Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій вказує, що 17 квітня 2010 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану Печенізького районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 07. Від сумісного життя мають двох синів- [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Шлюбне життя між ними не склалося із-за різних поглядів на життя та сімейні відносини, на цьому грунті в родині часто виникають сварки, які негативно впливають на неповнолітніх дітей. Це привело до втрати почуття поваги і любові один до одного. З серпня 2020 року сторони проживають окремо, шлюб між ними фактично припинений, оскільки особисті відносини між ними мають негативний характер, між ними відсутнє нормальне спілкування. Сумісного господарства вони не ведуть. На примирення з відповідачем вона не згодна, спір про розділ спільно нажитого майна відсутній. Питання, щодо місця проживання неповнолітніх дітей між сторонами вирішений, аліменти на утримання дітей відповідач буде сплачувати добровільно. Після розірвання шлюбу позивачка прохала суд залишити прізвище « [PERSON] ». Позивачка в підготовче судове засідання не з`явилася, про час та день розгляду справи була повідомлена належним чином, у встановленому законом порядку, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутністю. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, прохала позов задовольнити, на примирення не згодна. (а.с.16). Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, про час та день розгляду справи був повідомлений належним чином та у встановленому законом порядку. Надав через канцелярію суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує, на примирення не згодний.(а.с.17). Судом повно та всебічно з`ясовані взаємини між подружжям, дійсні причини звернення до суду. Враховуючи, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вивчивши представлені докази, оцінивши і проаналізувавши вищезазначене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст. ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Подружжя [PERSON] зареєстрували шлюб 17 квітня 2010 року в Відділі реєстрації актів цивільного стану Печенізького районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 07. ( аркуш 4). Від сумісного життя сторони мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] ( аркуші 7,8). Шлюбні стосунки між ними припинились у зв`язку з тим, вони втратили одне до одного почуття любові та поваги. Сім`я розпалася, вони проживають окремо. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного. Сім`я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивачка скористалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги письмові пояснення сторін, суд вважає, що причини, що спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, та інтересам їх дитини, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved