Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до Рівненського міського суду із цивільним позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що від спільного проживання в шлюбі із відповідачем має сина [PERSON], [INFO]. 15 грудня 2008 року вони розлучилися. Дитина проживає разом з нею і перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги сину не надає. Він працює на тимчасових роботах і має нерегулярні доходи, оскільки неофіційно працює без оформлення трудової угоди. Боргових зобов'язань у відповідача немає. На утримання їхньої спільної дитини нею витрачаються кошти на харчування, лікування, навчання та одяг. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 650 грн. щомісячно. Позивач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Подала до суду заяву про розгляд справи без її участі та зменшила позовні вимоги, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в сумі 500 грн. починаючи з 29 квітня 2015 року. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлялася в установленому порядку, однак до початку розгляду справи, подав до суду заяву, у якій вказав, що позовні вимоги про стягнення з нього аліментів у сумі 500 грн. визнає. Просив проводити розгляд справи без його участі. Повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [INFO] року народився [PERSON], матір'ю якого є [PERSON], а батьком - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] видане відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 576. Вказане сторонами не оспорюється, а тому відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Відповідно до ст. 180 СК України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, при чому цей обов'язок є рівним як для матері, так і для батька. Згідно ст. 182 СК України - при визначенні розміру аліментів суд враховує, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 Кодексу. Як слідує з ст. 184 СК України - якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, в судовому засіданні встановлені визначені законом підстави задоволення позову, а визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Виходячи із вище наведеного суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, підлягає стягнення з відповідача на користь держави судовий бір в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved