Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить визначити способи участі її у вихованні [PERSON] , [INFO] , який є її онуком. В обгрунтування позовної заяви зазначає, що [PERSON] є її сином, 12 серпня 2016 року син зареєстрував шлюб з відповідачем [PERSON] , від шлюбу у них народився [PERSON] , [INFO] , який є її онуком. Батьки малолітнього онука тривалий час працювали за кордоном, а дитина проживала разом з нею. 28 жовтня 2019 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, відповідач створила нову сім`ю. Після розірвання шлюбу відповідачка постійно чинить їй перешкоди у спілкуванні з онуком, позбавляє її можливості приймати участь у житті та вихованні онука. У зв`язку з чим, просить суд зобов`язати [PERSON] не чинити перешкоди відносно неї у спілкуванні з малолітнім онуком [PERSON] , [INFO] , визначивши наступний спосіб участі її у вихованні онука: кожну першу та другу п`ятницю місяця з 17 год. 00 хв. п`ятниці по 18 год. 00 хв. неділі з правом ночівлі онука за місцем її проживання по [ADDRESS] , кожен рік літом виїжджати з малолітнім онуком на відпочинок на території України або за межі України строком на 14 днів. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтрмали в повному обсязі і на підставах викладених в позовній заяві, просили позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов визнала частково та пояснила, що після розірвання шлюбу відповідач [PERSON] змінила своє місце проживання та наразі проживає в м. Миколаєві разом зі своїм малолітнім сином та чоловіком. Проти спілкування дитини з бабусею та їх зустрічей вона не заперечує, проте оскільки дитині всього лише чотири роки та враховуючи те, що останній більше року не бачив позивачку, не спілкувався з нею, тому вимоги позивача щодо зустрічі її з онуком за місцем її проживання з правом ночівлі вважає передачсними, у зв`язку з чим у їх задоволенні просить відмовити. Не заперечує, щоб позивачка за попередньою домовленістю з нею зустрічалась з онуком за місцем їх проживання та перші часи в її присутності. Проти відпочинку баби з онуком в літній період не заперечує, але тільки після досягнення дитиною шестирічного віку і лише на території України. Представник третьої особи виконавчого комітету Саксаганської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області Компанієць О.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала частково, вважає за доцільне усунути перешкоди та визначити способи участі гр. [PERSON] з малолітнім [PERSON] , [INFO] - щомісячно, коли [PERSON] приїздить на теритрію Сївського старостинського округу Саксаганської сільської ради за місцем проживання бабусі дитини, без присутності матері дитини, врахорвуючи стан здоров`я дитини, не порушуючи розпорядок дня дитини, зобов`язавши бабусю своєчасно повертати дитину матері. Щодо виїзду дитини за кордон з бабусею на відпочинок, то в цій частині позовних вимог просила відмовити, оскільки законодавством визначено інший порядок виїзду малолітніх дітей за кордон. Третя особа П`ятихатська районна державна адміністрація Дніпропетровської області свого представника в судове засідання не направили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Так, [PERSON] та [PERSON] з 12 серпня 2016 року по 28 жовтня 2019 року перебували в зареєстрованому шлюбі, про що свідчить копія рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області про розірвання шлюбу від 28 жовтня 2019 року/а.с.18/. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження/а.с.17/. 17 грудня 2019 року відповідач зареєструвала шлюб з [PERSON] , після чого дружині було присвоєно прізвище « [PERSON] ». Згідно копії акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї [PERSON] , [INFO] № 426 від 19 червня 2020 року останній разом з сім`єю зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , має наступний склад сім`ї [PERSON] - дружина, [PERSON] - нерідний син. Опалення в будинку пічне, також присутнє електроопалення. В будинку чисто зроблений косметичний ремонт, в кожній кімнаті є наявність меблів, створені належні умови для проживанн, є водопостачання - холодна і гаряча вода. Санітарно-гігієнічні умови проживання сім`ї - задовільні. Сезонним одягом, взуттям всі члени родини забезпечені в повній мірі, [PERSON] - працює в ФГ « Вишневе» трактористом. [PERSON] - приватний підприємець, [PERSON] наданий час перебуває на військовій службі по контракту/а.с.19/. Згідно наданої копії характеристики на [PERSON] остання проживає в [ADDRESS] , спиртними напоями не зловживає, громадський порядок не порушує. Відгуки від сусідів та односельців доброзичливі. Стосунки в сім`ї, поведінка в побуті відповідають правилам та нормам суспільної моралі/а.с.20/. Відповідно до висновку П`ятихатської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про визначення способів участі у вихованні малолітньої дитини та спілкуванні з нею, комісія з питань захисту прав дитини визначила дні та часи спілкування гр. [PERSON] з малолітнім [PERSON] - кожну першу та другу суботу і неділю місяця з 10 до 15 год., зустрічі тільки повинні проходити на території місця проживання дитини, без надання дозволу гр. [PERSON] брати малолітнього онука на ночівлю, на спільний відпочинок на території або за межами України, враховуючи стан здоров`я дитини, карантинні умови, не порушуючи розпорядок дня дитини/а.с.62/. Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Саксаганської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області останні ввжають за доцільне усунути перешкоди та визначити способи участі гр. [PERSON] з малолітнім [PERSON] , [INFO] - щомісячно, коли [PERSON] приїздить на теритрію Сївського старостинського округу Саксаганської сільської ради за місцем проживання бабусі дитини, без присутності матері дитини, врахорвуючи стан здоров`я дитини, не порушуючи розпорядок дня дитини, зобов`язавши бабусю своєчасно повертати дитину матері/а.