Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій зазначила наступне. 10 серпня 1996 року між сторонами у справі було укладено шлюб, який зареєстровано Лисичанським відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської області, актовий запис № 330. Від спільного подружнього життя вони не мають неповнолітніх дітей. Подружні стосунки між сторонами були припинені з 2014 року. На примирення позивач не згодна та переконана, що подальше подружнє життя і збереження шлюбу неможливе. Спір про поділ майна, що є їхньою спільною власністю відсутній. Відповідач відмовляється розірвати шлюб через органи РАЦС. Просила суд розірвати шлюб між нею, [PERSON], та [PERSON], зареєстрований 10 серпня 1996 року Лисичанським відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської області, актовий запис № 330. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, надала суду письмову заяву, у якій позовні вимоги підтримала, наполягала на розірванні шлюбу, просила справу розглядати за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судові засідання, призначені на 20.03.2017 року та 03.04.2017 року, не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. У зв'язку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого 10 серпня 1996 року відділом реєстрації актів громадянського стану м. Лисичанськ, Луганської області, [PERSON] та [PERSON] року 10 серпня 1996 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 330. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] (а.с.6). Згідно зі ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що фактичні шлюбні взаємовідносини у родині припинені, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, сторони не бажають примирення. Крім того, суд бере до уваги, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає, що причини, що спонукають її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Спір про поділ майна подружжя відсутній. За таких обставин суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved