Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про встановлення факту родинних відносин та належності правовстановлюючого документа, визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В позовній заяві посилається на те, що 05 червня 2013 року в смт. Фрунзівка Одеської області померла мати позивача [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщини, до складу якої входила квартира розташована за адресою [ADDRESS]. Вказану спадщину прийняв син померлої і брат позивача [PERSON]Л, який помер 30 жовтня 2014 року не оформивши свої спадкові права на зазначену квартиру своєї матері. Після його смерті відкрилася спадщина на вищезазначену квартиру, у правовстановлюючих документах на яку імя матері позивача вказане як [PERSON] на відміну від свідоцтва про народження, де воно вказане як [PERSON]. Спадщину матері прийняв її брат [PERSON], з яким їй необхідно встановити факт родинних відносин, оскільки у його свідоцтві про народження прізвище матері вказане як [PERSON], а у неї як [PERSON]. Вказує, що у визначений законом шестимісячний строк вона не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття вказаної спадщини у звязку з тим, що після розірвання шлюбу між батьками вона у малолітньому віці з 20 квітня 1985 року постійно проживала з батьком і з цього часу вона зі своєю матірю та її сином від іншого чоловіка не бачилась та не спілкувалась, з червня 2007 року вона постійно проживає у місті Одеса і доля матері та брата [PERSON] для неї була невідома. У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та пояснили, що у матері позивача також є дочки [PERSON] і [PERSON], фактичне місце перебування яких невідоме. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнала повністю та пояснила, що є сестрою померлої [PERSON], підтвердила, що позивач з неповнолітнього віку виховувалась бабусею по батькові, а зі своєю матірю не спілкувалась і про її долю та брата [PERSON] їй не було відомо, оскільки вона проживала у місті Одеса. Крім цього, надала до суду відповідну заяву про визнання нею позову в повному обсязі (а.с. 42, 55). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявились, направлені судові повістки про виклик до суду за їх місцем реєстрації, повернуті суду з поміткою пошти про те, що останні за адресою: с. Стоянове Фрунзівського району Одеської області не проживають (а.с. 73, 74). У відповідності до ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємця - за адресою їх місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно довідки Фрунзівського РС ГУ ДМС України в Одеській області № 48/1688 від 10 листопада 2015 року, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстровані за адресою: [INFO] (а.с. 68). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії І-ЖД 343817, виданого на підставі запису за № 146 складеного 06 червня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Фрунзівському району Великомихайлівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла 05 червня 2013 року в смт. Фрунзівка Фрунзівського району Одеської області (а.с. 7). Згідно з копією свідоцтва про право власності на житло, виданого 02 листопада 2011 року приватизаційною комісією житлового фонду Фрунзівської селищної ради на підставі власного розпорядження від 02 листопада 2011 року № 490, [PERSON] була власником квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8). Відповідно до копії [PERSON] про державну реєстрацію прав за номером 35434877, вказане право зареєстроване рішенням про державну реєстрацію від 10 вересня 2012 року державного комунального підприємства «Фрунзівське бюро технічної інвентаризації», номеру запису 1266 в книзі 8, реєстраційний номер 37572293 (а.с. 9). Згідно довідки Фрунзівської селищної ради Одеської області № 232 від 16 червня 2015 року, у вказаній квартирі були зареєстровані та проживали власник [PERSON] з 21 жовтня 2008 року до дня смерті та її син [PERSON], з 17 травня 2013 року до дня смерті (а.с. 11). Згідно з копією свідоцтва по смерть серії І-ЖД №386536, виданого на підставі запису за № 254 складеного 31 жовтня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Фрунзівському району Великомихайлівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] помер 30 жовтня 2014 року в смт. Фрунзівка Фрунзівського району Одеської області (а.с. 10). Щодо персональних даних вказаних осіб судом досліджені наступні документи: запис акта про народження № 36 від 09 травня 1953 року, у якому вказано, що [PERSON] народилась 25 квітня 1953 року в селі Латієвка (тепер село Стоянове) Фрунзівського району Одеської області від батьків [PERSON] та [PERSON] (а.с. 48); запис акта про укладення шлюбу № 7 від 25 січня 1975 року між [PERSON] і [PERSON], яка народилась 25 квітня 1953 року в селі Стоянове Фрунзівського району Одеської області, якій було присвоєне прізвище [PERSON] (а.с. 29); свідоцтво про народження [PERSON], видане на підставі запису за № 88 складеного 12 жовтня 1975 року Фрунзівським районним відділом ЗАГС Одеської області, у якому її матірю вказана [PERSON] і батьком [PERSON] (а.с. 12); запис № 16 від 28 березня 1981 року акта про розірвання шлюбу між вказаними особами, у якому вказано про наявність у подружжя дочки [PERSON], [INFO], і присвоєння дружині прізвища [PERSON] (а.с. 28); свідоцтво про народження [PERSON] та відповідний йому запис за № 55 складений 15 травня 1984 року Відділом запису актів громадянського стану громадянського стану Фрунзівського районного управління юстиції Одеської області, у якому його матірю вказана [PERSON] (а.с. 30); запис за № 61 від 11 червня 1986 року акта про народження [PERSON], складений відділом ЗАГС Фрунзівського райвиконкому Одеської області, у якому її матірю вказана [PERSON] (а.с. 49); запис за № 62 від 24 травня 1988 року про народження [PERSON], складений відділом ЗАГС Фрунзівського райвиконкому Одеської області, у якому її матірю вказана [PERSON] (а.с. 50); свідоцтво про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON], видане на підставі актового запису за № 7 складеного 06 березня 1999 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Фрунзівського районного управління юстиції Одеської області, за яким [PERSON] змінила прізвище на Монаку (а.с. 13); заява про видачу паспорту від 19 червня 2008 року, у якій зазначено, що [PERSON] народилась 25 квітня 1953 року в смт. Фрунзівка Одеської області від батьків [PERSON] і [PERSON] та проживає в [INFO] (а.с. 35). У спадковій справі Фрунзівської районної державної нотаріальної контори Одеської області щодо майна [PERSON] за № 176/2013 наявні наступні документи: заява [PERSON] від 31 жовтня 2013 року про прийняття спадщини своєї матері та відсутність інших спадкоємців (а.с. 92); інформаційна довідка від 31 жовтня 2013 року зі Спадкового реєстру про відсутність заповітів та спадкових договорів спадкодавця (а.с. 96); У спадковій справі Фрунзівської районної державної нотаріальної контори Одеської області щодо майна [PERSON] за № 42/2015 наявні наступні документи: заява [PERSON] від 17 березня 2015 року про прийняття його спадщини, у якій вона вказує позивачку як сестру спадкодавця (а.с. 81); інформаційна довідка від 17 березня 2015 року зі Спадкового реєстру про відсутність заповітів та спадкових договорів спадкодавця (а.с. 85); свідоцтво про народження [PERSON], у якому її батьками вказані [PERSON] і [PERSON] (а.с. 89). На підставі зазначених вище доказів суд вважає встановленим, що [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON], від якого у неї народилась донька позивач у справі. Після розірвання цього шлюбу у 1981 році їй було присвоєно прізвище [PERSON] і вона народила дітей за цим прізвищем [PERSON] у 1984 році, [PERSON] у 1986 році, [PERSON] у 1988 році. Проте, незважаючи на присвоєння їй з 1981 року вказаного прізвища, паспорт у 2008 році і правовстановлюючі документи на квартиру у 2011 і 2012 році були видані на прізвище [PERSON], як й реєстрація її смерті у 2013 році. Що стосується різного написання її імені як [PERSON] і [PERSON], то суд вважає їх тотожними виходячи з інформації, яка міститься у словнику-довіднику «[PERSON] імена людей» ([PERSON], [PERSON], Інститут мовознавства ім. О.О.Потебні Національної академії наук України, «Наукова думка», Київ 1996), на сторінці 156 якого зазначено: [PERSON] те саме, що Маїна, Маєнька, Маєчка, [PERSON], Маєнька, Маєчка, Майка. Виходячи з наведених вище обставин, суд вважає доведеними факт родинних відносин позивача з її матірю [PERSON] і братом [PERSON] у звязку з його походженням разом з позивачкою від однієї матері [PERSON] (у шлюбі [PERSON]) [PERSON] ([PERSON]) Миколаївни. Враховуючи зазначені вище обставини щодо тотожності імен [PERSON] і [PERSON], суд також вважає доведеним факт належності матері позивача правовстановлюючих документів на зазначену вище квартиру, яка входить до складу спадщини. Вказані факти підтверджують для позивача її право на спадкуванням за законом майна її брата та підтверджують належність майна матері, яке успадкував брат. Щодо права сторін на спадщину, то суд вважає, що після смерті [PERSON] за відсутності її заповіту право на спадщину набув її син [PERSON], який на відміну від позивача та інших сестер [PERSON] і [PERSON] постійно проживав і був зареєстрований у цій квартирі разом з матірю на день її смерті, також у встановлений законом шестимісячний строк подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини матері. Після смерті [PERSON], який за життя не оформив свої спадкові права щодо майна померлої матері, за відсутності його заповіту, спадкоємцями за законом другої черги є його сестри позивач, а також [PERSON] і [PERSON], які не подали до нотаріальної контори заяви про прийняття його спадщини. Відповідач [PERSON], як тітка спадкодавця [PERSON] і спадкоємець за законом третьої черги, подала заяву про прийняття його спадщини, проте виходячи з положень статті 1258 і частини 2 статті 1272 ЦК вона не може надати письмову згоду на прийняття цієї спадщини позивачем, оскільки у такому випадку вона, як спадкоємець за законом наступної черги, усувається від спадкування. Відповідно до положень статей 1223, 1262 і частини 2 статті 1270 ЦК, позивач є спадкоємцем за законом другої черги, спадкоємці за законом першої і другої черги спадщину не приймали, а тому для позивачки строк для прийняття спадщини шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори становить 9 місяців, тобто з 30 жовтня 2014 року по 30 липня 2015 року включно. Відповідно до ч 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з довідкою виконавчого комітету Фрунзівської селищної ради за № 1075 від 09 серпня 1985 року, позивач з 20 квітня 1985 року постійно проживала з батьком, а догляд за нею здійснювала її бабуся по батьку [PERSON] (а.с. 14). Згідно відмітки у паспорті позивача з 2007 року вона зареєстрована за місцем проживання в місті Одесі (а.с. 16). З урахуванням визнання відповідачем [PERSON] того, що позивач з малолітнього віку зі своєю матірю не спілкувалась і про її долю та долю брата [PERSON] їй не було відомо, та територіальної віддаленості місця проживання позивача від місця відкриття спадщини, суд находить можливим визнати поважною причину пропуску позивачем девятимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини та з урахуванням поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини визначити їй додатковий строк для подання такої заяви. Також, з урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідачів підлягає 365 грн. 40 коп. судового збору, по 121 грн. 80 коп. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved