Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи позов тим, що позивач, згідно договору купівлі-продажу від 07.04.2004 року №967, є власником домоволодіння у [ADDRESS]. У вказаному будинку зареєстрований але фактично не проживає [PERSON], з яким позивач [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі та рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 07.04.2011р. даний шлюб було розірвано, а тому відповідач не є членом сім'ї позивача. Відповідач [PERSON] у вказаному будинку фактично ніколи не проживав, що також підтверджується довідкою Свидівоцької сільської ради Черкаського району Черкаської області від 10.02.2014р. №165. Оскільки відповідач [PERSON] в будинку не проживає, позивач вважає, що він втратив право на користування житлом у ньому і просить визнати його таким. Позивач [PERSON] не з'явилась але на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без її участі та просить суд позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про час і місце його проведення повідомлявся в установленому законом порядку, про що є дані в матеріалах справи, а тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно ст.224 ЦПК України. Дослідивши надані позивачем в підтвердження позовних вимог письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено що, житловий будинок у [ADDRESS], належить на праві приватної власності позивачу [PERSON], що підтверджується договором купівлі-продажу від 07.04.2003 року №967, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу [PERSON] Згідно довідки Свидівоцької сільської ради Черкаського району Черкаської області від 10.02.2014р. №165, [PERSON], дійсно зареєстрований але фактично ніколи не проживав у домоволодінні по [ADDRESS], яке належить на праві приватної власності [PERSON]. Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном, а ст.150 ЖК України передбачає, що власник жилого будинку користується ним для особистого проживання та проживання членів своєї сім'ї і має право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч.1 ст.71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З наявних матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] зареєстрований але фактично не проживав в будинку у [ADDRESS], а тому втратив право користування житловим приміщенням в даному будинку. Будь-яких цивільно-правових угод з власником будинку, які давали б право відповідачу користуватися жилим приміщення у ньому, відповідач не укладав. Враховуючи вказані обставини, суд вважає, що [PERSON] має бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщення в домоволодінні [ADDRESS].

Outcome: approved