Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що 1987 р. по [INFO] р. проживала однією сім'єю з [PERSON], [INFO]. З 1990 року вони проживали у [ADDRESS], були пов'язані спільним побутом, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, взаємні права та обов'язки, але не звертались до відповідного органу цивільного стану для реєстрації шлюбу. Позивач разом із [PERSON] мають спільну дитину - [PERSON], [INFO], яка до шлюбу у 2012 році була зареєстрована як [PERSON] за заявою її батька [PERSON] [INFO] року [PERSON] помер. Позивач здійснила його поховання, що підтверджується відповідними доказами. Факт спільного проживання підтверджується актом від 16.05.2014 р., що його складено мешканцями будинку , свідками. Більшість родичів та друзів навіть і н знали до смерті чоловіка, що шлюб не було зареєстровано офіційно. На протязі усього часу спільного проживання між позивачем та померлим [PERSON] були нормальні сімейні відносини, він дуже любив доньку, піклувався про неї, багато уваги приділяв її здоров'ю , оскільки вона є інвалідом дитинства. Раніше [PERSON] був одруженим, але у 1986 році розірвав шлюб, від якого має доньку - [PERSON]. За таких обставин позивач просить суд встановити факт проживання разом із [PERSON] однією сім'єю у фактичних шлюбних відносинах . Крім того після смерті [PERSON] відкрилась спадщина: автомобіль «КІА» д/н [NUMBER] , 2007 року випуску, зареєстрований у ГДАІ МВС України в м. Києві і знаходиться за місцем проживання позивача та 1/3 частина квартири [ADDRESS]. По смерті чоловіка позивач фактично прийняла спадщину та в порядку ст. 1297 ЦК України звернулась до І Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але листом від 14.05.2014 р. № 4365/02-14 у прийнятті заяви відмовлено, у зв'язку із чим і виникла необхідність у встановленні факту проживання однією сім'єю з померлим і перебування з ним у фактичних шлюбних відносинах. Це дає підставу визнати позивача спадкоємцем 4-о ї черги за ст. 1264 ЦК України. Автомобіль, який входить до спадкової маси був придбаний спільно в кредит і оформили на ім'я померлого чоловіка. За автомобіль сплачувались кошти спільно і на момент смерті [PERSON] залишок боргу становив - 960,00 доларів США, що дає право вимагати у власність 9/12 частин від вартості автомобіля. Також позивач зазначає, що з 2013 р. стан здоров'я [PERSON] значно погіршився, і в 2013 р. та на початку 2014 р. він був госпіталізований, а 05.03.2014 р. доставлений до лікарні в екстреному порядку де і помер. Багаторічне лікування [PERSON] потребувало значних фінансових втрат, які здебільшого несла позивач. Сам [PERSON] за станом свого здоров'я не міг працювати так, щоб забезпечувати себе і сім'ю і мав доходи на рівні мінімальної заробітної плати. В особисті власності померлого також знаходилась 1/3 частина квартири [ADDRESS] на ? частини якої позивач має право як фактична дружина померлого. У зв'язку з тим, що згоди на розподіл спадщини між позивачем доньками померлого та його матір'ю не досягнуто, [PERSON] і звернулась до суду за захистом своїх прав. За таких обставин позивач просить суд визнати факти спільного проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім'єю та факт перебування його на утриманні позивача; змінити черговість одержання позивачем права на спадщину, встановивши факт належності позивача до спадкоємців першої черги; визнати [PERSON] спадкоємцем 9/12 частин автомобіля 2КІА» д/н [NUMBER], 2007 року випуску; визнати [PERSON] спадкоємцем 1/12 частини квартири [ADDRESS], що належала [PERSON] на праві особистої власності і входить до спадкової маси. В подальшому представники позивача уточнив вимоги та просив суд пункт прохальної части щодо зміни черговості одержання [PERSON] права на спадщину вважати викладеним в наступній редакції: надати [PERSON] право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування по смерті [PERSON] В судовому засіданні [PERSON], її представники підтримали вимоги, просили задовольнити в повному обсязі з підстав зазначених у позові. Позивач також уточнила, що просить визнати факт проживання однією сім'єю з 1990 року по день смерті [INFO] р. Представник Головного управління юстиції у м. Києві просив відмовити у задоволенні позову та розглянути справу за його відсутністю. У запереченнях направлених в адресу суду зазначив, що той факт, що [PERSON] не є спадкоємицею за померлим відповідно до вимог чинного законодавства України унеможливлює вирішення такого питання у нотаріальному порядку. Державний нотаріус І Київської державної нотаріальної контори права позивача не порушував та діяв відповідно до вимог чинного законодавства України. Проживання ж однією сім'єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу не є підставою для виникнення в них права на спадкування за законом у першу чергу на підставі ст. 1261 ЦК України. [PERSON] підтримала заявлений позов. Пояснила, що її мати - позивач по даній справі - [PERSON] дійсно проживала однією сім'єю з [PERSON] до часу його смерті. Вона має право на спадщину, а тому просить задовольнити позов. [PERSON], її представник заперечували щодо задоволення позову. Як пояснив представник третьої особи вимога щодо визнання проживання однією сім'єю, зважаючи на те, що [PERSON] проживала разом із [PERSON] з 1987 року і по день смерті не може бути задоволена виходячи з того, що саме таке поняття як проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу було введено у 2004 році Сімейним Кодексом України. Інші ж вимоги не можуть бути задоволені з тих підстав, що позивачем зазначено відповідачем - головне управління юстиції в м. Києві в той час, як спір про право виник між позивачем та спадкоємцями за законом - матір'ю і доньками померлого, які зазначені в якості третіх осіб. Представник [PERSON] також просив суд відмовити у задоволенні позову, оскільки факт спільного проживання не доведено позивачем в судовому засіданні. Крім того пояснив, що Головне управління юстиції у м. Києві не порушує права позивача, а отже ця установа не може бути відповідачем. Вислухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Встановлено, що [PERSON], [INFO] помер [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим відділом реєстрації смерті у м. Києві . Також встановлено і не заперечувалось сторонами, що [PERSON] та [PERSON] є доньками померлого. В свою чергу [PERSON] - є матір'ю [PERSON]. Як зазначає [PERSON] вона з 1997 року і по день смерті [INFO] року проживала з [PERSON] однією сім'єю, перебували у фактичних шлюбних відносинах, мають спільну доньку. За таких обставин просить встановити факт проживання однією сім'єю , перебування на утриманні, надати право на спадкування та визнати спадкоємцем на частину майна за померлим [PERSON] Як свідчать матеріали справи після смерті [PERSON] позивач звернувся до Першої Київської державної нотаріальної контори з заявою при прийняття спадщини. Перша Київська державна нотаріальна контора повідомила [PERSON] що остання не є спадкоємцем після померлого [PERSON] , у зв'язку із тим, що до нотаріальної контори надійшли заяви від спадкоємців першої черги. Спадкоємцями першої черги, відповідно до приписів ст. 1261 ЦК України, за померлим [PERSON], і це не оспорювалось у судовому засіданні є доньки [PERSON], [PERSON] та мати - [PERSON] Зважаючи на те, що існує спір про право, [PERSON] звернулась до суду із даним позовом. За приписами ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. В свою чергу положеннями ст. 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Слід зазначити, і дана обставина також не оспорювалась сторонами, що нотаріус вчиняє дії відповідно до вимог чинного законодавства України, в тому числі і щодо оформлення права на спадкування. Як зазначив представник Головного управління юстиції у м. Києві в своїх запереченнях той факт, що [PERSON] не є спадкоємцем після смерті [PERSON] унеможливлює, і з цим погоджується суд, вирішення питання щодо права власності на спадкове майно у нотаріальному порядку. Як встановлено в судовому засіданні існує спір про право між [PERSON] та іншими спадкоємцями, зазначеними у якості третіх осіб. В судовому засіданні представник позивача зазначив, що Головне управління юстиції вказано відповідачем по справі, як це вимагає законодавство та не вважала за необхідне скористатися правом на заміну відповідача відповідно до ст. 33 ЦПК України. Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що дії відповідача - Головного управління юстиції у м. Києві не порушують права позивача, а тому вважає за можливе відмовити у задоволенні позову. Розподіляючи судові витрати, суд керується положеннями ст. 88 ЦПК України. Виходячи з наведеного,

Outcome: dismissed