Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та просить стягнути аліменти на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі розмірі 1500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що з відповідачем перебували у шлюбі, який було розірвано рішенням Києво-Святошинського районного суду м. Києва від 06.06.2014. Від даного шлюбу мають спільну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідач має мінливий заробіток. Позивач у судовому засіданні позов підтримала, наполягала на його задоволенні. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково, не заперечував проти сплати аліментів, проте вказав, що відповідач не в змозі сплачувати аліменти у тому розмірі, який вказала позивачка. Просив врахувати, що відповідач знаходиться в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], ні він ні його дружина, яка є інвалідом 3-ї групи, ніде не працюють. Крім того, доповнив, що відповідач надавав періодично та регулярно позивачі грошові кошти на утримання неповнолітньої дитини як наручно, так і шляхом перерахування на відповідний картковий рахунок. Згоден на сплату аліментів у розмірі до 600 грн. Вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який рішенням Києво-Святошинського районного суду м. Києва від 06.06.2014 було розірвано ( а.с. 6). Від даного шлюбу мають спільну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] ( а.с. 7). Неповнолітня дитина проживає разом з матірю, яка приймає безпосередню участь в утриманні та вихованні дитини, що підтверджується актом депутату Боярської міської ради від 27.08.2016 (а.с.9). Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст .27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитину. Відповідно до ст. 180 СК України, обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, незалежно від того чи перебувають вони в шлюбі. За умов частини першої та третьої ст.181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі ( ч. 1 ст. 184 СК). Визначаючи розмір аліментів суд повинен керуватись положеннями ст. 182 СК України, відповідно до якої суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника та одержувача аліментів, те що відповідач не має постійного заробітку, має на утриманні дружину, яка є інвалідом 3-ї групи, а також те, що позивач в силу закону також зобовязана утримувати дитину, відповідно до ст. 182, 183 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку про стягнення аліментів у розмірі 700 грн. щомісячно, починаючи з 20.03.2017 , в силу ст. 191 Сімейного Кодексу України. Суд визнає необхідним застосувати п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України і допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Судові витрати, відповідно до ст. 88 ЦПК України, покласти на відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: partial