Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-14 00:00:00

[PERSON]звернулась до суду в своїх інтересах та в інтересах\~ малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про усунення перешкод у користуванні житлом шляхом вселення. В обґрунтування вимог посилається на те, що зареєструвала шлюб з відповідачем 16.08.2003. Відповідачу на праві приватної власності з 2001 року належить квартира [ADDRESS]. Після реєстрації шлюбу, за зареєструвала своє місце проживання за зазначеною адресою, де проживала з відповідачем. Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], які також зареєстровані у зазначеній квартирі. У грудні 2017 року через неможливість сумісного проживання шлюбні стосунки припинила та виїхала з дітьми у належну їй на праві приватної власності кімнату у гуртожитку за адресою [ADDRESS], де на даний час проживає з дітьми. Кімната у гуртожитку 17кв.м, замала та не має належних санітарно-житлових умов для проживання малолітніх дітей. В кімнаті постійно прогресує сирість, грибок, пліснява та таргани. Вважає, що вона\~ з дітьми вселилась та зареєстрували своє місце проживання у [INFO] зі згоди власника, як член сімї власника, тому набула права користування житловим приміщенням та на даний час має право там проживати. Відповідачі чинять перешкоди у вселенні її з дітьми у спірну квартиру. Просила зобовязати відповідачів не чинити перешкод у користуванні квартирою шляхом вселення. Відповідач [PERSON] подав відзив на позов, в якому позовні вимоги не визнав. Обґрунтував тим, що позивачу з 2013 року на праві приватної власності належить нерухомість у розмірі 17,8 кв.м, розташована [ADDRESS], де вона проживає за власним бажанням з грудня 2017 року. Відповідач [PERSON] є його бабусею та їй на праві власності належить квартира\~\~\~ [ADDRESS]. Він у 2008 році вселив [PERSON] до спірної квартири, а [PERSON] вселила його, позивача та дітей у належну їй квартиру. У квартирі [ADDRESS] він проживає до теперішнього часу, а позивач з дітьми проживала до 30.11.2017. [PERSON] проживає у належній йому квартирі [ADDRESS] до теперішнього часу. Вважає, що за таких обставин позивач не набула права користування спірною квартирою. Крім того, посилається на те, що квартира [ADDRESS] придбана згідно договору купівлі-продажу від 22.06.2001, зареєстрованого на УТБ « Інкопмарк- Контракт», який нотаріально не посвідчений. Зазначене не є беззаперечним фактом набуття права власності ним на зазначену нерухомість.\~ В судовому засіданні позивач та її представник - адвокат [PERSON] суду пояснили, що позивач та відповідач\~ [PERSON] після одруження у 2003 році проживали у [INFO], належній останньому. Зі згоди [PERSON] позивач зареєструвала своє місце проживання за зазначеною адресою. У 2005 році відповідач [PERSON], яка придбала квартиру [ADDRESS] запропонувала фактично обмінятися місцем проживання. Згідно цієї усної домовленості позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] вселились у квартиру [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] вселилась у квартиру [ADDRESS]. Після народження дітей вони фактично проживали з батьками, а місце реєстрації проживання, зі згоди власника житла,\~ була квартира [ADDRESS]. В грудні 2017 року позивач викрила [PERSON] у подружній зраді та виїхала разом із дітьми з квартири [ADDRESS] у належну їй на праві приватної власності кімнату № 6 в будинку № 16/4 корпус 4 по вул. Володарського в м. Кропивницький. Кімната загальною площею 17,8 кв.м, житловою 16,4 кв.м, та санвузлом 1,4 кв. м. Кімната сира, в ній постійно прогресує грибок та пліснява. Кухня відсутня, їжу доводиться готувати у кімнаті, що призводить до утворення сирості та грибка. Площа кімнати не дозволяє повноцінно розмісити ліжка та приладдя для нормального розвитку та навчання дітей. З метою домовитися щодо проживання позивача з дітьми у спірній квартирі 25.02.2018 мати позивача [PERSON], та мати відповідача [PERSON] прийшли до [PERSON] в квартиру [ADDRESS]. Пізніше туди прийшов відповідач [PERSON] В ході розмови виникли суперечки, які переросли у штовханину. [PERSON] в квартиру вищезазначених осіб не пустила. Зазначає, що відповідач [PERSON] ставився до неї зневажливо, погрожував відвести до її батьків, в разі не погодження з ним, не забезпечував родину матеріально, але витрачав кошти на іншу жінку. Вважає, що саме відповідач створив неможливі умови проживання, що змусило її виїхати разом із дітьми з квартири [ADDRESS]. Просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON], допитаний в судовому засіданні в якості свідка, та його представник адвокат [PERSON] суду показали, що позивач та він після одруження у 2003 році проживали у [INFO]. З його згоди\~ позивач зареєструвала своє місце проживання за зазначеною адресою. У 2005 році відповідач [PERSON], яка придбала\~ квартиру [ADDRESS] запропонувала фактично обмінятися місцем проживання. Згідно цієї усної домовленості позивач [PERSON] та він вселились у квартиру [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] вселилась у квартиру [ADDRESS]. Вважає, що не створював умов, які б примусили позивача виїхати з квартири, в якій проживали сімєю. У грудні 2017 року пішов зранку на роботу, повернувся, а дружини з дітьми вже в квартирі не було. Наголосив на тому, що [PERSON] добровільно покинула місце проживання в [INFO], а права користування квартирою № 31 в будинку № 17 по вулиці Василя Нікітіна в м. Кропивницький не набула. Позивач була забезпечена житлом по вулиці Пляжній, де є можливість проживати їй та дітям. Реєстрація місця проживання не породжує право користування житловим приміщенням. Просили у задоволенні позову відмовити. Відповідач [PERSON], допитана в судовому засіданні в якості свідка, позов не визнала, суду показала, що позивач та її онук [PERSON] після одруження у 2003 році проживали у [INFO]. У 2005 році вона придбала\~ квартиру [ADDRESS]. Оскільки її квартира більша за площею, запропонувала онуку та позивачу фактично обмінятися місцем проживання. Згідно усної домовленості позивач [PERSON] та [PERSON] вселились у квартиру [ADDRESS], а вона - у квартиру [ADDRESS]. Не погоджується переїжджати у квартиру, належну їй на праві приватної власності. Вважає, що вимоги позивача не обґрунтовані. Свідок [PERSON], яка є матірю відповідача [PERSON] та донькою відповідача [PERSON] суду показала, що її син з позивачем після одруження у 2003 році проживали у [INFO], належній останньому. Зі згоди [PERSON] позивач зареєструвала своє місце проживання за зазначеною адресою. У 2005 році відповідач [PERSON], яка придбала\~ квартиру [ADDRESS] запропонувала фактично обмінятися місцем проживання. Згідно цієї усної домовленості позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] вселились у квартиру [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] вселилась у квартиру [ADDRESS]. Після народження дітей вони фактично проживали з батьками, а місце реєстрації проживання, зі згоди власника житла,\~ була квартиру [ADDRESS]. У відповідача [PERSON] зявилась інша жінка, він не приходив додому, зневажливо ставився до дружини. Оскільки він створив неможливі умови проживання позивач не витримала та разом із дітьми виїхала у належну їй на праві власності кімнату№ 6 в будинку № 16/4 корпус 4 по вул. Володарського в м. Кропивницький. Кімната замала, немає кухні, санітарні умови жахливі, в ній постійно прогресує грибок та пліснява. Кухня відсутня, їжу доводиться готувати у кімнаті, що призводить до утворення сирості та грибка. Площа кімнати не дозволяє повноцінно розмісити ліжка та приладдя для нормального розвитку та навчання дітей. Вона, разом із позивачем та\~ матірю позивача [PERSON], 25.02.2018 приходили до [PERSON]квартиру [ADDRESS], з метою вирішення питання про вселення позивача та дітей у квартиру. [PERSON] вигнала їх з квартири. Свідок [PERSON], яка є матірю позивача, суду пояснила, що за взаємною згодою її донька та її чоловік [PERSON] фактично обмінялись житловими приміщеннями з відповідачем [PERSON] Позивач з дітьми зареєстрована у квартирі де на даний час фактично проживає [PERSON] У грудні 2017 донька разом з дітьми виїхала у належну їй на праві власності кімнату № 6 в будинку № 16/4 корпус 4 по вул. Володарського в м. Кропивницький. Кімната замала, немає кухні, санітарні умови жахливі, в ній постійно прогресує грибок та пліснява. Кухня відсутня, їжу доводиться готувати у кімнаті, що призводить до утворення сирості та грибка. Площа кімнати не дозволяє повноцінно розмісити ліжка та приладдя для нормального розвитку та навчання дітей. Зі слів доньки їй відомо, що [PERSON] зрадив її, зневажливо ставився до неї, тому сумісне проживання стало неможливим. Вона, разом із позивачем та\~ матірю відповідача [PERSON], 25.02.2018 приходили до [PERSON]квартиру [ADDRESS], з метою вирішення питання про вселення позивача з дітьми у квартиру. [PERSON] вигнала їх з квартири. Заслухавши сторін, їх представників, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних. Судом встановлено, що [PERSON] згідно договору купівлі-продажу від 22.06.2001 придбав квартиру [ADDRESS] зареєстрований УТБ « Інкопмарк-Контракт» та нотаріально не посвідчений (а.с. 34). [PERSON] наголошує на тому, що зазначене не є беззаперечним фактом набуття права власності ним на зазначену нерухомість.\~ Предметом даного спору не є оспорювання чи визнання права власності відповідача на квартиру, тому суд не досліджує зазначене питання, а виходить з того, що відповідач з 2001 року користується зазначеною квартирою, вселив до неї свою дружину, вона з його згоди зареєструвала місце свого проживання у квартирі, в подальшому зареєстрували місце проживання дітей, на даний час в квартирі проживає бабуся відповідача. Крім того, 27.06.2001 [PERSON] видане реєстраційне посвідчення Кіровоградським ООБТІ на зазначену квартиру, яка зареєстрована у реєстровій книзі № 19 за реєстровим № 565. Не оформлення належним чином відповідачем права власності на квартиру не свідчить про відсутністьцього права (а.с. 35). Згідно відомостей УДМС України у Кіровоградській області [PERSON] зареєстрований за адресою вулиця [PERSON] (Червонозорівська)[ADDRESS], в м. Кропивницький з 11.12.2002 (а.с. 19). [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 16.08.2003, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с. 6). Шлюб на час розгляд справи не розірваний. [PERSON] зареєструвала своє місце проживання за адресою вулиця [PERSON] (Червонозорівська)[ADDRESS], в м. Кропивницький з 29.08.2003, що підтверджується копією паспорта (а.с. 11). Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] народились діти: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], що підтверджується копіями свідоцтва про народження (а.с. 7,8). Місце проживання дітей зареєстроване за адресою вулиця [PERSON] (Червонозорівська)[ADDRESS], в м. Кропивницький з 29.08.2003, що підтверджується довідкою № 875 від 06.03.2018 (а.с. 9). Згідно договору купівлі-продажу від 28.03.2005 [PERSON] придбала квартиру\~\~\~\~\~\~\~\~\~ [ADDRESS] (а.с. 36-40) та зареєструвала в ній своє місце проживання з 13.04.2005, що підтверджується відомостями УДМС України у Кіровоградській області (а.с. 18). Згідно договору дарування від 05.09.2013 [PERSON] є власником кімнати № 6 в будинку № 16/4 корпус 4 по вул. Володарського в м. Кропивницький, загальною площею 17,8 кв.м, житлової площі 16,4 кв.м, санвузол 1,4 кв.м., що підтверджується відомостями з державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 33). Сторони та свідки в судовому засіданні визнали та підтвердили той факт, що позивач після реєстрації шлюбу проживала з [PERSON], у квартирі [ADDRESS]. З його згоди зареєструвала місце свого проживання у квартирі, авподальшому, в зазначеній квартирі зареєстрували місце проживання дітей. Отже, позивач\~ вселилася та проживала у спірній квартирі як член сім'ї власника, за його згодою, будучи однією сім'єю. З твердженням відповідача про те, що позивач не набула право користування спірною квартирою погодитися не можна з вищевикладених підстав. Більш того, з довідки № 875 від 06.03.2018, виданої КП «ЖЕО №1 КМР» вбачається, що молодший син сторін [PERSON] [INFO] зареєстрований у [INFO]. Зазначене свідчить про те, що відповідач у 2017 році визнавав право користування спірною квартирою дітей та позивача. Відповідач зазначає, що в квартирі вони проживали декілька місяців після одруження, а потім переїхали у квартиру, належну [PERSON] У квартирі [ADDRESS] подружжя проживало більше ніж декілька місяців. Зазначений факт підтверджується матеріалами справи, оскільки сторони одружились у 29.08.2003, а [PERSON] стала власником квартири тільки 28.05.2005, тобто майже через два роки після одруження.\~ За усною домовленістю, між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] подружжя переїхало та проживало у [INFO]. [PERSON] переїхала та проживає по теперішній час у квартиру [ADDRESS]. Частиною першої статті 383 ЦК України встановлено, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Відповідно до вимог статті 156 ЖК УРСР члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України. Згідно із частиною четвертою статті 156 ЖК УРСР до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені у частині другій\~ статті 64 цього Кодексу, тобто дружина (чоловік), діти і батьки кожного з подружжя. Членами сім'ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Припинення сімейних відносин\~ з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У грудні 2017 року позивач виїхала з квартирі [ADDRESS] разом із дітьми, у належну їй на праві приватної власності кімнату № 6 в будинку № 16/4 корпус 4 по вул. Володарського в м. Кропивницький. Кімната загальною площею 17,8 кв.м, житлова площа становить 16,4 кв.м, санвузол 1,4 кв.м. З пояснень позивача, показів свідків та матеріалів справи встановлено, що кімната не відповідає санітарним і технічним вимогам. Вона замала для проживання матері та двох малолітніх дітей.Відсутня можливість облаштування місць для навчання та нормального розвитку дітей. Крім того, в матеріалах справи міститься копія акту обстеження умов проживання\~ сектора опіки та піклування служби у справах дітей виконавчого комітету ради міста Кропивницького, який підтверджує зазначені обставини. Позивач зазначає, що виїхала з дітьми з квартири [ADDRESS] із-за подружньої зради чоловіка, зневажливого ставлення до неї та створення відповідачем неможливих умов проживання. Зазначені пояснення підтвердили свідки [PERSON] та [PERSON]\~ Відповідач [PERSON] вважає, що своєю поведінкою не створював неможливих умов проживання для позивача. При оцінці доказів, щодо зазначеного факту, суд виходить з того, що позивач, без наявності обєктивних обставин, добровільно не погіршила б свої умови проживання та умови проживання своїх малолітніх дітей. Тому приходить до висновку, що на рішення позивача виїхати з квартири вплинула поведінка відповідача. За правилами частини четвертої статті 109 ЖК УРСР\~ ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. На момент розгляду справи судом, рішення щодо визнання позивача такою, що втратила право користування квартирою № 31 в будинку № 17 по вулиці Василя Нікітіна в\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ м. Кропивницький не існує. Тобто, позивач набула право користування спірною квартирою як член сімї власника, не позбавлена його та намагається це право реалізувати, шляхом вселення у квартиру. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] не погоджуються на вселення позивача з дітьми у спірну квартиру та чинять перешкоди. Зазначене підтверджується показами свідків, показами [PERSON] та тим, що 25.02.2018 відбувся конфлікт між [PERSON], [PERSON] та [PERSON], при якому був присутній [PERSON] (а.с. 41). Конституцією України проголошується право на житло, ніхто не може примусово бути позбавлений житла, безпідставно виселений із нього. Повага до права людини на житло закріплена також у ст. 8 Європейської Конвенції з прав людини і основоположних свобод. Діти, які не є власниками майна, що належить на праві власності їх батькам, набувають права користування таким майном в силу прямого припису Закону (ст. ст. 3, 176 СК, ст. 405 ЦК України). При цьому дане право не залежить від фактичного стану сімейних відносин. У ч. 2 ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства» прямо вказано, що діти - члени сім'ї наймача або власника житлового приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. У разі порушення цих прав передбачено право на судовий захист отже, оскільки позивачу свій час на законних підставах, зі згоди власника, вселилася у спірну квартиру як члени сім'ї власника, зареєструвалася у встановлений законом порядок, в подальшому зареєструвала малолітніх дітей,\~ вони набули право користування житловим приміщенням та мають право на житло. Згідно з п.1 ст.3 Конвенції «Про права дитини», схваленої резолюцією 44-ї сесії Генеральної Асамблеї ООН 44/25 від 20.11.1989 р., ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789 - ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Стаття 27 Конвенції «Про права дитини», дає кожній дитині право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціально розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи вищевикладене, право на житло позивача та її малолітніх дітей порушено та підлягає захисту, в іншому разі позивач з дітьми буде позбавлена права на житло, яке набули у порядку, встановленому законом. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ На підставі ст.ст.\~ 9, 109, 156 ЖК УРСР, ст.ст. 383, 405 ЦК України,

Outcome: approved