Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

[PERSON] \~звернулась до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, нажитого в період шлюбу. В позові вказано, що 11 жовтня 2013 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі ДРАЦС по м. Лубни реєстраційної служби Лубенського МРУЮ у Полтавській області, про що зроблено запис за № 360. Від шлюбу у них є спільний син - [PERSON] , [INFO] . В період шлюбу вони разом з чоловіком за спільні кошти купили легковий автомобіля Opel Vectra, 2007 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , котрий зареєстрований на відповідача та останній користується цим транспортним засобом. Вважає, що на час подачі позову спірний автомобіль коштує мінімум 160000 грн. Також ними було придбано інше майно: автомобільний причеп АМС Старконь, 2016 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , вартістю 10000 грн., меблева дитяча стінка вартістю 5500 грн., столик металевий поминальний, розміром 70 см на 50 см на могилу мого батька, вартістю 1500 грн., меблева стінка, вартістю 7850 грн., ліжко ціною 3000 грн., матрац вартістю 3000 грн. Наявність переліченого нашого спільного майна відповідач визнає, але не бажає добровільно поділити його, а вона не може забрати свою частину цих речей, так як вони знаходиться у відповідача, а вона проживає в іншому місті Полтавської області. Прохає суд поставити рішення, яким виділити в особисту власність [PERSON] легковий автомобіль Opel Vectra, 2007 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , стягнувши на її користь з відповідача 80000 грн. в рахунок виплати їй грошової компенсації за її 1/2 частину власності спільного автомобіля, припинивши її право спільної власності на транспортний засіб Opel Vectra, 2007 року випуску, д.н.з. [NUMBER] . Виділити в особисту власність [PERSON] автомобільний причеп АМС Старконь, 2016 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , стягнувши на її користь з відповідача 5000 грн. в рахунок виплати їй грошової компенсації за її 1/2 частину власності спільного автомобільного причепа, припинивши її право спільної власності на автомобільний причеп АМС Старконь, 2016 року випуску, д.н.з. [NUMBER] . Виділити в її, [PERSON] в особисту власність: меблеву дитячу стінку вартістю 5500 грн., столик металевий поминальний, розміром 70 см на 50 см на могилу її батька, вартістю 1500 грн., а всього на суму 7000 грн., а відповідачу [PERSON] виділити в особисту власність: меблеву стінку, вартістю 7850 грн., ліжко ціною 3000 грн., матрац вартістю 3000 грн., а всього на суму 13850 грн., при цьому стягнувши на її користь з відповідача грошову різницю компенсації за недоплачене майно в розмірі 6850 грн. Стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження учасники справи в судове засідання не викликались. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ст.247 ЦПК судовий розгляд проведено без фіксування судового\~процесу за допомогою\~звукозаписувального технічного засобу. Відповідач [PERSON] у відзиві на позов проти задоволення позовних вимог заперечує з посиланням на те, що з 01.02.2020 року вони з позивачем, проживали окремо, не вели спільного господарства, не перебували у фактичних шлюбних стосунках. 20.02.2020 р. він особисто, отримав безпроцентну позику грошей у [PERSON] в розмірі 70 000,00 грн., виключно для купівлі легкового автомобіля, що буде використовуватись в їх спільній з позикодавцем діяльності. 25.02.2020 р. ним особисто, за позичені кошти, було куплено, легковий автомобіль Opel Vectra, 2007 року випуску, державний номер [NUMBER] . Вартість вищевказаного автомобіля склала 47 250,00 грн. Вважає, що даний автомобіль, належить йому на праві особистої власності та не являється об`єктом спільної сумісної власності. У 2016 році було куплено причіп до автомобіля марка АМС Модель 500 СТАРКОНЬ, Тип КТЗ, рік випуску 2016, реєстраційний номер [NUMBER] . Ціна на автомобіль та причіп, що визначила позивач, не відповідає реальному стану автомобіля та реальній ціні, яку він за нього сплатив. За період фактичного спільного проживання в шлюбних стосунках з 11.10.2013 р. по 30.01.2020 р. придбане майно, що було добровільно поділене між ними, та вже знаходиться у позивача в особистому розпорядженні та користуванні, це: обручки весільні із дорогоцінного металу 2 шт. на загальну - 8000,00 грн; ноутбук ACER -12 000,00 грн; сережки із дорогоцінного металу - 3 500,00 грн; обручка жіноча з дорогоцінного металу - 3 500,00 грн; мобільні телефони НОМТОМ та Lenovo 2 шт. на загальну вартість 7 000,00 грн; велосипед гірський - 2 500,00 грн; комп`ютерний монітор Philips - 3 000,00 грн. пам`ятник на могилу матері позивача - 35 000,00 грн; пам`ятник на могилу батька позивача - 20 000,00 грн; блендер 900,00 грн; отримання повної вищої освіти за кваліфікацією «спеціаліст», контрактна форма навчання 6000 грн., у позивача знаходиться майно на загальну суму 95 400, 00 грн; За період фактичного спільного проживання в шлюбних стосунках з 11.10.2013 р. по 30.01.2020 р. придбане майно, що було добровільно поділене між ними, та вже знаходиться у нього в особистому розпорядженні та користуванні, це: причеп до автомобіля АМС Старконь, 2016 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , - 6400,00 грн; меблева стінка в кімнату -5500,00 грн; столик металевий поминальний, розміром 70 см на 50 см - 1500,00 грн; меблева стінка в зал - 7850,00 грн; ліжко - 3000 грн; матрац - 3000 грн., на загальну суму 27\~250,00 грн. Вказує на те, що майно, що нажите в період фактичних шлюбних відносин з 11.10.2013 року по 30.01.2020 року розділено в добровільному порядку, підстав ділити автомобіль, що куплений ним в період окремого проживання немає, вважає автомобіль його особистою власністю. У відповіді на відзив [PERSON] підтримує заявлені позовні вимоги та спростовує заперечення відповідача з підстав, аналогічних наведеним у позовній заяві. З`ясувавши обставини справи на підставі доказів, наданих учасниками справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та\~відповідач [PERSON] уклали шлюб 11 жовтня 2013 року у відділі ДРАЦС по м. Лубни реєстраційної служби Лубенського МРУЮ у Полтавській області, про що зроблено запис за № 360, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 11.10.2013 року. Від шлюбу у сторін є спільна дитина - син [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23.10.2013 року. Згідно акту від 26.05.2021 року м. Лубни, [PERSON] , 1985 року народження, з 01.02.2020 року спільно не проживає та не веде спільне господарство з [PERSON] , 1983 року народження, який зареєстрований та фактично проживає за адресою [ADDRESS] , по теперішній час. Даний факт також підтверджується довідкою Лубенського КЖЕУ №4536 від 28.05.2021 року та довідкою заступника будинкового комітету від 26.05.2021 року. З огляду на вищевикладене судом встановлено, що сторони з 01.02.2020 року спільно не проживають та не ведуть спільного господарства. 20 лютого 2020 року відповідач [PERSON] отримав від [PERSON] безпроцентну позику в розмірі 70\~000,00 грн., яку зобов`язався повернути в строк до 20.06.2022 року рівними частинами по 14\~000,00 грн. протягом погодженого сторонами періоду, що підтверджується договором безпроцентної позики від 20.02.2020 року(далі за текстом договір позики), розпискою про отримання грошей, розписками про повернення грошей (частини позики) від 20.07.2020 року, 20.01.2021 року, 20.06.2021 року. Причому цільове призначення позики на особисте придбання автомобіля Opel Vectra, 2007 року випуску, об`ємом 1796, що буде використовуватись в особистій діяльності позичальника. Відповідно листа ТСЦ МВС №5343 від 29.05.2021 року №31/16-16-371, за [PERSON] 25.02.2020 року було зареєстровано автомобіль Opel Vectra, д.н.з. [NUMBER] , на підставі ДКП ТСЦ, вартість становила 47\~250 грн. За період з 01.06.2020 року по 01.04.2021 року [PERSON] закупляв у ФОП [PERSON] на ринку в контейнері запчастини на автомобіль Opel Vectra, д.н.з. [NUMBER] , на загальну суму 31\~500 грн, згідно довідки ФОП [PERSON] . Верховний суд у своїй постанові від 10.04.2020 року справа № 734/2887/17, провадження № 61-15045св19 дійшов наступного висновку: «Отже, майно фізичної особи-підприємця, яке використовується для її господарської діяльності, вважається спільним майном подружжя, як і інше майно, набуте в період шлюбу, за умови, що воно придбане за рахунок належних подружжю коштів.» Тобто, одним із визначальних критеріїв віднесення майна ФОП до спільного сумісного майна є джерело походження коштів за які придбавалось вказане майно. Як вбачається з матеріалів справи джерелом коштів згідно договору позики є не спільне сумісне майно, а грошові кошти особисто позичені відповідачем у гр. [PERSON] , з конкретно визначеною метою придбання автомобіля, що виключає віднесення автомобіля Opel Vectra, д.н.з. [NUMBER] до спільного сумісного майна та його поділу. Ст. 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ч. 1 ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. При цьому, норми ст. 63 СК України зазначають, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Ст. 368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Зі змісту п.п. 23,24 постанови Пленуму ВСУ №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. Згідно ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , причіп марки АМС, модель 500 Старконь, д.н.з. [NUMBER] , зареєстрований 30.08.2016 року за [PERSON] . Відповідно довідки №025 від 04.06.2021 року про визначення вартості колісного транспортного засобу причіп марка АМС, модель 500 Старконь, д.н.з. [NUMBER] , його вартість становить 6\~400,00 грн. Отже, судом встановлено, що спірний причіп марка АМС, модель 500 Старконь, д.н.з. [NUMBER] , був придбаний сторонами в період перебування у зареєстрованому шлюбі та згідно зі ст.60 СК України вважається спільним сумісним майном подружжя. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення грошової компенсації вартості 1/2 частини причепу підлягають частковому задоволенню, а саме в розмірі 3 200,00 грн., оскільки роздруківки з об`явами про продаж аналогічних товарів(причеп, автомобіль) жодним чином не можуть підтвердити дійсну ринкову вартість майна. На противагу цьому, суб`єктом оціночної діяльності Фоп [PERSON] було проведено оцінку спірного причепа, і визначено його ринкову вартість згідно довідки вих.№025 від 04.06.2021 року, яка становить 6400грн. Тому суд, буде проводити розподіл даного майна, виходячи з вказаної оцінки. Крім того, позивач та відповідач під час шлюбу придбали також інше майно, а саме: меблеву стінку вартістю 5500 грн., столик металевий поминальний, розміром 70 см. х 50 см вартістю 1500 грн., меблеву стінку вартістю 7850 грн., ліжко вартістю 3000 грн., матрац вартістю 3000 грн., ноутбук ACER -12 000,00 грн., комп`ютерний монітор Philips - 3 000,00 грн. При розподілі майна суд не бере до уваги майно, яке не входить до заявлених позовних вимог, і його походження та місце знаходження не підтверджене належними та допустимими доказами, а саме: обручки золоті, велосипед гірський, блендер Saturn FP-0042, мобільний телефон Homtom Lenovo 2шт., диплом про повну вищу освіту за кваліфікацією «спеціаліст»(взагалі як об`єкт не підлягає поділу), сережки з дорогоцінного металу. Суд приймає до уваги аргументи позивача, що ноутбук ACER -12 000,00 грн. та комп`ютерний монітор Philips - 3 000,00 грн. не є спільним майном, адже придбані до реєстрації шлюбу, оскільки шлюб зареєстрований 11.10.2013 року, а вказане майно придбане (ноутбук 25.05.2013 року), а монітор 10.05.2013 року, то дане майно не включається судом до спільного сумісного майна, що підлягає поділу. Отже, майно, яке визнається як позивачем, так і відповідачем і підлягає поділу між сторонами складається з: колісного транспортного засобу причепа марка АМС, модель 500 Старконь, д.н.з. [NUMBER] , вартістю 6400,00 грн.; меблевої стінки, вартістю 5500 грн., столика металевого поминального, розміром 70 см. х 50 см вартістю 1500 грн., меблевої стінки вартістю 7850 грн., ліжка вартістю 3000 грн., матраца вартістю 3000 грн.. Суд зауважує, що належних документів на вказане майно матеріали справи не містять, також не можливо чітко розмежувати майно за індивідуальними ознаками(колір, маса, розміри), окрім поминального столика, тому, у подальшому, при примусовому виконанні рішення суду можуть виникнути складності із визначенням конкретного об`єкта матеріального світу, що був виділений одній із сторін. Зважаючи на викладене, суд вважає за доцільне здійснити розподіл спільного майна наступним чином. Виділити в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя у власність [PERSON] причіп марка АМС, модель 500 Старконь, д.н.з. [NUMBER] , рік випуску 2016, припинивши право спільної сумісної власності подружжя. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію 1/2 частки вартості причепу марка АМС, модель 500 Старконь, д.н.з. [NUMBER] , рік випуску 2016, в розмірі 3 200,00 грн. Здійснити поділ спільного майна подружжя, а саме: меблевої стінки вартістю - 5\~500,00 грн., столика металевого поминального вартістю - 1\~500,00 грн., меблевої стінки вартістю - 7\~850,00 грн., ліжка вартістю - 3\~000,00 грн., матрацу вартістю - 3 000,00 грн., шляхом: -виділення в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя у власність [PERSON] наступного майна: столика металевого поминального вартістю - 1\~500,00 грн., меблевої стінки вартістю - 5 500,00 грн., загальною вартістю - 7000 грн. -виділення в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя у власність [PERSON] наступного майна:, меблевої стінки вартістю - 7 850,00 грн., ліжка вартістю - 3 000,00 грн., матрацу вартістю - 3 000,00 грн., загальною вартістю 13 850 грн. Загальна вартість майна виділеного [PERSON] становить: 7000 грн.(майно) + 3200грн.(компенсація Ѕ вартості причепу)=10200грн. Загальна вартість майна виділена [PERSON] становить:13850грн.(майно)+3200грн.(1/2 частина причепу)=17050грн. Отже, на користь позивача [PERSON] з боку відповідача [PERSON] підлягає стягненню різниця у вартості розподіленого майна, а саме 17050грн.-10200грн.=6850грн. Розподіл судових витрат у відповідності до ст.141 ЦПК України здійснюється наступним чином. Заявлені позивачем позовні вимоги становили: 80 000грн. + 5000грн. + 5500грн. + 1500грн. + 6850грн. = 98850грн. Задоволені судом позовні вимоги позивача складають - 17050грн. Розмір судового збору, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволеної частини позовних вимог становить(17050грн.*100/98850грн.) = 17,24%, (1896,5грн.х17,24%)=327,11грн. Витрати на правову допомогу, згідно п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому, розмір витрат на правову допомогу, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволеної частини позовних вимог становить 2500грн.(а.с.16)х17,24%=431грн.

Outcome: partial