Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , посилаючись на те, що вона та її чоловік - [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 04.05.2019 року серія [NUMBER] на момент його смерті є власниками квартири [ADDRESS] . У вказаній квартирі також зареєстровані її син - [PERSON] , [INFO] , невістка - [PERSON] , [INFO] та онука - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідною довідкою №6889-05, виданою 12.12.2018 року відділом з питань реєстрації місця проживання Управлінням з питань реєстрації Хмельницької міської ради та довідкою №3750-05, виданою 21.05.2019 року відділом з питань реєстрації місця проживання Управлінням з питань реєстрації Хмельницької міської ради. Позивач посилається на те, що у квартирі [ADDRESS] її син - [PERSON] не проживає з 06.06.2001 року, її невістка - [PERSON] , з 15.12.2001 року, її онука [PERSON] , з 15.12.2001 року, що підтверджується відповідним актом, складеним її сусідами та засвідченим начальником ЖЕК №6 Головко В [PERSON] А. від 01.03.2012 року, актом від 05.11.2007 року, актом від 22.01.2008 року, актом від 30.08.2019 року. Відповідачі з 15.12.2001 року та по теперішній час перебувають на постійному місці проживанні у Португальській Республіці та повертатись не планують, добровільно зніматися з реєстрації з означеного будеинку не бажають. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] участі у витратах на утримання житла не приймають, комунальні платежі не сплачують. У позивача наявні борги за сплату комунальних послуг. Відповідачі Просить усунути перешкоди [PERSON] у користуванні квартирою, що розташована за адресою [ADDRESS] шляхом визнання [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право на користування означеним житловим приміщенням. Ухвалою судді Хмельницького міськрайонного суду від 22 вересня 2019 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідачі відзив на позовну заява не надали. У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали, з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідачі у судове засідання не з`явились, повідомлені належним чином, і від них не надійшло повідомлень про причини неявки. Відзив на позов не надали. Суд приходить до висновку ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 14 грудня 2000 року, видане відділом приватизації Хмельницького міськвиконкому за № 2990 та внесено у реєстрі за № 34115. Судом також встановлено, що у квартирі [ADDRESS] [PERSON] не проживає з 06.06.2001 року, [PERSON] з 15.12.2001 року, [PERSON] з 15.12.2001 року, що підтверджується відповідним актом, складеним її сусідами та засвідченим начальником ЖЕК №6 Головко В.А. від 01.03.2012 року, актом від 05.11.2007 року, актом від 22.01.2008 року, актом від 30.08.2019 року. Відповідачі з 15.12.2001 року та по теперішній час проживають у Португальській Республіці та повертатись не планують. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] участі у витратах на утримання житла не приймають, комунальні платежі не сплачують. Відповідно до вимог ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Право звернення до суду із даною позовною заявою про позбавлення права користування житловим приміщенням - є однією із форм захисту власником своїх прав. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 386 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають права власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право приватної власності як сукупність правових норм, що закріплюють право людини володіти, користуватись, розпоряджатися належним їй майном та іншими матеріальними благами, є непорушним, тому ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. За власниками житло зберігається без обмежень. Суд приходить до висновку, що у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право на користування житлом відмовити.

Outcome: dismissed