Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] борг у розмірі 148\~785, 27 гривень за розпискою від 07.11.2017 та моральну шкоду в розмірі 3000 гривень. В обґрунтування позову зазначила, що 07.11.2017 між нею та [PERSON] укладено договір позики та оформлено розписку, згідно якої відповідач отримав кошти в борг в розмірі 121\~730 гривень, що еквівалентно 4\~700 доларів США по курсу НБУ станом на 07.11.2017. Згідно змісту розписки, [PERSON] зобов`язався повертати кошти в рівних частинах першого числа кожного місяця, протягом 24 місяців в доларах США, починаючи з 01 лютого 2018 року. За період часу з 01.02.2018 по 24.01.2020 відповідач не сплатив жодного платежу в рахунок погашення боргу, чим порушив свої зобов`язання, права позивача та спричинив моральну шкоду. Позивачем 16.10.2019 та 27.06.2020 на адресу відповідача були надіслані вимоги про повернення боргу, однак жодного реагування на них не відбулось, у зв`язку з чим вона вимушена звернутись до суду з позовом. [PERSON] \~зазначає,\~що незаконними\~діями відповідача\~їй завдано\~моральної шкоди яка полягає у таких тривалих негативних явищах, як приниження честі, гідності, престижу, ділової репутації, моральні переживання. При визначенні розміру моральної шкоди вона керувалася принципами законності, розумності, справедливості, а також виходить з тривалості у часі порушення її прав. Вказує, що згідно даних Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців [PERSON] здійснює підприємницьку діяльність, отримує прибуток, але ухиляється від сплати боргу. Просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 148\~785, 27 гривень з яких: 121\~730 гривень борг за розпискою; 9\~034, 70 гривень 3% річних; 18\~020, 57 гривень індекс інфляційного нарахування; та моральну шкоду у розмірі 3000 гривень. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій позов підтримала, просила його задовольнити, розгляд справи проводити за її відсутності. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити, з підстав вказаних у ньому. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового засідання повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки не повідомив. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Оскільки, про судові засідання призначені на 16.03.2021 та 12.04.2021 відповідач повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується зворотніми повідомленнями на а.с. 49, 60, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів в порядку ч. 4 ст. 223 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі юридичні факти та відповідні ним правовідносини. Статтею 16\~ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Положеннями ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Відповідно до розписки від 07.11.2017 [PERSON] взяв у борг у [PERSON] суму у розмірі 121 730 гривень, що еквівалентно 4 700 доларам США; зобов`язався повертати кошти в рівних частинах першого числа кожного місяця, протягом 24 місяців в доларах США, починаючи з 01 лютого 2018 року. (а.с. 7) Між сторонами склалися цивільні правовідносини з договору позики.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст.\~1046\~ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або речі, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошей або кількість речей того ж роду і якості. Згідно ст.\~1047\~ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника. Розписка є документом, який боржник видає кредитору, підтверджуючи як укладення договору позики, так і його умови, а також засвідчуючи отримання певної грошової суми. Відповідно до ч. 1 ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. У встановлений договором позики строк заборговану суму у розмірі 121\~730 гривень відповідач позивачу не повернув. [PERSON] в порядку досудового врегулювання направляла на адресу відповідача вимогу про добровільне виконання зобов`язання щодо повернення боргу. Однак, станом на день розгляду справи в суді відповідач свого зобов`язання щодо повернення боргу у добровільному порядку не виконав. (а.с.8-11) Відповідно до ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.\~530\~ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст.\~612\~ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у встановлений договором строк. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З розрахунку, наданого позивачем та не спростованого відповідачем вбачається, що у зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань [PERSON] станом на 22.07.2020 має заборгованість у розмірі 148 785 гривень 27 копійок, яка складається з: -121\~730 гривень сума боргу за розпискою; - 9\~034 гривні 70 копійок сума трьох процентів річних згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України; - 18\~020 гривень 57 копійок сума індексу інфляції згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України. Відповідач [PERSON] не повернув суму позики у строк, встановлений договором. За таких обставин вимоги в частині стягнення боргу з\~урахуванням встановленого\~індексу інфляції\~за весь\~час прострочення,\~а також\~трьох процентів\~річних від\~простроченої суми є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Щодо вимоги позивача про стягнення стягнення моральної шкоди суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Відповідно до ч 1 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Всупереч вказаним положенням позивачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що їй завдано моральну шкоду. Крім того, умовами укладеного письмово договору позики також не передбачено відшкодування моральної шкоди у випадку невиконання умов договору. З урахуванням викладеного, у задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди слід відмовити. Адвокатом Колобовим Л.В. надано суду заяву, в якій він просить винести окрему ухвалу у зв`язку із тим, що під час ознайомлення із матеріалами справи він виявив, що деякі процесуальні документи підписані від його імені [PERSON] або невстановленою особою, але він ніколи дані документи не складав і не підписував. Просить суд звернутись з окремою ухвалою до відділу поліції №3 Харківського районного управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області, якою зобов`язати уповноважену особу внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення [PERSON] або невстановленою особою кримінального правопорушення. Відповідно до ч. 1 ст. 262 ЦПК України суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу. Вирішуючи питання про постановлення окремої ухвали, суд повинен переконатися, що надані особою докази достовірно свідчать про порушення вимог законодавства та дозволяють дійти висновку про наявність підстав для постановлення окремої ухвали. Оскільки жодних доказів на підтвердження його заяви не надано, суд не вбачає підстав для винесення окремої ухвали. Суд також виходить з того, що адвокат може самостійно звернутися з відповідною заявою до правоохоронних органів. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Outcome: partial