Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить: -припинити право спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; -провести поділ житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , між співвласниками будинку [PERSON] та [PERSON] ; -виділити в натурі у власність [PERSON] згідно І варіанту висновку експерта Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім.Засл.проф.М.С. Бокаріуса» №2558/973 від 19.02.2021, запропонованого експертом для II співвласника будівлі і споруди на суму 167488 грн, а саме частину житлового будинку літ. А-1 (приміщення 1-3, 1-4), прибудову літ. А-3 (приміщення 1-6, 1-7, 1-8), веранду літ. а4 (приміщення І) із загальною площею приміщень 41,2 кв.м та надвірні споруди - ганок літ. а5, літню кухню літ. Б1, сарай літ. В1, вбиральню літ. У1, сарай літ. Г1, літній душ літ. З1, частину огорожі №3, огорожу №4, вигрібну яму №5; -виділити в натурі у власність [PERSON] будівлі і споруди на суму 161180 грн, згідно І варіанту висновку експерта Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім.Засл.проф.М.С. Бокаріуса» №2558/973 від 19.02.2021 року, запропонованого експертом для І співвласника, а саме частину житлового будинку літ. А-1 (приміщення 1-2, 1-5), прибудову літ. А-3 (приміщення 1-1) із загальною площею приміщень 34,6 кв.м. та надвірні споруди - погреб літ. ап, сарай літ. Д1, гараж літ. Е1, ворота №1, хвіртку №2, частину огорожі №3; -визначити співвласникам житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] та [PERSON] відповідно до їх часток у праві власності на будинок, по Ѕ частці кожному, порядок користування земельною ділянкою, на якій розташований вказаний житловий будинок, згідно І варіанту висновку експерта Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім.Засл.проф.М.С. Бокаріуса» №2558/973 від 19.02.2021 року, виділивши [PERSON] в зазначеному варіанті земельну ділянку площею 586,0 кв. м для II співвласника, а [PERSON] - земельну ділянку площею 586,0 кв. м. для І співвласника; -стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що вона є власником 1/2 частки у праві власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.09.2019 року. Власником іншої 1/2 частки є відповідач [PERSON] , який згідно інформації, яка міститься у свідоцтві про право на спадщину за законом від 16.09.2019 року, є спадкоємцем своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] , але свідоцтва про право на спадщину на своє ім`я до теперішнього часу не отримав. Позивач вважає, що відповідач [PERSON] порушив вимоги ч. 1 ст. 1297, ст. 1299 ЦК України, не звернувся до приватного нотаріуса ХРНО Гаража Н.П., не отримав свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частку у праві власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та не зареєстрував своє право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна, але такі дії (бездіяльність) відповідача не позбавляє його права на вказане нерухоме майно і не може перешкоджати позивачеві [PERSON] в реалізації її права на поділ житлового будинку в натурі. В теперішній час між співвласниками будинку існує спір про порядок користування приміщеннями житлового будинку, господарськими будівлями і спорудами, а також земельною ділянкою, на якій розташований житловий будинок. Відповідач [PERSON] без згоди позивача вселив в будинок свого сина [PERSON] , який зайняв всі житлові та нежитлові приміщення будинку, таким чином користується усім будинком. У добровільному порядку вирішувати вказаний спір [PERSON] відмовляється. Позивач вважає за доцільне провести поділ на підставі висновку експерта Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім.Засл.проф.М.С. Бокаріуса» №2558/973 від 19.02.2021. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 11.10.2019 позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків. У вказаний в ухвалі строк позивач усунув зазначені в ухвалі недоліки. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 06.11.2019 провадження у справі відкрито. Суд вирішив проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 10.12.2019 витребувано докази, прийнято зустрічну позовну заяву. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 23.01.2020 призначено проведення судової будівельно-технічної експертизи, провадження у справі зупинено. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 04.03.2021 провадження у справі відновлено. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 19.05.2021 зустрічну позовну заяву залишено без розгляду, підготовче провадження у справі закрито. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити. Відповідач відзиву на позовну заяву не надав, у судовому засіданні не заперечував проти позову, окрім вимог про стягнення з нього судових витрат, просив у стягненні судових витрат з нього відмовити. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. [PERSON] є власником Ѕ частки житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.09.2019 посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гаражою Н.П., в порядку спадкування після смерті матері- [PERSON] . Спадкоємцем іншої Ѕ частки житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 25.11.2019, посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гаражою Н.П. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності від 16.09.2019, житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , в Ѕ частці зареєстровано за [PERSON] та складається з житлового будинку загальною площею 75,8 кв.м., житловою площею 39,5 кв.м, житлового будинку літ «А-1» з господарськими будівлями і спорудами: літня кухня літ «Б1», сарай літ «В1, Д1, Г1», гараж літ «Е1», літній душ літ «З1», вбиральня літ «У1», вигрібна яма літ №5, огорожа №№1-4. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності від 25.11.2019, житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , в Ѕ частці зареєстровано за [PERSON] . Склад домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , щодо наявності будівель та їх розміру також підтверджуєтсья листом КП «ХР БТІ» від 02.12.2019 вих.№550. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні наданих доказів, прийшов до висновку про повне задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав. Статтею 41 Конституцією України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] є власниками, кожен по Ѕ частці, домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . Спірне домоволодіння складається з житлового будинку літ «А-1» з господарськими будівлями і спорудами: літної кухні літ «Б1», сараю літ «В1, Д1, Г1», гаражу літ «Е1», літнього душу літ «З1», вбиральні літ «У1», вигрібної ями літ №5, огорожі №№1-4. Виходячи з аналізу змісту норм статей 183, 358, 364 ЦК України, виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Аналізуючи надані суду докази, в судовому засіданні встановлено, що фактичний виділ часток домоволодіння з повною ізоляцією неможливий без їх перерозподілу. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Сторонами обумовлено розподіл спірного житлового будинку згідно висновку експерта Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім.Засл.проф.М.С. Бокаріуса» №2558/973 від 19.02.2021 року, враховуючи відсутність заперечень відповідача, відповідно до І варіанту: -виділити в натурі у власність [PERSON] згідно І варіанту висновку, запропонованого експертом для II співвласника будівлі і споруди на суму 167488 грн, а саме частину житлового будинку літ. А-1 (приміщення 1-3, 1-4), прибудову літ. А-3 (приміщення 1-6, 1-7, 1-8), веранду літ. а4 (приміщення І) із загальною площею приміщень 41,2 кв.м та надвірні споруди - ганок літ. а5, літню кухню літ. Б1, сарай літ. В1, вбиральню літ. У1, сарай літ. Г1, літній душ літ. З1, частину огорожі №3, огорожу №4, вигрібну яму №5; -виділити в натурі у власність [PERSON] будівлі і споруди на суму 161180 грн, згідно І варіанту висновку експерта, запропонованого експертом для І співвласника, а саме частину житлового будинку літ. А-1 (приміщення 1-2, 1-5), прибудову літ. А-3 (приміщення 1-1) із загальною площею приміщень 34,6 кв.м. та надвірні споруди - погреб літ. ап, сарай літ. Д1, гараж літ. Е1, ворота №1, хвіртку №2, частину огорожі №3; -визначити співвласникам житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] та [PERSON] відповідно до їх часток у праві власності на будинок, по Ѕ частці кожному, порядок користування земельною ділянкою, на якій розташований вказаний житловий будинок, згідно І варіанту висновку експерта, виділивши [PERSON] в зазначеному варіанті земельну ділянку площею 586,0 кв. м для II співвласника, а [PERSON] - земельну ділянку площею 586,0 кв. м. для І співвласника. Відповідно до зазначеного поділу [PERSON] пропонується виділ будівель і споруд на суму 167488 грн, [PERSON] на суму 161180 грн. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 ЦК України), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні. Вид майна, що перебуває у спільній частковій власності, впливає на порядок виділу з нього частки. Оскільки після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку ст. 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, то при цьому власнику, що виділяється, та власнику, що залишається, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого співвласника, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомості. В п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» № 7 від 04.10.1991 року, також зазначено, що при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Право спільної сумісної власності на земельну ділянку регулюється положеннями ст. 89 ЗК України, де в ч. ч. 3, 4, 5 зазначено, що володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом; співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом; поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено договором. В п. 18 «е» Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» № 7 від 16 квітня 2004 року також зазначено, що вирішуючи спори про право власності на земельну ділянку слід виходити з того, що учаснику спільної сумісної власності право вимагати виділення належної йому частки зі складу земельної ділянки належить за умови попереднього визначення розміру рівних земельних часток, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Згідно ст.ст. 152, 158 Земельного Кодексу України власники земельних ділянок мають право в судовому порядку вирішувати в тому числі і спори щодо володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, до яких відносяться і питання визначення розміру часток співвласників і виділення частки із спільної власності. Згідно ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 321 цього Кодексу право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Як вбачається із змісту ст. 386 цього Кодексу, власник має право звернутися до суду з вимогою про захист свого права. Крім того, згідно вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що відповідач не заперечував щодо задоволення позовних вимог в частині перерозподілу домоволодіння, що дає суду підстави для задоволення позову та розподілу житлового будинку за запропонованим варіантом. Натомість, різниця між вартістю виділених часток співвласникам становить 6308 грн, які підлягають стягненню з позивача на користь відповідача. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме, судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позову, суму судових витрат, які складаються з судового збору та витрат на проведення експертизи на суму 21202,40 грн, понесених позивачем, необхідно стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] . На підставі викладеного і

Outcome: approved