Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути на свою користь з КП «Одесміськелектротранс» вартість матеріальної шкоди в сумі 60954,24 грн., нанесеної їй, працівником відповідача під час виконання ним своїх трудових обовязків, а також судовий збір у розмірі 610,00 грн. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити в повному обсязі з підстав, наведених у позові. Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволенні позовних вимог у повному обсязі заперечував, позов визнав частково - у розмірі 9504,24 грн., посилаючи на те, що цивільна відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «Страхова група Ю.Бі.Ай.» на суму 51450,00 (п. 3.7. Додатку №2 до Договору), у звязку з чим відповідач згоден відшкодувати різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою. Третя особа - [PERSON] та представник третьої особи - ПрАТ «Страхова група Ю.Бі.Ай.» у судове засідання не зявилися, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлялися належним чином. Суд, вислухавши пояснення сторін, оголосивши та дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частино. 2 статті 10 ЦПК України визначено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що вироком Київського районного суду м. Одеси від 10.06.2014 року по справі №520/8375/13-к, провадження №1-кп/520/44/14 водій тролейбуса - [PERSON], який належить КП «Одесміськелектротранс», визнаний винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Під час розгляду в судовому засіданні вказаної кримінальної справи, судом встановлені обставини, які є преюдиціальними для розгляду даної справи, а саме те, що \~«25.10.2012\~\~року\~\~приблизно\~\~о\~\~09.40\~\~годині, у\~\~світлий\~\~час доби, [PERSON] керуючи технічно справним пасажирським тролейбусом марки «ЗИУ-9», бортовий номер [NUMBER], який належить КП «Одесміськелектротранс», здійснював рух по проїжджій частині вул. 25 Чапаєвськоїдивізії\~\~у Київському районі м. Одеса з боку вул. Маршала Жукова в напрямку вул. Академіка Корольова, по дорозі, яка має дві смуги руху по одній в кожному напрямку. У районі будинку № 3 «б», діючи в порушення вимог\~\~п.п. 10.1, 12.3 «Правил дорожнього руху України» \~\~Не переконавшись у безпеці, змінив напрямок свого руху, та виїхав на зустрічну смугу з метою об'їзду перешкоди у вигляді автомобіля, який стояв нерухомо у правого узбіччя. Не врахувавши на те, що це буде небезпечно для інших учасників руху, при цьому маючи реальну й об'єктивну можливість бачити автомобіль\~«MercedesBenz»,\~р/н [NUMBER], під керуванням [PERSON], що рухається в зустрічному напрямку, проявляючи злочинну самовпевненість, не врахував габарити керованого їм тролейбуса, при відсутності перешкод технічного або іншого характеру, не встигши закінчити маневр об'їзду й повернутися в межі своєї смуги, допустив зіткнення передньою лівою частиною тролейбуса з лівою боковою частиною зазначеного автомобіля «Mercedes Benz». Від зіткнення, задню частину автомобіля «Mercedes Benz», відштовхнуло вправо, що сприяло зіткненню з лівою боковою частиною попутного автомобіля «NISSAN Note»,\~р/н [NUMBER], під керуванням [PERSON].» Судом встановлено, що на момент ДТП, власником вищезазначеного автомобіля «NISSAN Note» була та здійснювала його керування позивач [PERSON]. 20.11.2014 року Апеляційним судом Одеської області вирок Київського районного суду м. Одеси від 10.06.2014 р., у справі № 520/8375/13-к був залишений у силі. Вищезазначені обставини, представником відповідача не оспорювались, у звязку з чим визнанні судом такими, що не потребують доказування. Частиною 1 статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, повязана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Пунктом 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України від 01.03.2013 р. № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки»визначено, що на особу, яка перебувала в трудових відносинах на підставі трудового договору (контракту) і завдала шкоди життю чи здоров'ю у зв'язку з використанням транспортного засобу, що належить роботодавцю, відповідальність за завдання шкоди може бути покладена лише за умови, якщо буде доведено, що вона заволоділа транспортним засобом неправомірно (частини третя і четверта статті 1187 ЦК). Позивачка зазначила, що в результаті вищезазначеного ДТП її автомобіль [NUMBER] зазнав механічних пошкоджень, а саме деформацію передньої та задньої лівої двері, заднього лівого крила. Згідно Висновку №231/13-ДОП експертного автотоварознавчого дослідження від 18.02.2015 р. вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобілю NISSAN Note, реєстраційний номер [NUMBER], станом цін на зміні деталі на 16.02.2015 р., складає 60954,24 грн. (шістдесят тисяч девятсот пятдесят чотири гривні 24 копійки). Посилаючись на вищезазначений Висновок сторона позивача просить стягнути з відповідача у якості відшкодування матеріальної шкоди саме зазначену суму 60954,24 грн.. Під час судового засідання, представник відповідача наголошувала на тому, що цивільна відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Страхова група Ю.Бі.Ай.» на підставі Додатку №2 до Договору про закупівлю послуг зі страхування від 12 лютого 2012 року №45 про добровільне страхування цивільно-правової власників наземного транспорту. Згідно п. 3.7 зазначеного Додатку №2 до Договору страхова сума становить 51450,00 грн. У звязку з чим представник відповідача зазначила, що відповідач

Outcome: approved