Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 25 000 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи стягувати з дня звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття. Позов обґрунтований наступними обставинами. 21 листопада 2012 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб. Від вказаного шлюбу у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На даний час, фактично шлюбні відносини між сторонами припинено, спільне господарство не ведеться. Діти [PERSON] та [PERSON] проживають із позивачем, вона їх виховує, доглядає та робить все необхідне, щоб діти отримали належне піклування та виховання. Позивач стверджує, що чоловік залишив її із дітьми, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Позивач опинилась у ситуації, коли її діти та вона залишились без звичного образу життя і для того, щоб платити за школу для старшої дитини, комунальні послуги та їжу, їй треба просити гроші у батьків. Позивач стверджує, що відповідач отримує значні доходи, працює на посаді старшого помічника капітану у компанії «Ехmаг Shiping bvba» з базовим окладом 11 250 доларів США на місяць без урахування доплат які висвітлені у надходженнях на рахунки від компанії «Ехmаг Shiping bvba». На підтвердження позовних вимог позивачем подано довідки по надходженням з компанії «Ехmаг Shiping bvba» на рахунок [PERSON] коштів (заробітної плати) починаючи з червня 2019 року по 01 грудня 2020 року. Відповідно до виписки по валютному рахунку № [NUMBER] , відкритому у АТ «УКРСИББАНК» на ім`я [PERSON] , у період з 17 грудня 2019 року по 16 грудня 2020 року надходження становлять 111 575, 41 (сто одинадцять тисяч п`ятсот сімдесят п`ять) доларів США 41 цент, що і є сукупним доходом відповідача за 2020 рік. Відповідно до виписки по рахунку у гривнях № [NUMBER] , відкритому у AT «УКРСИББАНК» на ім`я [PERSON] , у період з 17.12.2019 по 16.12.2020 поповнення рахунку становило 683 884,92 (шістсот вісімдесят три тисячі вісімсот вісімдесят чотири) гривні 92 копійки. Позивачем зазначено, що відповідачу на праві власності належить автомобіль AudiQ7, 2017 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 23.02.2018 року. Також, [PERSON] є асоційованим членом за договором про пайову участь № 6/П від 02.12.2019 року відповідно до якого по завершенню будівництва багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] відповідач буде власником паркомісця № 389. [PERSON] є асоційованим членом за Договором про пайову участь № 5/П від 29.11.2019 року відповідно до якого по завершенню будівництва багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] відповідач буде власником паркомісця № 388. На даний час, [PERSON] кожного місяця сплачує пайовий внесок до кооперативу і відповідно після завершення будівництва стане власником двох парко місць, це також є підтвердженням того, що відповідач отримує значний дохід, адже має змогу придбати нерухомість. Наступне майнове право, яким володіє відповідач є пай у вигляді нежитлового приміщення (офісу) № 614. Так, відповідно до Договору про пайову участь № 54/СА від 03 грудня 2019 року [PERSON] після завершення будівництва багатоквартирного будинку, який розташовано за адресою: [ADDRESS] стане власником нерухомого майна- нежитлового приміщення № 614 будівельною площею 67,1 кв. м. Також відповідач є власником земельної ділянки кадастровий номер 5122783200:01:002:0455 загальною площею 0,0947 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , яка була придбана за договором купівлі-продажу 08 травня 2013 року. Позивач стверджує, що [PERSON] має змогу сплачувати аліменти та відповідно забезпечувати своїх дітей, оскільки він здоровий, працездатного віку, на його утриманні не перебувають інші особи, працює та отримує дохід, що підтверджується виписками з банківських рахунків відкритих на ім`я [PERSON] 17 березня 2021 року відповідач [PERSON] подав до суду відзив на позов із запереченнями проти позову. В обґрунтування заперечень зазначив, що на сьогоднішній день не має можливості сплачувати аліменти в розмірі, який просить позивач, так як здійснює господарську діяльність у якості фізичної особи-підприємця, та щомісячний дохід від здійснення підприємницької діяльності становить: без урахування додаткових витрат та податкових витрат - 8 500 грн., з урахуванням додаткових витрат та податкових витрат - 6080 грн. На підтвердження вказаних обставин надано виписку з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, витяг з реєстру платників єдиного податку, лист ФОП « [PERSON] » вих. № 15/03/00 від 15 березня 2021 року, довідку ФОП « [PERSON] » вих. № 15/03/02 від 15.03.2021 року, розрахунок ФОП « [PERSON] » вих № 15/03/01 від 15.03.2021 року. Відповідач зазначає, що такий великий розмір аліментів повністю позбавить його можливості для існування. Він ніколи не відмовлявся та не відмовляюся від надання допомоги дочкам та їх утримання по мірі своїх можливостей. На теперішній час відповідач має можливість сплачувати аліменти в розмірі 1 500 гривень щомісячно на утримання доньки [PERSON] до досягнення нею повноліття, та 1 500 гривень щомісячно на утримання доньки [PERSON] до досягнення нею повноліття. 22.03.2021 року стороною позивача було подано відповідь на відзив, в якому позивач зазначає, що відповідач у справі намагається уникнути сплати аліментів шляхом реєстрації себе як фізичної особи підприємця, так як зареєстрував він себе у якості ФОП 02.03.2021 року, при тому, що позовна заява подана до Малиновського районного суду міста Одеси 08.02.2021 року, тобто майже через місяць після подання. Позивач та її представники у підготовчому судовому засіданні позов підтримали, просили задовольнити його у повному обсязі, у відкрите судове засідання не з`явились, в матеріалах\~справи\~міститься\~заява про розгляд справи у відсутність позивача та її представника. Відповідач та його представник у підготовчому судовому засіданні позов визнали частково, зазначили, що не заперечують сплачувати аліменти в розмірі 1500 грн. на кожну дитину, у відкрите судове засідання не з`явилися, подали до суду заяву, в якій просили розгляд справи проводити у відсутність відповідача та його представника. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги належить задовольнити частково з наступних підстав. Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд вважає, що вони\~\~виникли в зв`язку із обов`язком батьків\~утримувати дитину, а тому регулюються\~Главою 15 СК України. Судом встановлено, та підтверджено матеріалами справи, що 21 листопада 2012 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , актовий запис № 1290, яке було видано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі Одеського міського управління юстиції (т. 1 а. с. 24). Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , актовий запис № 16, яке видано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції (т. 1 а. с. 22) та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , актовий запис № 5851, яке видано Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (т. 1 а. с. 20). Діти сторін проживають із позивачем, що підтверджується довідками про реєстрацію місця проживання (т. 1 а. с. 21, 23) та не заперечувалось стороною відповідача в ході розгляду справи. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до\~ст. 181 СК України\~способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. У відповідності до вимог\~ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Обґрунтовуючи позов, [PERSON] зазначила, що відповідач працює моряком, отримує значний дохід, на підтвердження чого надала копії двох контрактів із компанією «Ехmаг Shiping bvba» за 2018 та 2020 роки (т. 1 а. с. 29, 31), а також довідки по надходженням з компанії «Ехmаг Shiping bvba» на рахунок [PERSON] коштів (т. 1 а. с. 111-124) та виписки по валютному рахунку, відкритому у АТ «УКРСИББАНК» на ім`я [PERSON] у період з 17.12.2019 по 16.12.2020 роки, по яким надходження становлять 111\~575,41 доларів США 41 цент (т. 1 а. с. 105-110) та виписки по рахунку у гривні України, відкритому у АТ «УКРСИББАНК» на ім`я [PERSON] у період з 17.12.2019 по 16.12.2020 роки, по яким надходження становлять 680069 грн. 31 коп. (т. 1 а. с. 68-104). Періодичне працевлаштування відповідача за межами України до 2020 року включно та отримання ним заробітної плати у розмірі, що підтверджується матеріалами справи відповідачем [PERSON] не заперечувалося в ході розгляду справи. Разом із цим, в обґрунтування заперечень [PERSON] посилався на припинення ним роботи за морським фахом, на підтвердження чого відповідачем надано довідки про реєстрацію відповідача в якості фізичної особи-підприємця, та отриманий дохід, який складає з відрахуванням обов`язкових платежів 6080 грн. щомісячно ( т. 1 а. с. 161-166, т. 2 а. с. 154-157). Відповідно до\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України\~визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до\~статті 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно зі статтями\~12,\~13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. В позовній заяві позивачем порушено питання щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей починаючи з лютого 2021 року. Надаючи оцінку доводам відповідача про припинення роботи за фахом моряка в 2021 році, суд вважає їх доведеними наявними в матеріалах справи доказами, а саме довідками ФОП « [PERSON] » щодо отриманого доходу [PERSON] , відповіддю на ухвалу суду № 24/1 від 06.07.2021 року ТОВ «ІНТЕГРОВАНИЙ ТРАНСПОРТНИЙ СЕРВІС» про те, що у 2021 році [PERSON] не надавалось послуг з посередництва у працевлаштуванні за кордоном (т. 2 а. с. 84). Крім того, судом було визнано явку відповідача обов`язковою, що виконувалося відповідачем у справі, що також підтверджує перебування відповідача на території України в 2021 році. При цьому відповідь Державної прикордонної служби України про перетинання [PERSON] кордону України в період квітня-липня 2021 року (т. 2 а. с. 144) не є доказом працевлаштування відповідача за кордоном за фахом моряка із відповідним отриманням винагороди, так як вказана довідка може бути оцінена судом в якості доказу тільки у сукупності із іншими доказами, такими, як копія трудового контракту та виписок по рахунках у банківській установі за вказаний період, які відсутні у матеріалах справи. Оцінюючи доводи позивача в обґрунтування позовних вимог про наявність у [PERSON] на праві власності рухомого та нерухомого майна, та грошових коштів на валютному рахунку та рахунку, відкритому у гривні, суд зауважує на наступному. Відповідно до статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану. У сімейному законодавстві передбачено два режими власності подружжя - особиста приватна власність дружини, чоловіка, тобто кожного з подружжя, та спільна сумісна власність подружжя. Особистою приватною власністю дружини, чоловіка, зокрема, є майно: набуте нею, ним до шлюбу; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто (частина перша статті 57 СК України). У частині сьомій статті 57 СК України передбачено, що якщо у придбання майна вкладені крім спільних коштів і кошти, що належали одному з подружжя, то частка у цьому майні, відповідно до розміру внеску, є його особистою приватною власністю. У статті 60 СК України зазначено підстави набуття права спільної сумісної власності подружжя. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таким чином, все майно та майнові права, а також грошові кошти, які перебували на відповідних рахунках у банківській установі, на наявність якого у приватній власності відповідача посилається позивач, було придбано за період шлюбу, та є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Доказів іншого матеріали справи не містять. Крім того, задовольняючи позов частково, та надаючи оцінку доводам позивача про відсутність з боку відповідача матеріального утримання її та дітей, суд враховує те, що, як вбачається із матеріалів справи, а саме копій виписок по рахунках у банківській установі (т. 1 а. с. 68-10), (т. 2 а. с. 46-61), значна частина грошових коштів, яка поступала на валютний рахунок відповідача в якості заробітної плати в період з 2012 по 2020 роки, та на які посилається позивач, як належні відповідачу на праві особистої приватної власності, знімалися особисто позивачем в період, коли відповідач перебував у закордонних рейсах. Так, операції за платіжними картками в гривні в період з 15.12.2019 року по 15.12.2020 року здійснювалися позивачем [PERSON] (т. 1 а. с. 77-95, 104). Із копії виписки за картковим рахунком в іноземній валюті вбачається, що в період з 28.12.2019 року по 03.12.2020 року позивачем було списано коштів на суму 45100 доларів США, при цьому загальне списання коштів було здійснено в сумі 48254.82 доларів США (т. 1 а. с. 110). Із копії виписки за картковим рахунком клієнта за період з 20.12.2020 по 26.01.2021 року вбачається, що позивачем [PERSON] в період з 24.12.2020 по 12.01.2021 роки було знято коштів в розмірі 20400 доларів США, при загальному списанні 20780,14 доларів США (т. 1 а. с. 194). В період з 06.02.2019 по 04.04.2019 роки позивачем [PERSON] було знято грошових коштів в розмірі 31000 доларів США при загальному списанні 35139 доларів США (т. 2 а. с. 46 об.); в період з 01.12.2020 по 03.12.2020 роки в сумі 4900 доларів США (т. 2 а. с. 51); в період з 28.12.2019 по 04.05.2020 роки в сумі 40200 доларів США (т. 2 а. с. 53); в період з 10.09.2018 по 13.09.2018 роки в сумі 10000 доларів США (т. 2 а. с. 56); в період з 10.05.2018 по 09.08.2018 роки в сумі 40900 доларів США (т. 2 а. с. 57); в період з 22.02.2017 по 14.06.2017 роки в сумі 40200 доларів США (т. 2 а. с. 60); в період з 19.10.2017 по 14.02.2018 роки в сумі 42700 доларів США (т. 2 а. с. 61). Обґрунтовуючи позов, [PERSON] зазначила, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей та не оплачує приватну школу старшої дочки сторін, на навчанні в якій особисто наполягав відповідач. Ці доводи позивача спростовуються наявними матеріалами справи, а саме, копіями квитанцій ПАТ «Укрпошта», відповідно до яких [PERSON] щомісячно надсилав на утримання дітей грошові кошти в розмірі 2000 грн. на кожну дитину (т. 2 а. с. 110-119) та довідки № 20 від 07 вересня 2021 року, відповідно до якої [PERSON] здійснив плату за навчання учениці 2-Б класу [PERSON] у сумі 14\~250 грн. (т. 2 а. с. 120). Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік»\~ визначено,\~що з\~01\~січня 2020\~року розмір\~прожиткового мінімуму\~для дітей\~віком до\~6\~років становить\~з 1\~січня 2021\~року -\~1921\~гривня,\~з 1\~липня -\~2013\~гривень,\~з 1\~грудня -\~2100\~гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. Згідно\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 2 \~ст. 184 СК України\~розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідно до ч. 1\~ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З урахуванням встановлених обставин, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зважаючи на обов`язок обох батьків утримувати дітей, відсутність відомостей щодо працевлаштування [PERSON] в період розгляду справи за фахом моряка та отримання ним відповідного доходу в розмірі, вказаному позивачем, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги не в повній мірі ґрунтуються на положеннях\~Сімейного кодексу України. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що діти сторін потребують матеріальної допомоги, однак зауважує, що, оскільки відповідачем надано докази щодо своєї неспроможності платити аліменти на утримання дітей у розмірі 50000 гривень, щомісячно, аліменти повинні бути стягнуті в розмірі 2000 грн. на кожну дитину щомісячно, що є розумним та співмірним розміром в порівнянні із щомісячним доходом відповідача станом на час розгляду справи. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується вимогами ч. 6 ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Судовий збір по справі складає 908,00 гривень.

Outcome: partial