Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до Лисичанського міського суду з заявою про встановлення факту смерті особи, заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області, в якій зазначила, що 02 січня 2016 року помер її чоловік [PERSON] [INFO], який народився в місті Орєхово-Зуєво Московської області, Росія. Він був зареєстрований та постійно мешкав в м. Алчевськ, Луганської області. Причиною смерті є раковая интоксикацыя, маланома кожи шеи. Для отримання дозволу для поховання в м. Алчевську необхідно було отримати свідоцтво про смерть. Лікарське свідоцтво про смерть та довідка про причину смерті, видані Державним закладом «[PERSON] онкологічний диспансер» Луганської народної республіки були віддані до відділу державної реєстрації актів цивільного стану [PERSON] управління юстиції в Луганській області., де складено актовий запис про смерть №07. 23.02.2016 року звернулась до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області з метою отримання свідоцтва про смерть, але отримала письмову відмову. Встановлення зазначеного факту їй необхідно для отримання свідоцтва про смерть. Просила суд встановити факт смерті громадянина України [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], Росія, який помер 02 січня 2016 року в м. Алчевськ, Луганської області, України причина смерті раковая интоксикацыя, маланома кожи шеи. Заявниця [PERSON] в судове засідання не зявилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала до суду письмову заяву в якій доводи викладені в заяві підтримала, просила справу розглянути за її відсутністю. Представник заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області в судове засідання не зявилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорювальних прав. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. З матеріалів справи вбачається, що згідно з свідоцтвом про смерть серії 1-ЕД № 448334, виданого 05 січня 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби [PERSON] міського управління юстиції у Луганській області, [PERSON] помер 02 січня 2016 року в м. Алчевськ, Україна, про що зроблено відповідний актовий запис № 07. Згідно з довідкою від 05.01.2016 р. [PERSON] помер 02 січня 2016 року, про що у книзі державної реєстрації актів про смерть [PERSON] відділу державної реєстрації актів цивільного стану за 2016 рік складено відповідний запис №07 від 05.01.2016р. Згідно з лікарським свідоцтвом про смерть № 1 від 02.01.2016 року, [PERSON], [INFO], місце проживання Україна, [ADDRESS], помер 02 січня 2016 року, місце смерті [ADDRESS], причина смерті раковая интоксикацыя, маланома кожи шеи. Згідно з довідкою про причину смерті [PERSON] помер 02січня 2016 року, у віці 46 років, причина смерті раковая интоксикацыя, маланома кожи шеи. Згідно з відмовою Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області від 23.02.2016 року, відносно видачі документа про смерть українського зразка на [PERSON], згідно з копії документа про смерть залишається без виконання оскільки: в єдиному державному реєстрі підприємств і організацій даних про юридичну особу Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби [PERSON] міського управління юстиції у Луганській області - не має. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невідємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» органами державної реєстрації актів цивільного стану є: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану; відділи державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану); виконавчі органи сільських, селищних і міських (крім міст обласного значення) рад. Суд приходить до висновку, що лікарське свідоцтво про смерть, довідку про смерть, слід вважати не легітимними документами, адже вони видані органами, на тимчасово окупованій території, що створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, а отже будь-які видані такими органами документи є недійсними, і такими, що не створюють правових наслідків. Таким чином, оцінюючи зібрані досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд знаходить достатньо підстав для задоволення заяви [PERSON]. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Відповідно до встановлених судом обставин, які мають значення для справи суд приходить до висновку, що є достатньо підстав для встановлення факту смерті громадянина України [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], Росія, який помер 02 січня 2016 року в м. Алчевськ, Луганської області, України причина смерті раковая интоксикацыя, маланома кожи шеи. У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення.

Outcome: approved