overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем та стягнути з [PERSON] на її користь аліменти у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень, щомісячно, але не менш ніж 30% від прожиткового мінімуму, на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], починаючи з дня пред'явлення позову та до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] року, посилаючись на те, що сімейне життя з відповідачем не склалося, сторони шлюбних відносин не підтримують, ведуть окреме господарство, у теперішній час сім'я існує лише формально. Позивачка також зазначила, що відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання сина не надає, а тому вона вимушена звернутись до суду з даним позовом. У судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені в заяві, просила їх задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, сторони одружені з 21 вересня 2007 року, реєстрація шлюбу зроблена у Відділі реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м. Одесі, актовий запис №905. Від шлюбу є малолітня дитина: [PERSON], [INFO] (актовий запис №108 Відділу реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м. Одесі від 22 січня 2008 року). Сторони подружніх відносин не підтримують, загального господарства не ведуть, в даний час шлюб у сторін носить формальний характер. Відповідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Малолітня дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, відповідач на утримання сина допомогу не надає. Згідно ст. 180, ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При таких обставинах, суд вважає що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем та стягнути з [PERSON] на її користь аліменти у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень, щомісячно на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], починаючи з дня пред'явлення позову та до досягнення дитиною повноліття, тобто до 29 травня 2016 року, посилаючись на те, що сімейне життя з відповідачем не склалося, сторони шлюбних відносин не підтримують, ведуть окреме господарство, у теперішній час сім'я існує лише формально. Позивачка також зазначила, що відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання сина не надає, а тому вона вимушена звернутись до суду з даним позовом. У судовому засіданні сторони погодили розмір аліментів та прийшли згоди щодо стягнення з відповідача на утримання дитини аліментів в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень щомісячно, до досягнення сином повноліття. Позовні вимоги [PERSON] щодо розірвання шлюбу відповідач визнав, не заперечував проти їх задоволення. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, сторони одружені з 12 грудня 1997 року, реєстрація шлюбу зроблена у Відділі реєстрації актів громадянського стану Київської райадміністрації виконкому Одеської міської ради, актовий запис №930. Від шлюбу є неповнолітня дитина: [PERSON], [INFO] (актовий запис №846 Відділу реєстрації актів громадянського стану Київської райадміністрації виконкому Одеської міськради від 11 серпня 1998 року). Сторони подружніх відносин не підтримують, загального господарства не ведуть, в даний час шлюб у сторін носить формальний характер. Відповідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Неповнолітня дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, відповідач на утримання сина допомогу не надає. Згідно ст. 180, ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При таких обставинах, суд вважає що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований із [PERSON] 02 жовтня 2009 року Коростською сільською радою Сарненського району Рівненської області, актовий запис № 23. Крім цього, позивач просить залишити їй прізвище, отримане внаслідок реєстрації шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог в позовній заяві зазначено, що відповідач на даний час захворів, однак, позивач не бажає доглядати за хворим чоловіком, через що бажає розлучитись із ним. За клопотанням позивача дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у відповідності до вимог п.1 ч.4 ст.274 ЦПК України. Позивач в судове засідання подала письмову заяву, якою просить задоволити її вимоги, оскільки позов підтримує. Відповідач заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не подав, у строк, визначений ст.278 ЦПК України відзив у справі не подав. Клопотань сторонами заявлено не було. Правовідносини між сторонами виникли із сімейних відносин, пов`язаних із розірванням шлюбу. Згідно із ст.110 СК України - позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Факт реєстрації шлюбу між сторонами по справі доводиться наявним в матеріалах справи свідоцтвом про шлюб від 02 жовтня 2009 року, згідно із яким вказаного числа між сторонами по справі було зареєстровано шлюб Коростською сільською радою Сарненського району Рівненської області, про що зроблено актовий запис № 23. Відповідно до ст.112 СК України - суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Із позовної заяви встановлено, що між подружжям існують непорозуміння на побутовому грунті. Згідно із ст.111 СК України - суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Подружжя має неповнолітню дитину : [PERSON] , [INFO] , що встановлено із позовної заяви та наданої суду копії свідоцтва про народження дитини. Однак, жодна із сторін не клопотала про надання строку на примирення. Таким чином, враховуючи наведені вище обставини, відсутність бажання до примирення як у позивача, так і у відповідача - суд вважає, що надання сторонам строку на примирення є недоцільним, а тому позов [PERSON] підлягає до задоволення. Крім цього, позивач просить залишити їй після розірвання шлюбу отримане внаслідок реєстрації шлюбу прізвище. Вказані правовідносини регулюються ст.113 СК України, якою встановлено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач виявила бажання залишити прізвище « [PERSON] ». Із дослідженого судом свідоцтва про шлюб від 02 жовтня 2009 року судом встановлено, що позивач після одруження змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », а тому ця вимога також підлягає до задоволення. На підставі наведеного, ст.ст. 105, 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований із [PERSON] 03 жовтня 2013 року Виконавчим комітетом Немовицької сільської ради Сарненського району Рівненської області, актовий запис №18. В обґрунтування заявлених вимог позивачем в позовній заяві вказано, що сторони по справі перебувають між собою у шлюбі, зареєстрованому 03 жовтня 2013 року Виконавчим комітетом Немовицької сільської ради Сарненського району Рівненської області, про що зроблено актовий запис №18. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до змісту позовної заяви - між подружжям систематично виникали непорозуміння, внаслідок чого між подружжям втрачено почуття поваги та любові, сімейні стосунки припинено, спільний побут сторонами не ведеться подружжя протягом тривалого часу проживає окремо, що і стало підставою для звернення із цим позовом до суду. Позивач в підготовче судове засідання подала письмову заяву, якою позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання також подав письмову заяву, відповідно до якої останній заявлені позивачем вимоги визнав повністю. Сторонами було заявлено клопотання про розгляд справи у їх відсутність, яке судом задоволено. Інших клопотань сторонами заявлено не було. З огляду на позицію сторін, повне визнання позову відповідачем, враховуючи вимоги ч.3 ст.200 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити рішення у цій справі за результатами підготовчого провадження. Правовідносини між сторонами виникли із сімейних відносин, пов`язаних із розірванням шлюбу. Вказані правовідносини регулюються нормами СК України. Згідно із ст.110 СК України - позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Факт реєстрації шлюбу між сторонами по справі доводиться наявним в матеріалах справи свідоцтвом про шлюб від 03 жовтня 2013 року (серії [NUMBER] ), згідно із яким вказаного числа між сторонами по справі було зареєстровано шлюб Виконавчим комітетом Немовицької сільської ради Сарненського району Рівненської області, про що зроблено актовий запис № 18. Відповідно до ст.112 СК України - суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Із позовної заяви встановлено, що між подружжям систематично виникали непорозуміння на побутовому грунті, через що сімейні стосунки припинені. Згідно із ст.111 СК України - суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Подружжя має неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що встановлено судом із наданої позивачем копії свідоцтва про народження (серії [NUMBER] від 25 березня 2014 року). Однак, під час судового провадження сторони бажання до примирення не виявили. Таким чином, враховуючи наведене вище, зазначені позивачем у позовній заяві обставини, а також з урахуванням відсутності бажання до примирення як у позивача, так і у відповідача - суд вважає, що надання сторонам строку на примирення є недоцільним, а тому позов [PERSON] підлягає до задоволення. На підставі наведеного, ст.ст. 105, 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований із [PERSON] 10 листопада 2004 року Ремчицькою сільською радою Сарненського району Рівненської області, актовий запис № 16, крім цього, позивач просить неповнолітніх дітей сторін по справі : [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], залишити проживати із матірю, стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати. [PERSON] відповідно до поданої письмової заяви просить проводити розгляд справи у її відсутність, заявлені вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання, не зявився, був повідомлений про час слухання справи відповідно до закону, а тому суд на підставі ст.224 ЦПК України ухвалює заочне рішення. Згідно із ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Факт реєстрації шлюбу між сторонами по справі доводиться свідоцтвом про одруження від 10 листопада 2004 року. Відповідно до ст.112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Із позовної заяви встановлено, що протягом тривалого часу між подружжям виникають непорозуміння, внаслідок чого подружнє життя припинено. Суд, відповідно до ст.111 СК України вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Із позовної заяви вбачається, що подружжя має четверо неповнолітніх дітей : [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Однак, з огляду на відсутність бажання до примирення як у позивача, так і у відповідача, ті обставини, що відповідач поводиться по відношенню дружини протиправно, що негативно впливає на умови проживання неповнолітніх дітей (заперечень щодо обставин, викладених позивачем в позовній заяві щодо її побиття відповідачем останнім спростовані не були) - суд вважає, що надання строку на примирення є недоцільним, а тому позов підлягає до задоволення. Крім цього, позивачем ставиться вимога про визначення за рішенням суду місця проживання неповнолітніх дітей. Відповідно до ч.1 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом. Враховуючи вік дітей сторін по справі, які є малолітніми, а також ті обставини, що відповідач у судове засідання не зявився, що свідчить про його байдужість до долі сімї - суд вважає що слід визначити місце проживання дітей саме із позивачем. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Оскільки суд дійшов до обґрунтованості заявлених позивачем вимог, слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] понесені судові витрати : 551 грн. 20 коп. сплаченого судового збору, оплата яких підтверджена документально. На підставі наведеного, ст.ст. 105, 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований із [PERSON] 11 жовтня 2002 року Зносицькою сільською радою Сарненського району Рівненської області, актовий запис № 16. В судове засідання [PERSON] подала письмову заяву, якою заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, був повідомлений про час слухання справи відповідно до закону, а тому суд на підставі ст.224 ЦПК України ухвалює заочне рішення. Згідно із ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Факт реєстрації шлюбу між сторонами по справі доводиться свідоцтвом про одруження від 11 жовтня 2002 року. Відповідно до ст.112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Із позовної заяви вбачається, що сторони більше 8 років тому припинили шлюбні відносини, за цей час спроб до примирення зроблено не було. Згідно із ст.111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд вважає за недоцільне надання сторонам строку на примирення, з огляду на тривалість часу, протягом якого сторони не проживають разом та враховуючи відсутність у подружжя неповнолітніх дітей, а тому позов [PERSON] підлягає до задоволення. На підставі наведеного, ст.