Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області, про визначення місця проживання малолітньої дитини разом з матір`ю, у якому просить суд визначити місце проживання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю - [PERSON] , [INFO] . Позов обґрунтований тим, що 05 січня 2010 року, позивач [PERSON] уклала шлюб з відповідачем по справі [PERSON] , який рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області № 320/1104/16-ц від 23 березня 2016 було розірвано. Від даного шлюбу сторони по справі мають малолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу дитина завжди проживала та проживає разом з позивачкою. В свою чергу [PERSON] , як мати дитини займається вихованням дитини, донька проживає разом з нею та перебуває на повному її забезпеченні. Наразі, відповідач по справі [PERSON] всіляко чинить [PERSON] перешкоди, щодо проживання доньки з нею, не дивлячись на її бажання проживати з позивачкою, в наслідок чого позивачка змушена звернутися до суду з відповідним позовом. [PERSON] має постійне місце проживання за вказаною в позові адресою, має добрі житлові умови. Позивач не судима, до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягалась, не має хронічних захворювань, на обліку в психоневрологічному та інших диспансерах не перебувала і не перебуває, позитивно характеризується. В свою чергу відповідач по справі, офіційно ніде не працевлаштований, постійного заробітку немає, перебуває у постійних переїздах, у вихованні та забезпеченні їх доньки участі не приймав та не приймає. [PERSON] вважає, що проживання дитини в сім`ї відповідача негативно впливатиме на її виховання, здоров`я, моральний стан. Просить суд звернути увагу на те, що за таких умов проживання дитини з нею буде відповідати її найкращім інтересам, т.я. інтереси дитини повинні перевищувати інтереси її батьків. Крім того, звертає увагу суду на те, що вона жодним чином не перешкоджає у побаченнях дитини зі своїм батьком. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, але від неї надійшла заява з проханням розглядати справу за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, викликався в суд через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України у відповідності до вимог ст.. 128 ЦПК України. Крім того, судова повістка про виклик до суду на попереднє судове засідання надсилалася відповідачу за зареєстрованим місцем його проживання, однак він її не отримав. Від представника третьої особи - [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника органу опіки та піклування виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області. Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ст. 282 ЦПК України, за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд. Відповідно до ст. 283 ЦПК України, відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч.1 статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Стаття 161 СК України передбачає, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до ч.4 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає. Місце проживання дитини цього віку визначається за згодою батьків. При цьому не має значення, чи знаходяться батьки у шлюбі між собою, чи проживають вони спільно. Крім того, питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватися не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все з урахуванням прав та законних інтересів дитини - її права на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками; права на безперешкодне спілкування з кожним з батьків, здійснення обома батьками якого є запорукою нормального психічного розвитку дитини. Судом встановлено, що [INFO] народилась [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 25.10.2016, виданого повторно Мелітопольським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області. Батьками записані - [PERSON] та [PERSON] /а.с.8/. Заочним рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 23 березня 2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано/а.с.10/. Директор ТОВ «КК «Шахтарська» Купрєєнко С.В. 16.07.2021 засвідчив своїм підписом довідку видану уповноваженою особою по будинку [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , про те, що вона дійсно проживає за вказаною адресою та має склад сім`ї: [PERSON] - донька, [PERSON] - донька, [PERSON] - донька/а.с.11/. Директор ТОВ «КК «Шахтарська» Купрєєнко С.В. 16.07.2021 засвідчив своїм підписом характеристику видану уповноваженою особою по будинку на ім`я [PERSON] з якої вбачається, що [PERSON] , 1984 року народження, проживає за адресою: [ADDRESS] , зарекомендувала себе з позитивної сторони. В стосунках з сусідами рівна, ввічлива, має та виховує трьох дітей, не конфліктна, врівноважена, поганих звичок не має/а.с.12/. Орган опіки та піклування Мелітопольської міської ради Запорізької області було надано висновок №191/21 від 23.09.2021 «Про визначення місця проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] », відповідно до якого представник органу опіки та піклування - виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області, в особі заступника начальника служби у справах дітей Мелітопольської міської ради Запорізької області Прокопенко О.В., вивчив документи, надані позивачем [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , провів бесіду з позивачем. У результаті встановлено: [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] ; 18.04.2016 шлюб між батьками розірвано у судовому порядку. За домовленістю між батьками дитина залишилася проживати з матір`ю; 26.10.2018 мати дитини уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] »; відповідно до довідки від 16.07.2021, виданої старшої по будинку [PERSON] , підпис якої завірено директором TOB КК «Шахтарська» Купрєєнко С.В., [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , та має склад сім`ї: донька - [PERSON] , донька - [PERSON] , донька - [PERSON] ; відповідно до характеристики з місця проживання [PERSON] від 16.07.2021, виданої старшої по будинку [PERSON] , підпис якої завірено директором ТОВ КК «Шахтарська» Купрєєнко С.В., [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] та зарекомендувала себе з позитивного боку, виховує дітей, шкідливих звичок не має; відповідно до акта обстеження умов проживання родини, складеного спеціалістами служби у справах дітей Мелітопольської міської ради та фахівцями соціальної роботи КНП «ЦНСПМР» ММР ЗО 06.09.2021, у будинку за адресою: [ADDRESS] , створено умови для проживання, виховання та розвитку малолітньої [PERSON] , [INFO] . У результаті бесіди дитина повідомила, що бажає проживати з матір`ю. Батька [PERSON] вона бачила приблизно 5-6 років тому, іноді спілкується з ним за допомогою інтернет зв`язку. Зі слів матері, вони проживають тимчасово без реєстрації у зазначеному будинку, який належить її бабі. Зареєстровано місце проживання за адресою: [ADDRESS] ; відповідно до інформації Мелітопольського НВК №16 від 09.09.2021 № 339 мати [PERSON] підтримує зв`язок з класним керівником, батьківські збори відвідує, цікавиться успіхами та шкільним життям доньки. Батько [PERSON] зв`язок з класним керівником не підтримує, навчанням доньки не цікавиться, в школі жодного разу не був; відповідно до інформації КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» ММР ЗО від 06.09.2021 № 01-19/972 [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку в амбулаторії ЗПСМ №9. Батьки з дитиною впродовж 2020-2021 років не з`являлися. Участь у медичному обстеженні та лікуванні дитини брала бабуся; відповідно до листа КНП «Центр надання соціальних послуг та медичної реабілітації» ММР ЗО від 09.09.2021 № 05-20/337 у ході здійснення оцінки потреб сім`ї з`ясовано, що мати спроможна виконувати батьківські обов`язки з виховання дитини [PERSON] , [INFO] , та має необхідні умови для повноцінного розвитку та догляду за нею; питання щодо надання до суду висновку органу опіки та піклування про визначення місця проживання [PERSON] , [INFO] , розглядалося 13.09.2021 на засіданні комісії з питань захисту прав дитини. Члени комісії вирішили, враховуючи, що малолітня [PERSON] , [INFO] , фактично проживає з матір`ю [PERSON] , яка займається вихованням та утриманням дитини, а з батьком дитини [PERSON] не має можливості провести бесіду та з`ясувати його думку, ним не подано зустрічного позову щодо визначення місця проживання дитини з ним, немає підстав не підтримувати позов [PERSON] до [PERSON] щодо визначення місця проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , з матір`ю. Виходячи з вищевказаного, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини від 13.09.2021, орган опіки та піклування - виконавчий комітет Мелітопольської міської ради Запорізької області не має підстав не підтримувати позов [PERSON] до [PERSON] щодо визначення місця проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , з матір`ю. Вищевказаний висновок затверджено Рішенням виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області №191/21 від 23.09.2021. Згідно ч. 1 ст. 13 Цивільно-процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.ч. 1, 3, 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Положеннями ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ст. 3 Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ст. 9 Конвенції - Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст. 141 Сімейного Кодексу України мати, батько, мають рівні права та обов`язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до права та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, зобов`язані також піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, моральний та духовний розвиток. Батьки мають рівні права на виховання дитини та спілкування з нею, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. За ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки і піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Із системного тлумачення ст.ст. 3 та 9 Конвенції про права дитини, ч.ч. 2, 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Крім того, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, психологічний стан, вік дитини тощо. Верховний Суд, врахувавши положення ст. 51 Конституції України, статей 7, 157 СК України, а також рішення ЄСПЛ від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13) «М. С. проти України», зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку в безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. Найкращі інтереси дитини можуть, залежно від їх характеру та серйозності, перевищувати інтереси батьків. Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК місцем проживання фізичної особи, яка не досягла 10 років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. З матеріалів справи вбачається, що у позивачки є окреме від відповідача житло, тобто дитина має можливість проживати разом з матір`ю. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Оцінивши зібрані у справі докази,

Outcome: approved