Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом. В позовній заяві зазначила, що з 24.11.1989 р. вона мешкає за адресою: [ADDRESS]. Дана квартира належала її матері - [PERSON] на праві приватної власності. [PERSON] померла [INFO]. За життя 21.05.1999 р. [PERSON] склала заповіт, яким все належне майно заповіла їй. Після смерті матері вона є єдиною спадкоємицею, на спадкове майно ніхто не претендує. З метою отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно, вона звернулась до П»ятої Запорізької нотаріальної контори. Постановою державного нотаріуса [PERSON] від 08.11.2013 р. у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO]. [PERSON] було відмовлено. За позовом [PERSON], посилаючись на ст..ст.529, 548, 549 ЦК України, просить встановити факт прийняття нею спадщини після смерті [PERSON] та визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS]. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує, просить задовольнити. Представник відповідача - Запорізької міської Ради в судове засідання не з»явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про що свідчить розписка в матеріалах справи, причини неявки суду не повідомив, заперечень не надав. Представник третьої особи - П»ятої Запорізької державної нотаріальної контори до суду не з»явився, подана заява про розгляд справи без їх участі. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO]. померла [PERSON] (а.с.12). 21.05.1999 р. [PERSON] склала заповіт, яким все належне їй майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що на день її смерті буде їй належати і на що вона за законом матиме право, заповіла [PERSON] Вказаний заповіт був посвідчений державним нотаріусом П»ятої Запорізької державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за № 4-688 (а.с.13). Ч.1 ст.534 ЦК України ( в ред.1963 р.) передбачено, що кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді квартири [ADDRESS], що належала спадкодавцю на підставі свідоцтва № 1460 про право власності, виданого Запорізьким міськжилуправлінням 18.08.1999 р. (а.с.19). Згідно п.1 ч.1 ст.549 ЦК України (в ред..1963 р.), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. [PERSON] фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, оскільки була зареєстрована та проживала у спірній квартирі на час та після смерті [PERSON], що підтверджено копією паспорта громадянина України (а.с.6-10) та матеріалами спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] Постановою державного нотаріуса [PERSON] від 08.11.2013 р. у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у вигляді квартири після померлої [INFO]. [PERSON] було відмовлено у зв»язку з відсутністю у спадкоємиці оригіналів правовстановлювальних документів. Враховуючи, що позивач, як спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину у порядку, визначеному п.1 ч.1 ст.549 ЦК України, вступивши в управління та володіння спадковим майном, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved