Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до Лисичанського міського суду із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що вона є єдиним власником будинку № 13 в вул. Лобочевського м. Лисичанська на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 18.02.2002 р., посвідченого приватним нотаріусом Лисичанського міського нотаріального округу, реєстр № 1397. В будинку зареєстрований її колишній чоловік [PERSON], як член сімї. Рішенням Лисичанського міського суду від 19.05.2014 р. шлюб між ними розірвано. Фактично шлюбні відносини припинені у 2013 році, відповідач забрав всі свої речі і виїхав з будинку. Вона сплачує за нього комунальні послуги. Позивачка ніяким чином не перешкоджала відповідачу проживати у цій житловій квартирі, відповідач з власного бажання перестав мешкати за цією адресою, домовленості між сторонами про збереження за відповідачем житла не має. Вважає, що відповідач не мешкає в спірному будинку без поважних причин. Внаслідок реєстрації відповідача в квартирі позивач не може оформити субсидію, сплачує комунальні послуги за зареєстрованого відповідача. Тому просила суд визнати [PERSON], [INFO] такими, що втратили право користування жилим приміщенням будинком № 13 по вул. Лобочевського в місті Лисичанськ. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала суду письмову заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, позов підтримала, просила задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечував проти розгляду справи за відсутності відповідача. У звязку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.1950 року, підписана від імені України 9 листопада 1995 року та ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ст. 316 ЦК Україниправом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним, ніхто не може бути обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 2 ст. 405 УК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З матеріалів справи вбачається, що згідно з договором купівлі-продажу житлового будинку від 18.02.2002 р., посвідченого приватним нотаріусом Лисичанського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстом № 1397 [PERSON], що діяв від імені [PERSON], продав та [PERSON] купила житловий будинок № 13 з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: м. Лисичанськ, вул. Лобачевського. Згідно з заочним рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 19.05.2014 р. у цивільній справі № 415/1835/14-ц, 2/415/1005/14 розірвано шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 592 від 12.11.2009 р., між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]). Після розірання шлюбу позивачці залишено дошлюбне прізвище Аднрієвич. Згідно з довідкою, виданою Головою вуличного комітету від 24.10.2016 року, [PERSON], яка мешкає за адреосю: м. Лисичанськ, вул. Лобочевського, буд. 13, [PERSON], [INFO], з 2013 р. по теперішній час не проживає за даною адресою. Факти посвідчують свідки. Згідно з довідкою № 0953/10-02 від 21.10.2016р., виданою Відділом адміністратинвих послуг Лисичанської міської ради [PERSON] за адресою: м. Лисичанськ вул. Лобачевського, буд. 13, зареєстровані [PERSON] - власник, [PERSON] чоловік, [PERSON] колишній чоловік. Судом встановлено, що існування реєстрації відповідача у будинку позивача обмежує її права, так як вона змушена сплачувати комунальні послуги за зареєстрованого відповідача, який у комунальних витратах участі не приймає. Судом також встановлено, що відповідач не проживає у вказаному будинку з 2013 року, тобто понад 1 рік, і судом встановлено, що відповідач мешкає за іншою адресою. За таких обставин суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, доводи, викладені позивачем на підтвердження своїх вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, у звязку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved