Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, посилаючись на те, що 27.01.2010 року між нею та відповідачем укладено шлюб, за час якого у них народилися двоє синів: Даніїл, [INFO] та Кіріллос, [INFO], які проживають разом з нею і знаходяться на її повному утриманні. Зазначає, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей в добровільному порядку не надає, хоча має таку можливість, так як інших утриманців не має та є працездатним, займається виготовленням меблів, отримує мінімальний та не стабільний дохід Просить стягувати з [PERSON] на її користь на утримання дітей аліменти у твердій грошовій сумі по 1200 гривень щомісяця на кожну дитину до повноліття синів. Позивачка [PERSON] в судове засідання не прибула, скерувала суду заяву про підтримання позовної заяви в повному обсязі, просила справу розглядати без її участі. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, хоча завчасно та належним чином повідомлений про час і місце слухання справи, причини неявки суду не повідомив. Клопотання про відкладення суду не надав, що підтверджується матеріалами справи. Статтею 224 ЦПК України передбачається, що у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, відповідно до ч. 1, 2 ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу в заочному порядку. Відповідно до ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини у справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Так, судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], 10.07.2011 року та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями актового запису про народження № 725,726, виданих відділом записів актів цивільного стану - Громадське обєднання м. Ксанті, Грецька республіка 17.04.2012 року з копіями перекладів (а.с. 7-12). Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Нижньостановецької сільської ради, Кіцманського району, Чернівецької області № 1948 від 28.09.2017 року, вбачається, що біля [PERSON] постійно проживають і знаходяться на її утриманні малолітні діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. (а.с.13). Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Статтею 180 Сімейного Кодексу України визначено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Ч.2ст.182 СК України передбачає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. Стаття 184 СК України передбачає, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка посилалася на те, що відповідач інших утриманців немає, являється працездатною особою, а тому має можливість сплачувати аліменти на утримання синів, які проживають з нею та знаходяться на її повному утриманні. Доказів на спростування даних обставин не встановлено, а тому суд приходить до висновку про те, що останній спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. При цьому, з врахуванням вищенаведених обставин, розумним, справедливим та співмірним розміром аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, до досягнення синами повноліття, суд вважає грошову суму заявлену позивачем у твердій грошовій сумі по 1200 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Враховуючи вищевикладені обставини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. У зв'язку із задоволенням позовних вимог щодо стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 640 гривень, від сплати яких позивачка була звільнена при подачі позову, підлягають стягненню з відповідача. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи наведене, ст.ст. 180,182,184,\~191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved