Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просила стягнути з відповідача на її користь заборгованість за договором позики в сумі 68040 грн., вирішити питання про розподіл судових витрат. Позовна заява мотивована тим, що між позивачем та відповідачем був укладений договір позики, за яким відповідач взяв у позивача в борг грошові кошти в сумі 3000 дол. США, які зобов'язався повернути до 15.01.2016 року, про що надала відповідну розписку. 11.03.2016 року [PERSON] було повернуто [PERSON] 300 дол. США. На час звернення до суду позивачу відповідачем грошові кошти, які лишилися в сумі 2700 дол. США, не повернуто, всі вимоги ігнорує, тому [PERSON] звернулась до суду за захистом своїх прав. В судове засідання позивач не зявилась, надала суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи за її відсутності та зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити з підстав зазначених у позові, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявилась, про розгляд справи повідомлена належним чином, причини неявки суду невідомі, заперечень проти позову до суду не надходило. Суд відповідно до положень ст.ст. 169, 224 ЦПК України вирішив розглядати справу за відсутності учасників процесу за наявними доказами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем був укладений договір позики, за яким 14.12.2015 року [PERSON] взяла у [PERSON] в борг грошові кошти в сумі 3000 дол. США, які зобов'язалась повернути до 15.01.2016 року, про що надала відповідну розписку. 11.03.2016 року [PERSON] було повернуто частково [PERSON] кошти в сумі 300 дол. США. На час розгляду справи відповідачем борг, що залишився в сумі 2700 дол. США, не повернуто позивачу. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно вимог ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Враховуючи викладене суд вважає, що належними та допустимими доказами було доведено те, що між сторонами у справі був укладений договір позики, за яким позивач передав у власність відповідача грошові кошти, які відповідач зобов'язався повернути у строк до 15.01.2016 року. На час розгляду справи грошові кошти в повному обсязі позивачу не повернуті, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. 2700 дол. США за курсом 25,56 відповідно до службового розпорядження НБУ від 01.11.2016 року (на час розгляду справи) складає 69012 грн. Враховуючи вимоги ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог. Позивачем в прохальній частині позовної заяви заявлені вимоги про стягнення з відповідача боргу за договором позики в сумі 68040 грн., тому суд вважає за необхідне задовольнити позов в межах заявлених вимог. Крім того, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 680,4 грн.

Outcome: approved