Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до Сєвєродонецького міського суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, яку мотивувала тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20.08.2011р. Від шлюбу сторони мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON], 26.11.2011р.н., [PERSON], 22.10.2013р.н. та [PERSON], 25.04.2016р.н. Шлюбні та сімейні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться з травня 2017р. Позивач посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося з причини розбіжності характерів та втрати почуття любові та поваги один до одного. Оскільки подальше спільне життя та збереження сім'ї суперечить інтересам позивача, тому просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджено матеріалами справи, про причини неявки до суду не повідомив. У звязку з неявкою у судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось. Оскільки позивач [PERSON] в наданій до суду заяві не заперечувала проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, судом 27.12.2017р. на підставі ст.ст.280, 281 ЦПК України було винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно з ч.1 ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи видно, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20.08.2011р. Від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON], 26.11.2011р.н., [PERSON], 22.10.2013р.н. та [PERSON], 25.04.2016р.н. Шлюбні та сімейні відносини припинені, спільне господарство не ведеться з травня 2017р. Позивач посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося з причини розбіжності характерів та втрати почуття любові та поваги один до одного. Позивач не бажає збереження сімї, оскільки подальше сумісне життя неможливе у звязку з психологічною несумісністю, тобто збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що сімя фактично розпалася, позивач примиритися не бажає і подальше сумісне життя і збереження шлюбу заперечує його інтересам, у звязку із чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved