Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до Арцизького районного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 23.08.2016 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, однак у подружжя виявились різні погляди на життя та як наслідок вони припинили подружні відносини та стали проживати окремо з 2017 року. Ухвалою Арцизького районного суду Одеської області від 29 жовтня 2019 року цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу передано на розгляд Суворовського районного суду міста Одеси. Ухвалою Суворовського районного суду міста Одеси від 19 грудня 2019 року цивільну справу було прийнято до провадження та призначено підготовче засідання. Сторонам було надіслано копію ухвали суду. Ухвалою Суворовського районного суду міста Одеси від 17 лютого 2020 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання позивач не з`явилась, про дату, час і місце проведення якого повідомлена належним чином, однак надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити, розгляд справи провести за її відсутності та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у підготовче та судове засідання не з`явився, про дату, час і місце проведення яких повідомлявся шляхом направлення судових повісток, подання оголошення про виклик в судове засідання розміщеного на офіційному сайті суду, відзив на позовну заяву не надав, що, відповідно до ст. 223 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи по суті. Ухвалою Суворовського районного суду міста Одеси від 26 лютого 2020 року вирішено провести заочний розгляд справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані позивачем письмові докази в їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню враховуючи таке. Сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 23 серпня 2016 року Малиновським районним у м. Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 1496 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 10.08.2019 року видане повторно) (а.с.4). Після державної реєстрації шлюбу позивач прізвище не змінювала прізвища подружжя після реєстрації шлюбу: « [PERSON] » « [PERSON] ». Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Як передбачено ст. 12 Європейської Конвенції по правам людини, чоловіки та жінки, які досягли шлюбного віку, мають право вступати в шлюб и створювати сім`ю у відповідності з національним законодавством, яке регулює здійснення цього права. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права та обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З урахуванням того, що позивач на примирення не згодна, спроби налагодити стосунки позитивних наслідків не надали, їх сім`я розпалася остаточно з 2017 року, сторони не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, відповідач уникає розірванню шлюбу в органах РАЦСу, за таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача по справі, а тому шлюб підлягає розірванню. Спорів з приводу розподілу спільного майна подружжя на даний час немає. Позивачем не заявлено вимоги про відшкодування судових витрат, у зв`язку з чим у суду відсутні підстави для покладання цих витрат на відповідача.

Outcome: approved