Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини. Позов мотивовано тим, що сторони є батьками [PERSON]. Шлюб між сторонами розірваний. На даний час їх повнолітній син [PERSON] зареєстрований та проживає разом із позивачем за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] є студентом 1 курсу СО «Бакалавр» денної форми навчання за контрактом спеціальності «Міжнародні відносини» історичного факультету Донецького національного університету імені Василя Стуса, передбачений термін навчання з 01.09.2018р. по 30.06.2022р. Згідно договору № 324\\77-10\\18 від 01.09.2018р., про надання освітніх послуг, що був укладений між позивачем в інтересах [PERSON] та Донецьким національним університетом імені Василя Стуса, загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 74560грн., яка складається з наступних сум: 18000грн. (за перший рік навчання); 19330грн. х на індекс інфляції за 2018 рік (за другий рік навчання); 19330грн. х на індекс інфляції за 2018, 2019 роки (за третій рік навчання); 17900грн. х на індекс інфляції за 2018, 2019, 2020 роки (за четвертий рік навчання). Відповідно до п.10 Договору № 324\\77-10\\18 від 01.09.2018р., оплата послуг в межах навчального року здійснюється шляхом перерахування 2 рівних безготівкових платежів, не пізніше строків, встановлених у таблиці, а саме за осінній - до 15 вересня; за весняний - до 15 лютого. Розмір одного платежу дорівнює 1\\2 загальної вартості за рік навчання, з урахуванням індексу інфляції. На виконання цього зобов'язання, позивачем сплачено перший платіж на суму 9000грн. Крім цього, [PERSON] у зв'язку із навчанням, несе значні додаткові витрати на проїзд громадським транспортом, придбання продуктів харчування, необхідної учбової літератури та канцелярських товарів, засобів гігієни, загальний розмір яких на місяць становить 1500грн. Здобуваючи вищу освіту на денному відділенні, [PERSON] не може поєднувати навчання у вузі із роботою, стипендію не отримує оскільки навчається на контрактній основі, а тому самостійний заробіток (дохід) не має. Просить стягнути з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] у розмірі 2000грн., щомісячно, починаючи з дня подання позову і до закінчення навчання або до досягнення дитиною 23-х років за умов що вона буде продовжувати навчання. Ухвалою суду від 20.11.2018року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. В судовому засіданні позивач позов підтримала за обставин викладених в позові, просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечував щодо його задоволення. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON],, [INFO] (а.с.5). Згідно свідоцтва про зміну імені [PERSON] змінив прізвище, власне ім'я, по батькові після державної реєстрації зміни імені [PERSON] (а.с.6). Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи за відомостями Дашковецької сільської ради [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 27.02.2001року по теперішній час (а.с.7). [PERSON] є студентом 1 курсу СО «Бакалавр» денної форми навчання за контрактом спеціальності «Міжнародні відносини» історичного факультету Донецького національного університету імені Василя Стуса, передбачений термін навчання з 01.09.2018р. по 30.06.2022р. (а.с.8). Згідно довідки про неотримання аліментів Центрального відділу ДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області №78931/15.26-25/26 від 17.10.2018року [PERSON] не отримувала аліментів від [PERSON], у період з 26.03.2018р. по 26.09.2018р., згідно з виконавчим листом №127/23868/14-ц від 28.11.2014р., що видав Вінницьким міським судом Вінницької області про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO] в розмірі 500,00грн. але не менше 30% прожиткового мінімуму встановлено для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 06.11.2014р. до досягнення дитиною повноліття (а.с.14). Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч.1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006року №3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. Враховуючи те, що одним із обов'язкових юридичних фактів для стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини є досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, а як встановлено в судовому засіданні синові сторін - [PERSON] виповнилось лише 17 років і на його утримання до повноліття стягуються аліменти, рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 28.11.2014року, суд вважає що на даний момент позивачем передчасно подано позов, а тому в задоволенні позову слід відмовити. Згідно ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне судові витрати компенсувати за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed