overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] та стягнення з Відповідача аліментів на утримання доньки. 24 квітня 2014 року представник Позивача просила залишити без розгляду вимогу про стягнення з Відповідача аліментів на утримання дитини. Свої вимоги мотивує тим, що 28 листопада 2013 року вона розірвала шлюб з відповідачем, від якого мають малолітню доньку [PERSON]. З моменту розлучення відповідач не бачиться та не спілкується з донькою, матеріально не допомагає дитини, її станом здоров'я не цікавиться. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся за останнім відомим місцем проживання та шляхом оголошення у пресі. Представник органу опіки та піклування Солом'янської районної у місті Києві державної адміністрації в судовому засіданні вимоги позивачки підтримав, зазначивши, що вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно доньки - [PERSON] Представник прокуратури Солом'янського району м.Києва, який приймає участь у справі відповідно до ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру» та ст. ст. 45, 46 ЦПК України проти задоволення позову не заперечив. Суд за згодою позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Відповідно до п. 2 ст. 164 СК України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 01.09.2010 року до 28.2013 року (а.с. 6, 9). Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 7). 28 листопада 2013 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 9). З моменту розлучення відповідач не бачиться та не спілкується з донькою, матеріально не допомагає дитини, її станом здоров'я не цікавиться, участі у вихованні дитини не приймає. Згідно довідки Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» Солом'янського району м. Києва №44 від 04.03.2014 року дитина відвідує медичний заклад у супроводі матері. (а.с. 15) Висновком органу опіки та піклування Солом'янської районної у місті Києві державної адміністрації № 108-3840/01 від 16.04.2014 року підтверджується доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно доньки - [PERSON] З огляду на викладене, оцінивши надані докази, враховуючи вік дитини та її інтереси, суд приходить до висновку, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо своєї доньки [PERSON], [INFO], а тому є підстави для позбавлення його батьківських прав та задоволення позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що знаходиться в зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Білопільського районного управління юстиції у Сумській області, за актовим записом № 03, шлюбі з відповідачем з 20 січня 2006 року. Спільне життя між сторонами не склалося внаслідок того, що вони не знаходили порозуміння при вирішенні спільних питань існування сім'ї, внаслідок чого часто виникали суперечки, шлюбні відносини фактично припинились з лютого 2012 року. Від шлюбу дітей не мають. Вважає що сім'я розпалася, примирення між сторонами неможливе, тому просить шлюб розірвати. Спір про майно відсутній. Термін на примирення не потрібен. В судове засідання позивачка та її представник за довіреністю не з'явились, про час та місце якого повідомлялись належним чином, проте надали суду заяву в якій просять розглядати справу без їх участі на позовних вимогах наполягають проти ухвалення заочного рішення суду не заперечують. Відповідач, повідомлений належним чином про час та місце судового засідання, на розгляд справи не з'явився, причину неявки суду не повідомив. За таких обставин, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Отже, суд, дослідивши докази по справі, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.ст.110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжів і суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Судом встановлено, що згідно оригіналу свідоцтва про шлюб 20.01.2006 року сторони дійсно зареєстрували шлюб. На сьогоднішній день збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, відповідача, тому суд вважає, що позов доведено і він підлягає задоволенню. Крім цього на підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-29 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом про розподіл майна подружжя та просить визнати за [PERSON] право особистої приватної власності на автомобіль марки LEXUS RX 350, реєстраційний номер [NUMBER], 2011 року випуску, номер шасі [NUMBER] та стягнути з [PERSON] грошову компенсацію у розмірі 450 000 грн. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що за час шлюбу подружжям було придбано автомобіль марки LEXUS RX 350, реєстраційний номер [NUMBER], 2011 року випуску, номер шасі [NUMBER], який зареєстрований на ім'я [PERSON]. Позивачка в судовому засіданні вимоги позову підтримала у повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з'явився. У заяві поданій до суду проти задоволення позову не заперечує, просив розглядати справу у його відсутність Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши інші наявні у справі докази, прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Статтею 64 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право на укладення між собою усіх договорів, які не заборонені законом, як щодо майна, що є їхньою особистою приватною власністю, так і щодо майна, яке є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Договір про відчуження одним із подружжя на користь другого з подружжя своєї частки у праві спільної сумісної власності подружжя може бути укладений без виділу цієї частки. Статтею 65 СК України передбачено, що дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Відповідно до ст.66 СК України, подружжя має право домовитися між собою про порядок користування майном, що йому належить на праві спільної сумісної власності. Правовідносини щодо поділу спільного майна подружжя регулюються ст.69 СК України, відповідно до якої дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Згідно ч. 4 ст. 71 СК України присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Судом встановлено, що сторони з 06.08.2008 р. перебували в шлюбі. У 2011 р. було придбано автомобіль марки LEXUS RX 350, реєстраційний номер [NUMBER], 2011 року випуску, номер шасі [NUMBER], який зареєстрований на ім'я [PERSON]. При таких обставинах суд приходить до висновку що позовні вимоги позивачки знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню . На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 4500 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом про стягнення аліментів на її утримання в позові зазначила, що відповідач по справі є її рідним сином. Після смерті її чоловіка її син не надає їй ніякої матеріальної допомоги . [PERSON] , працює, дієздатний , в шлюбі не був, дітей немає. Їй виповнилось 77 років, вона має статус «Дитини війни», часто хворіє, перенесла інсульт, пенсію отримує в розмірі 1245 грн, інших доходів не має.. Основна частина пенсії витрачається на оплату комунальних послуг, також багато коштів витрачаються на ліки . Її пенсії не хватає на покупку продуктів харчування. Вважає, що [PERSON] може надавати їй матеріальну допомогу, просить суд стягнути з [PERSON] на її утримання аліменти в розмірі ? частини усіх видів його заробітку доходу до зміни матеріального положення. В судове засідання позивачка не зявилась , суду надала заяву, просить справу розглядати без її участі, та задовольнити позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не зявився , суду надав заяву , просить справу розглядати без його участі , позовні вимоги визнає частково в розмірі 1\\6 частки аліментів. Суд, вивчивши матеріали справи надані суду докази , вважає що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є рідним сином позивачки [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження. Відповідно довідки № 29279 від 08.07.2015 року сторони мешкають по одному адресу м. Запоріжжя , вул.. Гоголя б. 124 кв 54. [PERSON] працює електрослюсарем в ПрАТ « Запорізький електровозоремонтний завод» . [PERSON] є непрацездатною особою - пенсіонеркою. Відповідно до ст.. 202 СК України повнолітні дочка, син зобовязані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Згідно ст.. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. Зважаючи те , що відповідач працю., немає дітей , не одружений , мешкає з позивачкою, не надає їй матеріальної допомоги, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь позивачки аліменти на її утримування в розмірі ? частки усіх видів його заробітку доходу до зміни матеріального положення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-14 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина до закінчення навчання [PERSON], уточнивши який просить стягнути з відповідача аліменти на користь сина в розмірі по 500 гривень щомісячно, починаючи з 01.08.2017 року до закінчення навчання, тобто до 30.06.2018 року. У судове засідання сторони не з'явились, звернулись до суду з заявами, згідно яких позивач [PERSON] підтримала уточнені позовні вимоги, а відповідач [PERSON] зазначив, що згоден офіційно сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина в період навчання по 500 грн. на місяць. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], є сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.7), досяг повноліття, але продовжує навчатися на денній формі навчання в Запорізькій державній інженерній академії на третьому курсі факультету економіки та менеджменту з напряму підготовки економічна кібернетика, термін навчання з 01.09.2016 року по 30.06.2018 року. [PERSON] не одружений, доходів не має, проживає разом з матір'ю - [PERSON] яка працює на ТДВ «Запорізький хлібозавод №5», має стабільний та регулярний заробіток. Стан здоров'я - задовільний. Відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина не надає, працює на ТОВ «Автопарк», отримує стабільний дохід у вигляді заробітної плати, що підтверджується довідкою (а.с.39). Стан здоров'я відповідача задовільний. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітня дитина продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх, за умови, що вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. У відповідності до вимог ст. 182 СК України, при призначенні розміру аліментів, суд враховує розмір установленого законодавством прожиткового мінімуму, який повинні забезпечувати дитині обидва батьки, стан здоров'я і матеріальне становище сторін та дитини та інші обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи. На підставі викладеного, з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, виходячи із засад справедливості і розумності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-09 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка навчається. В позовній заяві вказувала, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який розірвано 16 жовтня 2013 року. Від даного шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] . Дочка навчається на І курсі Київського національного торгівельно-економічного університету на денній формі навчання та перебуває на її утриманні. Покликаючись на те, що вона потребує матеріальної допомоги, в зв`язку з навчанням дочки, а відповідач може надавати таку допомогу, оскільки працює електромонтером в ПАТ «Рівнеобленерго», [PERSON] просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 від його заробітної плати щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до закінчення дочкою навчання, але не більше ніж до досягнення дочкою 23 років. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась. В заяві, адресованій суду, просила справу розглянути без її участі. Позов підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Надіслав суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі. Позов визнає в повному обсязі. Враховуючи неявку всіх учасників судового розгляду, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 16 жовтня 2013 року. Від даного шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки Київського національного торгівельно-економічного університету від 21 березня 2019 року, [PERSON] є студенткою І-го курсу денної форми навчання факультету економіки, менеджменту та психології Київського національного торгівельно-економічного університету. Закінчує навчання за навчальними планами здобувача вищої освіти освітнього ступеня бакалавр в червні 2022 року. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Враховуючи викладене, суд вважає за доцільне стягнути з [PERSON] кошти на утримання повнолітньої дочки, яка навчається в розмірі 1/4 від його заробітної плати щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, визнаному відповідачем. На підставі викладеного ст. 180-183, ч. 1 ст. 199, ст. 200 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом про стягнення з [PERSON] коштів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Вказувала, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. 10 січня 1997 року шлюб між ними розірвано. Від даного шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Син навчається у Вищому професійному училищі №29 смт.Володимирець на денній формі навчання на неповному державному забезпеченні і перебуває на її утриманні. Покликаючись на те, що вона потребує матеріальної допомоги, в зв'язку з навчанням сина, а [PERSON] може надавати таку допомогу, оскільки систематично виїжджає на сезонні роботи, інших утриманців не має, [PERSON] просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на період навчання сина. Позивачка в судове засідання не з'явилась. В заяві, адресованій суду, справу просила розглянути без її участі. З уточненням позовних вимог, просила стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 200 гривень щомісячно. Відповідач [PERSON] в судове засіданні не з'явився. Надіслав суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності. Позов визнає та згідний сплачувати аліменти в розмірі 200 гривень. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 10 січня 1997 року. Від даного шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO] Згідно довідки Володимирецького вищого професійного училища №29 від 29 січня 2014 року, син позивачки [PERSON] навчається в училищі і перебуває на неповному державному забезпеченні. Термін навчання з 01.09.2013 року по 30.01.2015 року. (а.с.10). Як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] не працює. Відповідно до ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Враховуючи викладене, суд вважає за доцільне стягнути з [PERSON] кошти на утримання повнолітнього сина, яка продовжує навчання в розмірі 200 гривень щомісячно. На підставі викладеного ст.180-183, ч.1 ст.199, ст.200 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом про стягнення з [PERSON] коштів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Вказувала, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. 22 березня 2010 року шлюб між ними розірвано. Від даного шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який навчається 1-му курсі денної форми навчання в Київському національному економічному університеті імені Вадима Гетьмана на контрактній основі. Син перебуває на її утриманні. Покликаючись на те, що вона потребує матеріальної допомоги, в зв'язку з навчанням сина, а [PERSON] може надавати таку допомогу, оскільки систематично виїжджає на сезонні роботи, інших утриманців не має, [PERSON] просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на період навчання сина в розмірі 50 гривень щомісячно, але не більше ніж до досягнення останнім 23 років. Позивачка в судове засідання не з'явилась. В заяві, адресованій суду, справу просила розглянути без її участі. Позов підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засіданні не з'явився, хоча про день, місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення Зарічненського районного вузла поштового зв'язку. (а.с.21). У відповідності до п.1. ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних в справі доказів. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 22 березня 2010 року. Від даного шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Згідно довідки Київського національного економічного університету імені Вадима Гетьмана, виданої 12 листопада 2014 року, син позивачки [PERSON] є студентом 1-го курсу факультету управління персоналом маркетингу вказаного університету. Форма навчання денна. Час закінчення навчання - 30 червня 2018 року. (а.с.13). Відповідно до ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Як вбачається з матеріалів, в справі відсутні докази про те, що [PERSON] не може надавати матеріальну допомогу на утримання сина, який навчається. Враховуючи викладене, суд вважає за доцільне стягнути з [PERSON] кошти на утримання повнолітнього сина, яка продовжує навчання в розмірі 50 гривень щомісячно. На підставі викладеного ст.180-183, ч.1 ст.199, ст.200 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом та зменшеними позовними вимогами до [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташовані в [ADDRESS] в порядку спадкування за законом, після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] року. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що батьки за час шлюбу побудували житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в [ADDRESS]. [INFO] року батько [PERSON] помер, не залишивши заповіту. Свідоцтво на право власності за життя спадкодавцем оформлено не було. Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно. Спадкоємцями першої черги є вона, позивачка та її мати [PERSON] Як спадкоємець, прийняла спадщину шляхом подачі в шестимісячний термін заяви до нотаріальної контори, а відповідачка в цей же термін подала заяву про відмову від спадщини. На даний час необхідно визнати право власності на спадкове майно, однак в нотаріальній конторі право власності на житловий будинок з надвірними будівлями оформити не можливо, так як відсутні правовстановлюючі документи. В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити. Відповідачка позов визнала, не заперечила про визнання права власності на ? житлового будинку з надвірними будівлями на дочку [PERSON], оскільки вона відмовилась від спадщини шляхом подачі заяви нотаріусу. Відповідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як передбачено ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. З довідки Ратнівської селищної ради №1364 від 24.04.2014 року слідує, що в будинку в [ADDRESS] на день смерті [INFO] року [PERSON] проживали та були зареєстровані дружина [PERSON] та дочка [PERSON], що узгоджується з копією будинкової книги. З свідоцтва про смерть вбачається, що [PERSON] помер [INFO] року. Спадковою справою стверджено, що позивачка [PERSON] своєчасно подала заяву в нотаріальну контору про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], а відповідачка своєчасно подала заяву в нотаріальну контору про відмову від спадщини після смерті чоловіка [PERSON] Матеріалами справи доведено, що [PERSON] та [PERSON] були подружжям, а [PERSON] їх дочка. У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості щодо обєкта нерухомого майна відсутні. Державним нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно позивачу відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. За таких обставин суд приходить до висновку, що заявлений позов слід задовольнити, визнавши позивачку в порядку спадкування за законом власником ? житлового будинку з надвірними будівлями, які знаходяться в [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved