Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] [PERSON] про зміну розміру аліментів, що стягуються на її користь на утримання неповнолітнього сина сторін [PERSON] , 2003 р.н., з 500,00 грн. щомісячно на 1059,00 грн. щомісячно. В обґрунтування позову позивач вказує, що за судовим рішенням з [PERSON] на її користь стягуються аліменти на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON] , 2003 р.н., у твердій грошовій сумі у розмірі 500,00 грн. щомісячно. На даний час стягнутої суми аліментів вкрай недостатньо для забезпечення дитини усім необхідним, син навчається у 10 класі загальноосвітньої школи, і витрати на його утримання з часу винесення судового рішення істотно збільшились. Матеріальний стан відповідача дозволяє сплачувати аліменти у розмірі, який відповідає 50 % прожиткового мінімуму для дитини до 18 років. Під час розгляду справи позивачкою збільшено позовні вимоги шляхом подання письмової заяви, у якій вона заявляє вимогу про зміну розміру аліментів, що стягуються, до 2000,00 грн. щомісячно. В судовому засіданні позивачка повністю підтримала змінені позовні вимоги та пояснила, що [PERSON] , незважаючи на наявність на утриманні трьох дітей від іншого шлюбу, має задовільний матеріальний стан, подорожує за кордон, проживає у котеджі, має транспортні засоби, здатний сплачувати 2000,00 грн. щомісячно на утримання старшого сина, поза виконавчим провадженням будь-яких коштів на утримання дитини не надає, а 500,00 грн., стягнутих у 2013 році, на даний час вкрай недостатньо для забезпечення потреб сина сторін, оскільки останній готується до вступу у виші, на даний час займається з репетиторами на платній основі. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, подав відзив на позов, у якому просив суд відмовити у задоволенні вимог [PERSON] з тих підстав, що на даний час він одружений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей від другого шлюбу, а також дружину-інваліда. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши та оцінивши у сукупності докази у справі, прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Підставами для такого висновку суду стало наступне. В судовому засіданні встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON] , [INFO] , який на момент розгляду справи не досяг повноліття, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 26.11.2003 відділом РАГС Кузнецовського міського управління юстиції. За рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 13.09.2013 у цивільній справі № 565/1157/13-ц з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 500,00 грн. щомісячно. Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У редакції, яка діяла до 08.07.2017, вказаною нормою було передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Частиною 3 ст.182 СК України (у редакції до 14.06.2017) було передбачено, що якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік», чинною на момент винесення судом рішення про присудження аліментів у розмірі 500,00 грн. щомісячно, передбачалось, що розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років складає 1210,00 грн. Аналогічною нормою Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» цю соціальну гарантію передбачено на рівні 2218,00 грн. Зміни, які відбулись у СК України щодо мінімального розміру аліментів на одну дитину, виключення норми про державну допомогу у розмірі різниці між визначеним у твердій грошовій сумі розміром аліментів та відсотком прожиткового мінімуму, а також суттєву зміну самого розміру прожиткового мінімуму суд визнає обставинами, які істотно впливають на розмір аліментів, визначених у твердій грошовій сумі, та вважає, що за положеннями ч.2 ст.182 СК України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, вищезазначені обставини слід віднести до інших випадків, передбачених СК України, які є окремою підставою для зміни розміру аліментів. З огляду на викладене, суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для збільшення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, які стягуються з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина сторін. Вирішуючи питання про новий розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд враховує розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років на даний час, а також передбачений законом розмір даної соціальної гарантії станом на 01.12.2020 (2395,00 грн.) Суд бере до уваги, що відповідач має на утриманні трьох неповнолітніх дітей від другого шлюбу - дочку [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується посвідченням багатодітної сім`ї, виданим виконавчим комітетом Кузнецовської міської ради Рівненської області № 035965 від 17.03.2014, а також що дружина відповідача [PERSON] має третю групу інвалідності загального захворювання, що підтверджується пенсійним посвідченням № 3098703868, виданим 16.08.2018 Пенсійним Фондом України. Разом з тим, суд враховує також, що на момент винесення судом рішення про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] , 2003 р.н., відповідач вже являвся батьком двох дітей від другого шлюбу - дочки [PERSON] та сина [PERSON] Крім того, суд враховує, що дружина відповідача [PERSON] не позбавлена можливості працювати та відповідно до ст.180 СК України також має обов`язок приймати участь в утриманні їх з [PERSON] неповнолітніх дітей. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд, крім інших обставин, враховує наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів. Позивачкою до суду подано фотографії, які перебувають у відкритому доступі в мережі Інтернет у відповідній соціальній мережі та підтверджують наявність у відповідача автомобіля, а також здійснення ним подорожей з дитиною за кордон на відпочинок. Ці наведені у позовній заяві обставини відповідачем у відзиві не спростовано, і вони вказують на його задовільний матеріальний стан. Враховуючи викладене, а також беручи до уваги актуальний розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років, суд вважає, що сплата [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1500,00 грн. щомісячно, на момент розгляду справи не є надмірним тягарем для відповідача, та, враховуючи баланс інтересів дитини та матеріальних можливостей батька, приходить до висновку, що присудження аліментів у такому розмірі є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При цьому суд враховує, що мати дитини [PERSON] також зобов`язана утримувати неповнолітнього сина та має таку можливість, оскільки працевлаштована, має стабільний заробіток та не має інших утриманців, щодо яких у неї були б наявні передбачені законодавством обов`язки по утриманню. Судові витрати слід покласти на відповідача. Враховуючи викладене,

Outcome: partial