Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду 06.06.2017 р. звищевказаним позовом, в якому зазначає, що вона є матір»ю [PERSON], відповідач є її єдиною дитиною. Не зважаючи на те, що вони мешкають за однією адресою, син відмовляється у добровільному порядку надавати їй матеріальну допомогу. Позивач є пенсіонеркою за віком, непрацездатною особою, та потребує матеріальної допомоги. На даний час єдиним джерелом її доходу є мінімальна пенсія. Вона страждає на стенокардію, вдвічі збільшена щитовидна залоза, початкова ступінь гіпертензії, ехо ознаки склерозу. Саме через наявні захворювання вона потребує постійного коштовного лікування та більше 1000 грн. щомісячно із власного бюджету витрачає на ліки та платні медичні обстеження. Таким чином, розмір її бюджету на місяць, після придбання необхідних ліків, складає близько 300 грн., що є недостатнім для нормального існування та харчування, у зв»язку з чим потребує матеріальної допомоги з боку сина. Посилаючись на ст.ст.16, 172, 202-206 СК України, за позовом [PERSON] просить стягнути з відповідача аліменти на її користь та утримання в розмірі ? частки від усіх видів доходів. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує, просить задовольнити. Відповідач направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Перевіривши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію сторін, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню. Згідно свідоцтва про народження відповідач [PERSON], [INFO], є сином позивача [PERSON], [INFO] (а.с.6). Відповідно до довідки № 2570 від 06.06.2017 року, [PERSON] перебуває на обліку в Шевченківському об'єднаному управлінні пенсійного фонду України в м.Запоріжжі та отримує пенсію за віком, щомісячний розмір якої з грудня 2017 року по квітень 2017 року становить 1 421,59 грн., з травня 2017 р. по червень 2017 р. 1486,59 грн. Позивач в позовній заяві просить задовольнити її вимоги, вказуючи на те, що вона має проблеми зі здоров'ям, розмір її пенсії є незначним, матеріальної допомоги на її утримання відповідач не надає. Згідно ч. 1 ст. 202 СК України, повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Відповідно до ст. 205 СК України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, а також від дружини, чоловіка та своїх батьків. Позивач зазначає, що інших дітей вона не має. Відповідно до п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено судам, що обов'язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК ), не є абсолютним. За вимогами ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач позов визнав. Беручи до уваги позицію сторін по справі, встановлений законом розмір прожиткового мінімуму, стан здоров'я відповідача, також враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. З відповідача, згідно ст. 88 ЦПК України, також необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 640 грн. Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обов'язковому негайному виконанню.

Outcome: approved