Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до Лисичанського міського суду із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що вона є єдиним власником квартири № 45 у будинку № 13 по кв. Дружби народів м. Лисичанська на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 24.02.2012 р. В квартирі зареєстрований члени її сімї [PERSON] її син, [INFO], який з 2007 року не мешкає в квартирі, забрав свої речі, переїхав проживати до Російської Федерації. Вона сплачує за комунальні послуги. Позивачка ніяким чином не перешкоджала відповідачу проживати у цій квартирі, відповідач з власного бажання перестав мешкати за цією адресою, домовленості між сторонами про збереження за відповідачем житла не має. Внаслідок реєстрації відповідача в квартирі позивач не може оформити субсидію на сплату комунальних послуг, сплачує комунальні послуги за зареєстрованого відповідача. Тому просила суд визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратил право користування жилим приміщенням квартирою №45 в будинку № 13 по кв. Дружби народівв місті Лисичанськ. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала суду письмову заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, позов підтримала, просила задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву, в якій просив позов розглядати без його участі, позов визнає. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. У звязку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.1950 року, підписана від імені України 9 листопада 1995 року та ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ст. 316 ЦК Україниправом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним, ніхто не може бути обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 2 ст. 405 УК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З матеріалів справи вбачається, що згідно з свідоцтвом про право власності від 16.07.1993р., виданого Лисичанським міськвиконкомом, що квартира за адерсою: м. Лисичанськ, кв. Дружби народів[ADDRESS], дійсно належить на праві спілної влансості [PERSON], [PERSON] дружина. Свідоцтво видане згідно з ропорядженням від 25.05.1993 р. зареєстровано в бюро технічної інвентаризації за № 679 від 21.07.1993 р. Згідно з свідоцтвом про право на спадщину за законом від 24.02.2012 р. посвідченого дежавним нотаріусом Лисичанської державної нотаріальної контори [PERSON] за реєстом № 63, номер спадкової справи -16-2012 спадкоємцем [PERSON], померлого 22.08.2011р., є його дружина [PERSON], [INFO], у виді 1/2 частки квартири № 45, яка занходиться в м. Лисичанську, кв. Дружби народів, буд. 13. Згідно з витягом про державну реєстрацію прав, виданого Лисичанським комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації» № 35438815 від 10.09.2012 р. квартира № 45 в будинку № 13 по кв. Дружби народів в м. Лисичанську зареєстровано за [PERSON] в реєстровій книзі за № 26 за № 679. Згідно з довідкою № 1047, виданою ЛКП ЖЕК № 4 від 31.08.2016 року, [PERSON], яка мешкає за адреосю: м. Лисичанськ, кв. Дружби народів[ADDRESS], у тому, що її син [PERSON], [INFO], за вищевказаною адресою не проживає з січня 2007 року по теперішній час. Згідно з довідкою № 3378/10-02 від 30.08.2016р., виданого Відділом адміністратинвих послуг Лисичанської міської ради [PERSON] за адресою: м. Лисичанськ кв. Дружби народів[ADDRESS], про те,що зареєстровані [PERSON] - власник, [PERSON], 11.01.1966 року нардження - син. Судом встановлено, що існування реєстрації відповідача у квартирі позивача обмежує її права, так як вона змушена сплачувати комунальні послуги за зареєстрованого відповідача, який у комунальних витратах участі не приймає. Судом також встановлено, що відповідач не проживає у вказаній кваритрі з 2007 року, тобто понад 1 рік, і судом встановлено, що відповідач мешкає за іншою адресою. За таких обставин суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, доводи, викладені позивачем на підтвердження своїх вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, а також визнані відповідачем, у звязку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved