Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до Лисичанського міського суду з заявою про встановлення факту смерті особи, заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області, в якій зазначила, що вона є донькою померлої 12 грудня 2015 року [PERSON] у м. Луганську, на території якого органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Факт смерті підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть. При зверненні до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області з метою отримання свідоцтво про смерть [PERSON] і отримала письмову відмову, бо документи видані на тимчасово непідконтрольній території України не мають юридичної сили на території України. Просила суд встановити факт смерті громадянки України [PERSON], [INFO], уродженки [INFO], яка померла 12 грудня 2015 року в м. Луганськ, Луганської області причина смерті дисциркуляторна енцефалопатія ІІІ, атеросклероз судин головного мозку. Заявниця [PERSON] в судове засідання не зявилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала до суду письмову заяву в якій доводи викладені в заяві підтримала, просила справу розглянути за її відсутністю. Представник заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області в судове засідання не зявилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала до суду письмову заяву в якій просила справу розглядати за її відсутності, проти задоволення заявлених вимог не заперечувала. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорювальних прав. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. З матеріалів справи вбачається, що згідно з свідоцтвом про народження серії ІІ-ЕД № 320521, виданого 20.09.1977 року відділом ЗАГС м. Ворошиловград, [PERSON] народилась 06 вересня 1977 року про що складено актовий запис №1957. Батьком записаний [PERSON], матірю [PERSON]. Згідно з копією паспорта громадянина України, серії ЕК 589399, виданого 07.10.1997 року Лисичанським МВ УМВС України в Луганській області, прізвище позивача українською мовою зазначено [PERSON], в паспорті на сторінці 10 про сімейний стан міститься штемпель Лисичанського ЗАГС Луганської області про реєстрацію шлюбу 06.09.1997 р. з [PERSON] Згідно з лікарським свідоцтвом про смерть № 635 від 13.12.2015 року, [PERSON], місце проживання Україна, м. Луганськ, Жовтневий район, вул. Станкостроітельна, буд. 40, померла 12.12.2015 року, місце смерті м. Луганськ, Жовтневий район, вул. Станкостроітельна, буд. 40, причина смерті дисциркуляторна енцефалопатія ІІІ, атеросклероз судин головного мозку. Згідно з довідкою про причину смерті [PERSON] померла 12 грудня 2015 року, у віці 75 років, причина смерті дисциркуляторна енцефалопатія ІІІ, атеросклероз судин головного мозку. Згідно з відмовою Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції в Луганській області від 18.12.2015 року, відносно видачі документа про смерть українського зразка на [PERSON], згідно з копії довідки про смерть залишається без виконання оскільки: в єдиному державному реєстрі підприємств і організацій даних про юридичну особу Державний заклад «Луганська міська поліклініка №10» Луганської народної республіки код 61111392 - не має. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невідємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» органами державної реєстрації актів цивільного стану є: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану; відділи державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану); виконавчі органи сільських, селищних і міських (крім міст обласного значення) рад. Суд приходить до висновку, що лікарське свідоцтво про смерть, довідку про смерть, слід вважати не легітимними документами, адже вони видані органами, на тимчасово окупованій території, що створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, а отже будь-які видані такими органами документи є недійсними, і такими, що не створюють правових наслідків. Таким чином, оцінюючи зібрані досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд знаходить достатньо підстав для задоволення заяви [PERSON]. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Відповідно до встановлених судом обставин, які мають значення для справи суд приходить до висновку, що є достатньо підстав для встановлення факту смерті громадянки України [PERSON], [INFO], уродженки [INFO], яка померла 12 грудня 2015 року в м. Луганськ, Луганської області причина смерті дисциркуляторна енцефалопатія ІІІ, атеросклероз судин головного мозку.

Outcome: approved