с.97-98/. Згідно із частиною восьмою статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. У частині першій статті 257 СК України встановлено, що баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Законодавцем визначено механізм здійснення права баби та діда, прабаби, прадіда на виховання внуків і правнуків, який проявляється в: (а) покладенні обов`язку на батьків чи інших осіб, з якими проживає дитина не перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків; (б) закріпленні права баби діда, прабаби, прадіда у разі наявності перешкод у вихованні та спілкуванні із внуками, правнуками на звернення до суду з позовом про їх усунення (частини друга, третя статті 257 СК України). Відповідно до статті 263 СК України спори щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу. Виходячи з положень статті 159 СК України усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні - є позовом про заборону поведінки особи, яка чинить перешкоди іншій особі у здійсненні нею свого права. Відповідно до частини другої статті 159 СК України суд визначає способи участі особи у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами. Право на повагу до сімейного життя, гарантоване статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, охоплює щонайменше зв`язки між близькими родичами, наприклад, між дідом, бабою та внуками, оскільки такі родичі можуть відігравати у сімейному житті важливу роль. Положення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено право на повагу до сімейного життя, поширюються, зокрема, і на відносини між бабою, дідом та внуками, якщо між ними існують достатньо тісні зв`язки (рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ у справі «Крускіч проти Хорватії» від 25 листопада 2014 року). ЄСПЛ зазначає, що держава повинна за загальним правилом забезпечити збереження сімейного зв`язку там, де він існує. Відносини між бабою, дідом і внуками за своїм характером відрізняються від відносин між батьками і дітьми і, зокрема, вимагають меншого ступеня захисту. Право на повагу до сімейного життя баби, діда у відносинах з їхніми внуками передбачає, у першу чергу, право підтримувати звичайні стосунки з внуками, навіть якщо такий контакт зазвичай відбувається за згодою особи, яка має батьківську відповідальність» (рішення ЄСПЛ «Богоносови проти Росії» від 05 березня 2019 року). Тривалість часу, проведеного дитиною з бабою чи дідом може бути важливим фактором у забезпеченні найкращих інтересів дитини (справа «Гокканнен проти Фінляндії», ЄСПЛ від 23 вересня 1994 року, справа «Мамчур проти України» ЄСПЛ від 16 липня 2015 року, справа «Крапівін проти Росії», ЄСПЛ від 12 липня 2016 року). У рішенні ЄСПЛ у справі «Кузнєцов та інші проти Російської Федерації» зазначено, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції. Така позиція є усталеною у практиці ЄСПЛ (рішення у справах «Серявін та інші проти України», «Проніна проти України») і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У пункті 100 рішення Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України» (заява № 2091/13) та у пункті 76 рішення Європейського суду з прав людини від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України» (заява № 10383) зазначено, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що інтересам дитини буде відповідати спілкування зі своєю бабусею. Разом з тим, суд вважає, що зустрічі [PERSON] з малолітнім [PERSON] , [INFO] з урахуванням малолітнього віку дитини, необхідності врахування факту відвідування ним дошкільного дитячого закладу, спілкування з іншими членами родини мають відбуватися перші шість місяців з дня набрання чинності даним рішенням законної сили кожну другу та четверту суботу місяця з 10:00 години до 18:00 години за попередньою домовленістю з матір`ю, у присутності матері за місцем проживання дитини; через шість місяців після набрання чинності даним рішенням законної сили кожну другу, четверту суботу місяця з 10:00 години до 18:00 години за попередньою домовленістю з матір`ю, без присутності матері, з правом відвідування спортивних, розвиваючих, навчальних, виховних розважальних, культурних закладів за місцем проживання дитини; у літній період з червня по серпень включно, один тиждень спільного відпочинку баби з онуком та оздоровлення дитини за попередньою домовленістю з матір`ю на території України, після досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] шести років. При цьому суд вважає, що такий графік побачень надасть можливість позивачу провести з дитиною повний вихідний день, з відвідуванням розважальних закладів та закладів культури. Що ж стосується вимоги щодо літнього відпочинку за межами України, суд приходить до наступного висновку. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57 (далі - Правила). Відповідно до пункту 3 зазначених Правил виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Згідно з підпунктом 1 пункту 4 Правил виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий із батьків відсутній у пункті пропуску. У підпункті 2 пункту 4 Правил передбачено, що громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі пред`явлення документів або їх нотаріально засвідчених копій рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. У постанові від 12 квітня 2017 року у справі № 6-15 цс17 Верховний Суд України указав на те, що виїзд малолітньої дитини за межі України повинен відбуватись лише за погодженням з іншим з батьків, оскільки такий переїзд спричиняє зміну режиму спілкування дитини з іншим з батьків, порядок участі у вихованні дитини, зміну звичайного соціального, культурного, мовного середовища дитини, що впливає на її подальше життя, розвиток і виховання. Виходячи із наведеного законодавством визначено певний порядок виїзду малолітніх дітей за кордон, а саме дозвіл на виїзд малолітньої дитини за межі України в супроводі одного з батьків за відсутності згоди другого з батьків на підставі рішення суду може бути наданий на певний одноразовий виїзд з визначенням його початку й закінчення, у зв`язку з чим в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: partial