Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з названою позовною заявою, в якій вказала, що вона з 2007 року займалась підприємницькою діяльністю. Займаючись підприємницькою діяльністю, офіційно сплачувала податки до місцевого бюджету, від отриманого прибутку погашала кредит, який був взятий на розвиток підприємницької діяльності та на даний час вимушена самостійно його виплачувати. З 25.11.2008 року по 12.02.2015 року вона перебувала в шлюбі з відповідачем. Відповідач [PERSON] починаючи з 2013 року і до 13 березня 2015 року забирав всі обігові кошти з каси, які були одержані від торгівлі. Внаслідок привласнення вказаних коштів, [PERSON] заподіяв їй матеріальної шкоди на суму 2 281506,00 грн. Незаконне систематичне вилучення коштів спричинили їй моральні страждання, що привело до погіршення стану здоров'я, до нервових перенапружень і призначення їй другої групи інвалідності. Розмір моральної шкоди визначила у 100 000 грн. У позовній заяві просила стягнути з відповідача на відшкодування матеріальної шкоди - 2 281506,00 грн. та моральної - 100 000 грн. У судовому засіданні позивач відмовилась від стягнення з відповідача 2 281506,00 грн. , просила задоволити позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди в розмірі 100 000 грн., а також стягнути з відповідача 10 000 грн. матеріальної шкоди. Відповідач позовні вимоги не визнав, пояснив суду, що він ні матеріальної, ні моральної шкоди позивачці не заподіював. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши письмові докази суд вважає, що позов не підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 25 листопада 2008 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджено поясненнями сторін та копією свідоцтва про шлюб (а.с.6). 12 лютого 2015 року між подружжям шлюб розірвано, що встановлено судом з пояснень позивача та відповідача, це вбачається з рішення Володарського районного суду Київської області (а.с. 7-8). 17.09.2007 року [PERSON] була зареєстрована як фізична особа підприємець, що підтверджено поясненнями сторін та витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (а.с. 9-11). У судовому засіданні позивач та її представник дали пояснення суду, що відповідач завдав [PERSON] моральної шкоди, адже від того, що [PERSON] привласнював обігові кошти від реалізації товарів, вона несла моральні страждання, в неї було порушення сну та погіршення стану здоров'я, що призвело до нервових перенапружень, як наслідок їй було призначено другу групу інвалідності. На відшкодування моральної шкоди, вказала розмір 100 000 грн., при цьому не вказує з яких міркувань вона визначила саме такий розмір та якими протиправними діями вона була нанесена. У судовому засіданні позивач та представник позивача пояснили, що саме 100 000 грн. необхідні позивачеві для відкриття другого поверху магазину та сплати кредиту, який було взято для розвитку торгівлі. Крім того, позивач та її представник пояснили суду, що відповідач завдав позивачеві матеріальну шкоду в розмірі 10 000 грн., розрахунків суду не надали, пояснили лише, що така сума необхідна для того, щоб позивач змогла придбати ліки та продукти харчування. Відповідач, заперечуючи проти вимог позивача, дав пояснення суду, що моральної та матеріальної шкоди позивачеві не завдавав, тому що, підприємницькою діяльністю займається сам, доставляє продукти в магазин за свої кошти та реалізує їх у магазині, що був збудований під час шлюбу. Дав пояснення суду, що дійсно позивачем за кредитним договором, на її ім'я під час шлюбу, було взято кредит в сумі 100 000 грн. Питання щодо погашення кредиту, вирішується в іншій цивільній справі, що знаходиться у провадженні Володарського районного суду Київської області. Відповідно до ст. 22 ЦК України, на яку посилається позивач у позовній заяві, особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування, зокрема позивач посилається на п.2 ч. 2 у якій зазначено, збитками є: доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Позивач не надала суду доказів, які б свідчили про те, що відповідач завдав їй матеріальної шкоди на суму 10 000 грн. Тому вимоги позивача не обґрунтовані і не підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у праві. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач у позовній заяві і під час дачі пояснень суду стверджувала, що відповідач спричинив їй моральну шкоду. У статті 23 ЦК України, зазначено, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Відповідно до п.3 постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.95 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральної шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у звязку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обовязковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Позивач на обґрунтування моральної шкоди посилається на те, що відповідач у період з 2013 року по березень 2015 року забрав з каси гроші в сумі 2281 506 грн., які надходили від продажу товарів, які реалізовувались у магазині, що був збудований нею і відповідачем під час шлюбу, що систематичне вилучення коштів спричиняло їй моральні страждання Позивач на обґрунтування моральної шкоди повинен був надати суду докази, що підтверджували б, якими протиправними діями було завдано позивачеві моральної шкоди в розмірі 100 000 грн., що між заподіянням саме такого розміру шкоди є причинний зв'язок між шкодою і протиправними діями відповідача. Позивач у судовому засіданні на виконання ст. 60 ЦПК України, не довела суду обставини, які свідчили б про заподіянні їй моральної шкоди в розмірі 100 000 грн. До позовної заяви позивач додала докази (а.с.18-26), які не є належними доказами на підтвердження заподіяння матеріальної шкоди на суму 2 281 506 грн., тому суд вказані докази не бере до уваги.

Outcome: dismissed