Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, посилаючись на те, що вона, позивач по справі перебувала в шлюбі з [PERSON]. За час шлюбу у них народилася донька - [PERSON] [INFO], донька проживає з нею, [PERSON] та перебуває на її утриманні. Оскільки відповідач ухилявся від покладеного на нього обов'язку по утриманню неповнолітньої дитини, тому рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 27.06.2006 року постановлено стягувати з [PERSON], [INFO] аліменти на на утримання дитини - [PERSON] у розмірі ? частини доходів (заробітку) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Однак, відповідач протягом часу з травня 2006 року по день звернення до суду не сплачує в повному розмірі аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON]. Незважаючи на неодноразове звернення до [PERSON] з даного приводу, останній умисно ухиляється від виконання своїх обов'язків, передбачених законодавством, та від виконання рішення суду. В результаті чого виникла заборгованість по сплаті аліментів і станом на 02.04.2014 року становить 14616,53 грн. Крім того в зв'язку з виниклою заборгованістю, нарахована неустойка (пеня) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення , яка становить 5054 (п'ять тисяч п'ятдесят чотири)гривень 06 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 196 Сімейного Кодексу України при виникненні заборгованості по аліментах, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Зважаючи на той факт, що відповідач не виконував рішення суду з власної вини, тому позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, відповідно до якого просить суд задоволити позовні вимоги, а саме стягнути з останнього на її користь неустойку (пеню) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, яка становить 5054 грн., а також стягнути з [PERSON] на її користь судові витрати у розмірі 243,60 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала за обставин, викладених в позовній заяві, просила їх задоволити. Відповідач по справі [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги, заявлені позивачем [PERSON] не визнав та просить суд в задоволенні позовних вимог заявлених [PERSON] відмовити, оскільки він не ухилявся від сплати аліментів а щомісяця сплачував певні суми. Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 27.06.2006 року зобов'язано [PERSON], [INFO] сплачувати аліменти на утримання дитини - [PERSON] у розмірі ? частини доходів (заробітку) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини даного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 04.06.2002 року. Примусове виконання рішень судів в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження». Відповідно до ч.9, ч.10 ст.74 зазначеного Закону «Спір щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом». Борг зі сплати аліментів по виконавчому провадженню станом на 17.03.2014 року становить 14616 грн.53 коп., що підтверджується розрахунком головним державним виконавцем відділу ДВС Вінницького РУЮ Федоринським С.П. При вирішенні питання щодо обґрунтованості розрахунку розміру пені, суд виходить з того, що відповідно до ст.196 СК України неустойка (пеня) повинна обраховуватись у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Суд, перевіривши обґрунтованість вказаного розрахунку та відповідність його вимогам ст. 196 СК України, дійшов висновку, що розрахунок позивача здійснений вірно, виходячи з формули для розрахунку (розмір заборгованості * кількість прострочених днів * 1%), з вірним врахуванням розміру суми несплачених аліментів та кількості днів прострочення, що узгоджуються з довідкою - розрахунком наявної заборгованості з аліментів наданою державним виконавцем. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 196 СК України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Неустойка не сплачується, якщо платник аліментів є неповнолітнім. Судом взято до уваги, що дитина на утримання якої стягуються аліменти є на даний час неповнолітньою, а відповідачем не надано суду доказів, які можуть свідчити про наявність підстав для зменшення розміру неустойки. Згідно ст. 20 СК України до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених частиною другою статті 72, частиною другою статті 129, частиною третьою статті 138, частиною третьою статті 139 цього Кодексу. Таким чином, суд оцінивши сукупність доказів у справі та враховуючи приписи ст.20,196 СК України, вважає, що позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення з відповідача неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів у розмірі 5054 гривень є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Крім того, зважаючи на приписи ст. 88 ЦПК України також з відповідача підлягає стягнення на користь позивача судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved