Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до Сєвєродонецького міського суду Луганської області із заявою про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні, заінтересована особа Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що вона в 1980 році зареєструвала шлюб з [PERSON] , з яким все життя прожила разом та вела спільне господарство. Вони з чоловіком постійно мешкали за адресою: [ADDRESS] . Вона проживала разом з чоловіком однією сім`єю. Її чоловік помер [INFO] . На момент смерті чоловік отримував пенсію, яка значно перевищувала розмір її пенсії. Фактично вона перебувала на утриманні свого чоловіка і постійно отримувала від нього матеріальну допомогу, яка була постійним і основним джерелом існування. З метою призначення пенсії по втраті годувальника, вона звернулась до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області, проте отримала відмову через відсутність документів, що підтверджують факт її перебування на утриманні у померлого чоловіка. Просила суд встановити факт перебування на утриманні до 05.04.2018 року включно, у свого чоловіка [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Заявник [PERSON] в судовому засіданні підтвердила обставини, викладені в заяві, підтримала заявлені вимоги у повному обсязі, просила їх задовольнити. Додатково суду пояснила, що в 2010 році вона вийшла на пенсію, її чоловік отримував пенсію з 1995 року. На момент смерті чоловіка розмір її пенсії становив приблизно 1500 грн., а розмір пенсії чоловіка - 9700 грн. Інших джерел доходів, крім пенсії, у них з чоловіком не було. Свої доходи вони витрачали на оплату комунальних послуг, харчування, проживання тощо. У них з чоловіком є діти, проте вони їй фінансової допомоги не надають. Чоловік постійно надав їй матеріальну допомогу. Згодом в судове засідання не з`явилась, просила розглянути справу без її участі. Заінтересована особа Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області надав заяву про розгляд справи за відсутності представника Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області, в якій не заперечувала проти задоволення заяви. Вислухавши пояснення заявника, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. Згідно з копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого Каменською селищною радою м. Антрацит 25.12.1980 року, [PERSON] та [PERSON] 25.12.1980 року зареєстрували шлюб. З копії паспорта [NUMBER] встановлено, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . За цією ж адресою був зареєстрований чоловік заявника [PERSON] , що підтверджується копією паспорту [NUMBER] . [INFO] [PERSON] помер в смт. Кам`яне м. Антрацит, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Сєвєродонецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головногог територіального управління юстиції у Луганській області 11.06.2018 року. 22.05.2019 року [PERSON] звернулась до УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області із заявою про призначення їй пенсії в зв`язку з втратою годувальника. УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області надало відповідь на звернення вд 28.05.2019 року № 12556/02-22, в якому роз`яснило про необхідність надання документу про перебування [PERSON] на утриманні свого чоловіка, що передбачено п. 2.11 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління ПФУ України від 25.11.2005 року №22-1. Частиною 1 статті 37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні (стаття 38). Частиною 1 статті 38 цього Закону передбачено, що члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Відповідно до статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається: непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Відповідно до пункту 2.3 розділу II «Документи, необхідні для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший» Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 розділу II даного Порядку, а також, серед іншого, документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. В судовому засіданні було встановлено, що померлий [PERSON] за життя отримував пенсію за віком, щомісячний розмір якої в квітні 2017 року становив -3807,43 грн., щомісячно в період з травня 2017 року по вересень 2017 року - 4002,04 грн., а в період з жовтня 2017 року по квітень 2018 року - 9802,04 грн., що підтверджується довідкою Відділу з питань виплати пенсій №7 управління з питань виплати пенсій ГУ ПФУ в Харківській області від 27.08.2019 року №543. [PERSON] також отримує пенсію за віком, розмір якої в квітні 2017 року становив 1521,62 грн., за період з травня 2017 року по вересень 2017 року - 1586,62 грн. щомісячно, в жовтні 2017 року - 1661,68 грн., за період з листопада 2017 року по квітень 2018 2017 року - 1755,86 грн. щомісячно, що підтверджується довідкою УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області від 19.06.2019 року №2163. Зазначене свідчить про те, що розмір доходу чоловіка заявника значно перевищував розмір її щомісячного доходу. Враховуючи обставини, встановлені в судовому засіданні, у сукупності з наданими доказами, суд вважає, що в судовому засіданні було підтверджено, що заявник [PERSON] до дня смерті її чоловіка [PERSON] постійно проживала з ним, вела спільне сумісне господарство, перебувала на його утриманні, а грошова допомога з боку останнього була для неї основним і постійним джерелом засобів для існування. З огляду на зазначене, суд вважає, що заява [PERSON] про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні підлягає задоволенню. Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 ЦПК України судові витрати по цій справі не відшкодовуються учасникам справи, оскільки іншого не встановлено законом.

Outcome: approved