Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з зазначеною позовною заявою в інтересах її повнолітньої дитини, який є інвалідом першої групи, та просить стягнути на користь [PERSON] аліменти на його утримання з його батька [PERSON], а саме на період навчання в Чугуївському професійному аграрному ліцею, посилаючись на те, що він є повнолітнім та в даний час навчається на другому курсі вказаного навчального закладу за спеціальністю оператор комп'ютерного набору, офісний службовець (бухгалтерія), у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. Відповідач є працездатним, офіційно працює та має стабільний дохід, але матеріальної допомоги не надає. До суду від сторін надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позов підтримала, відповідач позов визнав та не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання своєї повнолітньої дитини в розмірі 1/4 частині від всіх видів доходів на період його навчання. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, за наявності для того законних підстав, суд ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] є сином [PERSON], який, згідно довідки з Чугуївського професійно аграрного ліцею від 26.04.2017 року за № 181, вступив 21.09.2016 року до вказаного навчального закладу і навчається на ІІ курсі за спеціальністю оператор комп'ютерного набору, офісний службовець (бухгалтерія), на денній формі навчання. Також, у даній довідці зазначено строк закінчення навчального закладу - 30.06.2018 року /а.с.13/. На підставі вимог ст. 199 СК України, якщо повнолітні донька чи син продовжують навчання і у зв'язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати таку допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дітей з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Згідно вимог ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Разом з тим, згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААА за № 442590 від 28.09.2016 року, [PERSON] з 28.09.2016 року встановлено групу інвалідності - перша «б» (інвалідність з дитинства) до 01.10.2018 року, з зазначенням висновку, що він є недієздатний, потребує постійної сторонньої допомоги. Відповідно до довідки від 04.05.2017 року за № 1651, яка видана [PERSON] Управлінням соціального захисту населення Чугуївської міської ради Харківської області зазначено, що вона станом на 04.05.2017 року перебуває на обліку у вказаному управлінні та отримує компенсаційну виплату непрацюючій працездатній особі, яка доглядає за інвалідом 1 групи. Компенсація призначена по 30.09.2018 року /а.с.18/. З довідки, яка видана виконавчим комітетом Чугуївської міської ради Харківської області 12.05.2017 року за № 307, вбачається, що [PERSON] мешкає в [ADDRESS] та має склад сім'ї: чоловік - [PERSON] та син - [PERSON] /а.с.17/ Згідно довідки з вуличного комітету № 1 Чугуївської міської ради Харківської області від 03.05.2017 року, разом з [PERSON] проживає її син [PERSON] в місті [ADDRESS]. [PERSON] зареєстрований у вказаному буднику, але фактично не проживає /а.с. 16/. Враховуючи наведене, а також ті обставини, що [PERSON] навчається на денній формі навчання у вказаному навчальному закладі, є інвалідом з дитинства, знаходиться на утриманні своєї матері з якою разом проживає, то він потребує матеріальної допомоги. Відповідач у зв'язку із стосунками, що склалися між ним та позивачем, не надає сину матеріальної допомоги, хоча є працездатним та працює механіком в Чугуївській ЦРЛ ім. Кононенко, не є інвалідом, і тому зобов'язаний утримувати свого повнолітнього сина до закінчення ним навчання, але не більш ніж до досягнення ним 23 років. У зв'язку з чим, суд вважає доцільним визначити розмір аліментів на утримання [PERSON] у розмірі 1/4 частини від всіх видів доходів відповідача щомісячно на період навчання, починаючи з дня звернення позивачем до суду та до 30.06.2018 року, що і просила позивач в інтересах свого сина. Враховуючи вищевикладене, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, як такий, що знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача суд стягує судовий збір в дохід держави, в розмірі встановленому Законом України «Про судовий збір».

Outcome: approved