Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до Рівненського міського суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON] , мотивуючи тим, що відносини в сім`ї не склалися, сторони припинили спільне проживання, сім`я фактично розпалася. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , місце проживання якого просить визначити з нею. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовільнити. Справу просить суд розглядати у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги визнає повністю, справу просить суд розглядати у його відсутність. Суд дослідивши наявні в матеріалах справи докази вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до повторного свідоцтва про шлюб, виданого Рівненським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, 25 жовтня 2019 року, серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] ( після заключення шлюбу [PERSON] ) зареєстрували шлюб 15 квітня 2016 року, актовий запис №337. Від шлюбу мають сина: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 16 серпня 2019 року. Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст. 115 СК України передбачено, що документ, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Суд вважає, що на даний час спільне проживання сторін стало не можливим і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тобто фактично шлюб не існує, а тому його слід розірвати. Крім того, згідно вимог ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. В силу ст. 161 СК України, якщо батько та мати, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом. Оскільки відповідача не заперечує проти визначення місця проживання сина з матір`ю, тому позовна вимога також підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved