Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що вона є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . В даній квартирі зареєстрований колишній власник - відповідач [PERSON] , який згідно з умовами договору купівлі-продажу зобов`язувався знятись з реєстраційного обліку в квартирі до 24.07.2020. Відповідач тривалий час не проживає у зазначеній квартирі, не сплачує комунальні послуги, належне йому майно в квартирі відсутнє. Позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням з тих підстав, що відповідач є колишнім власником квартири, не проживає у вказаній квартирі та добровільно з реєстраційного обліку не знімається. Представник позивача [PERSON] та позивач [PERSON] у судове засідання не з`явились, у поданій заяві представник позивача просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, до суду надіслав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. З матеріалів справи судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири серії НОН № 809901 від 22.07.2020, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Єпіфанцевою Н.В., реєстр № 995, яку вона придбала у [PERSON] . З пункту 13 зазначеного договору вбачається, що продавець зобов`язаний знятися з реєстрації місця проживання 24.07.2020. Згідно з копією довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 11218, виданої відділом адміністративних послуг Центру надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку 21.07.2020, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано [PERSON] . Однак, як свідчить подана [PERSON] заява на адресу суду, останній визнає позовні вимоги, а отже і той факт, що станом на момент розгляду справи не виконав вимог договору та не знявся з реєстраційного обліку у квартирі [ADDRESS] . Отже, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу захисту позивачем свого права власності, а саме права користування та розпорядження житловим приміщенням. Вказані правовідносини регулюються нормами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Конституції України та Цивільного кодексу України. Стаття 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.1950 року, підписана від імені України 9 листопада 1995 року та ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За таких обставин, враховуючи визнання позову відповідачем, а також те, що відповідач не проживає у вказаній квартирі, не є її власником або членом сім`ї власника, існування реєстрації відповідача в квартирі обмежує право власності позивача, суд вважає, що досліджені судом докази свідчать про наявність обґрунтованих підстав для задоволення позову [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією № 18 від 07.09.2020 про сплату судового збору у сумі 840,80 грн., який відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача.

Outcome: approved