overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття; витрати на правову допомогу у розмірі 250 гривень. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що з відповідачем по справі вона перебуває у шлюбі, зареєстрованому 15.12.2007 року Пересічанською селещною радою Дергачівського району Харківської області за актовим записом №93. Від спільного проживання мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що і змусило позивача звернутися з даним позовом до суду. В судове засідання позивач не з'явилась, але надала до суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить розглядати справу в її відсутність. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій не заперечує проти задоволення позову у повному обсязі та просить розглядати справу в його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 15.12.2007 року Пересічанською селещною радою Дергачівського району Харківської області за актовим записом №93 (а.с.5). Від спільного проживання сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.4), який проживає з позивачкою. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За таких обставин, суд приходить до висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на стягненні аліментів на утримання неповнолітньої дитини є обґрунтованими, а тому заявлений позов підлягає задоволенню. Крім того, позивач понесла витрати на правову допомогу у розмірі 250 гривень (а.с.8), які підлягають стягненню з відповідача. Відповідно до ч.1 ст.84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.07.2015 року до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 30.08.2003 року Слатинською селищною радою Дергачівського району Харківської області, за актовим записом №23. На теперішній час вона з дитиною проживає окремо від відповідача. Від спільного проживання мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що і змусило позивача звернутися з даним позовом до суду. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що проти сплати аліментів на утримання дитини заперечує, оскільки бажає надавати допомогу дитині добровільно. Заслухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 30.08.2003 року Слатинською селищною радою Дергачівського району Харківської області, за актовим записом №23. Від спільного проживання сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Позивач зазначила, що дитина проживає разом з нею, окремо від відповідача. Відповідач цей факт підтвердив в судовому засіданні. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Щодо заперечень відповідача, суд виходить з того, що позивачка категорично наполягає на стягнення аліментів саме в судовому порядку, оскільки він добровільно допомогу на утримання дитини не надає. За таких обставин, суд приходить до висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на стягненні аліментів на утримання неповнолітньої дитини є обґрунтованими, а тому заявлений позов підлягає задоволенню. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.06.2015 року до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що з 21.11.2003 року по 18.07.2006 року з відповідачем по справі вона перебувала зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає з нею. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що і змусило позивача звернутися з даним позовом до суду. В судове засідання позивач не зявилась, але надала суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить розглядати справу в її відсутність. Відповідач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій не заперечує проти задоволення позову у повному обсязі та просить розглядати справу в його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 21.11.2003 року по 18.07.2006 року. Від спільного проживання сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні (а.с.4, 7). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За таких обставин, суд приходить до висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на стягненні аліментів на утримання неповнолітньої дитини є обґрунтованими, а тому заявлений позов підлягає задоволенню. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.04.2015 року до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 12.07.2008 року Солоницівською селищною радою Дергачівського району Харківської області, за актовим записом №44. Від спільного проживання мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що і змусило позивача звернутися з даним позовом до суду. В судове засідання позивач не з'явилась, але надала суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить розглядати справу в її відсутність. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій не заперечує проти задоволення позову у повному обсязі та просить розглядати справу в його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 12.07.2008 року Солоницівською селищною радою Дергачівського району Харківської області, за актовим записом №44. Від спільного проживання сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За таких обставин, суд приходить до висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на стягненні аліментів на утримання неповнолітньої дитини є обґрунтованими, а тому заявлений позов підлягає задоволенню. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.11.2015 року до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову посилається на те, що вона з [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 02.07.2005 року по 13.05.2015 року. Від спільного проживання мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. [PERSON] у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що і змусило її звернутися з даним позовом до суду. В судове засідання позивач не з'явилась, надала до суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить розглядати справу в її відсутність. Відповідач у судове засідання не з`явився, про поважні причини неявки суд не повідомив, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений заздалегідь та належним чином. Згідно ч.2 ст.77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 02.07.2005 року по 13.05.2015 року року. Від спільного проживання сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні (а.с.2, 7). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За таких обставин, суд приходить до висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на стягненні аліментів на утримання неповнолітньої дитини є обґрунтованими, а тому заявлений позов підлягає задоволенню. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13.11.2015 року до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову посилається на те, що вона з [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 29.08.2014 року Червонозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, за актовим записом №504. Від спільного подружнього життя неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що і змусило позивача звернутися з даним позовом до суду. В судове засідання позивач не зявилась, але надала суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить розглядати справу в її відсутність. Відповідач у судове засідання не з`явився, про поважні причини неявки суд не повідомив, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся заздалегідь та належним чином (а.с.12). Згідно ч.2 ст. 77 ЦПК України, \~сторони \~та \~інші \~особи, \~які \~беруть \~участь \~у \~справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення \~суду \~про \~причини \~неявки \~вважається, \~що сторони та інші особи, \~які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 29.08.2014 року Червонозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, за актовим записом №504 (а.с.3). Від спільного проживання сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні (а.с.4, 5). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За таких обставин, суд приходить до висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на стягненні аліментів на утримання неповнолітньої дитини є обґрунтованими, а тому заявлений позов підлягає задоволенню. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.04.2015 року до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 03.06.2011 року Русько-Лозівською сільською радою Дергачівського району Харківської області, за актовим записом №5. На теперішній час вона з дитиною проживає окремо від відповідача. Від спільного проживання мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що і змусило позивача звернутися з даним позовом до суду. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що проти сплати аліментів на утримання дитини не заперечує. Заслухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 03.06.2011 року Русько-Лозівською сільською радою Дергачівського району Харківської області, за актовим записом №5. Від спільного проживання сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Позивач зазначила, що з серпня 2014 року дитина проживає разом з нею, окремо від відповідача. Відповідач цей факт підтвердив в судовому засіданні. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За таких обставин, суд приходить до висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на стягненні аліментів на утримання неповнолітньої дитини є обґрунтованими, а тому заявлений позов підлягає задоволенню. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.07.2015 року до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову посилається на те, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 18.01.2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Дергачівського районного управління юстиції Харківської області, за актовим записом №3. На теперішній час вона з дитиною проживає окремо від відповідача. Від спільного проживання мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що і змусило позивача звернутися з даним позовом до суду. В судове засідання позивач не зявилась, але надала суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить розглядати справу в її відсутність. Відповідач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій не заперечує проти задоволення позову у повному обсязі та просить розглядати справу в його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 18.01.2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Дергачівського районного управління юстиції Харківської області, за актовим записом №3 (а.с.5). Від спільного проживання сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні (а.с.3, 5). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За таких обставин, суд приходить до висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на стягненні аліментів на утримання неповнолітньої дитини є обґрунтованими, а тому заявлений позов підлягає задоволенню. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.04.2015 року до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 08.04.1995 року Слатінською селищною радою Дергачівського району Харківської області, за актовим записом №11. На теперішній час вона вона з дитиною проживає окремо від відповідача. Від спільного проживання мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що і змусило позивача звернутися з даним позовом до суду. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що проти сплати аліментів на утримання дитини не заперечує при умові, що ці кошти будуть витрачатись саме на утримання дитини. Кошти згоден платити шляхом перерахування аліментів на платіжну картку. Заслухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 08.04.1995 року Слатінською селищною радою Дергачівського району Харківської області, за актовим записом №11. Від спільного проживання сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Позивач зазначила, що дитина проживає разом з нею. Відповідач цей факт підтвердив в судовому засіданні. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За таких обставин, суд приходить до висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на стягненні аліментів на утримання неповнолітньої дитини є обґрунтованими, а тому заявлений позов підлягає задоволенню. Щодо пояснень відповідача, суди виходить з того, що аліменти стягуються саме на утримання дитини [PERSON], [INFO]. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved