Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння та стягнення судового збору. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що в 2010 році вона віддала свою земельну ділянку площею 7.3524 га, яка розташована на території Миколаївської селищної ради Миколаївського району Одеської області, масив №15, ділянка №8, реєстраційний номер: 1063353651235, кадастровий номер:5123555100:01:004:0212 для обробки, без підписання договору оренди земельної ділянки, відповідачу [PERSON] терміном на пять років, тобто до 2015 року. За усною домовленістю відповідач одноразово сплатив їй гроші в сумі 30\~000 (тридцять тисяч) гривень, за весь термін користування земельною ділянкою. 4 березня 2011 року нею був складений заповіт, котрий посвідчений Приватним нотаріусом Миколаївського районного нотаріального округу Одеської області, реєстровий №140, яким вона зазначену земельну ділянку заповіла відповідачу [PERSON]. В 2015 році відповідач [PERSON] повинен був повернути земельну ділянку, але відмовився і до теперішнього часу користується нею та отримує дохід. 29 серпня 2016 року заповіт, котрий був складений 4 березня 2010 року, вона скасувала. На теперішній час відповідач користується земельною ділянкою але орендну плату не сплачує, і земельну ділянку не повертає. В звязку з чим вона вимушена була звернутись до суду з зазначеним позовом. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала та просила суд витребувати з незаконного володіння [PERSON] земельну ділянку площею 7.3524 га, яка розташована на території Миколаївської селищної ради Миколаївського району Одеської області, масив №15, ділянка №8, реєстраційний номер:1063353651235, кадастровий номер:5123555100:01:004:0212 та передати в користування законної власниці, тобто їй - [PERSON]. Крім того просила суд стягнути з [PERSON] на її користь сплачений судовий збір в сумі 1938 гривень Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги [PERSON] та просила суд їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] у судовому засідання позовні вимоги не визнала при цьому пояснила, що відповідач [PERSON] також позовні вимоги [PERSON] не визнає, оскільки він не користується земельною ділянкою [PERSON] та не перешкоджає будь-кому користуватися нею. Позивачкою не було надано жодного документа, який би вказував на те, що [PERSON] орендував її земельну ділянку, тому просила суд відмовити позивачці в задоволенні позову. У відповідності до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Вислухавши пояснення сторін, проаналізувавши письмові докази по справі суд вважає, що заявлені вимоги позивачки задоволенню не підлягають з наступних підстав. Згідно ст. 6 Закону України «Про оренду землі», орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України та іншими законами України і договором оренди землі. Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Відповідно до ст.13 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі - це договір за яким орендодавець зобов'язується за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов та вимог земельного законодавства. У судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] є власником земельної ділянки площею 7.3524 га га, яка розташована на території Миколаївської селищної ради Миколаївського району Одеської області, масив №15, ділянка №8, реєстраційний номер:1063353651235, кадастровий номер:5123555100:01:004:0212, що підтверджується Витягом з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку та Інформаційною довідкою з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Держаного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна (а.с.11,12,13-15). 4 березня 2011 року [PERSON] був складений заповіт, котрий був посвідчений Приватним нотаріусом Миколаївського районного нотаріального округу Одеської області, реєстровий №140, яким вона земельну ділянку площею 7.3524 га., яка розташована на території Миколаївської селищної ради Миколаївського району Одеської області, масив №15, ділянка №8, реєстраційний номер:1063353651235, кадастровий номер:5123555100:01:004:0212, заповіла відповідачу [PERSON] (а.с.53). 29 серпня 2016 року [PERSON] зазначений заповіт скасувала, про що свідчить її заява до Приватного нотаріуса Миколаївського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON], яку зареєстровано в реєстрі за №337 (а.с.16). 10 листопада 2016 року [PERSON], як орендодавець з одного боку та орендар Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «ЛІГА 50» в особі директора [PERSON], діючи добровільно, відповідно до власного вільного волевиявлення, перебуваючи при здоровому розумі та ясній памяті, розуміючи значення своїх дій уклали договір оренди (а.с.25-26). Зазначені обставини також підтверджуються актом прийому передачі земельної ділянки площею 7.3524 га., яка розташована на території Миколаївської селищної ради Миколаївського району Одеської області, масив №15, ділянка №8, реєстраційний номер:1063353651235, кадастровий номер:5123555100:01:004:0212 (а.с.27). У судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що він в особі директора Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІГА 50» та [PERSON] 10 листопада 2016 року уклали договір оренди земельної ділянки площею 7.3524 га., яка розташована на території Миколаївської селищної ради Миколаївського району Одеської області, масив №15, ділянка №8. На теперішній час йому ніхто не перешкоджає в користуванні земельної ділянки [PERSON]. Позивачка позов направила до суду 27 квітня 2017 року (а.с.2), тобто після укладення договору оренди земельної ділянки з СТОВ «Ліга 50». Суд вважає, що позивачка [PERSON] не надала доказів, які б підтверджували, що відповідач [PERSON] має будь-яке відношення до її земельної ділянки площею 7.3524 га, яка розташована на території Миколаївської селищної ради Миколаївського району Одеської області, масив №15, ділянка №8, реєстраційний номер:1063353651235, кадастровий номер:5123555100:01:004:0212. Таким чином [PERSON] не виконала своїх обовязків, передбачених ч.1,2,3 ст. 60 ЦПК України згідно яких: кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Таким чином суд вважає, що [PERSON] в задоволенні позову до [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння та стягнення судового збору необхідно відмовити.

Outcome: dismissed