Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, який уточнила під час розгляду справи та остаточно просила: визнати Свідоцтво на право на спадщину за законом від 19.10.2011 зареєстроване у реєстрі за № 1451 недійсним та визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 10,5054га у межах згідно з планом, кадастровий номер [NUMBER], яка розташована: [ADDRESS]; визнати Свідоцтво на право на спадщину за законом від 19.10.2011 зареєстроване у реєстрі № 1453 недійсним та визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,1363га у межах згідно з планом, кадастровий номер [NUMBER], яка розташована: [ADDRESS] визнати Свідоцтво на право на спадщину за законом від 19.10.2011 зареєстроване у реєстрі № 1455 недійсним та визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,2500га у межах згідно з планом, кадастровий номер [NUMBER], яка розташована: [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що [INFO] року помер її батько [PERSON] [INFO], що проживав за адресою: [ADDRESS], про що складено актовий запис від 05.03.2009 № 09 та видано відповідне Свідоцтво про смерть від 05.03.2009 серії [NUMBER]. За час свого життя батько заповіту не склав. Після смерті батька залишилося спадкове майно: - земельна ділянка площею 10,5054га у межах згідно з планом, кадастровий [NUMBER], яка розташована: [ADDRESS] належна батькові на праві власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № [NUMBER]; - земельна ділянка площею 0,1363га у межах згідно з планом, кадастровий номер [NUMBER], яка розташована: [ADDRESS], належна батькові на праві власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010526500153; - земельна ділянка площею 0,2500га у межах згідно з планом, кадастровий [NUMBER], яка розташована: [ADDRESS], належна батькові на праві власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010526500154. Спадкоємцями після смерті [PERSON] є вона та її брат - [PERSON], та її мати - [PERSON]. У встановлений законом шестимісячний строк вона звернулася до Бердянської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. [PERSON] написала заяву про відмову від спадщини. [PERSON] подав заяву про прийняття спадщини за два тижні до кінця перебігу строку для подання такої заяви. Зрозумівши, що він помилкового подав цю заяву, брат зв'язався з нею і попрохав забрати у нотаріуса його заяву. Враховуючи викладене, вона прийшла на прийом до нотаріуса, але їй було відмовлено у видачі заяви брата, оскільки це не передбачено чинним на той момент законодавством, зокрема, «Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої Наказом Мінюсту України від 03.03.2004 № 20/5, що діяла на момент спірних правовідносин. Протягом двох тижнів [PERSON] надіслав їй заяву про відмову від спадщини, яку вона також принесла до нотаріуса, але їй знову було відмовлено, оскільки вона не мала повноважень на подачу такої заяви, вона не оформлена в установленому законом порядку та взагалі сплив строк для подання такої заяви. Таким чином, станом на теперішній час вона отримала: - Свідоцтво на право на спадщину за законом від 19.10.2011 на земельну ділянку площею 10,5054га у межах згідно з планом, кадастровий номер [NUMBER], яка розташована: [ADDRESS]; -Свідоцтво на право на спадщину за законом від 19.10.2011 на земельну ділянку площею 0,1363га у межах згідно з планом, кадастровий номер [NUMBER], яка розташована: [ADDRESS] - Свідоцтво на право на спадщину за законом від 19.10.2011 на земельну ділянку площею 0,2500га у межах згідно з планом, кадастровий номер [NUMBER], яка розташована: [ADDRESS] На 1/2 (одну другу) частку спадкового майна свідоцтва про право на спадщину не видані. Одночасно їй були видані витяги про реєстрацію в спадковому реєстрі. Враховуючи, що вказаними свідоцтвами порушено її права, їх видача відбулася в супереч волі та інтересам всіх спадкоємців, нотаріус не запропонував варіанти виходу із складної ситуації, а її брат не вживає жодних дій щоб вирішити цю проблему, вважала за необхідне звернутися до суду за відновленням своїх законних прав шляхом визнання вище зазначених Свідоцтв недійсними. Представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутність, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] подав до суду нотаріально посвідчену заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутність. Представник Бердянської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився. В підготовчому судовому засіданні просив в задоволенні позову відмовити. В запереченнях на позов зазначив, що заява [PERSON] про прийняття спадщини за законом надійшла до нотаріальної контори 21.08.2009 року. В цей період [PERSON] чітко усвідомлював значеня своїх дій і свідомо керував ними та з моменту смерті батька не вчиняв жодних дій для подачі заяви про відмову відмову від прийняття спадщини по закінченню шестимісячного строку. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як встановлено судом, [INFO] року помер [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді зазначених вище спірних земельних ділянок. Згідно заперечень державного нотаріуса Бердянської районної нотаріальної контори від 27.01.2018 року, після смерті [PERSON], який на день смерті постійно мешкав в [ADDRESS] до нотаріальної контори звернулися: 04.07.2009 року [PERSON], донька, із заявою про прийняття спадщини за законом, на день подачі заяви булла зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та 21.08.2009 року [PERSON], син, із заявою про прийняття спадщини за законом, на день подачі заяви був зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст.ст. 1296, 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім'я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Відповідно до положень ст. 34 Закону України «Про нотаріат», видача свідоцтва про право на спадщину здійснюється нотаріусами. Статтею 227 (розділ 22) Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, яка затверджена наказом Мін'юсту України N 20/5 від 03.03.2004 р., передбачено, що спадкоємцям, які одержали свідоцтво про право на спадщину певної частини спадкового майна, у подальшому видаються наступні свідоцтва про право на спадщину інших частин спадкового майна, яке не перераховане в раніше виданому свідоцтві. Відповідно до ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. За змістом частини 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] фактично відмовився від прийняття спадщини після смерті батька, на підтвердження чого надав заяву, посвідчену нотаріусом нотаріального округу міста Радужний Ханти-Мансійського автономного округу Тюменської області, а отже єдиним спадкоємцем померлого [PERSON] є його донька - [PERSON]

Outcome: approved