ст. 105, 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований із [PERSON] 11 липня 2004 року Вирівською сільською радою Сарненського району Рівненської області, актовий запис № 7. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, пояснила, що вдруге звертається із позовом про розірвання шлюбу, а тому вважає, що надання строку на примирення є недоцільним. Відповідач у судове засідання не з'явився, був повідомлений про час слухання справи відповідно до закону, а тому суд на підставі ст.224 ЦПК України ухвалює заочне рішення. Згідно із ст.110 СК України - позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Факт реєстрації шлюбу між сторонами по справі доводиться свідоцтвом про одруження від 11 липня 2004 року. Відповідно до ст.112 СК України - суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. З огляду на те, що відповідач у судове засідання не з`явився, що свідчить про нехтування ним інтересів сімї, враховуючи думку позивача, яка наполягає на задоволенні позовних вимог, суд вважає, що надання строку на примирення є недоцільним, а тому позов підлягає до задоволення. На підставі наведеного, ст.ст. 105, 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований із [PERSON] 11 серпня 2001 року Вирівською сільською радою Сарненського району Рівненської області, актовий запис № 13. В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, був повідомлений про час слухання справи відповідно до закону, а тому суд на підставі ст.224 ЦПК України ухвалює заочне рішення. Згідно із ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Факт реєстрації шлюбу між сторонами по справі доводиться свідоцтвом про одруження від 11 серпня 2001 року. Відповідно до ст.112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Із позовної заяви та пояснень позивача вбачається, що причиною для звернення із позовом до суду є непорозуміння, які протягом тривалого часу виникають між подружжям. Згідно із ст.111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Подружжя має двох неповнолітніх дітей, що встановлено із наданих суду копій свідоцтв про народження [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Однак, позивач категорично заперечила щодо надання строку на примирення, пославшись на ті обставини, що із позовом про розірвання шлюбу вона звертається не вперше, а тому сторони визначились із неможливістю збереження сімейних відносин. Враховуючи наведене, суд вважає за недоцільне надання сторонам строку на примирення, з огляду на відсутність бажання як у позивача, так і у відповідача, який в судове засідання не зявився, що свідчить про його байдужість до долі сімї, а тому вимога [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає до задоволення. На підставі наведеного, ст.ст. 105, 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований із [PERSON] 12 вересня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рокитнівського району Рівненської області, актовий запис № 45. Позивач [PERSON] відповідно до поданої письмової заяви просить проводити розгляд справи у її відсутність, заявлені вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання, не зявився, був повідомлений про час слухання справи відповідно до закону, а тому суд на підставі ст.224 ЦПК України ухвалює заочне рішення. Згідно із ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Факт реєстрації шлюбу між сторонами по справі доводиться свідоцтвом про шлюб від 12 вересня 2008 року, яке надано суду позивачем. Відповідно до вказаного документу сторони дійсно зазначеного вище числа зареєстрували між собою шлюб. Відповідно до ст.112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Із позовної заяви встановлено, що протягом тривалого часу між подружжям існують непорозуміння на побутовому грунті, через що сімя фактично розпалась. На момент розгляду справи судом примирення між сторонами не відбулось. Суд, відповідно до ст.111 СК України вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Як вбачається із копій свідоцтв про народження, долучених до позовної заяви, подружжя має неповнолітніх дітей : [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO]. Однак, з огляду на відсутність бажання до примирення як у позивача, так і у відповідача, обставини, на які посилається у позові позивач, а саме : постійні конфлікти, які негативно впливають на розвиток неповнолітніх дітей, а також враховуючи ті обставини, що відповідач у судове засідання не зявився, що свідчить про його байдужість до долі сімї - суд вважає, що надання строку на примирення є недоцільним, а тому позов підлягає до задоволення. На підставі наведеного, ст.ст. 105, 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований із [PERSON] 12 липня 2002 року Люхчанською сільською радою Сарненського району Рівненської області, актовий запис № 15. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, пояснила, що протягом наданого сторонам строку на примирення стосунки подружжя на краще не змінились, в зв'язку з чим наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив, вважає, що є можливість до збереження сім`ї. Згідно із ст.110 СК України - позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Факт реєстрації шлюбу між сторонами по справі доводиться наявним в матеріалах справи свідоцтвом про шлюб від 12 липня 2002 року. Відповідно до ст.112 СК України - суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Із позовної заяви та пояснень сторін встановлено, що у сім`ї існують напружені стосунки протягом тривалого періоду. Наданий сторонам (з огляду на наявність малолітніх дітей) строк на примирення позитивних результатів не дав, що не заперечують як позивач, так і відповідач. З огляду на наведене, враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, судом вжито усіх заходів до примирення сторін, суд вважає що позов підлягає до задоволення. На підставі наведеного, ст.ст. 105, 110-112 СК України,

Outcome: approved