Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що від спільного проживання з [PERSON] у позивача народився хлопчик [PERSON] [INFO]. Батьком у свідоцтві про народження записаний [PERSON].Оскільки відповідач не приймає участі у вихованні дитини, добровільно матеріальну допомогу не надає, просить стягнути на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28 вересня 2015 року. У судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги, просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав суду письмову заяву, в якій зазначив, що в змозі сплачувати аліменти у мінімальному розмірі встановленому державою для дитини відповідного віку. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON], 27 серпня 2009 року народила сина [PERSON], про що відділом реєстрації актів цивільного стану Генічеського районного управління юстиції Херсонської області зроблено актовий запис №195 та видано свідоцтво про народження серії 1-КГ №090459 від 24 вересня 2009р.\~ Батьком вказаної дитини записано відповідача [PERSON]. Відповідач покинув сімю та проживає окремо, дитина проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні. Оскільки відповідач в добровільному порядку не бажає надавати допомогу на утримання їх дитини, тому позивач звернулась до суду з відповідним позовом. Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України). Згідно положень ст. 183 Сімейного кодексу України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 Сімейного кодексу України, так і положень ст.ст.183,184 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Зважаючи на ті обставини, що дитина проживає разом з матірю, а таким чином знаходиться на її утриманні, то відповідач як батько дитини, що проживає окремо від сімї зобовязаний також нести відповідні витрати щодо утримання своєї дитини. Вирішуючи спосіб виконання відповідачем обов'язку утримувати дитину та визначаючи розмір аліментів, суд враховує, що позивач просить мінімальний розмір аліментів, а відповідач згоден платити мінімальний розмір аліментів на дитину відповідного віку, має добрий стан здоровя, відсутність утриманців, а також інші обставини, що мають істотне значення, а тому суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28 вересня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до вимог ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 487 грн. 20 коп., оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved