Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 27 квітня 2019 року уклала шлюб з [PERSON] .. Від подружнього життя мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка мешкає та зареєстрована разом з матір`ю. Спільне життя з відповідачем не склалося, так як відповідач не приймає участі у житті сім`ї, не приділяє достатньої уваги, свій вільний час проводить поза сім`єю, влаштовує бійки, вживає нецензурні слова на її адресу, чим зневажає позивачку як дружину, що призвело до погіршення відносин та розладу в сім`ї. Фактично шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведуть. Позивач вважає, що збереження сім`ї неможливе, так як у сторін відсутні спільні інтереси та взаєморозуміння та різні погляди на шлюб та сім'ю. Посилаючись на викладені обставини, позивач просила розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем. Ухвалою судді Фрунзенського районного суду м. Харкова Бондарєвої І.В. від 16 лютого 2021 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного провадження. Ухвалою судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 26 квітня 2021 року цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, прийнято до провадження [PERSON] . Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 07 травня 2021 року сторонам надано строк для примирення, провадження у справі зупинено. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 09 серпня 2021 року поновлено провадження у справі. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Також зазначила, що з лютого 2021 року відповідач нічого не зробив для примирення, погрожує, що забере дитину та позбавить її батьківських прав. Також вказала, що причиною розпаду сім`ї, є те що відповідач вдарив її по обличчю. Позивач [PERSON] виявила бажання надалі іменуватися прізвищем « [PERSON] ». В судовому засіданні [PERSON] позов не визнав, та пояснив, що не мешкають разом з позивачкою з грудня 2020 року, шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть. З донькою бачиться та проводить з нею час. На даний час їх стосунки поліпшились, вони не сваряться, планують разом майбутнє дитини, але разом із позивачкою однією родиною не мешкають. Суд, вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їхній сукупності та надавши їм належну правову оцінку, приходить до наступного. Згідно матеріалів справи, 27 квітня 2019 року у Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис № 1124. Після державної реєстрації шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище « [PERSON] » (свідоцтво про шлюб Серії [NUMBER] від 27 квітня 2019 року). Від подружнього життя сторони мають доньку: [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 10.09.2019 року, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області, батьками якої, записано сторін по справі. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Матеріали справи свідчать, що з метою вжиття заходів для примирення подружжя ухвалою суду від 07 травня 2021 року за клопотанням [PERSON] сторонам надавався строк для примирення три місяці, протягом якого примирення між подружжям не досягнуто. Встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, мешкають окремо, спільне господарство не ведуть, майновий спір між ними відсутній. Після розірвання шлюбу спільна дитина сторін залишаться мешкати разом з матір`ю [PERSON] . Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судовим розглядом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. З урахуванням викладеного, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Положеннями ст. 113 СК України закріплено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем. Враховуючи, що у зв`язку з реєстрацією шлюбу позивачкою змінено прізвище та після розірвання шлюбу остання виявила бажання надалі іменуватися ним, вимога [PERSON] підлягає задоволенню. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. За частиною першою вищевказаної статті, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно квитанцій від 12 лютого 2021 року, за подання до суду позовної заяви позивачкою сплачено судовий збір в розмірі 908 грн., який підлягає стягненню з відповідача на її користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved