Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до Комінтернівського районного суду з цивільним позовом в якому просить стягнути розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем 12 вересня 2009 році у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову, актовий запис № 1409. Та стягнути з відповідача на користь позивача для утримання малолітніх дітей аліменти в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 17 травня 2016 року В обґрунтування своїх позовних вимог, посилається на те що, з 21 березня 2016 року сумісне сімейне життя між нею та відповідачем припинилось, взаєморозуміння та довіра між подружжям відсутня, зазначила що на теперішній час вони мешкають окремо, жодних відносин не підтримують. Зазначила, що шлюбно-сімейних відносин між нею та відповідачем не має, сімя розпалась остаточно і відновленню не підлягає. Примирення та збереження сімї на думку позивача, є не можливо і не є доцільним. Діти проживають разом із позивачем, своєю матірю, відповідач не надає матеріальної допомоги. В зязку з цим позивачка і вимушена звернутись до суду. В судове засідання позивач [PERSON]. не зявилась, надав суду заяву в який просить розгляд справи провести за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити, проти. В судове засіданні відповідач [PERSON] не зявився, надав на адресу суду клопотання, в якому позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти задоволення заявлених вимог позивачем не заперечує, просить проводити розгляд справи за його відсутністю. Суд, вивчивши матеріали справи, давши добутому правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 12 вересня 2009 року між [PERSON] та [PERSON], було зареєстровано шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1409. Від зазначеного шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], 06 листопадя [INFO]. 13 грудня 2010 року народився [PERSON] про що Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського управління юстиції 22 грудня 2010 року складено відповідний актовий запис № 863 (свідоцтво про народження серії І-ВЛ № 217577). У свідоцтві про народження малолітнього [PERSON] батьками вказані [PERSON] та [PERSON]. 06 листопада 2012 року народився [PERSON] про що Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського управління юстиції 12 листопада 2012 року складено відповідний актовий запис № 924 (свідоцтво про народження серії І-ВЛ № 297499). У свідоцтві про народження малолітнього [PERSON] батьками вказані [PERSON] та [PERSON] Малолітні [PERSON] та [PERSON] мешкають разом із матірю позивачкою у справі та її батьками за адресою [ADDRESS]. Згідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитині інваліда, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що спільне сімейне життя подружжя не склалось через різні погляди на життя, різні характери, шлюбно-сімейних відносин не має, сімя розпалась остаточно і відновленню не підлягає. Жодних доказів щодо необхідності збереження шлюбу у судовому засіданні не надано та судом не встановлено, тому подальше збереження сімї не доцільно. За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, шлюб повинен бути розірваний. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі (ст.. 181 Сімейного кодексу України). Відповідно до ст.. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стаття 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved