Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON], за участю третьої особи без самостійних вимог - державного нотаріусу Першої Хмельницької нотаріальної контори Оксанюк Наталії Миколаївни про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що [INFO] помер її батько - [PERSON]. Він був власником 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями під [ADDRESS] на підставі договору дарування від 20.11.1989 р. Після смерті [PERSON] спадщину за законом прийняли [PERSON] - його матір, яка померла [INFO], матір позивача - [PERSON] та позивач в рівних частках - відповідно по 1/6 зазначеного житлового будинку. Після смерті бабусі [PERSON] позивач є єдиним спадкоємцем і прийняла в спадок 1/6 житлового будинку, який належав померлій. Свідоцтва про прийняття спадщини [PERSON] не отримала, тобто не оформила права власності на 1/6 житлового будинку. 07.07.2015 року позивач звернулась до Державного нотаріуса Першої Хмельницької нотаріальної контори для видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями під [ADDRESS] після [PERSON]. Проте, отримала відмову у вчиненні цієї нотаріальної дії, оскільки право власності на зазначений житловий будинок не зареєстровано в установленому законом порядку. Згідно з повідомленням № 689966 Хмельницького бюро технічної інвентаризації 18.08.1989 р. було зареєстровано 1/2 долю житлового будинку за адресою: [ADDRESS] на підставі рішення райвиконкому від 16.03.1998 № 31-2. Договір дарування від 20.11.1989 р. між [PERSON] про передачу 1/2 частину цього житлового будинку [PERSON] не був зареєстрований в установленому законом порядку. Цей договір лише зареєстровано Виконавчим комітетом Лісовогринівецької сільської ради народних депутатів відповідно до ст. 227 Цивільного кодексу УРСР в реєстрі за номером 44. Спадщина після смерті [PERSON] складає 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями під [ADDRESS]. Позивач є спадкоємцем за законом 1/3 частини цього житлового будинку після [PERSON]. А її матір [PERSON] є спадкоємицею 1/6 частини житлового будинку після [PERSON]. Позивач просить визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями під [ADDRESS] у порядку спадкування після смерті [PERSON], який помер [INFO] У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнала, пояснивши, що не заперечує проти визнання за її дочкою - [PERSON] права власності на 1/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями під [ADDRESS]. Третя особа у судове засідання не прибула, про час та місце повідомлялася належним чином, направила заяву про слухання справи у її відсутності. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить , що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. За правилами ст.ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 Цивільного Кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 Цивільного Кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що 20.11.1989 р. між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір дарування 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями під [ADDRESS], згідно якого [PERSON] отримав у дар 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями під [ADDRESS]. Проте вказаний договір не був зареєстрований у встановленому законом порядку. [INFO] помер батько позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. Згідно повідомлення № 689966 Хмельницького бюро технічної інвентаризації від 13.05.2015 р. за [PERSON] 18.08.1989 р. було зареєстровано 1/2 долю житлового будинку за адресою: [ADDRESS] на підставі рішення райвиконкому від 16.03.1998 № 31-2. Після смерті [PERSON] спадщину за законом прийняли [PERSON] - його матір, яка померла [INFO], матір позивача - [PERSON] та позивач в рівних частках - відповідно по 1/6 зазначеного житлового будинку. [INFO]. [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. Після смерті [PERSON] позивач є єдиним її спадкоємцем і прийняла в спадок 1/6 житлового будинку, який належав померлій у порядку спадкування після смерті [PERSON] Свідоцтва про прийняття спадщини [PERSON] не отримала, тобто не оформила права власності на 1/6 житлового будинку. 07.07.2015 року позивач звернулась до Державного нотаріуса Першої Хмельницької нотаріальної контори для видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями під [ADDRESS] після [PERSON]. Проте, отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки право власності на зазначений житловий будинок не зареєстровано в установленому законом порядку. Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем за законом 1/6 частини житлового будинку після смерті [PERSON] та спадкоємцем за заповітом 1/6 частини житлового будинку після смерті [PERSON], проте не може отримати свідоцтв про право на спадщину після смерті [PERSON] та [PERSON], оскільки договір дарування від 20.11.1989 р., укладений між [PERSON] та [PERSON] про передачу 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями під [ADDRESS] [PERSON] не був зареєстрований в установленому законом порядку. Цей договір було зареєстровано лише виконавчим комітетом Лісовогринівецької сільської ради народних депутатів відповідно до ст. 227 Цивільного кодексу УРСР в реєстрі за номером 44. Відповідно до ст. 328 Цивільного Кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до п. 3.3 Листа Вищого спеціалізованого суду від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у випадку відсутності правовстановлюючих документів у зв'язку з їх втратою та відсутності реєстрації об'єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім'я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно. Суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. За [PERSON] слід визнати право власності у порядку спадкування після смерті [PERSON], який помер [INFO] та після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. на 1/3 частину 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS].

Outcome: approved