Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаною позовною заявою в якій зазначила, що з 1992 року в будинку [ADDRESS], який було збудовано батьками позивачки [PERSON] і [PERSON], оселилась племінниця позивачки - [PERSON] зі своїм сином [PERSON] Відповідачка за весь час проживання в будинку не оплачувала комунальні послуги і для того, щоб залучити її до цього, між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу 55/100 частин будинку по [ADDRESS] на суму 84148,00 грн., які остання обіцяла передати батькові протягом трьох місяців після угоди, проте не сплатила вказану в договорі суму й до тепер. 25.03.2013 батько позивачки помер, отже позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 84148,00 грн. - вартість 55/100 частин будинку за договором, а також 7689,60 грн. - заборгованість за комунальні послуги, нараховані на 55/100 частин вказаного вище будинку і не сплачені відповідачкою протягом 2009-2010 років, а також судові витрати. В суді позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі та дала пояснення відповідно до викладених в позові обставин. [PERSON] проти позову заперечувала і показала, що в домоволодінні по [ADDRESS] вона мешкала разом з батьками та братом з самого народження, а з 1990 року почала проживати своєю сім'єю, на протязі всього часу самостійного життя сплачувала комунальні послуги. Договір купівлі-продажу 55/100 частин будинку по [ADDRESS] виконано нею в повному обсязі та сплачено 84148,00 грн. на користь продавця, свого дідуся [PERSON] Спір з цього приводу вже розглядався судом і факт оплати за договором встановлено. З вересня 2010 року вона уклала окремі договори з комунальними підприємствами, відкрила особовий рахунок на своє ім'я, зареєструвалась як платник податку на землю і з того часу всі послуги, що їй надаються, сплачує окремо. Не погоджуючись з вимогами про стягнення заборгованості з сплати комунальних послуг по суті, просила застосувати до них позовну давність. Свідки [PERSON] та [PERSON] показали, що були присутніми під час укладання договору купівлі-продажу 55/100 частин будинку по [ADDRESS] між [PERSON], якого представляла [PERSON], і [PERSON] і не бачили, що остання передавала кошти за договором продавцю. Крім того, [PERSON], мешкаючи у вказаному будинку, тривалий час взагалі не сплачувала комунальні послуги. [PERSON] пояснив, що є рідним братом відповідачки і тривалий час мешкав з нею однією сім'єю за адресою спірного будинку. Їх стосунки з дідом [PERSON] завжди були дружні, проте в 2009-2010 роках погіршились, причиною чому стала поява в будинку [PERSON] Він особисто був присутній під час укладання спірного договору купівлі-продажу і був очевидцем того, як [PERSON] як представнику продавця [PERSON], отримувала від [PERSON] гроші за будинок. Суд, заслухавши сторони, допитавши свідків, дослідивши надані докази дійшов наступного: факт укладення між [PERSON] і [PERSON] договору купівлі-продажу 55/100 частин будинку по [ADDRESS] (далі Договір) сторонами визнається, отже не підлягає доказуванню (а.с. 6). В п. 2.1. Договору зазначено, продаж частини будинку вчинюється сторонами за суму 84148,00 грн., яка сплачена в готівковій формі Продавцю Покупцем ще до підписання цього договору. Договір нотаріально посвідчений, підписаний сторонами, якім роз'яснений його зміст і питань, які залишились би нез'ясованими і незрозумілими для них немає (п. 7.4. Договору). Крім того, 14.03.2013 Московським районним судом м. Харкова ухвалено рішення, яким відмовлено в задоволенні позовів [PERSON] до [PERSON], [PERSON], третя особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу [PERSON] та [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа таж сама про визнання спірного договору купівлі-продажу недійсним. Під час розгляду вказаної справи судом досліджувались обставини сплати [PERSON] вартості придбаної нею частини будинку і даний факт знайшов своє підтвердження. Вказане рішення залишено без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 16.10.2013. Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. З погляду на вищевикладене в задоволенні позову в частині стягнення з [PERSON] 84148,00 грн. на користь [PERSON] повинно бути відмовлено. Вимоги про стягнення заборгованості з оплати комунальних послуг також не можуть бути задоволені по перше, з підстав їх недоведеності, а по друге - через пропуск позивачем строку позовної давності для звернення до суду з відповідними вимогами, на застосуванні якої наполягає відповідач. Відповідно до положень ч. 3, ч. 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони в спорі, зробленою до винесення рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Як вбачається з позову, [PERSON] просить стягнути з [PERSON] 7689,60 грн. - вартість комунальних послуг, сплачена батьками позивачки в 2009-2010 роках за відповідачку. З вказаними вимогами позивачка мала б звернутись до суду в межах загального строку позовної давності, тобто не пізніше 31.12.2013, тоді як позов поданий до суду 24.07.2014. Враховуючи вищевикладене, суд не знаходить підстав для задоволення жодної з позовних вимог.

Outcome: dismissed