Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 03.07.2004 року по 28.09.2017 року, коли за рішенням суду їх шлюб було розірвано. Від шлюбу позивач та відповідач мають двох неповнолітніх синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які мешкають разом з матір?ю та знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, не допомагає виховувати синів. Позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання двох неповнолітніх синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на утриманні кожної дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягувати від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення повноліття сином [PERSON] , тобто до [INFO] , після чого продовжити стягнення аліментів щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку, щомісяця, і до досягнення сином [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] . Відповідно до ч. 5 ст.\~279\~ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. \~ \~ \~ \~В судове засідання позивач не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. \~ \~ \~ \~Відповідач повідомлявся про розгляд справи у спрощеному провадженні, а також про необхідність надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують відзив. У відповідності до п.3, п.4 ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач [PERSON] , який своєчасно і належним чином повідомлявся про час і місце судового розгляду справи у спрощеному порядку, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду позивача (представника позивача), відповідно до положень частини першої\~статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість. Батьками неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] (свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11.04.2017 року (а. с. 2) та свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 11.04.2017 року (а. с. 3) Позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 03.07.2004 року по 28.09.2017 року, коли рішенням Слов?янського міськрайонного суду Донецької області у справі № 243/6698/17 від 28.09.2017 року їх шлюб було розірвано. (а. с. 4-5) Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання неповнолітніх дітей не надає, тому позивач бажає отримувати аліменти за рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1997 року, батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789 XII78912 та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки, або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ч. ч. 8, 9 ст.\~7\~СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно із ст.\~141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом ст.\~180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них. хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 2, 3ст. 181 СК України). Відповідно до роз`яснень п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3ст.\~181\~Сімейного кодексу\~України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього кодексу), або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачується щомісячно. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд приймає до уваги обставини, що мають значення, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу, оскільки інших стягнень він не має, пенсійного віку не досяг, стан здоров?я задовільний, інвалідності не має. Також з урахуванням вимог ч. 2 ст. 182 СК України, необхідно зазначити, що розмір аліментів повинен бути не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень ст. ст. 183, 184\~СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, а якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення - у твердій грошовій сумі. На підставі ст. 191 СК України, аліменти з відповідача підлягають стягненню з моменту пред`явлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до п. 35 Постанови № 10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах»: «вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 88\~ЦПК та керуватися тим, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог (частина друга ст.\~88\~ЦПК України)». Відповідно до ст.\~5\~Закону України\~від 08\~липня 2011\~року №\~3674-VI\~«Про судовий\~збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, а тому з [PERSON] підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 768,40 грн. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved