Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 26.01.2016 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, в якому мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає із нею та знаходиться на її утриманні. Вона знаходиться у скрутному матеріальному становищі, доходів не має, здійснює догляд за дитиною. Матеріальної допомоги на дитину відповідач не надає, хоча має таку можливість, інших утриманців у нього немає. Просила стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі по 900 гривень щомісячно до її повноліття та на своє утримання по 900 гривень щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку. Позивач [PERSON] подала письмову заяву про підтримання позову та про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] позов визнав частково, просив справу розглядати у його відсутності. У поданому відзиві на позовну заяву відповідач [PERSON] вказував, що не спроможний сплачувати аліменти у визначеному позивачкою розмірі, оскільки не має постійного місця роботи та не має стабільного заробітку, на даний час не працює, підприємницькою діяльністю не займається, житлового будинку та земельної ділянки у власності не має, проживає у господарстві батьків, на його утримання знаходиться непрацездатна матір, якій встановлена ІІ група інвалідності і яка часто хворіє, що потребує значних коштів. Він добровільно матеріально допомагає дитині. Стосовно вимог про стягнення аліментів на утримання дитини заявлені вимоги визнав частково у розмірі по 750 гривень щомісячно та не визнав заявлених вимог стосовно стягнення коштів на утримання позивачки. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що сторони з 26.01.2016 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, в якому мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає із позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.182 Сімейного кодексу України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як передбачено ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до вимог ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У роз'ясненнях, викладених у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді прав щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» та ст.182 СК України зазначено, що при вирішенні питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають значення. З 01.01.2018 року розмір прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років становить 1492 гривень. Судом не здобуто належних і допустимих доказів стосовно того, що відповідач працює та має сталий заробіток, з якого можуть сплачуватись аліменти у визначеному позивачкою розмірі. Доводи відповідача щодо перебування на його утриманні непрацездатної матері не заслуговують на увагу, оскільки у його матері є також дочка, яка теж проживає із нею, що вбачається із змісту довідки виконкому сільської ради про склад сім`ї відповідача. Оскільки судом не встановлено, що відповідач працює та має сталий заробіток (дохід), та що він має інших утриманців, з урахуванням потреб та інтересів дітей, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та розміру мінімальної заробітної плати, розмір аліментів слід визначити у твердій грошовій сумі у розмірі по 800 гривень на кожну дитину щомісячно до їх повноліття. Як передбачено ст.80 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. Відповідно до ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Враховуючи вищенаведені вимоги, та з урахуванням того, що позивачка потребує матеріальної допомоги, а відповідач не довів неспроможності надавати таку допомогу, суд вважає, що на утримання позивачки слід стягнути по 400 гривень щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір. Враховуючи наведене, ст.ст. 80, 84, 180, 182, 183, 184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial