Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], відповідно до якого просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, що зареєстрований 19.09.2014 року між нею та відповідачем, визначити місце проживання малолітньої [PERSON] [INFO] із нею. Свої вимоги мотивувала тим, що вони з відповідачем [PERSON] офіційно оформили шлюбні відносини 19 вересня 2014 року. Від шлюбу мають спільну дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилось невдалим. В останній час між ними постійно виникали сварки, внаслідок того, що кожний з них, як виявилось за час їх спільного проживання, має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. З'ясувалось за час шлюбу, що вони зовсім різні за характером, тому подальше проживання в шлюбі вважає неможливе. Враховуючи вищевикладене, вона змушена була звернутися до суду з даним позовом. [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом, відповідно до якого просить суд ухвалити рішення, яким визначити місце проживання малолітньої [PERSON] [INFO] із ним. Ухвалою Крюківського районного суду м.Кременчука від 16.11.2017 року зустрічну позовну заяву прийнято до спільного розгляду з первісним позовом та вимоги за зустрічним позовом об'єднано в одне провадження з первісним позовом. Відповідно до ч.3 ст.259 ЦПК України якщо в одному провадженні об'єднані кілька взаємопов'язаних самостійних вимог, суд може ухвалити щодо будь-якої вимоги часткове рішення та продовжити провадження в частині невирішених вимог. Якщо за вимогами, об'єднаними в одне провадження, відповідачем є одна особа, ухвалення часткового рішення не допускається у разі обґрунтованих заперечень з боку відповідача. Оскільки сторони в судовому засіданні сторони не заперечували проти ухвалення часткового рішення щодо позовної вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу, то суд вважає за можливе ухвалити часткове рішення, щодо позовної вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовну вимогу про розірвання шлюбу підтримала в повному обсязі з підстав зазначених в позові. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовну вимогу про розірвання шлюбу визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу між ним та [PERSON]. Вислухавши пояснення позивача [PERSON], пояснення відповідача [PERSON] та його представника, розглянувши справу, безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, суд встановив наступне. Шлюб між сторонами в справі зареєстрований 19 вересня 2014 року у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області за актовим записом №972, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] яке видане 19 вересня 2014 року. Сторони є батьками малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] яке видане повторно Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області 22 серпня 2017 року. Сторони шлюбних відносин не підтримують з вересня 2016 року, з цього часу проживають окремо та спільного господарства не ведуть. Спільне життя сторін не склалося у зв'язку із різними поглядами на життя, відсутністю взаєморозуміння. Почуття любові і поваги між ними втрачено. Бажання та наміри відновити нормальні сімейні стосунки у сторін відсутні. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки, як встановлено судом, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, то шлюб підлягає розірванню. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовна вимога [PERSON] про розірвання шлюбу є законною та обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Outcome: approved