Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що її матері [PERSON] на праві спільної часткової власності належала 1/2 частина квартири [ADDRESS] на підставі договору купівліпродажу від 24.11.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий №4315. Власницею іншої 1/2 частини спірної квартири [ADDRESS] є рідна сестра позивачки [PERSON]. Мати позивачки [PERSON] померла 08.07.2015 року, актовий запис №1340, після смерті якої відкрилась спадщина на належну їй 1/2 частину квартири [ADDRESS], яку позивачка прийняла належним чином, протягом шести місяців після відкриття спадщини звернулась із заявою про прийняття спадщини до Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори. Позивачка зазначила, що оскільки в неї були відсутні правовстановлюючі документи на спірну квартиру, які знаходились у відповідачки разом із технічною документацією, тому постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25.05.2016 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої матері [PERSON], у звязку із чим вона змушена звернутись до суду з даним позовом. [PERSON] також звернулась до суду з позовом до [PERSON] про усунення її від права на спадкування посилаючись на те, що до 2000 року вона разом із сестрою [PERSON] та батьками [PERSON] та [PERSON] мешкали в квартирі [ADDRESS], яку після смерті батька [PERSON] на вимогу відповідачки [PERSON] було продано. Після продажу вказаної квартири [PERSON] разом із матірю [PERSON] придбали в рівних частках по 1/2 частині спірну квартиру [ADDRESS] на підставі договору купівліпродажу від 24.11.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий №4315, а решту коштів віддали [PERSON] з умовою, що у подальшому вона не буде претендувати на спірну квартиру [ADDRESS]. На отримані від матері [PERSON]Р кошти відповідачка придбала собі домоволодіння по вул.Робітничій у місті Дніпропетровську Позивачка [PERSON] зазначила, що сестринські стосунки між нею та [PERSON] значно погіршились, оскільки остання віддалилась від сімї, рідко відвідувала матір, вороже ставилась до позивачки та своєї племінниці, оскільки дуже турбувалась, щоб матір [PERSON] не залишила заповіту на належну їй 1/2 частину квартири на користь позивачки [PERSON]. В останні роки перед смертю [PERSON] відповідачка [PERSON] остаточно розірвала сімейні звязки, а під час рідких зустрічей поводилась грубо та агресивно. Такі відносини дуже пригнічували матір [PERSON], тому під час свого безпорадного стану вона не отримувала від відповідачки [PERSON] належного догляду та турботи про її здоровя. Догляд за матірю [PERSON] та надання матеріальної допомоги на придбання продуктів харчування та ліків здійснювала виключно позивачка [PERSON]. Також [PERSON] зазначила, що відповідачка [PERSON] не приховувала своїх виключно матеріальних інтересів у відносинах із матірю, а також навмисно перешкоджала спадкодавцеві [PERSON] зробити розпорядження щодо свого майна, що підтверджується одним випадком здійсненим [PERSON] під час свого візиту, коли у присутності свідків відповідачка влаштувала обшук у спірній квартирі з метою відшукати будь-які коштовності або документів на підтвердження наявності заповіту на користь позивачки [PERSON]. Оскільки зазначені дії, зокрема здійснення перешкод [PERSON] для складання спадкодавцем [PERSON] заповіту, що сприяє виникненню права на спадщину в неї самої та ухилення від надання допомоги спадкодавцю, яка через похилий вік була у безпорадному стані, свідчать про наявність правових підстав для усунення [PERSON] від права на спадщину після смерті [PERSON], яка померла 08.07.2015 року, тому позивачка [PERSON] просила суд її позовні вимоги задовольнити. Ухвалою суду від 11.07.2017 року позов [PERSON] до [PERSON]\~ про усунення від права на спадкування за законом був об'єднаний з позовом\~ [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за законом. Представник позивачки [PERSON] [PERSON] позовні вимоги основного позову підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, проти задоволення обєднаного позову [PERSON] заперечував, зазначивши, що після смерті спадкодавця [PERSON] сторони [PERSON] та її сестра [PERSON] є єдиними спадкоємцями першої черги. Оскільки відсутнє розпорядження щодо майна з боку спадкодавця [PERSON], тому відповідно до закону позивачка [PERSON], що прийняла спадщину після померлої 08.07.2015 року [PERSON] шляхом звернення до Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, має право на спадкування 1/4 частину від спадкової маси за законом. Зазначені позивачкою [PERSON] обставини щодо наявності перешкод з боку [PERSON] спадкодавцю [PERSON] у складанні заповіту та ухилення нею від надання допомоги спадкодавцю, яка через похилий вік була у безпорадному стані, вважав безпідставними та недоведеними, тому у вимогах обєднаного позову просив суд відмовити повністю. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні проти позовних вимог [PERSON] про визнання права власності на 1/4 частину спірної квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом заперечувала, просила суд у позові відмовити, вимоги обєднаного позову про усунення від права на спадкування - підтримала, надала пояснення, аналогічні викладеним у позові. Вислухавши пояснення представника позивачки за основним позовом [PERSON], та позивачки за обєднаним позовом [PERSON], дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги основного позову підлягають задоволенню, а вимоги обєднаного позову задоволенню не підлягають з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на праві спільної часткової власності належала 1/2 частина квартири [ADDRESS] на підставі договору купівліпродажу від 24.11.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий №4315. Власницею іншої 1/2 частини спірної квартири [ADDRESS] є [PERSON], яка є рідною сестрою [PERSON]. Мати сторін [PERSON] померла 08.07.2015 року, актовий запис №1340 (а.с.55), після смерті якої відкрилась спадщина на належну їй 1/2 частину квартири [ADDRESS]. Спадкоємцями першої черги є діти: [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, актовий запис №715 від 25.02.1971 року (а.с. 8), свідоцтвом про шлюб з [PERSON], актовий запис №1009 від 23.08.1989 року (а.с.9), свідоцтвом про шлюб з [PERSON], актовий запис №700 від 15.08.1997 року (а.с.11), свідоцтвом про шлюб з [PERSON], актовий запис №190 від 30.06.2006 року (а.с.13). [PERSON] на момент відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем [PERSON] та була зареєстрована за адресою: [INFO] в у місті Дніпропетровську, що підтверджується довідкою КП «Жилсервіс-9» від 25.04.2016 року № 1676. Спадщину після померлої 08.07.2015 року [PERSON] прийняла шляхом звернення із заявою про прийняття спадщини до Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори від 14.07.2015 року №1761 (а.с. 51). [PERSON] спадщину після померлої 08.07.2015 року матері [PERSON] прийняла шляхом звернення із заявою про прийняття спадщини до Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори від 21.07.2015 року №1830 (а.с. 59), однак постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25.05.2016 року, виданою державним нотаріусом Четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON] (а.с. 69), у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено. Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належність та допустимість доказів регламентуються ст.ст. 77, 78 ЦПК України за якими, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі ст. 81\~ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті відповідно до ст. 1218 ЦК України. Згідно зі ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. За ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з вимогами ст.1278 ЦК України, частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Відповідно до ч. 2, 5 ст. 1224 ЦК України, не мають права на спадкування особи, які умисно перешкоджали спадкодавцеві скласти заповіт, внести до нього зміни або скасувати заповіт і цим сприяли виникненню права на спадкування у них самих чи в інших осіб або сприяли збільшенню їхньої частки у спадщині. За рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Оскільки за своє життя спадкодавець [PERSON], що померла 08.07.2015 року, не залишила будь-якого розпорядження щодо належного їй майна, а факт здійснення перешкод [PERSON] для складання спадкодавцем [PERSON] заповіту, що сприяло виникненню права на спадщину в неї самої та ухилення [PERSON] від надання допомоги спадкодавцю, яка через похилий вік перебувала у безпорадному стані, не знайшли свого підтвердження через відсутність належних та допустимих тому доказів, тому підстав для усунення [PERSON] від права на спадкування суд не вбачає. Усі посилання [PERSON]Г ґрунтуються виключно на її емоційному негативному ставленні до неналежного, на її думку, виконання сестрою [PERSON] обовязків по догляду за матірю, надання допомоги, приділення належної уваги тощо. Доказів потребування допомоги саме від [PERSON] та звернення матері [PERSON] за життя за вказаною допомогою до доньки [PERSON] у звязку з перебуванням у безпорадному стані, а також умисне ненадання нею такої допомоги, суду також не надано, у звязку з чим у позовних вимогах [PERSON] про усунення [PERSON] від права на спадкування після померлої 08.07.2015 року [PERSON], суд вважає відмовити. Приймаючи до уваги законне право на спадкування [PERSON], як спадкоємця першої черги за законом, виконання нею вимог закону щодо порядку прийняття спадщини, що повністю знайшло своє підтвердження в ході судового розгляду, виходячи з рівності часток кожного спадкоємця у праві на спадщину, суд вважає визнати за [PERSON], [INFO], право власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS], що складається з приміщень: 1-коридор площею4,2 кв.м, 2-кладова площею 0,3 кв.м, 3-ванна площею 2,1 кв.м, 4-туалет площею 1,1кв.м, 5-кухня площею 7,6 кв.м, б-житлова кімната площею 10,3 кв.м, 7-житлова кімната площею 17,0 кв.м, 8-житлова кімната площею 12,2 кв.м, 9-кладова площею 0,4 кв.м, I-лоджія площею 2,7 кв.м, загальна площа квартири 57,9 кв.м, житлова плода - 39,5 кв.м, в порядку спадкування за законом після [PERSON], яка померла 08 липня 2015 року. Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України, судові витрати у сумі 551 гривню 20 копійок підлягають стягненню з [PERSON] на користь [PERSON].

Outcome: approved