Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з даним позовом Борзнянської міської ради Чернігівської області, в якому просить стягнути з відповідача на її користь 35734 грн моральної шкоди, завданої їй незаконними та протиправними рішеннями, діями Борзнянської міської ради, які встановлені судами. Свої вимоги обгрунтовує тим, що вона є власником господарських будівель площею 1115,6кв.м, які знаходяться по [ADDRESS] та розташовані на земельній ділянці площею 0,3569га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. Однак, Борзнянська міська рада та міський голова [PERSON] на протязі семи років безпідставно й протиправно відмовляють їй у використанні її права на безоплатну приватизацію зазначеної земельної ділянки; порушення відповідачем її законних прав та інтересів щодо надання у власність вказаної земельної ділянки неодноразово встановлювалось судами, але до цього часу не відновлено. Останнім рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 20.01.2020р., залишеного без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.04.2020р., зобов`язано Борзнянську міську раду повторно розглянути її заяву про надання у власність вказаної земельної ділянки, але відповідач продовжує діяти всупереч закону, на власний розсуд, приймає аналогічне попереднім скасованим протиправне рішення. Крім того, відповідач безпідставно відмовив у задоволенні її заяви від 23.04.2020р. щодо виконання рішення Чернігівського апеляційного суду від 03.04.2020р. про стягнення 3000 грн моральної шкоди. Такі незаконні рішення та дії Борзнянської міської ради викликають у неї негативні емоції, причиняють їй душевну біль та страждання, порушують звичний ритм життя, в неї значно погіршився стан здоров`я, було принижено її та членів сім`ї честь, гідність, що зумовлює необхідність відшкодування моральної шкоди, розмір якої обраховує в 35734 грн. Представник позивачки в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав і уточнив, що заподіяна [PERSON] моральна шкода грунтується на протиправності рішень та дій Борзнянської міської ради, які тривали з серпня 2019 року й визнані рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 20.01.2020р. по справі №620/3436/19, залишеного без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.04.2020р., а також пов`язана з невиконанням у добровільному порядку постанови Чернігівського апеляційного суду від 03.04.2020р. про стягнення коштів у сумі 3000 грн. Стверджує, що відповідач приймає стосовно позивачки протиправні рішення на власний розсуд без урахування вимог чинного законодавства, чим вже понад шість років безпідставно обмежує законне право позивачки на безоплатне отримання у власність земельної ділянки. Зазначає, що в зв`язку з цим, [PERSON] вимушена була нести хвилювання, нервові страждання, приймати ліки, витрачати час для відвідування різних державних органів, судових інстанцій, порушено звичний ритм її життя, в неї з`явилась недовіра до органу місцевого самоврядування. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі й просив у задоволенні позову відмовити, оскільки згідно чинного законодавства [PERSON] не має права на безоплатне отримання у власність спірної земельної ділянки, користувачем якої являється, тоді як рішенням адміністративного суду констатовано лише формальну підставу протиправності рішення Борзнянської міської ради; вказує на відсутність їх вини. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є власником нежитлових приміщень загальною площею 1115,6кв.м, розташованих в [ADDRESS] на земельній ділянці площею 0,3569га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що перебуває в комунальній власності Борзнянської міської ради. [PERSON] має намір отримати дану земельну ділянку у власність, але Борзнянська міська рада їй у цьому відмовляє, в зв`язку з чим позивачка зверталася за захистом своїх прав до суду. Зокрема, по справі №620/3436/19 рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 20.01.2020р., залишеного без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.04.2020р., було частково задоволено позов [PERSON] й визнано протиправним та скасовано рішення Борзнянської міської ради Чернігівської області від 07.07.2019р. №3-2/7 прийняте на позачерговій другій сесії сьомого скликання «Про надання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства [PERSON] »; зобов`язано Борзнянську міську раду Чернігівської області повторно розглянути заяву [PERSON] від 12.10.2017р. про надання у власність земельної ділянки загальною площею 0,3569га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні. Згідно зі ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст.56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Приписами ст.1173, 1174 ЦК України встановлено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів чи цієї особи. За змістом положень ч.1, 2 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Вимога ефективності судового захисту перегукується з міжнародними зобов`язаннями України. Зокрема, стаття 13\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Так, у справі « [PERSON] проти України» (п. 64, заява №40450/04 від 15.10.2009р.) Європейський суд з прав людини зазначив, що засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13 Конвенції, має бути «ефективним» як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що або запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося. Отже, адекватне відшкодування шкоди, зокрема й моральної, за порушення прав людини є одним із ефективних засобів юридичного захисту. Відповідно до\~ст.23\~ЦК України\~особа має\~право на\~відшкодування моральної\~шкоди,\~завданої внаслідок\~порушення її\~прав. Моральна\~шкода полягає: 1)\~у фізичному\~болю та\~стражданнях,\~яких фізична\~особа зазнала\~у зв`язку\~з каліцтвом\~або іншим\~ушкодженням здоров`я; 2)\~у душевних\~стражданнях,\~яких фізична\~особа зазнала\~у зв`язку\~з протиправною\~поведінкою щодо\~неї самої,\~членів її\~сім`ї\~чи близьких\~родичів; 3)\~у душевних\~стражданнях,\~яких фізична\~особа зазнала\~у зв`язку\~із знищенням\~чи пошкодженням\~її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Таким чином, моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання і приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання. Виходячи із загальних засад доказування, у справах про відшкодування моральної шкоди, завданої органами державної влади та органами місцевого самоврядування, позивач повинен довести, які саме дії (рішення, бездіяльність) спричинили страждання чи приниження, яку саме шкоду вони заподіяли і який її розмір. При цьому слід враховувати, що порушення прав людини чи погане поводження із нею з боку суб`єктів владних повноважень завжди викликають негативні емоції. Проте, не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого. У справах про відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади або органом місцевого самоврядування, суд, оцінивши обставини справи, повинен встановити чи мали дії (рішення, бездіяльність) відповідача негативний вплив, чи досягли негативні емоції позивача рівня страждання або приниження, встановити причинно-наслідковий зв`язок та визначити співмірність розміру відшкодування спричиненим негативним наслідкам. Наведений висновок суду також узгоджується з правовою позицією, викладеною Верховним Судом в постанові від 10.04.2019р. по справі №464/3789/17, яка з огляду на вимоги ч.4 ст.263 ЦПК України підлягає врахуванню при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин. Даючи оцінку доводам та запереченням сторін, суд приймає до уваги те, що протиправність прийнятого Борзнянською міською радою рішення за результатами розгляду заяви [PERSON] від 12.10.2017р. «Про надання у власність земельної ділянки загальною площею 0,3569 га для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , встановлена та підтверджується вищезазначеними судовими рішеннями першої та апеляційної інстанцій, на які посилається позивачка та її представник в обґрунтування вимог заявленого позову. Дана ж обставина з огляду на приписи ч.4 ст.82 ЦПК України не підлягає доказуванню. При цьому, суд відхиляє посилання представника відповідача на відсутність вини Борзнянської міської ради, оскільки в силу статей 1173,\~1174\~ЦК України шкода відшкодовується незалежно від вини відповідача. Відтак, суд вважає, що обставини, на які посилається\~\~ [PERSON] та її представник в обґрунтування заявлених вимог - протиправність дій відповідача щодо позивача, спричинили їй душевні страждання, нервові переживання, стрес та відчуття невизначеності, змусили змінити звичний ритм життєдіяльності, звертатися до судових інстанцій за захистом свого невизнаного права, тобто, заподіяли [PERSON] моральну шкоду. Водночас посилання [PERSON] на невиконання в добровільному порядку Борзнянською\~міською радою постанови Чернігівського апеляційного суду від 03.04.2020р. про стягнення на її користь коштів в сумі 3000 грн не може бути підставою для відшкодування моральної шкоди, оскільки існує спеціальний порядок примусового виконання судових рішень, регламентований Законом України «Про виконавче провадження», й позивачка не була позбавлена можливості ним скористатися.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Вирішуючи питання про розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню відповідачем позивачці, з огляду на положення постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995р., суд враховує вищенаведені характер і спосіб її заподіяння, тривалість перетерплювання, вік позивачки, зважує на засади розумності, виваженості, справедливості, співмірності, в зв`язку з чим вважає, що сума в 3500 грн буде адекватною сатисфакцією для [PERSON] за понесену нею моральну шкоду. Таким чином, враховуючи викладені обставини, даний позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню й на її користь з Борзнянської міської ради слід стягнути 3500 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди. Відповідно до п.13 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за розгляд даної категорії справ не справляється. На підставі викладеного,

Outcome: partial