Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Вимоги обґрунтовує тим, що 21 травня 2000 року Млинівським райвідділом реєстрації актів громадського стану Рівненської області було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. Вказує, що на підставі договору дарування квартири від 01.02.2019 року, зареєстрованого в реєстрі за № 70, згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, з 01 лютого 2019 року вона є власником квартири [ADDRESS] . Зазначає, що 19 березня 2019 року Рівненський міський суд прийняв рішення у справі № 569/844/19, яким розірвав шлюб між ними. Згідно довідки про склад сім`ї та/або кількість зареєстрованих осіб у житловому приміщенні № 46902 від 31.10.2020 року адреса [ADDRESS] , до складу зареєстрованих входить: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Зазначає, що з січня 2019 року відповідач виїхав з квартири і з того часу не проживає за адресом [ADDRESS] . Станом на момент подання позовної заяви, відповідач не проживає у зазначеній вище квартирі більше року, він не сплачує кошти за газ, воду та взагалі не приймає участі в утримання житла. У зв`язку з цим звертається до суду з даним позовом. Представник позивача подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує, а справу просить суд розглядати без представника позивача. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового розгляду, враховуючи, що його місце проживання невідоме, був повідомлена належним чином, шляхом опублікування оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України. Враховуючи, що відповідач про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав і представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, суд проводить розгляд справи на підставі\~ст.280 ЦПК України\~в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів за згодою позивача та його представника. Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, що 21 травня 2000 року Млинівським райвідділом реєстрації актів громадського стану Рівненської області було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем. Позивач, на підставі договору дарування квартири від 01.02.2019 року, зареєстрованого в реєстрі за № 70, згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (індексний номер витягу 17207594), з 01 лютого 2019 року є власником квартири [ADDRESS] . 19 березня 2019 року Рівненський міський суд прийняв рішення у справі № 569/844/19, яким розірвав шлюб між позивачем та відповідачем. Згідно довідки про склад сім`ї та/або кількість зареєстрованих осіб у житловому приміщенні № 46902 від 31.10.2020 року, виданої власнику [PERSON] , адреса [ADDRESS] , до складу зареєстрованих входить: - [PERSON] (заявник ), - [PERSON] (колишній чоловік), - [PERSON] (син), - [PERSON] (донька) [PERSON] не проживає в житловому приміщенні з січня 2019 року, що підтверджується складеними Актами про обстеження матеріально-побутових умов громадян і сімей, складеними комісією ОСББ «ЖБК Сигнал» від 20 березня 2020 року, від 19 червня 2020 року та від 30 жовтня 2020 року. Відповідно до статті 156 ЖК України повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Статтею 405 ЦК України передбачено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ч.1 ст.317\~ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У ч. 1 ст.383\~ЦК України встановлено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї. Як зазначено в ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.\~7\~Закону України\~«Про свободу\~пересування та\~вільний вибір\~місця проживання» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. За таких обставин суд, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач в даній квартирі не проживає та не сплачує комунальну платежі. На підставі викладеного,

Outcome: approved