Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати недостовірними та такими, що порушують права, свободи, ганьблять честь, гідність та ділову репутацію, відомості розповсюджені відповідачем відносно неї, а саме висловлювання: «Ти крадеш бензин бочками в лісхозі і привозиш тут розгружуєш», а також висловлювання на нецензурній лексиці про те, що позивач зраджує чоловікові та є жінкою легкої поведінки. Визнати наклепом та образою дії відповідача з поширення негативної інформації відносно позивача та зобов'язати відповідача спростувати відомості, поширенні 15.05.2015 року у спосіб найбільш близький до способу їх поширення протягом п'яти днів з дня набрання чинності рішення суду законної сили. Також просить стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду в сумі 1000 грн. та понесені судові витрати. Свої вимоги позивач мотивує тим, що приблизно о 16 год 00 хв. 15 травня 2015 року по [ADDRESS], [PERSON] в присутності [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] висловлювалась відносно неї нецензурною лексикою та ображала, а також зводила наклеп, висловлюючи неправдиві відомості. Негативна неправдива інформація щодо неї стала відома стороннім особам, що нанесло шкоди її честі, гідності і діловій репутації та скомпрометувало її, як законослухняну і добропорядну громадянку. Внаслідок протиправних дій [PERSON] позивачу заподіяно моральну шкоду, яку вона оцінює в 1000 грн. Моральна шкода полягає у психічних переживаннях, які вона перенесла після поширення відповідачем недостовірної негативної інформації. Внаслідок пережитого нервового стресу у неї підвищився тиск, вона відчувала сильні головні болі, слабкість, погіршилось їїсамопочуття та душевний стан. Вона переживає, що в зв'язку з поширенням неправдивої недостовірної інформації у неї можуть погіршитися стосунки з колегами по роботі, вона втратить добру репутацію в очах мешканців Звенигородського району, сусідів та близьких. Крім того, в зв'язку з пережитим нервовим стресом вона не могла приділяти увагу своїй родині. Вона не могла повноцінно жити та займатись спортом, оскільки перебувала в стані сильної душевної депресії. Внаслідок обмеження у фізичних навантаженнях погіршився стан її здоров'я та вона витрачає кошти на знеболюючі та заспокійливі медичні препарати. В ході судового розгляду позивач [PERSON] подала заяву про зменшення розміру позовних вимог. Просить визнати недостовірними та такими, що порушують права, свободи, ганьблять честь, гідність та ділову репутацію, відомості розповсюджені відповідачем відносно неї, а саме висловлювання: «Ти крадеш бензин бочками в лісхозі і привозиш тут розгружаєш», а також висловлювання на нецензурній лексиці, що позивач зраджує чоловікові та є жінкою легкої поведінки. Також просить стягнути з відповідача на її користь 500 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди та понесені судові витрати. Представник позивача Бабенко Р.В. підтримав позовну заяву із зменшеним розміром позовних вимог та просив її задовольнити. Пояснив, що позивач є порядною людиною та негативна інформація про те, що вона зраджує чоловіка порочить її честь та гідність, а виловлювання про те, що вона краде бензин бочками за місцем своєї роботи завдають шкоди діловій репутації. Відповідач [PERSON] та її представник Безуглий Б.І. позов не визнали та просили відмовити в його задоволенні повністю. Відповідач пояснила, що не ображала позивача в присутності сторонніх осіб 15 травня 2015 року. В той день вона лише заборонила сину позивача кататися на роликах біля її двору, а позивач накинулась на неї з погрозами та штовхала її. Під час розгляду протоколу про вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КупАП в Звенигородському районному суді вона вину визнавала частково та сплатила штраф, оскільки не хотіла поглиблювати конфлікт. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані ними докази, суд вважає, що позов з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що постановою Звенигородського районного суду від 04 червня 2015 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП з накладенням штрафу в сумі 51 грн. Згідно вказаної постанови суду [PERSON] 15 травня 2015 року, близько 15 години, біля свого двору по [ADDRESS] безпричинно, навмисно, вчинила сварку відносно [PERSON] та її неповнолітньої дитини, чим порушила громадський порядок. З постанови вбачається, що під час розгляду адмінматеріалів [PERSON] свою вину визнала частково та пояснила, що лише попросила сина [PERSON] не їздити на роликах біля її двору. Потім прийшла [PERSON] з батьком та почали з нею сваритися. Вона з ними не сварилася та нікого не ображала. Вказану постанову суду [PERSON] не оскаржувала та в день її винесення сплатила штраф. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він є колишнім чоловіком відповідача та проживає з нею в одному дворі. Вдень 15 травня 2015 року на вулиці біля будинку [ADDRESS] [PERSON] вчинила сварку з [PERSON], під час якої голосно кричала, що [PERSON] краде бензин бочками в лісхозі та привозить і розгружає вдома, а також на нецензурній лексиці кричала, що [PERSON] зраджує своєму чоловікові та є жінкою легкої поведінки. Під час того, як [PERSON] ображала [PERSON] був присутній її батько [PERSON] та неповнолітній син. Перед цим [PERSON] сварилася з батьком позивача через те, що його онук їздив на роликах біля її двору. Взагалі [PERSON] дуже скандальна жінка та пересварилася з усіма сусідами. Свідки [PERSON] та [PERSON] також підтвердили той факт, що [PERSON] в їх пристуності ображала позивача та висловлювала на її адресу негативну інформацію про те, що вона краде бензин на своїй роботі та зраджує своєму чоловікові. Свідок [PERSON] пояснив, що висловлювання відповідача також чула сусідка [PERSON], однак вона не хоче свідчити в суді, бо боїться [PERSON] Свідок [PERSON] пояснила, що не була присутня під час конфлікту, але про негативні висловлювання з боку відповідача на адресу позивача їй стало відомо зі слів матері позивача. [PERSON] висловлювала негативну інформацію також про неї, внаслідок чого вона ледь не втатила добрі стосунки з сім'єю позивача. Відповідно до ст. 21 Конституції України усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. Відповідно до ст. 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ст. 269 ЦК України особисті немайнові права належать кожній фізичній особі від народження або за законом. Відповідно до ст. 275 ЦК України фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Захист особистого немайнового права здійснюється способами, встановленими главою 3 цього Кодексу. Відповідно до ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Відповідно до ст. 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» при розгляді справ про захист честі, гідності та діолової репутації суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Згідно з ч. 3 ст. 277 ЦК України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Згідно з положеннями ст. 277 ЦК України і ст. 10 ЦПК України обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Згідно з п. 27 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України способами захисту гідності, честі чи ділової репутації від поширення недостовірної інформації можуть бути, крім права на відповідь та спростування недостовірної інформації, також і вимоги про відшкодування збитків та моральної шкоди, заподіяної такими порушеннями як фізичній, так і юридичній особі. Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що позивачем [PERSON] доведено факт поширення недостовірної інформації про неї відповідачем [PERSON] у формі усного повідомлення такої інформації кільком особам, що призвело до порушення особистих немайнових прав позивача, а саме приниження її честі, гідності та ділової репутації. Негативну інформацію, яку відповідач [PERSON] поширила відносно позивача, суд вважає недостовірною, оскільки вона не довела протилежного (презумпція добропорядності). Вирішуючи питання відшкодування моральної шкоди, суд вважає, що розмір відшкодування в сумі 500 грн. є цілком виправданим та відповідає принципу розумності та справедливості, оскільки відповідачем порушено основні конституційні права позивача та внаслідок протиправних дій вона зазнала моральних страждань. Таким чином, позовні вимоги позивача є обгрунтованими та підлягають до задоволення. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] необхідно стягнути понесені нею судові витрати, а саме судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп. Також з відповідача необхідно стягнути витрати на правову допомогу за складання позовної заяви, ознайомлення з матеріалами справи та участь адвоката Бабенка Р.В. в судових засіданнях, які обраховано відповідно до Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» та складають 1600 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved