Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований із [PERSON] Сухаілом 15 січня 2015 року Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Вінницькій області, актовий запис № 49, стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини : [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 3 000 грн. щомісяця, крім цього, позивач просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Валаіт», а також стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати. Під час розгляду справи судом позивач зменшила позовні вимоги в частині розміру аліментів просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1200 грн. щомісяця. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги з урахуванням поданої заяви про зменшення позовних вимог підтримала в повному обсязі, пояснила, що спроби до примирення позитивних результатів не дали. Позивач вважає, що шлюб розпався остаточно, через що заперечує щодо надання строку на примирення. Крім цього, позивач зазначає, що є необхідним стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Відповідач та представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні заявлені позивачем вимоги визнали в повному обсязі. Відповідач заперечив щодо можливості надання строку на примирення, однак, не заперечує щодо стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі, вказаному позивачем. Дослідивши надані докази, заслухавши пояснення позивача, суд дійшов висновку щодо обґрунтованості заявлених вимог. Згідно із ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Факт реєстрації шлюбу між сторонами по справі доводиться наданим позивачем свідоцтвом про шлюб від 5 вересня 2017 року, відповідно до якого [PERSON] Сухаіл 15 січня 2015 року у Вінницькому міському відділі ДРАЦС ГТУЮ у Вінницькій області зареєстрував шлюб із [PERSON] (прізвище після реєстрації шлюбу [PERSON]). Відповідно до ст.112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Подружжя має неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджено наданою суду копією свідоцтва про народження від 25 жовтня 2011 року. Однак, із позовної заяви та пояснень позивача встановлено, що протягом тривалого часу сторони проживають окремо, через систематичні непорозуміння, що відбувались між сторонам по справі на побутовому грунті. Згідно із ст.111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Враховуючи тривалість часу, протягом якого сторони проживають окремо (орієнтовно протягом двох років) та з огляду на те, що протягом цього часу стосунки між ними не покращились : як позивач, так і відповідач наполягають на розлученні, заперечуючи можливість примирення - суд вважає за недоцільне надання сторонам строку на примирення, а тому вимога про розірвання шлюбу підлягає до задоволення. Крім цього, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання спільної неповнолітньої дитини. Згідно із ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Так, із копії свідоцтва про народження дитини : [PERSON], [INFO], встановлено, що дитина на момент розгляду справи судом є неповнолітньою, його батьками є сторони по справі. Позивач вказувала, що неповнолітня дитина сторін по справі проживає із нею та перебуває на її утриманні, що визнано відповідачем, а тому вимога про стягнення аліментів з відповідача на користь позивача є правомірною. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. [PERSON] є фізичною особою-підприємцем, що доводиться наданим [PERSON] витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а тому доцільним буде визначення аліментів, відповідно до вимог ст.184 СК України - у твердій грошовій сумі, у розмірі, визначеному позивачем. Крім цього, вказану вимогу також повністю визнано відповідачем, що, відповідно до ст.61 ЦПК України є підставою для звільнення від доказування. З огляду на наведене, позовні вимоги позивача про стягнення аліментів також підлягають до задоволення. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Оскільки суд дійшов до обґрунтованості заявлених позивачем вимог, слід стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати : 640 грн. сплаченого судового збору, оплата яких підтверджена документально квитанцією від 12 вересня 2017 року, долученою до позовної заяви. Враховуючи вимоги ст.113 СК України, відповідно до якої особа, яка змінила своє прізвище у звязку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, є можливим після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище «Валаіт». На підставі наведеного, ст.ст. 105, 110-112, 180, 184 СК України,

Outcome: approved