підстави для звернення до суду із позовною заявою про визнання права власності в порядку спадкування, а тому [PERSON] був дотриманий строк для звернення з відповідною заявою до суду. (звернулась 04.03.2013 року). На підставі викладеного,

Outcome: dismissed