Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчатися у розмірі 1/6 частини доходу відповідача щомісячно до закінчення сином навчання. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що їх з відповідачем син є повнолітнім і на даний час навчається у Люблінській політехніці на факультеті електротехніки і інформатики. Для навчання сина необхідні грошові кошти, а відповідач в добровільному порядку допомоги на утримання дитини не надає. В судове засідання [PERSON], будучи належним чином повідомленою, не з'явилася. Від [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, у якій позивачка також зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю та пояснила, що позивачка перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі до 16 березня 2007 року. За час спільного проживання у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Відповідно до рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 24.10.2008 року [PERSON] сплачував на неповнолітнього сина аліменти в розмірі 1/6 частини заробітку щомісячно. [INFO] [PERSON] виповнилось 18 років. На даний час [PERSON], [INFO], навчається у Люблінській політехніці на факультеті електротехніки і інформатики та у зв'язку із цим потребує матеріального утримання. Вказує, що в листопаді та грудні 2015 року позивачка на утримання сина не отримувала від відповідача коштів, а тому була змушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів і лише в січні, після звернення до суду, дізналася, що [PERSON] написав заяву про утримання із його заробітної плати щомісячно на користь сина по 1000 грн. Представник вказує, що відповідач [PERSON] самостійно, без згоди позивачки, прийняв рішення про суму матеріального утримання сина на період навчання. [PERSON] вважає зазначену суму недостатньою для належного матеріального утримання сина, який продовжує навчатися і просить стягнути з відповідача на утримання [PERSON] аліменти в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача, до закінчення сином навчання. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнав та вказав, що дійсно від спільного проживання у них з позивачкою [INFO] народився син [PERSON], який на даний час навчається у Люблінській політехніці на факультеті електротехніки і інформатики. Вказав, що після розлучення вони з [PERSON] розглядали питання щодо сумісного проживання сина разом із ним, однак син залишився проживати разом із матір'ю. До повноліття сина він сплачував на його утримання аліменти спочатку у розмірі 1/4 частини заробітку, а після зменшення розміру аліментів за його позовом, у розмірі 1/6 частини заробітку. [INFO] синові виповнилося 18 років. Поспілкувавшись із сином щодо його подальшого матеріального утримання, вони прийшли до висновку, що 1000 грн. для цього достатньо. При цьому позивачку до відома з цього приводу він не ставив. 27.11.2015 року він написав в бухгалтерію РАЕС заяву на стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. на користь сина [PERSON], однак перше стягнення відбулося в січні 2016 року із заробітної плати за грудень 2015 року. Також звернув увагу на те, що він перебуває у шлюбі з [PERSON] і від спільного проживання в шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO], на утримання якого він сплачує аліменти в розмірі 1/6 частини заробітку. На даний час його дружина ніде не працює у зв'язку із хворобою і він несе витрати на її лікування. Окрім цього, у нього на утриманні перебувають батьки пенсіонери, яким він постійно матеріально допомагає. Вказав, що розмір аліментів заявлений позивачкою є завищеним та необґрунтованим, а сам позов безпідставним, тому просить в позові відмовити. При цьому у своїх пояснення зазначив, що не бажає залучати до участі у справі повнолітнього сина. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] - [PERSON] повністю підтримав доводи свого довірителя, вказавши додатково, що позивачка не подала до суду жодного доказу того, що повнолітній син [PERSON] проживає разом із нею. Представник зауважив, що у такому разі безпосередньо до суду має звернутися з позовом повнолітній син і тому вважає, що у суду немає підстав для задоволення позову. Заслухавши та проаналізувавши пояснення представника позивачки, відповідача, представника відповідача, дослідивши письмові докази, які наявні в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню. До такого висновку суд прийшов із наступних підстав і мотивів. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі до 16.03.2007 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 17.04.2007 року. Від спільного проживання сторін у шлюбі народився син [PERSON], [INFO]. Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 30.06.1998 року. Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 20.06.2007 року із [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 14.05.2007 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 24.10.2008 року зменшено розмір стягнутих аліментів із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON], [INFO], із 1/4 частини до 1/6 частини заробітку (доходу) батька щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Згідно статті 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчатися і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умов, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. В ході судового розгляду справи судом встановлено наявність спору між сторонами щодо утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. З пояснень відповідача встановлено і представником позивача не оспорюється, що [PERSON], [INFO], після розлучення сторін залишився проживати разом із матір'ю і по приїзді до України з місця навчання також проживає разом із матір'ю. [PERSON] є студентом Люблінської політехніки і запланований термін закінчення його навчання 28.02.2018 року, про що свідчить довідка, яка видана самостійним секретарем факультету електротехніки і інформатики Люблінської політехніки 15.12.2015 року (оригінал довідки з перекладом оглянуто в судовому засіданні). Із рахунків про оплату від 28.10.2015 року та 11.12.2015 року вбачається, що позивачка [PERSON] несе витрати на оплату навчання [PERSON], [INFO], та проживання його у гуртожитку (оригінали рахунків з перекладом оглянуто в судовому засіданні). Із довідки №2768 від 02.03.2016 року вбачається, що починаючи з грудня 2015 року із заробітної плати [PERSON] на користь [PERSON] утримуються аліменти в розмірі 1000 грн. щомісячно. Довідкою №323 від 21.01.2016 року підтверджується, що [PERSON] працює інженером з експлуатації устаткування атомної електростанції І категорії РЦ-2 ВП «Рівненська АЕС» і його нарахований заробіток за шість місяців роботи починаючи з липня по грудень 2015 року становить 93845,53 грн. Довідкою №752 від 16.02.2016 року підтверджується, що [PERSON] працює інженером І категорії ХЦ ВП «Рівненська АЕС» і її нарахований заробіток за шість місяців роботи починаючи з липня по грудень 2015 року становить 77157,64 грн. Із свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 08.08.2008 року вбачається, що [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] і після реєстрації шлюбу змінила прізвище із «[PERSON]» на «[PERSON]». Відповідно до ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Згідно ч.1 ст.182 СК України вбачається, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. В судовому засіданні також було встановлено наявність у відповідача [PERSON] інших утриманців - сина [PERSON], [INFO], та наявність у позивачки [PERSON] інших утриманців - сина [PERSON], [INFO]. Твердження сторін про наявність на їх утриманні батьків пенсійного віку, суд до уваги не бере, так як в судовому засіданні встановлено, що батьки отримують пенсії, проживають окремо і спільного господарства зі сторонами не ведуть. Вказаний факт в судовому засіданні сторонами не спростований. Також наявність у позивачки [PERSON] безвідсоткової цільової позики, згідно договору №485 від 07.04.2008 року не може слугувати обставиною, що впливає на визначення розміру аліментів. Таким чином, враховуючи матеріальне становище обох сторін і стан їх здоров'я, наявність у відповідача інших утриманців, а також здійснення утримання повнолітнього сина [PERSON] його матір'ю [PERSON] в добровільному порядку, суд вважає за необхідне в даному випадку визначити аліменти, які підлягають стягненню з [PERSON] в користь [PERSON] на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання, з дня пред'явлення позову, тобто з 05 січня 2016 року, до припинення навчання в Люблінській політехніці, тобто до 28 лютого 2018 року включно, в розмірі 1/8 частини заробітку або іншого доходу відповідача щомісячно.

Outcome: partial