Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи тим, що 14 грудня 2016 року шлюб між ними розірвано. Під час шлюбу у них з відповідачем народилась дочка [PERSON], [INFO]. Донька проживає з позивачкою. Самій утримувати дитину позивачці важко, тому просила стягувати з відповідача аліменти в свою користь в розмірі 1500 грн. щомісячно до досягнення дочкою повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилась, суду подала заяву в якій просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, суду подав заяву в якій просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задоволити. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено що спір між сторонами виник з приводу стягнення аліментів в користь того з батьків, з ким проживає дитина. 14 грудня 2016 року на підставі рішення Івано-Франківського міського суду шлюб між сторонами розірвано (а.с.17). Сторони по справі є батьками малолітньої [PERSON], 27.05.2011, що підтверджується копією свідоцтва про її народження, яка міститься у матеріалах справи (а.с.5). Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов'язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України і роз'яснень, викладених в пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів», якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З урахуванням наведених положень та відсутності даних щодо доходу відповідача, суд дійшов висновку, що аліменти, які підлягають стягненню з нього в користь позивача на утримання дитини слід визначити в твердій грошовій сумі. За правилами ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України враховує, що даних щодо доходу відповідача немає, однак він є особою працездатного віку і спроможний платити аліменти на утримання дитини. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За змістом ч. 1 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити, стягувати з відповідача аліменти в користь позивача на утримання малолітньої дитини в розмірі 1500 гривень щомісячно до досягнення дочкою повноліття, починаючи з дня подачі позову до суду. Згідно із ч. 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача слід стягнути 551,20 гривень судового збору в дохід держави. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст. 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік», п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів», ст. 11, 88 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: approved