Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просить стягнути з останнього аліменти на її утримання у розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з дня предявлення позовної заяви до суду і до досягнення дитиною [PERSON], [INFO] трирічного віку. На підтвердження своїх позовних вимог позивач вказала, що з відповідачем 25.12.2015 року вона зареєструвала шлюб. Від шлюбу сторони мають двох дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Матеріальну допомогу на її утримання відповідач не надає. Вона не працює, доглядає за дитиною до досягнення нею 3-х років. Позивач в судове засідання не зявився, але подав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримує, просить проводити розгляд без її участі та стягувати з відповідача на її утримання 500 грн. щомісячно. Відповідач в судове засідання не зявився, але подав до суду заяву в якій позовні вимоги визнає в сумі 500 грн., просить проводити розгляд справи без його участі. Дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 25.12.2015 року, який був зареєстрований Хмельницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, про що складено актовий запис № 2792, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-БВ № 165803 від 13.06.2017 року. Згідно свідоцтва про народження серії І-БВ №291161 від 01.04.2017 року, 23.03.2017 року в м. Хмельницький народився [PERSON] та згідно свідоцтва про народження серії І-БВ №316077 від 20.03.2018 року, 07.02.2018 року в м. Хмельницький народився [PERSON] батьками яких є [PERSON] та [PERSON]. Позивачка на даний час не працює, а доглядає за дитиною, до досягнення нею 3-річного віку, малолітні діти, проживає разом з матірю. Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Згідно\~статті 84 СК України, право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини», ч. 1 - дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; ч .2 - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; ч.3 - якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років; ч. 4 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; ч. 5 - аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду; ч. 6 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 85 СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання. Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є працездатною особою, на теперішній час з нього стягуються аліменти на утримання дітей. У звязку з доглядом за дитиною, якій менше трьох років, позивачка немає змоги працювати і утримувати себе. Також, суд, при встановленні розміру аліментів враховує стан здоровя та матеріальне становище позивачки, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, а також, що на підставі рішення Хмельницького міськрайонного суду 21 січня 2019 року з відповідача стягуються на користь [PERSON], [INFO], РНОКПП [NUMBER] аліменти на утримання [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] народження, в розмірі 750 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06 серпня 2018 року і до досягнення дітьми повноліття. Вдобровільному порядку питання щодо утримання дружини позивачка та відповідач не вирішили. В заяві від 21.01.2019 року відповідач визнає суму 500 грн. яку він згоден платити на утримання дружини, тому є всі підстави для стягнення з нього аліментів на утримання дружини до досягнення їх дитиною трирічного віку. Згідно\~ст. 430 ч. 1 п. 1 ЦПК України, зазначене рішення суду підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Оскільки позивач подала позов 06.08.2018 року, про що свідчить відмітка суду, суд прийшов до висновку, що аліменти підлягають стягненню з 06.08.2018 року. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому судовий збір необхідно стягнути з відповідача в дохід держави. Відповідно до ст. 192 ч.1 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Outcome: approved