Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила здійснити поділ спільного майна подружжя і виділити для неї у власність 2/3 частки квартири [ADDRESS], а також 2/3 частки трактора «Джімна» 244 та 2/3 частки роторної косарки. Решту 1/3 часток переліченого майна виділити у власність [PERSON], стягнувши з нього судові витрати. В обґрунтування позову зазначала, що з 27 лютого 2002 року по 28 березня 2014 року перебувала в шлюбі з відповідачем, під час якого у них 11.06.2002 року народилась дочка [PERSON]. В період шлюбу ними було придбане зазначене вище майно, яке являється обєктом права спільної сумісної власності бувшого подружжя. Після розірвання шлюбу вона з дочкою стала проживати у будинку своїх батьків, а [PERSON] проживає із своєю співмешканкою у згаданій квартирі, а тому виникла потреба у розподілі спільного майна. При цьому просила врахувати, що на її утриманні і вихованні знаходиться малолітня дочка, що є підставою для збільшення розміру її часток до 2/3 у праві спільної сумісної власності на спірне майно. В свою чергу [PERSON] подав зустрічний позов в якому з урахуванням зменшень вимог просив провести розподіл спільного майна подружжя таким чином: для нього виділити у власність ? частину квартири, колісний трактор «Джімна» та роторну косарку. В ході судового розгляду сторони свої позовні вимоги в частині поділу квартири підтримали, а щодо розподілу трактора і роторної косіли [PERSON] змінила позов, погодившись на отримання грошової компенсації за ? частки у вказаному майні. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, свідків дослідивши письмові докази суд зазначає про таке. Установлено, що сторони з 27 лютого 2002 року по 28 березня 2014 року перебували в шлюбі з відповідачем, під час якого у них 11.06.2002 року народилась дочка [PERSON]. В період шлюбу 19.03.2002 року згідно договору купівлі-продажу на імя [PERSON] була куплена квартири [ADDRESS]. 02.06.2013 року сторони придбали трактор «Джінма 244» та роторну косарку загальною вартістю 61000 грн. 20.11.2016 року [PERSON] отримала від [PERSON] грошову компенсацію в сумі 30500 грн. за належну їй ? частку у праві власності на трактор та роторну косарку. Вирішуючи питання щодо обгрунтованості позовних вимог сторін суд зазначає про таке. Спільною сумісною власністю подружжя, (статті 60, 69 СК України), ч. 3 ст. 368 ЦК України ), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя можуть бути, зокрема квартири, транспортні засоби. Відповідно до положень ст. 63, 70 СК України частки майна чоловіка та дружини є рівними. Згідно до пункту 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Сторонами визнається, що перелічене вище спірне майно є їх сумісною власністю подружжя. Приймаючи до уваги що позивачка в ході розгляду справи отримала від відповідача грошову компенсацію за неподільні речі трактор і косарку, а тому суд виділяє їх в цілому для [PERSON] Разом з тим, сторони не досягли згоди щодо розподілу квартири шляхом отримання одним із них грошової компенсації, тому в такому випадку суд вважає за необхідне визнати за позивачкою ідеальну частку права власності у квартирі без її реального поділу,та залишити житло у спільній частковій власності [PERSON] і [PERSON] При вирішенні питання про розмір часток сторін на квартиру суд виходить із такого. Відповідно до розяснень пункту 30 вказаної постанови Пленуму ВСУ суд згідно з частинами 2, 3 ст. 70 СК в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування). Під обставинами, що мають істотне значення для справи, потрібно розуміти не тільки випадки, коли один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї, але і випадки коли один із подружжя не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку чи доходу (ч. 1 ст. 60 СК). В ході судового розгляду [PERSON] не надала доказів про наявність обставин, які би давали суду право при поділі квартири відступити від принципу рівності часток подружжя, та визнати за нею право власності на 2/3 частки спірного житла, а відтак позовна вимога в цій частині задоволенню не підлягає. Суд не знаходить підстав для задоволення зустрічного позову [PERSON], оскільки заявлені ним вимоги щодо розподілу квартири, трактора, роторної косарки вирішені при рогляді первісного позову, заявленого [PERSON] Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки пропорційно від задоволених вимог, понесені нею та документально підтверджені судові витрати, зокрема судовий збір в сумі 341, 90 грн.( 68381 грн. : 2 = 34190,5 грн. та 1 відсоток становить 341,90 грн.). Згідно з ч.6 ст. 154 ЦПК України накладений ухвалою цього суду арешт на майно слід скасувати.

Outcome: partial