Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування Броварської міської ради Київської області, про позбавлення батьківських прав. Свою позовну заяву позивач [PERSON] обґрунтовує наступним. 30.04.2004р. між сторонами був зареєстрований шлюб, який 21.12.2006р. розірваний рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області. Від шлюбу сторони мають син [PERSON] , [INFO] . З моменту розлучення відповідач бачив сина лише кілька разів, за рішення суду щодо стягнення аліментів, виконував свій обов`язок по сплаті аліментів невчасно та не в повному обсязі, що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментам. Ніякої іншої матеріальної допомоги на утримання сина не надавав і не надає до теперішнього часу, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини взагалі, не дбає про нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, визначених ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства». Всі питання щодо виховання дитини вирішуються позивачем самостійно її чоловіком, без участі та підтримки з боку відповідача та дитина перебуває на повному утриманні позивача. Крім того, позивач зазначає, що син не отримує від батька жодного подарунку на день народження, жодної іграшки, більш того, син не пам`ятає як виглядає батько, оскільки останній раз бачив його у трирічному віці, а тому позивач вважає, що відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, не цікавиться успіхами дитини, не турбується про його стан здоров`я, фізичний та духовний розвиток. З огляду на викладене, позивач просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] та стягнути з відповідача на користь позивача борг по аліментам станом на 01.09.2018р. в розмірі 172646,21 грн. Ухвалою суду від 12.11.2018р. відкрито провадження по вищевказаній цивільній справі (а.с.26-27). 13.02.2019р. до суду надійшов відзив на позовну заяву [PERSON] , в якому відповідач звертає увагу суду на те, що викладені в позові твердження не є достовірними та не підтверджені належними доказами, а тому не можуть бути прийняті судом до уваги (а.с.52-58). Відповідач зазначає, що після розірвання шлюбу, позивач чинила відповідачу перешкоди у спілкуванні з сином. Щоб захисти свої батьківські прав, останній був змушений звернутись до виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області з заявою про визначення порядку участі у вихованні сина. Рішенням виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області від 25.12.2007р. №669 відповідачу [PERSON] було призначено порядок участі у вихованні сина [PERSON] : з 16-00 до 19-00 години кожної суботи місяця та з 15-00 до 19-00 години кожної неділі місяця в присутності матері. Спочатку позивач виконувала рішення та відповідач бачився з сином та спілкувався з ним в її присутності, навіть привозив його до себе додому, щоб батьки відповідача побачили онука. Проте, через нетривалий час, позивач почала знову безпідставно, протиправно та необґрунтовано чинити відповідачу перешкоди у спілкуванні з сином. Така ситуація вкрай важко та негативно впливала на розвиток сина, його характер, поведінку, тощо. [PERSON] довелось бачити різні неприємні ситуації, ініціатором яких була позивач. В 2012 році гроші сплачені відповідачем по аліментах почали повертатись відповідачу, оскільки позивач перестала їх отримувати. На телефонні дзвінки позивач повідомляла, що почала влаштовувати своє особисте життя, а тому прохала її не турбувати та більше не телефонувати. Після цих подій, позивач перестав сплачувати аліменти, бо фактично не знав на яку адресу їх відправляти. Попри це, відповідач продовжував спроби відновити зустрічі із сином, але з того часу батьки позивача не пускали його до оселі. З часом відповідач дізнався, що позивач перебуває у новому шлюбі та проживає окремо від батьків, саме тому, деякий час він дійсно не бачився із сином та не мав можливості приймати участь у його вихованні. На даний час позивач поновив сплату аліментів, офіційно працевлаштований та веде активний спосіб життя, займається різними видами спорту та не полишає надії та докладає всіх зусиль для того, щоб відновити побачення з сином, оскільки вважає, що він має право спілкуватись з батьком та отримувати необхідну батьківську турботу, незважаючи на численні перешкоди з боку позивача та її чергові примхи. З огляду на викладене, відповідач просить відмовити у задоволенні позовної заяви в повному обсязі. Позивач [PERSON] скористалась своїм правом через свого представника [PERSON] на подачу відповіді на відзив (а.с.93-101). 22.04.2019р. відповідач [PERSON] подав до суду зустрічний позов про визначення способу участі у вихованні дитини та спілкування з нею (а.с.131-135). Ухвалою суду від 22.04.2019р. відмовлено в прийнятті зустрічного позову та повернуто позивачу (а.с.136-137). Ухвалою суду від 22.04.2019р. закрито підготовче засідання по справі та призначено справу до розгляду по суті (а.с.141). Згідно вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ч.3 ст.12, ч.ч.1,6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 150 Сімейного кодексу України закріплено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. А частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Ті ж самі принципи закріплені Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, відповідно п. 6. та п. 7 якої проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Якнайкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, хто відповідає за її освіту і навчання; ця відповідальність лежить насамперед на її батьках. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, показання свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , судом встановлено наступне. Сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 30.04.2004 року, який було розірвано рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 25.04.2007р. (а.с.6-8). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.5). Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 25.04.2007р. з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.03.2007р. і до досягнення дитиною повноліття (а.с.9) Згідно довідок про реєстрацію місця проживання, неповнолітній [PERSON] , [INFO] , зареєстрований з 06.03.2007р. разом з матір`ю [PERSON] за адресою - [ADDRESS] (а.с.10-11). Відповідно до копії архівного витягу рішення виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області №669 від 25.12.2007р., виконкомом міської ради вирішено призначити порядок участі у вихованні малолітнього [PERSON] , [INFO] , який проживає з матір`ю [PERSON] в квартирі [ADDRESS] , окремо проживаючим батьком [PERSON] , який проживає в квартирі [ADDRESS] , з 16-00 до 19-00 кожної суботи місяця та з 15-00 до 19-00 кожної неділі місяця в присутності матері, враховуючи інтереси дитини (а.с.59). Відповідно до копії розрахунку заборгованості по аліментах №124/19 від 05.10.2009р., в період з 21.03.2007р. по 05.10.2009р. заборгованість по аліментам становить суму 16823,21 грн. за виконавчим листом, виданим 06.06.2007р. Броварським міськрайонним судом Київської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів (а.с.12). Згідно копії розрахунку заборгованості по аліментам від 14.09.2018р. ВП 7707886 загальний розмір заборгованості станом на 01.09.2018р. становить 172646,21 грн. (а.с.13-14). Згідно копії розрахунку заборгованості по аліментам від 01.02.2019р. ВП 7707886 загальний розмір заборгованості станом на 01.02.2019р. становить 180301,21 грн. (а.с.111-112). Відповідно до копії витягу з рішення виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області №749 від 23.10.2018р., розглянувши протокол засідання комісії з питань захисту прав дитини від 17.10.2018р. №37 з питань надання висновку до суду щодо доцільності позбавлення батьківських прав, відповідно до заяв [PERSON] , виконком міської ради вирішив надати [PERSON] висновок до суду про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з тим, що батько дитини ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню сина (а.с.16). Згідно висновку виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області №1-18/1053 від 23.10.2018р., орган опіки та піклування Броварської міської ради Київської області вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до його неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з тим, що батько ухиляється від виконання батьківських обов`язків (а.с.17). Згідно виписки з історії хвороби, неповнолітньому [PERSON] встановлено діагноз: пролапс метрального клапану, міопія легкого ступеня та синдром вегетативних дисфункцій (а.с.18). Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, тому питання для його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. У пункті 16 цієї постанови йде мова про те, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. В судовому засіданні свідок [PERSON] (батько позивача) зазначив, що з моменту розлучення сторін, відповідач [PERSON] ніколи не приїжджав до свого сина, який проживав разом з ним, ніколи не відвідував дитячий садок, оскільки саме свідок приводив та забирав дитину з дитячого садочка. Свідок [PERSON] (сусід позивача) в судовому засіданні зазначив, що дізнався, що у неповнолітнього [PERSON] виховує не рідний батько, у зв`язку з виниклими спорами між сторонами по справі. Також зазначив, що протягом 5-6 років ніколи не бачив відповідача. Свідок [PERSON] (класний керівник неповнолітнього [PERSON] ) в судовому засіданні зазначила, що про рідного батька неповнолітнього [PERSON] , дізналась лише минулого року, коли відповідач з`явився в школі та вимагав побачитись з сином та дізнатись інформацію про його навчання, а також засоби телефонного зв`язку. Однак, враховуючи, що в той день дитина була відсутня на заняттях в школі, [PERSON] не вдалось побачитись з сином. Свідок [PERSON] (чоловік позивача) в судовому засіданні пояснив, що виховує неповнолітнього [PERSON] з п`яти років. Протягом десяти років рідний батько [PERSON] не телефонував, щоб дізнатись про дитину, не надавав матеріальної допомоги, не дарував подарунків. В судовому засідання відповідач [PERSON] підтвердив, що останній раз бачив та спілкувався з сином в січні-лютому 2008 року. Твердження відповідача [PERSON] , який зазначив в судовому засіданні, що позивач наполегливо просила не втручатись в її життя та спілкування з дитиною, оскільки остання має на меті створити нову сім`ю, суд не приймає до уваги, оскільки конфліктні відносини, які виникли між сторонами по справі, не мають жодного вмотивованого обґрунтування щодо невиконання батьківських обов`язків відповідачем відносно неповнолітнього сина [PERSON] . Крім того, твердження відповідача щодо наявності з боку позивача перешкод у спілкування з сином після винесеного виконавчим комітетом Броварської міської ради Київської області рішення №669 від 25.12.2007р про призначення порядку участі у вихованні малолітнього [PERSON] , [INFO] , не знайшли свого підтвердження при розгляді справи, оскільки з даного приводу не було надано жодних доказів, які б свідчили про наявність таких перешкод. А виконання відповідачем [PERSON] зазначеного прохання позивача, суд не вважає поважною причиною невиконання обов`язків щодо утримання та виховання сина. Суд також критично оцінює, поданий відповідачем [PERSON] позов про усунення перешкод у спілкуванні з сином, враховуючи, що протягом останніх десяти років відповідач не мав наміру скористатись своїм правом на спілкування з сином, а виявив такий намір лише після наявності висновку виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області №1-18/1053 від 23.10.2018р. про доцільність позбавлення батьківських прав останнього. Під час розгляду справи неповнолітньому [PERSON] [INFO] . виповнилось п`ятнадцять років, на питання чи привітав відповідач сина з днем народження, останній зазначив, що до 15.09.2019р. написав позивачу смс-повідомлення та запитав, що подарувати сину, однак остання заблокувала його номер телефону та зазначив, що хотів поздоровити сина. При цьому, відповідач, знаючи де проживає його дитина та де він навчається не здійснив жодних дій, спрямованих на вітання та поздоровлення сина. Враховуючи інтереси та думку неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , який в судовому засіданні висловив своє бачення щодо питання про позбавлення батьківських прав його батька [PERSON] , суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , підлягають задоволенню. При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу його право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, відповідно до ст. 169 СК України, у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав. Щодо стягнення заборгованості по аліментам, слід зазначити наступне. За статтею 194 СК України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання. Якщо за виконавчим листом, пред`явленим до виконання, аліменти не стягувалися у зв`язку з розшуком платника аліментів або у зв`язку з його перебуванням за кордоном, вони мають бути сплачені за весь минулий час. Заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до статті 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду. Заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років. Положення частин першої - третьої цієї статті, а також статей 195-197 цього Кодексу застосовуються і до стягнення аліментів іншим особам, які визначені цим Кодексом. Стягнення аліментів, в тому числі і заборгованості, проводиться в Деснянському районному відділу ДВС м. Києва Головного територіального управління юстиції в м. Києві в порядку виконавчого провадження відповідно до ст.74 Закону України «Про виконавче провадження». Тому в частині стягнення заборгованості по аліментам суд відмовляє, оскільки в такому випадку буде відбуватись подвійне стягнення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави в розмірі 704,80грн., відповідно до пропорційно задоволених позовних вимог. Враховуючи викладене та

Outcome: partial