Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 11 січня 2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у місті Донецьку уклала шлюб з [PERSON] . Від подружнього життя мають двох дітей: повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , та малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що мешкають разом з матір`ю. Спільне життя з відповідачем не склалося, спільне господарство не ведуть. Зазначає, що з вересня 2018 року шлюбні відносини припинені, мешкають окремо. Позивач вважає, що збереження сім`ї неможливе, так як у сторін відсутні спільні інтереси та взаєморозуміння, різні погляди на шлюб та сім`ю. Посилаючись на викладені обставини, позивач просила розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем. Ухвалою судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 04 серпня 2021 року позовну заяву [PERSON] залишено без руху. Ухвалою судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13 серпня 2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено в судове засідання. В судове засідання [PERSON] не з`явилась, подавши через канцелярію суду заяву про розгляд справи за її відсутності, якою позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Позивач [PERSON] виявила бажання надалі іменуватися прізвищем « [PERSON] ». В судове засідання [PERSON] не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позову. Також вказав, що після розірвання шлюбу малолітня донька [PERSON] залишиться мешкати разом з матір`ю. Враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їхній сукупності та надавши їм належну правову оцінку, приходить до наступного. Згідно матеріалів справи, 11 січня 2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у місті Донецьку [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис № 6 (свідоцтво про шлюб Серії [NUMBER] від 11 січня 2014 року). Від подружнього життя сторони мають повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 12.09.2017 року, видане повторно Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, батьками якої, записано сторін по справі. Від подружнього життя сторони мають малолітню доньку: [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 12.09.2017 року, видане повторно Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, батьками якої, записано сторін по справі. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, мешкають окремо, спільне господарство не ведуть, майновий спір між ними відсутній. Після розірвання шлюбу спільна донька сторін [PERSON] залишиться мешкати разом з матір`ю [PERSON] . Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судовим розглядом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. З урахуванням викладеного, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Положеннями ст. 113 СК України закріплено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем. Враховуючи, що у зв`язку з реєстрацією шлюбу позивачкою не змінено прізвище, після розірвання шлюбу остання виявила бажання надалі іменуватися ним, вимога [PERSON] підлягає задоволенню. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. За частиною першою вищевказаної статті, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно квитанції від 29 липня 2021 року, за подання до суду позовної заяви позивачкою сплачено судовий збір в розмірі 908 грн., який підлягає стягненню з відповідача на її користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved