Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з даною заявою, посилаючись на те, що вона в [ADDRESS], з 2000 року проживала однією сім'єю з [PERSON], який помер [INFO], вони перебували у фактичних шлюбних відносинах, здійснювала за ним догляд та поховання, а тому має право на спадкування після його смерті як спадкоємець четвертої черги за законом. Представник заявниці в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав і просив їх задовольнити з вищевказаних підстав, зазначивши, що [PERSON] з 2000 року проживала однією сім'єю з [PERSON] до його смерті, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, піклувалися одне про одного, але шлюб не реєстрували; заповіту [PERSON] не складав, інших спадкоємців немає. Заінтересована особа Печівська сільська рада в судове засідання представника не направила, надавши заяву про розгляд справи без їх участі, не заперечує проти задоволення вимог заявниці. Заслухавши пояснення представника заявниці, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку. Відповідно до ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, яким згідно зі ст.1220 ЦК України є день смерті особи. За змістом положень ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Свідки [PERSON], [PERSON] суду пояснили, що є односельцями [PERSON], яка з 2000 року проживала разом з [PERSON] як подружжя, але шлюб офіційно не реєстрували; доглядали одне за одним, вели спільне господарство, побут, мали спільні кошти; [PERSON] ні з ким в шлюбі не перебував, дітей не мав, його батьки померли раніше. В судовому засіданні встановлено, що заявниця народилась 05 травня 1954 року й зареєстрована та проживає в [ADDRESS] разом зі своїми сином [PERSON], невісткою [PERSON] та онуком [PERSON] Також за даною адресою з 2000 року проживав без реєстрації [PERSON], який помер [INFO]. Чоловік заявниці [PERSON] помер у 1987 році, а [PERSON] не одружувався й дітей не мав. [PERSON] та [PERSON] проживали як подружжя, але шлюб не реєстрували, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, піклувалися одне про одного, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки; заявниця здійснювала поховання [PERSON]; інших спадкоємців після смерті [PERSON], які б прийняли спадщину, не встановлено, що свідчить про відсутність спору про право. Отже, суд приходить до висновку, що виходячи зі змісту положень ст.3 СК України [PERSON] та [PERSON] мали ознаки однієї сім'ї, створеної на підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Зазначені обставини підтверджуються копіями свідоцтва про смерть, актового запису про смерть, форми №1 Борзнянського РС УДМС, довідками Печівської сільської ради №129 від 16.03.2016р., №512 від 12.10.2016р., №539 від 07.11.2016р. та Борзнянської державної нотаріальної контори №3676 від 28.12.2016р., показаннями допитаних в судовому засіданні свідків. Таким чином, враховуючи викладені обставини справи, суд вважає, що від встановлення судовим порядком вищевказаного факту залежить виникнення права [PERSON] на отримання спадщини після смерті [PERSON], а тому зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують, що вимоги заявниці є обгрунтованими і підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved