Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до Олександрівського районного суду Донецької області з позовом про стягнення з [PERSON] (далі - відповідач) заборгованості за договором купівлі-продажу №73 від 13.01.2019 року у загальному розмірі 2758,97 грн., а також судові витрати, пов`язані з розглядом справи. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 13 січня 2019 року між нею та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу з розстрочкою платежу на 4 місяці, за умовами якого, [PERSON] придбала у позивача товар на суму 5320 грн. В день укладання договору покупець внесла 100 грн. в рахунок оплати за товар. Надалі виплати в рахунок плати за товар повинні були провадитися щомісячними рівними платежами з 14 лютого по 14 травня 2019 року. Відповідач порушила домовленість, сплативши в рахунок заборгованості: 25 серпня 2019 року - 495 грн., 07.11.2019 року - 995 грн., 28.12.2019 року - 700 грн., 10.01.2020 року - 500 грн., 25.01.2020 року - 400 грн., 08.07.2020 року - 497 грн., 18.10.2020 року - 500 грн. Отже, [PERSON] своєчасно не розрахувалась за придбаний товар, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 1233 грн. Крім того, умовами договору передбачена відповідальність за прострочення чергового платежу у вигляді сплати пені в розмірі 1% від простроченої суми. На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача суму боргу- 1233 грн.; компенсацію , відповідно до індексу інфляції - 190,56 грн.; 3 % річних за користування чужими грошовими коштами - 102,41 грн.; частину пені за договором в розмірі 1% - 1233,00 грн., а також, витрати по сплаті судового збору у розмірі 840,80 грн., та витрати на банківські послуги у розмірі 8,41 грн. Ухвалою Олександрівського районного суду Донецької області від 07 грудня 2020 року було відкрито провадження у справі та призначено розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце його проведення була повідомлена належним чином. Проте, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала заяву про часткове визнання позову в сумі заборгованості по договору - 1233 грн. В іншій частині просить відмовити. Позов просить розглянути без її участі. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст.247 ЦПК України. Відповідно до ч.8 ст.178, ч.2 ст.191 ЦПК України , у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Суд, дослідивши зібрані у справі докази, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив таке. Згідно долученої копії свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії В01 № 031905, позивач - [PERSON] , зареєстрована як фізична особа- підприємець. Судом встановлено, що 13 січня 2019 року між фізичною особою-підприємцем - [PERSON] та [PERSON] , укладено договір купівлі- продажу товару з розстрочкою №73, за умовами якого, [PERSON] придбала в кредит, з розстрочкою платежу на 4 місяці, товар: чоботи, вартістю 1670,00 грн., телефон, вартістю 3650,00 грн. Відповідно до договору, погашення заборгованості здійснюється щомісячно рівними частинами. В разі прострочення чергового платежу, передбачено стягнення пені в розмірі 1% від простроченої суми за кожен день прострочення. Під час розгляду справи встановлено, що покупцем сплачено на момент укладення договору 100 грн., а також внесено чергові платежі: 25.08.2019 року 495 грн., 07.11.2019 року 995 грн., 28.12.2019 року 700 грн., 10.01.2020 року 500 грн., 25.01.2020 року 400 грн., 08.07.2020 року 497 грн., 18.10.2020 року 500 грн. Отже, загальна сума заборгованості за договором складає 1133 грн. Статтею 655 ЦК України визначається, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно зі\~ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Статтею 629 ЦК України\~встановлена обов`язковість для виконання сторонами договору. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Судом встановлено, що факт передачі позивачем та отримання відповідачем товару на суму 5320 грн. підтверджується підписом покупця - відповідача по справі. Обґрунтованих заперечень проти позовних вимог, відповідач не надав. Строк повернення заборгованості за договором сплинув 13 травня 2019 року. Враховуючи встановлений судом факт неналежного виконання відповідачем договірних зобов`язань, щодо оплати придбаного товару, суд вважає вимоги позивача, щодо стягнення з відповідача 1133 грн. заборгованості правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 695 ЦК України, договором про продаж товару в кредит може бути передбачено оплату товару з розстроченням платежу. Істотними умовами договору про продаж товару в кредит з умовою про розстрочення платежу є ціна товару, порядок, строки і розміри платежів. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення,а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом статті 1 Закону України від 3 липня 1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» індекс інфляції (індекс споживчих цін) це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Держкомстатом, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні. Позивач просить стягнути компенсацію в зв`язку з інфляцією за період прострочення з 13.02.2019 року по 26.11.2020 року в розмірі 190,56 грн. із такого розрахунку: -5220 х 100,5 % х 100,9% х 101,0% х 100,7% х 99,5% х 99,4% х 99,7% х100,7% х 100,7% х 100,1% х 99,8% х 100,2% х 99,7% х 100,8% х 100,8% х 100,3% х 100,2% х 99,4% -5220 = 157,49 грн. -4725 х 100,7% 4725 = 33,07 грн. Відповідачем заперечень в частині стягнення компенсації не надав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд задовольняє позовні вимоги в межах заявлених позивачем. Щодо позовних вимог в частині стягнення 3% річних від простроченої суми за період з 14 лютого 2019 року по 26 листопада 2020 року , що складає: 102,41 грн. Враховуючи встановлений судом факт неналежного виконання відповідачем зобов`язань, щодо своєчасної та повної оплати товару, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 3% річних від суми заборгованості такими, що підлягають задоволенню за період з 15 лютого 2019 року по 26 листопада 2020 року , в розмірі 101,97 грн. За договором, сторони погодили, що в разі прострочення чергового платежу, стягненню підлягає загальна сума заборгованості зі сплатою пені в розмірі 1% за кожний день прострочення. Відповідно до\~статті 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Що стосується стягнення пені, суд приймає до уваги наступне. Відповідно до ст. 549 ч. 3 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Позивач посилається на невиконання відповідачем з 14 лютого 2019 року обов`язку по сплаті платежів. Суд враховує, що заборгованість відповідача необхідно розраховувати з 15 лютого 2019 року , а тому розрахований розмір пені за договором становить 12407,86 грн. Позивач просить стягнути з відповідача пеню в розмірі, яка дорівнює сумі заборгованості, отже, з урахуванням вимог ст. 13 ЦПК України, стягненню підлягає 1133 грн. Відтак, загальна сума заборгованості, яка підлягає стягненню з [PERSON] на користь позивача становить 2558,53 грн., та складається із: - заборгованості за договором 1133,00 грн., - 3% річних за час прострочення 101,97 грн., - інфляційних втрат 190,56 грн., - нарахованої пені 1133 грн. На підставі викладеного, вимоги позивачки щодо стягнення заборгованості підлягає задоволенню частково. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вищевказані\~положення,\~ суд\~вважає,\~що з\~відповідача на\~користь позивача\~підлягає стягненню\~судовий збір\~ пропорційно\~до розміру\~задоволених позовних\~вимог на\~92,73 % (2558,53 х 100 :\~2758,97 ), з відповідача підлягає стягненню на користь позивача у відшкодування судового збору за розгляд справи у суді першої інстанції 779,67 грн.(840,8 х 92,73 %), а також, понесені збитки по сплаті банківських послуг у розмірі 8,41 грн. Враховуючи викладене та

Outcome: partial