Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів. Позов мотивовано тим, що шлюб між сторонами було розірвано 29.10.2010 року. Від шлюбу сторони мають спільну дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Рішенням 12.08.2009 року Жмеринського районного суду Вінницької області було змінено розмір аліментів, які були встановлені за рішенням Жмеринського районного суду Вінницької області від 22.06.2009 року та вирішено стягувати з відповідача на користь позивача на утримання дитини [PERSON]аліменти в розмірі 100 гривень щомісячно. Такий розмір аліментів є менший за мінімальний розмір та недостатній для утримання дитини, а тому позивач просить суд змінити розмір аліментів в твердій грошовій сумі з 100 гривень на 1000 гривень щомісячно, так як відповідач не має постійного місця роботи та не приймає участі у життя дитини. Наведене змусило позивача звернутись до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач позов підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, просила суд позов задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про розгляд справи повідомлявся завчасно та належним чином. Суд, вирішив провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Я було встановлено в ході розгляду справи сторони перебували в зареєстрованому шлюбі та їх шлюб 29.10.2010 року розірвано. Згідно свідоцтва про народження виданого 21.01.2009 року, батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. Рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 12.08.2009 року було змінено розмір аліментів , які встановлені рішенням Жмеринського міськрайонного суду від 22.06.2009 року та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON], [INFO], зменшивши його розмір з розміру 400 гривень на 100 гривень щомісячно до повноліття дитини. Частиною 1 статті 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, і відповідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В частині 3 статті 181 СК України зазначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно із ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд враховує п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року, в якому судам роз'яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі міною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Таким чином, суд вбачає підстави для зміни розміру аліментів та вважає, що розмір аліментів визначений за рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 12.08.2009 року, є таким, що не забезпечує достатній рівень для утримання дитини. Суд прийшов до висновку, враховуючи положення ч. 1 ст. 192 СК України, що підстави для зміни розміру аліментів в даній справі присутні, а саме зміна матеріального стану позивача у порівняні з тим, який був на момент призначення аліментів. Суд, дослідивши матеріали справи, враховуючи вищевказані обставини, зокрема те що сторони мають неповнолітню дитину, яка проживає з позивачем, відповідач не має постійної роботи та дохід його є мінливим, приходить до переконання про наявність підстав для ухвалення рішення про стягнення з відповідача аліментів на користь позивача, на утримання дитини [PERSON], [INFO], в твердій грошові сумі в розмірі 600 грн. щомісячно, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі викладеного та

Outcome: partial