Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, обгрунтовуючи позовні вимоги тим, що 01.08.2016 року рішенням Вінницького районного суду Вінницької області було встановлено факт, що [PERSON], [INFO], є племінницею померлого [INFO] року [PERSON], який був її рідним дядьком. Зазначає, що вона є єдиною спадкоємицею померлого дядька. [PERSON], з дня свого народження до моменту смерті постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Згідно записів з погосподарської книги, дядько проживав там з батьками: батьком [PERSON] та матір'ю [PERSON], які й побудували згаданий будинок. Головою домоволодіння записаний [PERSON]. Після смерті своїх батьків в 1983-1985 роках [PERSON] став головою даного двору. Згідно записів з погосподарської книги, починаючи з 1983 року із [PERSON] по день його смерті проживала [PERSON], [INFO], яка померла [INFO] року та її син [PERSON]. Відповідно до записів погосподарської книги [PERSON] записана як дружина [PERSON]. На думку позивача, такі твердження є помилковими, в зв'язку з тим, що в дійсності шлюб між ними ніколи не реєструвався, в підтвердження чого слугує рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 20 травня 2008 року про встановлення факту родинних стосунків, в резолютивній частині якого зазначено, що [PERSON] дійсно проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу з [PERSON]. Вказує, що після смерті [PERSON] [INFO] року, 22 червня 2008 року [PERSON], яка офіційно не перебувала у шлюбі із померлим [PERSON] та [PERSON], який не мав жодним родинних стосунків із померлим [PERSON], не являючись особами які збудували вищезгаданий будинок, звернулись до виконавчого комітету Мізяківсько-Хутірської сільської ради із заявою про надання рішення виконавчого комітету на визнання за [PERSON] (який на час подання заяви являвся померлим понад 6 місяців) та [PERSON] за кожним права власності на 1/3 житлового будинку. Порівнюючи підписи у зазначеній заяві із паспортом [PERSON], вбачається не відповідність підпису на згаданій вище заяві тому підпису, який міститься в паспорті [PERSON] Також у згаданій заяві ставилась вимога про визнання права власності лише на [PERSON] та на [PERSON], однак жодної згадки в заяві про необхідність визнання права власності за [PERSON] немає, що свідчить про безпідставність визнання відповідачем за [PERSON] права власності на 1/3 частку спірного жилого будинку з господарськими будівлями. Після розгляду зазначеної заяви, одразу на наступний день, 23 червня 2008 року рішенням виконавчого комітету Мізяківсько-Хутірської сільської ради № 87 було визнано право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] по 1/3 частці кожному: за померлим понад як 6 місяців до прийняття рішення № 87 [PERSON], [PERSON] та [PERSON], про що, як позивач зазначає, їй стало відомо при ознайомленні із матеріалами цивільної справи № 2-1392/08 за позовом [PERSON] до Мізяківсько-Хутірської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно [PERSON], а саме на: 1/3 частку житлового будинку, майновий най та право на земельну частку (пай), рішення у якій від 19.09.2008 року було скасовано в Апеляційному суді Вінницької області 09.11.2016 року. Позивач зазначає, що для прийняття згаданого вище рішення виконавчого комітету сільської ради № 87 від 23 червня 2008 року, виконавчий комітет Мізяківсько-Хутірської сільської ради взагалі не засідав; заява від імені [PERSON] та [PERSON] була подана до виконавчого комітету сільської ради 22 червня 2008 року, а рішення по даній заяві, для прийняття якого однозначно потрібно не один день, а значно більше часу, було прийняте одразу ж на наступний день - 23 червня 2008 року. Також [PERSON] та [PERSON] до заяви від 22 червня 2008 року не було додано жодних документів, які б давали можливість виконкому сільської ради приймати рішення № 87. За наслідками прийнятого рішення виконавчого комітету Мізяківсько-Хутірської сільської ради № 87 було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 30.10.2008 року за підписом голови сільської ради, з якого вбачається, що у власності [PERSON] та [PERSON] перебуває по 1/3 частці згадано вище домоволодіння. На думку позивача, прийняте виконавчим комітетом Мізяківсько-Хутірської сільської ради рішення № 87 від 23 червня 2008 року є незаконним та підлягає скасуванню, оскільки прийняте всупереч чинному на той час законодавству. За вказаних обставин позивач просить суд скасувати рішення виконавчого комітету Мізяківсько-Хутірської сільської ради № 87 від 23 червня 2008 року про визнання права власності на житловий та скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 30.10.2008 року серії [NUMBER] В судове засідання позивач [PERSON] подала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, в поданій заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача - Мізяківсько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області також попередньо подав до суду письмову заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради та просив врахувати раніше подані письмові заперечення на позовні вимоги. Так, згідно вказаних письмових заперечень, представник сільської ради вказує, що позивач у своїй позовній заяві наводить дуже багато норм права і намагається трактувати їх на власний розсуд. Зазначає, що згідно ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» саме виконавчі комітети сільських рад в 2008 році були уповноважені приймати рішення про визнання права власності на житлові будинки, на підставі яких видавалися свідоцтва про право власності. Таким чином, рішення виконавчого комітету Мізяківсько-Хутірської сільської ради за № 87 від 23 червня 2008 року «Про визнання права власності на житловий будинок» було прийнято цілком законно у відповідності до повноважень виконавчого комітету Мізяківсько-Хутірської сільської ради. Згідно виписок з погосподарських книг по будинковолодінню [ADDRESS] дане будинковолодіння відносилося до суспільної групи колгоспних дворів і його членами станом на 15.04.1991 року були троє осіб, які і набули право власності на нього: [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Спадкодавець [PERSON] набув за життя, а не після смерті, як не вірно зазначає позивач, право власності на частку у майні будинковолодіння, як член колгоспного двору станом на 15.04.1991 року. Саме згідно даних погосподарських книг по спірному будинковолодінню, які свідчать про членство осіб в колгоспному дворі, підтверджується право власності членів колишнього колгоспного двору на майно цього двору, що збереглося в натурі станом на 15.04.1991 року. Крім того, не відомо, яким чином взагалі порушено права позивача [PERSON] в зв'язку з видачою свідоцтва про право власності на ім'я [PERSON] та [PERSON], адже [PERSON] не є спадкоємицею зазначених осіб, а свідоцтво про право власності на ім'я спадкодавця [PERSON] не видавалося. Також представник відповідача просить застосувати до позовних вимог строк позовної давності, обгрунтовуючи своє клопотання тим, що позивачу [PERSON] було відомо про смерть [INFO] року [PERSON], адже вона подала заяву про прийняття спадщини після його смерті. Таким чином, саме з 2008 року і почав перебіг строк позовної давності для позивача, з цього часу вона мала повне право звернутися до суду з відповідним позовом, якщо вважала, що її права порушено. Крім того, в рішенні Апеляційного суду Вінницької області від 09 листопада 2016 року по справі № 2-1392/2008, яким було скасовано рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 19 вересня 2008 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до Мізяківсько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області про встановлення факту володіння, користування та розпорядження 1/3 часткою будинковолодіння спадкодавцем та про визнання права власності в порядку спадкування за законом, взагалі не зазначено про незаконність рішення суду першої інстанції в частині визнання права власності на частину спадкового будинковолодіння. Рішення суду першої інстанції було скасовано виключно через незалучення до участі у справі [PERSON] в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, так як [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини після смерті [INFO] року [PERSON]. Однак, рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 01 серпня 2016 року по цивільній справі за заявою [PERSON] було встановлено факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] є племінницею померлого [INFO] року [PERSON], який був її рідним дядьком по батькові - [PERSON]. Тобто, згідно даного рішення, [PERSON] є спадкоємицею лише п'ятої черги за законом після смерті [INFO] року [PERSON] За вказаних підстав представник відповідача просить відмовити в задоволені позову. Частиною 3 статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'являвся жодного разу, про день слухання справи повідомлявся судом завчасно та належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Судом встановлено, що [INFO] року в с. Мізяківські Хутори, Вінницького району Вінницької області помер [PERSON], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 09.01.2008 року (а.с. 26). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно, в т.ч. й на частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] що підтверджується ксерокопією технічного паспорта на дане будинковолодіння та домової книги (а.с. 93-95). 22 червня 2008 року [PERSON] спільно з [PERSON] звернулись до Мізяківсько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області з письмовою заявою про надання рішення виконкому сільської ради про визнання за [PERSON], [PERSON] та [PERSON] права власності на 1/3 будинку за кожним, що підтверджується ксерокопією вказаної заяви (а.с. 25). Мовою оригіналу вказана заява викладена наступним чином: «Прошу надати рішення виконкому сільської ради про визнання 1/3 права власності на житловий будинок та 1/3 [PERSON] та 1/3 [PERSON].». З ксерокопії рішення Виконавчого комітету Мізяківсько-Хутірської сільської ради Вінницького району Винницької області № 87 від 23 червня 2008 року «Про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями» вбачається, що виконавчий комітет Мізяківсько-Хутірської сільської ради Вінницького району Винницької області,

Outcome: approved