Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до Дергачівського районного суду з позовною заявою в якій після уточнення просить визначити, що частка в праві спільної сумісної власності померлої [PERSON] складає ? частину житлового будинку за адресою: [ADDRESS], визнати за нею право власності на ? частину житлового будинку за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON], померлої [INFO]. В підтвердження заяви вказала, що житловий будинок за адресою: [ADDRESS] належав на праві власності [PERSON] на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки та будівництва житлового будинку від 12.06.1961 року, посвідченого нотаріусом Дергачівської нотаріальної контори за реєстровим номером 1846 від 15.06.1961 року. [PERSON] з 1955 року перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від спільного проживання мали двох дітей: [PERSON] та [PERSON] [PERSON] помер [INFO]. На час його смерті в будинку проживала його дружина [PERSON] Спадкоємці спадкові права не оформлювали. [PERSON] мала право на видачу їй свідоцтва про право на ? частину в спільному майні подружжя за умови звернення з особистою заявою про це. [PERSON] з заявою про видачу їй свідоцтва про право власності на частку в спільному майні за своє життя до нотаріальної контори не зверталась, але вважається такою, що прийняла спадщину фактично. [PERSON] померла [INFO]. [PERSON] 27.11.2010 року склала заповіт, яким все своє майно, яке належало їй на день смерті заповіла їй - [PERSON] Всі спадкоємці звернулись до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини. У зв'язку з тим, що між нею та її дядьком [PERSON] виник спір щодо розміру частки, яка належала [PERSON], оскільки остання не оформлювала свою частку в праві власності на спадковий будинок, вона змушена звернутись до суду. [PERSON] також звернулась до суду з позовною заявою, в якій просила визнати за нею право власності на 1/3 частину житлового будинку за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом. В судовому засіданні представник позивача вимоги позовної заяви [PERSON] підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Позовну заяву [PERSON] визнав, просив її задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову [PERSON] та позову [PERSON] заперечував та пояснив, що будинок за адресою: [ADDRESS] належав його батьку та не був сумісним майном подружжя. Також вказав, що [PERSON] в заповіті заповіла особисті речі [PERSON]; про будинок в заповіті нічого не зазначено. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні проти позовних вимог [PERSON] не заперечувала посилаючись на те що житловий будинок за адресою: [ADDRESS] вцілому знаходився у спільній сумісній власності батька та матері, заповіт останньої є дійсним. Вимоги своєї позовної заяви просила задовольнити. [PERSON] 27.11.2010 року склала заповіт, яким все своє майно, яке належало їй на день її смерті заповіла [PERSON] Всі спадкоємці звернулись до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Її частка у спадщині буде складатись з частки, яку вона успадкувала після смерті батька [PERSON], яка складає 1/6 частину будинку з надвірними будівлями. [PERSON] належало 4/6 частин зазначеного будинку, яку вона заповіла [PERSON] Її обов'язкова частка складає половину частки, яка належала б їй у разі спадкування за законом - 1/6 частин. Таким чином вважає, що їй повинно належати 2/6 частин або 1/3 частина житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. Суд, заслухавши представника позивача, відповідача, третю особу, дослідивши матеріали справи, доходить до наступного. Житловий будинок за адресою: [ADDRESS] належав на праві власності [PERSON] на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки та будівництва житлового будинку від 12.06.1961 року, та акту про закінчення будівництва та введення в експлуатацію домоволодіння № 248 від 14.07.1992 року. [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від спільного проживання мали двох дітей: [PERSON] та [PERSON] [PERSON] помер [INFO]. На час його смерті в будинку проживала його дружина [PERSON] Відповідно до ч.1 ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до вимог ст.ст. 60, 70 СК України, які відповідають вимогам ст.ст. 22, 28 КпроШтаС України 1969 року, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. За таких обставин спірний будинок належав [PERSON] та [PERSON] в рівних частках по ? частині кожному. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. [PERSON] до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадкової частки не зверталась, але на підстав ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину так як постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Після смерті [PERSON] спадкоємцями першої черги також стали його діти, як такі, що проживали разом з ним: [PERSON] та [PERSON]; їх частка склала по 1/6 частині. [PERSON] звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, після смерті батька [PERSON] [PERSON] до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини або про відмову від прийняття спадщин після смерті [PERSON] не звертався. [PERSON] 27.11.2010 року склала заповіт, яким все своє майно, яке належало їй на день її смерті заповіла [PERSON] Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Як вбачається з ч.1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ч.1 ст.1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). У разі спадкування за законом після смерті [PERSON] [PERSON] належала б 1/3 частка. Отже вона має право на спадкування 1/6 частки після смерті [PERSON] на підставі ст.1241 ЦК України як непрацездатна дитина спадкодавця. Отже, [PERSON] на підставі заповіту успадковує ? частину будинку. На підставі зазначеного, суд доходить до висновку, що [PERSON] належить 2/6 частини спадкового будинку, [PERSON] належить 1/6 частина спадкового будинку, [PERSON] належить 3/6 частин спадкового будинку.

Outcome: approved