Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з даним позовом мотивуючи свої вимоги тим, що їй на праві власності належить земельна ділянка згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серії EEC № 452411, яка розташована на території Стрілецько-Кутської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміром 1,126 га, кадастровий номер: 7322588500:02:001:0068. Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 27.07.2009 року за нею визнано право власності на вказану земельну ділянку. Згідно акту обстеження земельної ділянки складеного комісією Стрілецько-Кутської сільської ради встановлено, що внаслідок зміни русла річки Прут значна частина орної землі в урочищі «Абісінія» була розмита і зруйнована, зокрема площа ріллі на земельній ділянці зменшилася орієнтовно на 0,39 га, тобто на момент обстеження фактична орієнтовна площа земельної ділянки придатної для обробітку становить 0,73 га. Нею виготовлений кадастровий план земельної ділянки згідно вищевказаного [PERSON], яка придатна для використання, кадастровий номер земельної ділянки: 7322588500:02:001:0068. Відповідно до довідки Стрілецько-Кутської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області від 11.03.2015 року за № 327 на території сільської ради є можливість часткової компенсації (виділення земельної ділянки із земель пайового фонду) земельна частка пай якої постраждала від повеней на річці Прут в урочищі «Абісінія» і відійшла до русла річки. Вона отримала викопіювання земельної ділянки в урочищі «Біля Совиці», виділення якої можливе як компенсація взамін частини земельної ділянки, яка відійшла до русла річки Прут в урочищі «Абісінія», що належала їй згідно Державного акту І ЧВ №026971 від 30.08.2000 року (згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серії EEC № 452411). Також вона виготовила кадастровий план земельної ділянки, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Стрілецько-Кутської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, розміром 0,3456 га, яка надається мені взамін. Вважаю, що витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серії EEC № 452411, який виданий 17.03.2015 року, є частково недійсним з тих підстав, що на даний час земельну ділянку не можливо використовувати за цільовим призначенням. Оскільки Стрілецько-Кутська сільська рада може надати їй земельну ділянку взамін тієї, яка втрачена згідно вищевказаного [PERSON], просила суд визнати такий [PERSON] частково недійсним, змінити конфігурацію земельної ділянки та визнати за нею право власності на земельні ділянки: яка розташована на території Стрілецько-Кутської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області в урочищі «Абісінія», цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміром 0,7390 га, кадастровий номер: 7322588500:02:001:0068, та яка розташована на території Стрілецько-Кутської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області в рочищі «Біля Совиці», цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміром 0,3456 га, з межами відповідних суміжних землевласників (землекористувачів). Позивач підтримала заявлені вимоги згідно поданої ним письмової заяви. Представник відповідача позовні вимоги визнав, звернувшись до суду з відповідного змісту письмовою заявою. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що позивачу згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серії EEC № 452411, на праві власності належить земельна ділянка, яка розташована на території Стрілецько-Кутської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміром 1,126 га, кадастровий номер: 7322588500:02:001:0068. Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 27.07.2009 року за позивачем визнано право власності на вказану земельну ділянку. Згідно акту обстеження земельної ділянки складеного комісією Стрілецько-Кутської сільської ради встановлено, що внаслідок зміни русла річки Прут значна частина орної землі в урочищі «Абісінія» була розмита і зруйнована, зокрема площа ріллі на земельній ділянці [PERSON] зменшилася орієнтовно на 0,39 га, тобто на момент обстеження фактична орієнтовна площа земельної ділянки придатної для обробітку становить 0,73 га. Позивачем виготовлений кадастровий план земельної ділянки згідно вищевказаного [PERSON], яка придатна для використання, кадастровий номер земельної ділянки: 7322588500:02:001:0068. Відповідно до довідки Стрілецько-Кутської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області від 11.03.2015 року за № 327 на території сільської ради є можливість часткової компенсації (виділення земельної ділянки із земель пайового фонду) земельна частка пай якої постраждала від повеней на річці Прут в урочищі «Абісінія» і відійшла до русла річки. Позивач отримала викопіювання земельної ділянки в урочищі «Біля Совиці», виділення якої можливе як компенсація взамін частини земельної ділянки, яка відійшла до русла річки Прут в урочищі «Абісінія», що належала їй згідно Державного акту І ЧВ №026971 від 30.08.2000 року (згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серії EEC № 452411). Позивачем виготовлено кадастровий план земельної ділянки, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Стрілецько-Кутської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, розміром 0,3456 га, яка надається мені взамін. Статтею 13 Конституції України закріплено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. В силу ч. 2 ст. 14 Конституції України\~право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Згідно ст.78 Земельного кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися\~земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності. В силу ч. 1 ст. 316 ЦК України\~ правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.373 ЦК України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Право власності на земельну ділянку поширюється на поверхневий (грунтовий) шар у межах цієї ділянки, на водні об'єкти, ліси, багаторічні насадження, які на ній знаходяться, а також на простір, що є над і під поверхнею ділянки, висотою та глибиною, які необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд. Власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення. Власник земельної ділянки може використовувати на свій розсуд все, що знаходиться над і під поверхнею цієї ділянки, якщо інше не встановлено законом та якщо це не порушує прав інших осіб. Згідно ст.378 ЦК України право власності особи на земельну ділянку може бути припинене за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Як передбачено ст.79 Земельного кодексу України, земельна ділянка - це частина земної поверхні з\~ установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий (ґрунтовий) шар, а також на водні об'єкти, ліси і багаторічні насадження, які на ній знаходяться, якщо інше не встановлено законом та не порушує прав інших осіб. Право власності на земельну ділянку розповсюджується на простір, що знаходиться над та під поверхнею ділянки на висоту і на глибину, необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд. Згідно ст.79-1 земельного кодексу України Формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об'єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом\~ визначення меж земельних ділянок \~державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель державної чи комунальної власності у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту\~ присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Формування земельних ділянок шляхом поділу та об'єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об'єднання земельних ділянок. Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування. У разі встановлення (відновлення) меж земельних ділянок за їх фактичним використанням у зв'язку з неможливістю виявлення дійсних меж, формування нових земельних ділянок не здійснюється, а зміни до відомостей про межі земельних ділянок вносяться до Державного земельного кадастру. Земельна ділянка може бути об'єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Державна реєстрація прав суборенди, сервітуту, які поширюються на частину земельної ділянки, здійснюється після внесення відомостей про таку частину до Державного земельного кадастру. Межі суміжних земельних ділянок приватної власності можуть бути змінені їх власниками без формування нових земельних ділянок за технічною документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі\~(на місцевості). Відповідно до ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі:\~а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності;\~в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування;\~г) прийняття спадщини;\~ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).\~ Згідно ст.126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.\~ Право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується:\~а) цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною в порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою;\~б) свідоцтвом про право на спадщину.\~ Відчуження частини земельної ділянки з виділенням її в окрему земельну ділянку здійснюється після отримання її власником державного акта, що посвідчує право власності на сформовану нову земельну ділянку.\~ У разі якщо державним актом на право власності на земельну ділянку було посвідчено право власності на декілька земельних ділянок, відчуження однієї з цих ділянок здійснюється після виготовлення державного акта, що посвідчує право власності на кожну з цих ділянок.\~ За вищенаведених обставин позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного, ст. ст. 316, 317, 373, 378 ЦК України, ст. ст. 78, 79, 79-1, 81, 126 Земельного Кодексу України,

Outcome: approved