Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, вказуючи, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу з відповідачем мають малолітнього сина [PERSON], який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Натомість відповідач ухиляється від утримання дитини, хоча працює та має заробіток. А тому, просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 70 % прожиткового мінімуму. Суду пояснила, що відповідач періодично їздить на заробітки в [PERSON], інших дітей немає, не інвалід, тобто має можливість сплачувати аліменти. Відповідачкошти на утримання дитини не дає. Наразі вона з дитиною проживає в м.Рівне, де орендує квартиру за 1\~200 (одна тисяча двісті) грн. 00 коп. В середньому в місяць на дитину витрачає від 500-900 гривень. Дитина ходить в садочок, на його харчування в садочку на місяць витрачає 210 (двісті десять) грн. 00 коп. Офіційно працевлаштована, проте її мінімальної заробітної плати (3\~500 грн.) не вистачає для утримання сина. Відповідач в судове засідання без поважних причин не з'явився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином у передбаченому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомив. Відзив на позов не подав. За таких обставин суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав.\~\~ З 30 травня 2014 року сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Корецького районного суду Рівненської області від 03 жовтня 2017 року було розірвано. Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії 1-ГЮ №216459, виданого Виконавчим комітетом Коритівської сільської ради Корецького району Рівненської області від 09 грудня 2014 року. Після припинення шлюбних відносин дитина сторін проживає з позивачем. На даний час позивач з дитиною проживають в [INFO], що підтверджується договором оренди квартири, де сторони договору домовилися про те, що розмір орендної плати на місяць становить 1\~200 (одни тисяча двісті) грн. 00 коп. окрім цього, позивач зобовязується щомісячно сплачувати комунальні послуги. Стаття 180 СК України вказує, що батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі, що зазначено в ч.2 ст.181 СК України. Будь-які письмові договори про сплату аліментів сторони не укладали. У відповідності до ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства»,\~на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. А отже і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. Статтею 7 Закону України «Про Державний Бюджет України на 2018 рік» установлено, що прожитковий мінімум на одну дитину віком до 6 років: з 1 січня 2018 року 1492 грн. 00 коп. Тобто, для забезпечення гармонійного розвитку дитини кожному з батьків з 1 січня 2018 року 746 грн. 00 коп. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.\~\~\~ Доходів позивача не вистачає для забезпечення належного розвитку дитини, їй важко одній утримувати дитину. Тобто позивач потребує матеріальної допомоги з боку відповідача. Враховуючи інтереси дитини сторін, розмір прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку, рівність обовязку батьків щодо утримання дітей, матеріальне становище позивача та відповідача, який, в добровільному порядку не приймає участі в утриманні дитини, будучи працездатною, молодою людиною, маючи задовільний стан здоровя, інших аліментних зобовязань не має, суд вважає, що відповідач спроможний сплачувати аліменти. За таких обставин, враховуючи вимоги ст.184 СК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Проте суд, не погоджується із запропонованим позивачем розміром аліментів, оскільки остання не довела про доцільність їх стягнення в такому розмірі. На думку суду, такий розмір аліментів не є завищеним в нинішніх умовах проживання та не ставить платника аліментів у скрутне для нього становище. В матеріалах справі відсутні докази про те, що відповідач не має можливості сплачувати аліменти саме у такому розмірі. За таких обставин позов підлягає до часткового задоволення. На підставі статті 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) грн., що на момент звернення до суду.

Outcome: approved