Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з даним позовом Борзнянської міської ради Чернігівської області, в якому просить стягнути з відповідача на її користь 34119 грн моральної шкоди, завданої їй незаконними та протиправними рішеннями, діями та бездіяльністю Борзнянської міської ради, які встановлені судами. Свої вимоги обгрунтовує тим, що вона є власником господарських будівель площею 1115,6кв.м, які знаходяться по [ADDRESS] та розташовані на земельній ділянці площею 0,3569га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. Однак, Борзнянська міська рада та міський голова Койда А.М. на протязі семи років безпідставно й протиправно відмовляють їй у використанні її права на безоплатну приватизацію зазначеної земельної ділянки; порушення відповідачем її законних прав та інтересів щодо надання у власність вказаної земельної ділянки неодноразово встановлювалось судами, але до цього часу не відновлено. Такі незаконні дії та бездіяльність Борзнянської міської ради причиняють їй душевну біль та страждання, порушують звичний ритм життя, в неї значно погіршився стан здоров`я, було принижено її та членів сім`ї честь, гідність, що зумовлює необхідність відшкодування моральної шкоди, розмір якої обраховує в 34119 грн. Позивачка була належним чином та своєчасно повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, але своїм процесуальним правом на участь не скористалась, надавши заяву про розгляд в її відсутність за станом здоров`я, заявлені вимоги підтримує і просить їх задовольнити, що за змістом положень ст.223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи. Відповідач у встановлений судом строк надав відзив на позов. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі й просив у задоволенні позову відмовити. Пояснив, що згідно чинного законодавства [PERSON] не має права на безоплатну приватизацію спірної земельної ділянки, яка знаходиться в центрі міста й має значну вартість, вона може бути надана лише в оренду. Рішення про відмову у наданні [PERSON] у власність вказаної земельної ділянки приймались не одноособово міським головою, а на сесії ради депутатами, які не є працівниками відповідача. [PERSON] жодного разу на засідання постійної комісії, сесію чи до суду для розгляду зазначеного питання не з`являлась. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є власником нежитлових приміщень загальною площею 1115,6кв.м, розташованих в [ADDRESS] а на земельній ділянці площею 0,3569га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що перебуває в комунальній власності Борзнянської міської ради. [PERSON] має намір отримати дану земельну ділянку у власність, але Борзнянська міська рада їй у цьому відмовляє, в зв`язку з чим позивачка неодноразово зверталася за захистом своїх прав до суду. Зазначені обставини не оспорюються сторонами. Відповідно до ст.56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Приписами ст.1173, 1174 ЦК України встановлено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів чи цієї особи. Згідно зі ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. В обгрунтування своїх позовних вимог щодо стягнення з відповідача заподіяної їй моральної шкоди [PERSON] посилається на незаконність та протиправність рішень, дій та бездіяльність Борзнянської міської ради, які встановлені судами. За змістом положень ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи із загальних норм цивільного законодавства, підставою для відшкодування шкоди (майнової, моральної) є наявність повного складу цивільного правопорушення, що включає: протиправну поведінку (дію чи бездіяльність особи); шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками; вину правопорушника. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. Натомість позивачкою з огляду на вимоги ст.77-80 ЦПК України не доведено належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами факту завдання їй моральної шкоди за участю відповідача, а також наявності причинного зв`язку між протиправною поведінкою відповідача, яка встановлена судами, та зазначеною умовною моральною шкодою. Одночасно суд зважує на ту обставину, що [PERSON] всупереч вимог ст.95 ЦПК України письмові докази подані в належним чином незасвідчених копіях, що не відповідає критерію допустимості доказів. Наведений висновок суду також узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом в постанові від 17 липня 2019 року по справі №810/719/18. Таким чином, враховуючи викладені обставини, позовні вимоги [PERSON] є необгрунтованими і не підлягають задоволенню. Відповідно до п.13 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за розгляд даної категорії справ не справляється. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed