Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 21 квітня 1998 року позивач перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають двоє дітей: сина [PERSON], [INFO], який є повнолітнім, та сина [PERSON], [INFO], який є малолітнім. Відповідач у справі протягом останнього року не виконує свого батьківського обов'язку, зокрема, не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, в зв'язку із чим дитина фактично знаходиться на утриманні позивача. Крім цього, дитина хворіє та потребує лікування. Враховуючи матеріальний стан позивача, при якому самостійно утримувати дитину вона не має змоги, а тому просила стягувати з відповідача, який має постійне місце роботи, аліменти на утримання малолітнього сина в розмірі 1/3 частини всіх його доходів до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання сторони не з'явились. Позивач подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю, не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідач належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ст. ст. 74, 76 ЦПК України, однак в судове засідання не з'явився, заяв чи клопотань щодо суті позову та процедури його розгляду, в тому числі про відкладення, не подав. За таких обставин суд провів заочний розгляд позову в порядку ч. 2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, з'ясувавши обставини справи та дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підставний і підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, що стверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого 21.04.1998 року Бірківською сільською радою Любомльського району Волинської області (а.с.3). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 11.04.2001 року сільською радою с.Римачі Любомльського району Волинської області (а.с.4). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері (батька). У відповідності до ч. 2 с. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Малолітній син [PERSON] проживає разом із сторонами, що стверджується довідкою № 233 від 07.04.2014 року, виданою Бірківською сільською радою Любомльського району Волинської області (а.с.5). Та обставина, що малолітній син перебуває на утриманні позивача, відповідачем не оспорюється, а також суд визнає її доведеною. Крім цього, як вбачається з довідки фельдшерсько-акушерського пункту села Скиби Любомльського району Волинської області від 08.04.2014 року №93 [PERSON], [INFO], хворіє. Діагноз його хвороби - «Пресколіотична постава» (а.с.6). Відповідач має регулярний дохід, оскільки працює у ВП «Рівненська дирекція залізничних перевезень» ДТГО «Львівська залізниця» черговим стрілочного поста на постійній основі. Ця обставина підтверджується копією довідки про доходи № 587 від 18.03.2014 року, виданої ВП «Рівненська дирекція залізничних перевезень» ДТГО «Львівська залізниця» на ім'я [PERSON]. Вищенаведене свідчить про наявність підстав для стягнення аліментів з відповідача у частці від його заробітку. Відповідач не подав докази існування обставин, які істотно обмежують його працездатність, а також докази існування інших обставин, що мають істотне значення, що дозволяє зробити висновок про його спроможність сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу) щомісячно. Таким чином, суд повно, всесторонньо та об'єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду - з 09 квітня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішення в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць слід звернути до негайного виконання відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України. Крім цього, з відповідача слід стягнути судові витрати по справі у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved