Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить суд визнати відповідача такою, що втратила право користування квартирою № 38 по вул. Познанській, буд. 3-А в м. Харкові та скасувати державну реєстрацію відповідача за вищевказаною адресою. В обґрунтування позову зазначила, що 25.11.1995 року її син [PERSON] зареєстрував шлюб з відповідачем. Син позивача з відповідачем проживали в м. Запоріжжя в квартирі, яку одержав син у спадщину від батька позивача в 1997 році. Відповідач, громадянка [PERSON] Федерації, попросила позивача допомогти їй у оформленні виду на проживання в Україні для можливості ведення бізнесу, та для цього необхідна була прописка (реєстрація) в Україні. У звязку з цим позивач прописала відповідача в своїй квартирі за адресою: [ADDRESS], після цього відповідач отримала посвідку на постійне проживання в Україні із штампом реєстрації в [ADDRESS] і записом, що в посвідку вписаний син [PERSON], [INFO]. 09.07.2007 року відповідач зареєструвала підприємницьку діяльність. Син позивача моряк, періодично працював далеко від дому. Відповідач при цьому відкладала гроші окремо від сімейного бюджету, провокувала сина на сварки своєю поведінкою. 02.05.2016 року після чергової сварки, відповідач з сином пішли з сім'ї, виїхали з місця проживання, поселившись в іншій квартирі в м. Запоріжжя. Подружжя припинило сімейні стосунки та син позивача подав позов про розірвання шлюбу. Таким чином, відповідач по справі, з моменту реєстрації 07.09.2005 року, в квартирі позивача жодного дня не проживала. Онук позивача [PERSON], [INFO], також жодного дня не проживав в квартирі позивача, а зареєстрований в [INFO]. З 1997 року вся родина сина позивача проживали в м. Запоріжжя, в його квартирі [ADDRESS]. У звязку з тим, що відповідач добровільно знятись з реєстрації не бажає, позивач вимушена була звернутись до суду з дійсним позовом. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала нотаріально завірену заяву від 24.03.2017 року, в якій зазначила, що надає згоду на зняття її з реєстрація місця проживання за адресою: [INFO], цивільну справу за вищевказаним позовом просить розглядати за її відсутності. Представник третьої особи - Московського районного відділу у м. Харкові Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області, в судове засідання не зявився, про час та дату судового розгляду повідомлявся належним чином, надав заяву, в якій зазначив, що з 04.04.2016 року територіальними підрозділами ДМС України функція реєстрації/зняття з реєстрація місця проживання/перебування фізичних осіб не здійснюється. Представник третьої особи Харківської міської ради, в судове засідання не зявився, про час та дату судового розгляду повідомлявся належним чином, причини не явки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності, а також заперечень проти позову, не надав. \~Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається з Свідоцтва про право власності на житло від 08.10.1996 року, реєстраційний № 5-96-80717, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] по 1/3 частині кожному. [PERSON] помер 24.05.2010 року у віці 64 років, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії 1-ВЛ № 265772, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову ХМУЮ, актовий запис за № 7098. Відповідно до Свідоцтва про народження серії І-ВЛ № 091690, виданого 25.12.1998 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. Як вбачається з Довідки про реєстрацію місця проживання особи № 04-19/4/5220 від 07.09.2016 року, син позивача [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [INFO]. Згідно даних, отриманих з адресно\~довідкового бюро в Харківській області, відповідач зареєстрована за адресою: [INFO]. Зазначена обставина підтверджується даними Посвідки на постійне проживання серії ХР № 13975, відповідач [PERSON] прописана за адресою: [ADDRESS]. В посвідку також вписаний син [PERSON], [INFO]. Як вбачається з відповіді Московського ВП ГУ НП в Харківській області № 11654/119-67/01 від 28.03.2017 року, за період з 01.01.2015 року по 21.03.2017 року заяв та повідомлень від гр. [PERSON], [INFO], за фактом перешкоджання останній у користуванні квартирою, не надходило. Крім того, відповідно до довідок № 1436 від 11.06.2010 року, а також № 6805 17.08.2010 року, виданих КП «Жилкомсервіс», відповідач зареєстрована за адресою Квартири з 07.09.2005 року. Відповідно до [PERSON] від 27.01.2017 року, складеного жильцями будинку № 3-А по вул. Познанській в м. Харкові, в саме [PERSON], [PERSON], [PERSON], в якому підтвердили, що відповідач зареєстрована за адресою Квартири з 07.09.2005 року, проте ні вона, ні її син, ніколи в ній не проживали, її речей в Квартирі немає. Підписи осіб, які склали акт, завірені начальником дільниці № 31 КП «Жилкмосервіс». 14.02.2017 року шлюб між відповідачем та [PERSON] розірвано, що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу, серії І-ЖС № 119365, виданим 14.02.2017 року Дніпровським районним у м. Запоріжжі відділі державної РАЦС ГТУЮ у Запорізькій області. Згідно заяви [PERSON] від 24.03.2017 року, яка посвідчена приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області [PERSON], зареєстрована з реєстрі за № 348, [PERSON] просить розглянути цивільну справу за позовом [PERSON] про зняття її з реєстрації місця проживання за її відсутності та надає згоду на зняття її з реєстрації місця проживання за вказаною вище адресою. Згідно ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до\~ст. 72 ЖК Української РСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно\~ст. 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності є непорушним. Відповідно до\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. \~Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~передбачено, що рішення суду про позбавлення особи права користування житловим приміщенням є підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи.\~\~ З правових позицій, викладених в узагальненні судової практики розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав, яке було обговорено та взято до відома 21 грудня 2012\~року на засіданні пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вбачається наступне. У постанові Верховного Суду України від 16 січня 2012 року зазначено, що вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК). Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши водночас одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Закон № 1382-IV є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, повязані зі зняттям з реєстрації місця проживання, положення статті 7 цього Закону підлягають застосуванню до всіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких повязані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. За таких обставин, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог та задовольняє позов.

Outcome: approved