Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про поділ майна, що належить подружжю на праві спільної сумісної власності. Відповідач [PERSON] подав зустрічний позов до [PERSON] про поділ майна, що належить подружжю на праві спільної сумісної власності, який ухвалою Нетішинського міського суду від 05.07.2013 року об'єднано в одне провадження з первісним позовом [PERSON] В обґрунтування позову [PERSON] зазначала, що 08.07.1989 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб, який розірвано рішенням Нетішинського міського суду від 13.09.2012 року. Від шлюбу в них є двоє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. В період шлюбу 13.08.1996 року вони придбали квартиру [ADDRESS]. Покупцем за договором купівлі - продажу виступила вона - [PERSON] Хоча вказана квартира була придбана в період шлюбу, однак не за кошти подружжя, а виключно за кошти її матері [PERSON] Відповідач не брав жодної участі в купівлі спірного житла. Оскільки, [PERSON] не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, зловживав спиртними напоями, витрачав кошти на шкоду інтересам сім'ї, а їх малолітня дочка [PERSON] проживала з нею, просила зменшити частку відповідача у спільній сумісній власності та виділити їй у власність 4/5 частини спірної квартири, а відповідачу 1/5 частину. [INFO] року позивачка - відповідачка [PERSON] померла. Її правонаступниками є [PERSON], [PERSON], малолітня [PERSON], в інтересах якої діє орган опіки та піклування виконавчого комітету Нетішинської міської ради. Позивачі-правонаступники, згідно заяви, уточнили позовні вимоги та просили визнати за ними, як спадкоємцями [PERSON], право власності на 26,67 % квартири [ADDRESS] за кожним. В судому засіданні позивач - правонаступник [PERSON] підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позові. Проти задоволення зустрічного позову заперечувала. Пояснила, що [PERSON] не займався утриманням дітей і доказом цього є рішенням суду, яким було стягнуто з нього аліменти в розмірі 25% доходів на дочку [PERSON] і 1000 гривень на дочку [PERSON] на навчання. Після смерті [PERSON] її дочка [PERSON] проживає з нею, вона займається її вихованням і матеріальним забезпеченням. Мировою угодою, затвердженою Нетішинським міським судом було визначено, місце проживання малолітньої [PERSON] разом з нею. Відповідач - позивач не приймає участі у вихованні та утриманні обох дочок. Представник позивачів - правонаступників позов підтримав, в задоволенні зустрічного позову просив відмовити. Пояснив, що істотними обставинами для відступлення від засад рівності часток подружжя є те, що відповідач - позивач не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, зловживав спиртними напоями, а спірна квартира була придбана за кошти [PERSON] Крім того, на час придбання цієї квартири [PERSON] на праві власності належала двохкімнатна квартира [ADDRESS] тому житла він не потребував і в спірній квартирі прописався лише у 2004 році. Двохкімнатну квартиру [PERSON] продав у 2003 році без письмової згоди [PERSON] На підставі рішення суду з відповідача - позивача стягувалися аліменти на утримання дітей, але після смерті [PERSON] він матеріальної допомоги їм не надає. Діти з батьком не спілкуються. [PERSON] мала рівне право на проживання в спірній квартирі, тому її інтереси також мають бути враховані. Крім того, згідно мирової угоди, затвердженої ухвалою Нетішинського міського суду, місцем проживання малолітньої [PERSON] визначено місце проживання її бабусі [PERSON], яка на даний час займається її вихованням та утриманням. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Нетішинської міської ради, що діє в інтересах малолітньої [PERSON], позов підтримала, в задоволенні зустрічного позову просила відмовити. Вважає, що відступлення від рівності часток в праві спільної сумісної власності подружжя буде відповідати інтересам малолітньої [PERSON], яка втратила матір і на даний час проживає з бабусею [PERSON], яка займається її вихованням та утриманням. Згідно зустрічної позовної заяви та пояснень відповідача - позивача [PERSON] в судовому засіданні, за час перебування у шлюбі з [PERSON] вони придбали квартиру [ADDRESS] тому вона є спільною сумісною власністю подружжя. Просить визнати вказане житло спільною сумісною власністю подружжя та визнати за ним право власності на 1/2 частину спірної квартири. В задоволенні первісного позову - відмовити. Пояснив, що до купівлі спірної квартири він, [PERSON] та їх дочка [PERSON] проживали в двохкімнатній квартирі [ADDRESS]. Придбанням трьохкімнатної квартири [ADDRESS] займалася [PERSON], для чого позичала гроші, але йому не відомо в кого і в якій сумі. Вона пояснювала, що борг поверне за рахунок грошей отриманих від продажу двохкімнатної квартири. Після ремонту він проживав у спірній квартирі разом з [PERSON] та дочкою, а двохкімнатну вони здавали в оренду. Продажем двохкімнатної квартири займалася [PERSON] і вона ж отримала гроші за неї. Аліменти призначені рішенням суду сплачував до смерті [PERSON] З дочкою [PERSON] зустрічається, коли та має вільний час, купляє їй, що вона просить. З 16.02.2014 року не працює, доходів немає, тому надає матеріальну допомогу дочці по мірі можливості. Пояснив, що заплатив залишок заборгованості по кредиту, який брала [PERSON] для придбання квартири для дочки [PERSON] в м.Києві. Представник відповідача - позивача проти задоволення первісного позову заперечував, зустрічний позов підтримав. Пояснив, що спірна квартира є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON], оскільки придбана під час шлюбу, а тому частки померлої [PERSON] та [PERSON] є рівними, тобто частка кожного з них складає 1/2. Доводи [PERSON] про те, що вона надавала кошти на придбання житла є безпідставними та недоведеними, оскільки якщо кошти на придбання квартири нею і надавались, то надавались вони безоплатно подружжю [PERSON]. Відповідач - позивач на даний час аліментних зобов'язань не має, є законним представником малолітньої [PERSON]. Підстав для зменшення частки [PERSON] в спільній сумісній власності подружжя не має. Допитана як свідок позивач - правонаступник [PERSON] в судовому засіданні показала, що від Хмельницької АЕС [PERSON] отримав двохкімнатну квартиру [ADDRESS], де були приписані і проживали він, [PERSON] та їх дочка [PERSON]. Між відповідачем - позивачем та її дочкою склалися неприязні стосунки через його негативну поведінку. У зв'язку з цим вона дала дочці гроші на придбання житла для неї і онуки, за які та купила на своє ім'я спірну квартиру і стала там проживати з дочкою [PERSON]. Свідок пояснила, що квартира була придбана виключно за її кошти, оскільки сім'я [PERSON] таких грошей не мала, відповідач - позивач близько 6,5 років не працював і доходів не мав. Згодом, після покращення подружніх стосунків, в спірну квартиру переселився [PERSON] і прописався там 25.02.2004 року. Двохкімнатну квартиру відповідач - позивач продав у 2003 році. Свідок [PERSON] показав, що зі слів [PERSON] та [PERSON] йому відомо, що спірна квартира придбана за рахунок коштів [PERSON] Квартира куплялася для [PERSON] та її дочки, оскільки її сімейна життя з [PERSON] не склалося через його негативну поведінку. Свідок [PERSON] показала, що [PERSON] розповіла їй, що на придбання спірної квартири кошти їй давала мати [PERSON], а також скаржилася на погане сімейне життя з [PERSON] Суд, заслухавши пояснення сторін, їх представників, свідків, дослідивши матеріали справи встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 08.07.1989 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, який розірвано рішенням Нетішинського міського суду від 13.09.2012 року. Від шлюбу в них є двоє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. В період шлюбу за договором купівлі-продажу від 13.08.1996 року [PERSON] придбала трьохкімнатну квартиру [ADDRESS]. Згідно договору купівлі-продажу від 29.11.2003 року, [PERSON], діючи в своїх інтересах та в інтересах малолітньої [PERSON], здійснив продаж двохкімнатної квартири [ADDRESS] Вказана квартира, згідно свідоцтва про право власності на житло від 23.09.1996 року належала на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] При цьому виконавчий комітет Нетішинської міської ради надав згоду [PERSON] на продаж приватизованої квартири [ADDRESS] від імені малолітньої дочки [PERSON] Крім того, згідно заяви, [PERSON] також дала згоду на продаж даного житла, у зв'язку з покращенням житлових умов. Рішенням Нетішинського міського суду від 29.10.2012 року вирішено стягувати з [PERSON] щомісячно на користь [PERSON] аліменти в розмірі 25% від всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на утримання доньки [PERSON], [INFO], до її повноліття, починаючи з 17.10.2012 року. Також вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі по 1000 гривень щомісячно на утримання доньки [PERSON], [INFO], починаючи з 17.10.2012 року по 31.07.2013 року. [INFO] року [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно і її спадкоємцями стали [PERSON], [PERSON], малолітня [PERSON]. Після смерті [PERSON], за умовами мирової угоди, яка була затверджена Нетішинським міським судом 08.11.2013 року між [PERSON] та [PERSON], погоджено місце проживання малолітньої [PERSON] з [PERSON], за місцем її проживання в квартирі [ADDRESS]. Крім того [PERSON] зобов'язався щомісячно віддавати [PERSON] пенсію по втраті годувальника, яку він отримує на дочку [PERSON] В судовому засіданні [PERSON] підтвердила, що [PERSON] перераховує їй вказану пенсію. З матеріалів справи вбачається, що під час перебування у шлюбі відповідач - позивач працював, отримував доходи, аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON] з нього не стягуються у зв'язку зі смертю [PERSON] Відповідно до ч.1 ст.22 КпШС України, який діяв на час купівлі спірної квартири, та ч.1 ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Згідно зі ст.370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до ч.2 ст.372 ЦК України, ч.1 ст.70 СК України, частки подружжя у спільному майні є рівними. Проте, відповідно до ч.ч.2, 3 ст.70 СК України, абз.2 ч.2 ст.372 ЦК України, при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Згідно п.224 Інструкції «Про порядок здійснення нотаріальних дій нотаріусами України», нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення частки померлого у спільному майні. Сторонами не заперечується, що квартира [ADDRESS] придбана за час шлюбу [PERSON] та [PERSON], а тому вона є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Суд вважає, що позивачами - правонаступниками не доведено, що спірна квартира була придбана за кошти [PERSON], оскільки жодних письмових доказів в підтвердження вказаної обставини не надано. Обставин, що мають істотне значення для відступлення від засади рівності часток подружжя, в розумінні ч.ч.2, 3 ст.70 СК України, судом не встановлено. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що слід визнати квартиру [ADDRESS] спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] Також суд приходить до висновку, що частки померлої [PERSON] та [PERSON] в праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] є рівними та становлять по 1/2 частки. Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги позивачів - правонаступників слід задоволити частково та визнати за [PERSON], [PERSON], малолітньою [PERSON] право власності в порядку спадкування за померлою [PERSON] на 1/2 частку квартири [ADDRESS], що становить 50%, а кожному із спадкоємців по 16,67 %. Зустрічні позовні вимоги [PERSON] слід задоволити та визнати ним право власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS], що становить 50%. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, враховуючи те, що позовні вимоги позивачів - правонаступників задоволено на 62,5 % , з відповідача - позивача на користь [PERSON], [PERSON] підлягає стягненню 143,4 грн. судового збору по 71,7 грн. кожному. З позивачів - правонаступників, за виключенням малолітньої [PERSON], підлягає стягненню на користь [PERSON] 229,4 грн. судового збору по 114,7 грн. з кожного. На підставі наведеного,

Outcome: approved