Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-14 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23.01.2001 року, але шлюб виявився невдалим та відповідно до рішення Тячівського районного суду від 19.02.2019 року шлюб між ними розірвано. Від шлюбу в них народилося троє дітей - син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] , які знаходяться на її повному утриманні і вихованні. Батько дітей перестав ними цікавитись і фінансову допомогу не надає. Відповідач має нерегулярний, мінливий дохід та немає постійного місця роботи, але він ще молодий за віком, фізично здоровий, регулярно їздить на заробітки, тому просить суд стягувати з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON] , сина [PERSON] та доньки [PERSON] , аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі по 2000 гривень на кожну дитину, щомісячно до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 274 ЦПК України справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не надав, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, стверджуючи, що він не має постійного місця роботи, працює по найму періодично і в змозі сплачувати аліменти в розмірі по 1000 грн . на кожну дитину. Заслухавши пояснення позивача, відповідача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають трьох дітей - неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 20.01.2003 року, неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 26.12.2003 року та малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 02.09.2013 року. Відповідно до рішення Тячівського районного суду справа №307/3102/18 провадження №2/307/191/19 від 19 лютого 2019 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Довідкою Тарасівської сільської ради №525 від 03.04.2019 року, стверджується, що [PERSON] має на утриманні трьох неповнолітніх дітей - сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] .. Позивачка сама виховує неповнолітніх трьох дітей, проживає в будинку батьків, відповідач з сім`єю не проживає, участі у вихованні і утриманні дітей не приймає. Відповідач не має постійного місця роботи, а його доходи містять мінливий характер. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи наведене, суд вважає, що є підстави для застосування до відповідача примусового порядку стягнення аліментів. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч. 1 ст. 184 СК України). В інших випадках аліменти визначаються у частці від заробітку платника (ч. 1 ст. 183 СК України). Згідно ст. 184 Сімейного кодексу якщо платник аліментів має не регулярний мінливий дохід, частину доходів одержує в натурі, а також за наявністю інших обставин , що мають істотне значення, суд за заявою стягувача або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2019 рік» з 1 січня 2019 року прожитковий мінімум на дитину віком для дітей до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 грн, з 1 липня - 1699 грн, з 1 грудня - 1779 грн; для дітей від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 грн, з 1 липня - 2118 грн, з 1 грудня - 2218 грн. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Під час вирішення будь яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей (ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України). Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачуваних цим Кодексом випадках. Отже, виходячи з вищенаведеного та беручи до уваги, що прожитковий мінімум станом на 1 січня 2019 р. на дітей до 6 років: з 1 липня - 1699 грн, з 1 грудня - 1779 грн., для дітей від 6 до 18 років: з 1 липня - 2118 грн, з 1 грудня - 2218 грн., суд вважає, що слід стягнути з [PERSON] , в користь [PERSON] на утримання трьох дітей - сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] , аліменти щомісячно в твердій грошовій сумі у розмірі по 1100 гривень на кожну дитину до досягнення ними повноліття.

Outcome: partial