Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до Слобідської сільської ради Городенківського району, [PERSON], в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по [ADDRESS]. Позовні вимоги мотивувала тим, що згідно Свідоцтва на право особистої власності, виданого 12.08.1988 р., в цілому житловий будинок та господарські будівлями належали колгоспному двору, головою якого була мати позивачки - [PERSON]. При житті, 28.02.2013 р., мати вчинила заповіт, яким заповіла позивачці все належне їй майно, заповіт посвідчено приватним нотаріусом Житомирського нотаріального округу та зареєстровано в реєстрі за № 66. [PERSON] померла [INFO]. З 2011 р. спадкодавець проживала разом з позивачкою в с. Троковичі Житомирської області, вели спільний побут, позивачка [PERSON] здійснювала догляд за матір'ю, після її смерті займалась її похованням. Позивачка вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки проживала спільно з матір'ю на час відкриття спадщини. Батько позивачки - [PERSON] помер раніше, [INFO]. З приводу оформлення спадщини за заповітом позивачка звернулась до нотаріуса, однак, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, покликаючись на те, що житловий будинок, розташований по [ADDRESS] був зареєстрований як колгоспний двір. З довідки Слобідської сільської сільської ради слідує, що на час припинення колгоспного двору у спадковому житловому господарстві були зареєстровані мати позивачки - [PERSON] і її онучка (племінниця позивачки) [PERSON], яка фактично там не проживала. Ухвалою суду від 02.12.2014 р. до участі в даній справі як треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача залучені рідні брати та сестра позивачки: [PERSON], [PERSON], [PERSON]. В судове засідання позивачка не з'явилася, до суду направила телеграму про розгляд справи в її відсутності. Слобідська сільська рада подала до суду заяву, просить справу за позовом [PERSON] розглядати у відсутності представника сільської ради та зазначила, що не заперечує щодо позову. [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Відповідачка [PERSON], визнаючи позов, суду пояснила, що в той час, коли вона була зареєстрована в будинку бабусі [PERSON], вона проживала разом з нею в [ADDRESS]. З 1992 р. вона проживає в цьому ж селі по [ADDRESS]. Відповідачка ствердила, що вона протягом трирічного строку позовної давності після припинення колгосного двору не витребовувала своєї частки з майна колишнього колгоспного двору. На час смерті бабуся проживала в своєї дочки [PERSON] в Житомирській області. Бабуся була багатодітною матір'ю, яка народила і виховала шестеро дітей. [PERSON] суду пояснив, що він є рідним братом позивачки. Хата, яка є спадковим майном після смерті його матері [PERSON], розташована в с. Слобідка, через дві хати від його будинку. Його брат [PERSON] проживає в с. Торговиця, одна сестра проживає в с. Сороки, був брат в с. Поточище, він помер. Мати проживала в належному їй будинку, а потім переїхала проживати до його сестри в Житомирську область, де й померла. Він з братом [PERSON] їздили на похорон матері. Про те, що мати залишила заповіт на все належне їй майно в користь їх сестри [PERSON], йому стало відомо після того, як його дочка (відповідачка [PERSON]) по пошті з суду отримала позовну заяву [PERSON] З останньою він мав розмову про те, що вона має намір успадкувати земельний пай матері, а про мамину хату розмови не було. [PERSON] суду показав, що він народився в с. Слобідка, після одруження, з 1971 р. проживає в с. Торговиця. В його батьків було шестеро дітей, батько помер в 1976 р. Брат [PERSON], який проживає в с. Слобідка, доглядав за мамою, допомагав їй по господарству. Також пояснив, що їх мати останнім часом проживала біля їх сестри [PERSON] в с. Троковичі Житомирської області, там вона померла, і була похована. Ствердив показання [PERSON] стосовно того, що вони разом їздили на похорон матері. Суд, вислухавши відповідачку [PERSON], третіх осіб на стороні відповідача, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Свідоцтвом про смерть, виданим 20.12.2013 р. виконавчим комітетом Троковицької сільської ради стверджено, що [PERSON] померла [INFO]. в с. Троковичі Черняхівського району Житомирської області. Внаслідок її смерті відкрилась спадщина. За заповітом, посвідченим 28.02.2013 р. приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу, зареєстрованим в реєстрі за № 66, [PERSON], уродженка та жителька с. Слобідка Городенківського району Івано-Франківської області, заповідала своїй дочці [PERSON], все своє рухоме та нерухоме майно, де б воно не було та з чого б не складалося, і взагалі все те, що їй належатиме на день смерті і на що вона за законом матиме право. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що спадкоємцем [PERSON] за заповітом від 28.03.2013 р. є [PERSON]. Про те, що спадкоємець [PERSON] прийняла спадщину, свідчать довідки, видані: 11.09.2014 р. виконкомом Троковицької сільської ради Черняхівського району Житомирської області № 714 про те, що [PERSON] була не зареєстрована, але проживала в своєї дочки [PERSON] за адресою [ADDRESS] з 2011 року по [INFO].; виконавчим комітетом Слобідської сільської ради № 179 від 17.09.2014р., з якої слідує, що [PERSON], [INFO], яка померла [INFO]., на час смерті була зареєстрована в с. Слобідка Городенківського району Івано-Франківської області, але не проживала на території Слобідської сільської ради. Отже, позивачка прийняла спадщину після смерті матері. До спадкового майна належить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в [ADDRESS]. Свідоцтвом на право особистої власності на будинковолодіння від 12 серпня 1988 р., виданого Виконкомом Городенківської районної ради, стверджено, що в цілому будинковолодіння, що складається з житлового будинку, службових будівель та споруд, який розташований в [ADDRESS], дійсно належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON], на праві особистої власності; свідоцтво видане на підставі рішення виконкому Городенківської районної Ради народних депутатів № 148 від 10 серпня 1988р. Відповідно до Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затв. Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 р. № 5-24-26, погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку. Довідкою № 441, виданою19.09.2014 р. виконавчим комітетом Слобідської сільської ради представнику позивачки на підставі погосподарської книги № 4 особовий рахунок № [NUMBER] за 1991-1995 р. стверджено, які особи станом на 15 квітня 1991 р. були зареєстровані в житловому будинку в [ADDRESS], а саме: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Довідкою, виданою Обласним комунальним підприємтвом «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» на запит від 11.09.2014р., стверджено, що згідно архівних даних станом на 31.12.2012 р. в [ADDRESS] право власності зареєстровано за головою колгоспного двору [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого 12.08.1988 р. виконкомом Городенківської районної ради згідно рішення № 148 від 10.08.1988 р. Вартість житлового будинку з господарськими спорудами згідно з технічним паспортом становить 13266 грн. З Довідок № 217, 584, виданих виконавчим комітетом Слобідської сільської ради на підставі погосподарських книг: № 4 особовий рахунок № 191 за 1986-1990 р.р, № 4 особовий рахунок № [NUMBER] за 1991-1995 р. слідує, що [PERSON], [INFO], була зареєстрована в житловому будинку в [ADDRESS], з 28.03.1990 р. по 13.02.1992 р. Копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого 13.05.1993 р. Слобідською сільською радою, стверджено, що [PERSON] при одруженні змінила прізвище [PERSON] на [PERSON]. Оскільки [PERSON], яка проживала в господарстві [PERSON] станом на 15.04.1991 р., протягом трирічного строку позовної давності не ставила питання про витребування своєї частки з майна колишнього колгоспного двору, як це визначено п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», тому спадкодавець [PERSON] вважається власником майна колгоспного двору по [ADDRESS]. Відповідно до ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого кодексу - спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З метою оформлення спадщини після смерті [PERSON] позивачка [PERSON] зверталась до приватного нотаріуса Городенківського нотаріального округу. Довідкою приватного нотаріуса Городенківського РНО № 199/02-14 від 10.07.2014 р. стверджено, що неможливо видати свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON], так як документ власності на житловий будинок [ADDRESS] виданий на ім'я [PERSON], як голові колгоспного двору, що позбавляє можливості нотаріуса визначити його частку в житловому будинку та рекомендовано звернутись до суду. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оскільки позивачка правомірно, як спадкоємець за заповітом, успадкувала належний спадкодавцеві [PERSON] (матері позивачки) житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, тому суд вважає, що є підстави для задоволення позовних вимог. На підставі ст.ст. 316,317,325,328, 1216,1220,1222, 1223,1233, 1268,1270, 1296,1297 ЦК України,

Outcome: approved