Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб укладений між нею та [PERSON] 29 серпня 1958 року. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що перебуває у шлюбі з [PERSON] з 28\~серпня 1958 року. Більше ніж 60 років вони з чоловіком разом не проживають, фактично їх шлюбні стосунки були припинені ще у 1960 році. За цей час вона народила дітей, батьківство яких визнано іншим чоловіком і з яким вона проживала весь цей час як дружина та чоловік. Позивачка стверджує, що [PERSON] ніколи не цікавився її долею і її життям. У судовому засідання представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримала, пояснила, що [PERSON] на початку 1960-х років покинув [PERSON] і поїхав у невідомому напрямку. З тих пір [PERSON] не знає, де він знаходиться. Відповідач у судове засідання не прибув. Судом було зроблено запити до старости с. Чонгар Генічеського району Херсонської області та Управління ДМС у Херсонській області щодо надання відомостей про реєстрацію місця проживання відповідача. За результатами цих запитів місце реєстрації [PERSON] не встановлено. За змістом ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Відповідне оголошення було зроблено судом. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду. Про причину неприбуття у судове засідання відповідач суд не повідомив. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Враховуючи, що відповідач в судове засідання не прибув, був належним чином повідомлений про його дату, час та місце, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав, представник позивачки не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків. Судом встановлено, що 29 серпня 1958 року між [PERSON] , 1931 р.н., та [PERSON] , 1939 р.н., укладено шлюб, який зареєстровано Чонгарською сільською радою Генічеського району Херсонської області, про що зроблено відповідний актовий запис №\~31 (свідоцтво про одруження від 25.05.1983 серії [NUMBER] ). Більш як 60 років сторони проживають окремо, шлюбні відносини між ними фактично не існують. Конституцією України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї (ст. 51). Статтею 24 СК України передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частин третьої та четвертої ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до положень статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведені законодавчі приписи, зважаючи, що сторони тривалий час проживають окремо, фактично шлюбних відносин між ними не існує, вимоги позивачки щодо розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Outcome: approved