Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з даною позовною заявою, вказуючи на те, що 03 жовтня 2014 року, близько 20 годинни 19 хвилин, на 53 км. автодороги Сосниця-Пролетарське-Короп сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої автомобіль MAN TGA24.440, д.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON], скоїв наїзд на пішохода, [PERSON]. Внаслідок ДТП [PERSON] загинув на місці події. По даному факту відкрите кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, яке в подальшому закрите у зв»язку з відсутністю в діях водія [PERSON] ознак складу кримінального правопорушення. Автомобіль MAN TGA24.440, д.н. [NUMBER] є забезпеченим транспортним засобом, цивільно-правова відповідальність застрахована в ТДВ «СТ «Домінантна» згідно полісу АС № 9382622 від 28.02.2014 року. Про настання страхового випадку вона неодноразово повідомляла СТ, однак страховик ніяк не відреагував на дані заяви. А тому позивачка просить суд стягнути з ТДВ «СТ «Домінантна» на її користь страхове відшкодування в сумі 10586 грн., стягнути з відповідача на її користь в рахунок відшкодування моральної шкоди 14616 грн. та судові витрати сплачені по цьому позову в сумі 4800 грн. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали з вище викладених мотивів і просять їх задовольнити. Представник відповідача - ТДВ «СТ «Домінанта» в судове засідання не з»явився і не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча про розгляд справи був повідомлений своєчасно, про що свідчить розписка про отримання судової повістки. В судовому засіданні третя особа на стороні позивача - [PERSON] позов підтримала. Пояснила, що є донькою позивачки та загиблого. Згідно з законодавством, також має право на відшкодування моральної шкоди, але такої вимоги заявляти не буде і просить суд всю суму стягнути на користь позивача. Зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши учасників, дослідивши надані докази, суд встановив такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. 03.10.2014 року на автодорозі Сосниця-Пролетарське-Короп сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої автомобіль MAN TGA24.440, д.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON], скоїв наїзд на пішохода [PERSON], внаслідок чого останній загинув на місці події, що підтверджується постановою про закриття кримінального провадження та свідоцтвом про смерть. Позивач була дружиною загиблого, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. Автомобіль MAN TGA24.440, д.н.з. [NUMBER], на час скоєння ДТП був забезпеченим транспортним засобом, цивільно-правова відповідальність застрахована у відповідача - ТДВ «СТ «Домінантна», що підтверджується полісом АС № 9382622 від 28.02.2014 року. Строк дії полісу з 01.03.2014 року по 28.02.2015 року. Листом від 03.03.2015 року відповідач повідомив позивача про відмову у виплаті страхового відшкодування. Відмову мотивовано тим, що на думку страховика, вищеописана ДТП не є страховим випадком, так як водій забезпеченого транспортного засобу не порушив правил дорожнього руху, а постраждалий під час ДТП перебував у стані алкогольного сп'яніння. Відповідно до ст. 1187 ч. 5 ЦК України: Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно ст. 1201 ЦК України: Особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов'язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам'ятника, ці витрати. Відповідно до п 1.12 ст. 1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі за текстом - Закон) в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин: дорожньо-транспортна пригода - подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки. Згідно ст. 6 Закону: Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Відповідно до п. 27.3, п. 27.4 ст. 27 Закону: Страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам'ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред'явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Стаття 37 Закону передбачає підстави для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). У своєму листі про відмову у виплаті страхового відшкодування, відповідач не зазначив жодної з підстав, передбачених даною нормою Закону для відмови у виплаті відшкодування. Доказів наявності таких підстав суду не надано. Також, суду не надано доказів того, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого, що відповідно до ст. 1187 ЦК України, могло б виключити наявність цивільно-правової відповідальності. Позивачем надано суду докази понесених витрат, пов'язаних з перевезенням тіла на експертизу, а також з похованням на загальну суму 10586 грн. Таким чином, суд приходить до висновку, що ДТП, внаслідок якої настала смерть [PERSON], є страховим випадком у розумінні ст. 6 Закону; підстави, передбачені ст. 37 Закону для відмови у здійсненні страхового відшкодування відсутні; заявлені позивачем вимоги є обґрунтованими і не перевищують встановлених Законом обмежень, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України: Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім витрати на правову допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: approved