Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до Юр`ївської селищної ради Юр`ївського району Дніпропетровської області, [PERSON] , [PERSON] в особі законного представника [PERSON] про визнання прав та обов`язків спадкодавця щодо реєстрації права власності на земельні ділянки. В обґрунтування позову позивачка зазначила, що [INFO] померла її бабуся, [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку, а також земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,1500 га та для ведення особистого селянського господарства площею 0,0175 га, розташованих за адресою: [ADDRESS] . За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Юр`ївського районного нотаріального округу Дніпропетровської області 08.06.2018 за номером 222, яким заповіла позивачці вказані житловий будинок та земельні ділянки. Після смерті бабусі [PERSON] у встановленому законом порядку прийняла спадщину та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на будинок. В той же час, у видачі свідоцтв про право на спадщину на земельні ділянки державний нотаріус Юр`ївської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області постановами від 02.12.2019 відмовив з тих підстав, що право власності спадкодавиці на це майно не було зареєстроване в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно та їх обтяжень. Так, спірні земельні ділянки [PERSON] на підставі заповіту успадкувала після смерті своєї матері, [PERSON] , проте за життя, отримавши свідоцтво про право на спадщину, не здійснила державної реєстрації нерухомого майна, оскільки тривалий час хворіла. За таких обставин, [PERSON] звернулась до суду та з урахуванням уточнень просила визнати за нею право власності на земельні ділянки загальною площею 0, 1657 га з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,1500 га та для ведення особистого селянського господарства площею 0,0175 га, розташовані за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання на 30 червня 2020 року. 07.07.2020 ухвалою суду підготовче судове засідання закрито, справу призначено до розгляду на 21.07.2020. Також 07.07.2020 до початку підготовчого судового засідання позивачка надала до суду уточнену позовну заяву, а також заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, уточнені позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Крім того, надала докази про вручення учасникам справи копії уточненого позову. 21.07.2020 [PERSON] , [PERSON] , представники Юр`ївської селищної ради Юр`ївського району Дніпропетровської області та Юр`ївської районної державної адміністрації Дніпропетровської області в судове засідання не з`явились, але надали заяви, в яких просили розглянути справу за їх відсутності, проти уточненого позову не заперечували. Представник Юр`ївської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в позовній заяві, суд вважає вимоги позивачки обґрунтованими, а позов таким, що належить задовольнити. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Юр`ївського районного управління юстиції Дніпропетровської області 02.01.2008 (а.с. 26). Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку, а також земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,1500 га, для ведення особистого селянського господарства площею 0,0175 га, розташованих за адресою: [ADDRESS] . Земельні ділянки належали [PERSON] на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ДП, виданого Юр`ївською селищною Радою народних депутатів 01.11.2000 (а.с. 147). Вказане майно [PERSON] заповіла [PERSON] , про що свідчить заповіт, посвідчений державним нотаріусом Юр`ївської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області 19.05.1993, зареєстрований в реєстрі за № 542 (а.с. 20). На підставі заповіту [PERSON] звернулась до нотаріуса для оформлення своїх спадкових прав та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом у вигляді земельних ділянок загальною площею 0,1675 га, зокрема, для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,1500 га та для ведення особистого селянського господарства площею 0,0175 га, розташованих за адресою: [ADDRESS] (а.с. 22, 153). Отже, [PERSON] у встановленому законом порядку прийняла спадщину за заповітом після смерті [PERSON] та отримала свідоцтво про право на спадщину у вигляді земельних ділянок. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Юр`ївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 26.11.2018 (а.с. 27, 93). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яку відповідно до заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Юр`ївського районного нотаріального округу Дніпропетровської області 08.06.2018, зареєстрованого в реєстрі за № 222, [PERSON] заповіла у тому числі й [PERSON] , зокрема, житловий будинок та земельні ділянки, розташовані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 21, 103). Як виходить зі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Юр`ївської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області 18.11.2019, зареєстрованого в реєстрі за № 673, [PERSON] оформила свої спадкові права на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 23, 133), в той час як у видачі свідоцтв про право на спадщину на земельні ділянки під цим будинком державний нотаріус Юр`ївської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області постановами від 02.12.2019 відмовив з тих підстав, що право власності на це майно за [PERSON] не було зареєстроване в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно та їх обтяжень (а.с. 14, 15). Відповідно до частин 1 та 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Статтями 1216 та 1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст. 1217, 1223, 1233 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. За положеннями ст.ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1296, ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві (п. 4.15 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5). На підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. З огляду на викладені положення законодавчих актів суд доходить висновку, що [PERSON] за життя у встановленому законом порядку після смерті [PERSON] прийняла спадщину у вигляді спірних земельних ділянок та отримала свідоцтво про право на спадщину на це майно, однак не здійснила державної реєстрації своїх речових прав. В свою чергу, зазначене унеможливило оформлення [PERSON] як спадкоємицею за заповітом після смерті [PERSON] в нотаріальному порядку своїх спадкових прав на земельні ділянки. За нормами, закріпленими в ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, а згідно з ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Зі спадкової справи № 140/2018 виходить, що інших спадкоємців за заповітом після смерті [PERSON] щодо земельних ділянок немає (а.с. 90-136), при цьому спадкоємці за законом, відповідачі у справі, проти позову не заперечували. За таких обставин, суд вважає можливим визнати за позивачкою право власності на земельні ділянки загальною площею 0,1657 га з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,1500 га та для ведення особистого селянського господарства площею 0,0175 га, розташовані за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] .

Outcome: approved