Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на 45/100 частин житлового будинку, загальною площею 130,80 кв.м., житловою площею 82,30 кв.м., який знаходиться за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті свого сина [PERSON], який помер [INFO] року. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що її син - [PERSON] з 18.01.1997 року перебував у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] 04 травня 2000 року [PERSON] за договором купівлі-продажу придбала у [PERSON] 45/100 частин житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], однак у встановленому законом порядку право власності не зареєструвала оскільки тяжко хворіла та померла [INFO] року. Водночас, син позивача на момент укладання вищевказаного договору купівлі-продажу та до смерті [PERSON] проживав разом із своєю дружиною та фактично прийняв спадщину після її смерті. [PERSON] помер [INFO] року. [PERSON] у встановлений законом строк звернулась до нотаріальної контори для прийняття спадщини, однак листом Першої державної нотаріальної контори № 3233/01.16 від 08.09.2017 року їй було роз'яснено, що без правовстановлюючого документу, якій підтверджував би право власності на вказану частину житлового будинку, [PERSON] не може оформити спадщину після смерті свого сина - [PERSON], який помер [INFO] року. Позивач у судове засідання не з'явилась, представник позивача за довіреністю [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, розглянути справу за її відсутності. Відповідач Хорошівська селищна рада Харківського району Харківської області у судове засідання не з'явились, надали до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, проти задоволення позовних вимог не заперечували. Треті особи: [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явились, подали до суду заяви, в яких зазначили, що проти задоволення позову не заперечують та просять проводити розгляд справи без їх участі. Виходячи з наведеного та з того, що в матеріалах справи є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справи за відсутності сторін. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається із копії довідки, наданої Комунальним підприємством «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» № 313 від 30.10.2017 року за архівними матеріалами бюро (станом на 31.12.2012 року) право власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] зареєстровано в цілому в бюро: в 41/100 частинах за [PERSON] (на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Хорошівської селищної ради 20.01.1993 року), в 45/100 частинах за [PERSON] (на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Хорошівської селищної ради 20.01.1993 року), в 14/100 частинах за [PERSON] (на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу - Ніколенком Г.А. від 24.03.2007 року) (а.с. 13). 04 травня 2000 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір купівлі-продажу, відповідно до якого [PERSON] купила 45/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11). [INFO] року [PERSON] померла, що вбачається з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову № 4 Харківського міського управління юстиції (а.с. 5) та у встановленому на той час законному порядку не зареєструвала право власності, про що свідчить копія довідки, наданої Комунальним підприємством «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» № 313 від 30.10.2017 року (а.с. 13). Згідно із статтею 128 ЦК Української РСР (в редакції від 30.10.1999 року) право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. В подальшому Законом України «Про власність» від 07.02.1991р., а саме ст. 12 були встановлені підстави виникнення права приватної власності, де зазначено, що праця громадян є основою створення і примноження їх власності. Громадянин набуває права власності на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом. Згідно вимог ст. 13 Закону України «Про власність» об'єктами права приватної власності є жилі будинки. Відповідно до [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. Відповідно до статті 529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Суд вважає, що [PERSON] право власності на 45/100 частин спірного житлового будинку набув в порядку спадкування за законом, виходячи з наступного. Після смерті [PERSON] спадщину прийняв її чоловік - [PERSON], тобто набув майнові права, які належалі спадкодавцеві на час відкриття спадщини, а отже й право зареєструвати право власності на спірні 45/100 частин житлового будинку. Відповідно до статті 549 ЦК Української РСР до дій, що свідчать про прийняття спадщини відноситься, зокрема, звернення до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини. Як вбачається з листа Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори № 7612/02-14 від 11.12.2017 року після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, 28.07.2001 року було отримано заяву від [PERSON] про прийняття спадщини, заяву було зареєстровано в книзі обліку та реєстрації спадкових справ за № 1067 та заведено спадкову справу за № 709/2001, інших заяв від спадкоємців про прийняття або про відмову від спадщини не надходило, свідоцтво про право на спадщину не видавалось (а.с. 48). Відповідно до листа Першої Державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області № 4397/02.14 від 09.12.2017 року після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, із заявами про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини ніхто із спадкоємців не звертався, спадкова справа не відкрита, свідоцтво про право на спадщину держконтора не видавала (а.с. 43). [INFO] року помер [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Хорошівської селищної ради Харківського району Харківської області (а.с. 7). Відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 01.12.1965 року, [PERSON] є матір'ю [PERSON] (а.с. 9). Згідно з інформаційної довідки № 1109 від 24.11.2017 року, виданої виконавчим комітетом Хорошівської селищної ради з 18.03.1993 року до [INFO] року [PERSON] був зареєстрований та проживав разом із [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10). Крім того, факт реєстрації [PERSON] по вказаній адресі підтверджує копії домової книги для прописки громадян, які проживають в [ADDRESS] (а.с. 19 - 22). Спірні правовідносини щодо спадкування після смерті [PERSON], який помер [INFO] року, виникли у 2017 році, тому вони регулюються відповідно до норм Цивільного кодексу України в редакції 2003 року, який діяв на час їх виникнення. У відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадку входять всі права та обов'язки, які належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла його матір [PERSON], оскільки відповідно до ст. 1269 ЦК України у встановлений законом строк звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, крім того, інших спадкодавців першої черги у [PERSON] немає (а.с. 43-48). Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом, оскільки 45/100 частин спірного житлового будинку входить до спадкової маси, позивачем були виконані всі вимоги закону щодо прийняття спадщини та іншіх спадкоємців першої черги, крім [PERSON], немає. Судові витрати у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України суд залишає за рахунок позивача відповідно до її заяви.

Outcome: approved