Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

[PERSON] звернулась до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном шляхом позбавлення особи права користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог просить суд усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження його майном шляхом позбавлення [PERSON], [INFO], права користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS], посилаючись на те, що відповідач по справі, син його колишньої співмешканки [PERSON], який проживав у спірній квартирі до травня 2009 року без реєстрації. З серпня 2009 року відносини між ним та [PERSON] припинені, сумісно вони не проживають. [PERSON] виїхала та добровільно знялась з реєстрації за вищезазначеною адресою. 22 жовтня 2014 року, він на прохання колишньої співмешканки [PERSON], зареєстрував її сина [PERSON] у спірній квартирі. На даний час він збирається укласти договір купівлі-продажу належної йому квартири, але реєстрація відповідача у спірній квартирі, перешкоджає це зробити. Місце знаходження відповідача та номер мобільного телефону йому не відомі, тому він не має можливості звернутись до нього з проханням про добровільне зняття з реєстрації у спірній кватирі. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що, свідчить оголошення у газеті «Вісті Придніпровя» від 25 липня 2017 року №56 (1855) про виклик до суду. Згідно ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Копією договору дарування квартири від 09 серпня 2006 року посвідченого приватним нотаріусом Першотравенського міського нотаріального округу [PERSON] підтверджується, що [PERSON] подарувала [PERSON] трьох кімнатну квартиру [ADDRESS]. Копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 11 серпня 2006 року №11521705, підтверджується, що [PERSON] є власником трьох кімнатної квартири [ADDRESS], на підставі договору дарування ВЕА №508172, р. №4158 від 09 серпня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Першотравенського міського нотаріального округу [PERSON] Актом №280 від 07 червня 2017 року виданим ПП «Комунальщик-3» підтверджується, що [PERSON], [INFO], зареєстрований, але не проживає за адресою: [INFO], з моменту реєстрації. Відповідно до виписки з фінансово-особового рахунку, у спірній квартирі [ADDRESS] зареєстровані: з 13 червня 2005 року [PERSON], як наймач, з 21 червня 2010 року [PERSON], як жінка наймача, з 22 жовтня 2014 року [PERSON], як піднаймач, родинних відносин з власником квартири не має. Статтею 41 Конституції України\~та ст.1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до\~Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1\~ст. 316 Цивільного кодексу України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1\~ст. 317 Цивільного кодексу України\~передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. ч. 1, 2\~ст. 319 Цивільного кодексу України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Статтею 321 Цивільного кодексу України\~встановлено, що право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння чи користування. Способи захисту права власності передбачені нормами статей 16, 386, 391 Цивільного кодексу України. Так, відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України,\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу; способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення; суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Частиною 2 ст. 386 Цивільного кодексу України\~передбачено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню, та відповідно до ч. 1 ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до ст.ст.\~3,\~15 Цивільного процесуального кодексу України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне позбавити відповідача [PERSON] права користування квартирою №45 будинку №33 по вулиці Шкільній, міста Першотравенська, Дніпропетровської області, та на підставі ст.ст.80, 88 ЦПК України, стягнути з нього на користь позивача судовий збір у розмірі 640,00 гривень.

Outcome: approved