Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до Новоайдарського районного суду з даним позовом до [PERSON] сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 18.02.2012 року померла її мати [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно. За життя [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповідала своїй доньці, позивачу [PERSON] Рішенням Новоайдарського районного суду Луганської області № 419/2534/16-ц від 24.12.2015 року за [PERSON] визнано право власності на спадкове майно, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої 18 лютого 2012 року. Але після винесення судом рішення зясувалося, що окрім спадкового майна, на яке визнано право власності за [PERSON] рішенням суду, до складу спадщини померлої [PERSON] входить майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства СВК «Батьківщина» с. Чабанівка Новоайдарського району Луганської області, частка визначена в розмірі 3730 грн., або 0,17 відсотків, згідно свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ЛУ № 003342, виданого 25.11.2002 року [PERSON] сільською радою. На підставі викладеного позивачка [PERSON] звернулася до суду з заявою про визнання права власності на спадкове майно, за захистом своїх прав. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилась, надала суду письмову заяву, у якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради, заперечень проти позовних вимог не надав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що 18.02.2012 року померла мати позивачки [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 5). За життя [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповідала своїй доньці, позивачу [PERSON] Рішенням Новоайдарського районного суду Луганської області № 419/2534/16-ц від 24.12.2015 року за [PERSON] визнано право власності на спадкове майно, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої 18 лютого 2012 року (8-9). Але після винесення судом рішення зясувалося, що окрім спадкового майна, на яке визнано право власності за [PERSON] рішенням суду, до складу спадщини померлої [PERSON] входить майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства СВК «Батьківщина» с. Чабанівка Новоайдарського району Луганської області, частка визначена в розмірі 3730 грн., або 0,17 відсотків, згідно свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ЛУ № 003342, виданого 25.11.2002 року [PERSON] сільською радою (а.с. 10). На даний час позивач не має можливості реалізувати своє право на спадкове майно, після [PERSON] в позасудовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до 1 ч. ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин,а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку може застосовуватись, як спосіб захисту, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, відповідно до Постанови Пленуму ВСУ Про судову практику у справах про спадкування. Стаття 16 ЦК України також передбачає такий спосіб захисту права особи, як визнання права. Таким чином, судовим розглядом встановлено, що факти, викладені позивачем в позовній заяві в обґрунтування позовних вимог, підтверджені письмовими доказами, сумніву у їх достовірності суд не має, визнання права власності на спадкове майно не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб. Представник відповідача проти задоволення позовних вимог не заперечував. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. На підставі ст. ст. 328, 392, 1218, 1220, 1221, 1223, 1233, 1235 ЦК України,

Outcome: approved