Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 15 лютого 1992 року уклала шлюб з відповідачем, що зареєстрований Безлюдівською селищною радою Харківського району Харківської області, актовий запис №07 від 15 лютого 1992 року. В шлюбі народилась донька - [PERSON] , [INFO] , яка є повнолітньою. Спільне життя у сторін не склалось через різні погляди на шлюб та сім`ю, шлюбні відносини фактично припинені, спільне господарство фактично не ведеться. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 25.09.2019 позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків. У вказаний в ухвалі строк позивач усунула зазначені в ухвалі недоліки. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 04.11.2019 провадження у справі відкрито. Суд вирішив проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 17.01.2020 закрито підгготовче судове засідання. Позивач у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась своєчасно і належним чином, в позовній заяві не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомив. Інших заяв та клопотань від сторін не надійшло. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований Безлюдівською селищною радою Харківського району Харківської області 15.02.1992 р., актовий запис №07 від 15 лютого 1992 року. Під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » В шлюбі народилась донька - [PERSON] , [INFO] , яка є повнолітньою. Шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені. За змістом положень ч. 1 ст.24 СК України та ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач у своєму позові просить після розірвання шлюбу залишити прізвище без змін « [PERSON] ». Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу та фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім`ї неможливим, а тому приходить до висновку про задоволення позову. На підставі викладеного і

Outcome: approved