Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до Лисичанського міського суду із позовною заявою до Алчевської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що [INFO] померла її мати [PERSON], [INFO]. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді спадкового майна - двокімнатної квартири, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до реєстраційного посвідчення, наданого начальником Алчевського МБТІ квартира [ADDRESS] зареєстрована Алчевським МБТІ на праві приватної власності [PERSON] відповідно свідоцтва про право власності за записано в реєстрову книгу за [NUMBER]. Вона є спадкоємцем першої черги за законом. Її мати склала заповіт, згідно якого заповідала у власність їй [PERSON]. Заповіт внесено нотаріусом до Єдиного реєстру заповітів та спадкових справ, номер запису в реєстрі нотаріальних дій 3658 від 30.12.2004 р. У літку 2014 р. у зв'язку з проведенням АТО у м. Алчевську, вона,її чоловік і мати [PERSON] виїхали до м. Києва, де всі разом проживали у квартирі її доньки за адресою [ADDRESS], що підтверджується довідками внутрішньо переміщених осіб. 20.02.2017 р. вона вернулась до державного нотаріуса Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, але нотаріус Пилипчук О.І. винесла постанову №415/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з відсутністю інформації про об'єкт спадкування у електронному Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, а також відсутністю у спадковій справі Інформаційної довідки з відповідного Бюро технічної інвентаризації за місцем розташування нерухомого майна, що успадковується яка підтверджує факт реєстрації права власності на вищевказану квартиру за померлою, що проводилась до 01.01.2013 р. Нажаль, її мати в установленому законом порядку не завершила державну реєстрацію права власності на квартиру у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а тому в електронному Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні відомості про зареєстровані речові права на квартиру, що належала померлій, а також відомості про об'єкт спадкування з Реєстру прав власності на нерухоме майно. У зв'язку із тим, що через проведення АТО органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження у м. Алчевську Луганської області, отримати та подати нотаріусу вищезазначені документи для отримання свідоцтва про право на спадщину в нотаріальному порядку не виявляється можливим. На підставі викладеного просила суд, визнати за [PERSON], [INFO], в порядку спадкування за законом право на спадкове майно - квартиру, що розташована по [ADDRESS], в порядку спадкування після смерті [PERSON], померлої [INFO] Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась про час, день та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився про час, день та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав заяву в якій просив справу розглядати без його участі, просив задовольнити позов в повному обсязі. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явилась про час, день та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала заяву в якій просила справу розглядати без участі позивача та без її участі, просила задовольнити позов в повному обсязі. Проти заочного рішення суду не заперечувала. В судовому засіданні 05.10.2017 року надала пояснення, аналогічні викладеним в позові. Підтвердила обставини, викладені в позовній заяві та просила суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача - Алчевської міської ради, в судове засідання не з'явився про час, день та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач та представник позивача не заперечували проти розгляду справи за відсутності представника відповідача. У зв'язку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю представника відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Спір між сторонами виник з приводу того, що у позивача, через відсутність належного оформлення нерухомого майна спадкодавцем, в результаті чого нотаріус відмовив надати свідоцтво про право власності, а позивач - спадкоємець звернулась із позовом до суду в якому просила визнати за нею право власності на спадкове майно. Як вбачається з матеріалів справи, згідно з свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER], виданого 13.09.2016 р. Подільським районним у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, [PERSON] померла [INFO] про що зроблено актовий запис № 401. Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого 06.07.1957р. Ворошиловградським відділом ЗАГС Ворошиловградської області [PERSON] народилась [INFO] про що складено актовий запис № 986. Батьком вказаний [PERSON], матір'ю - [PERSON]. Згідно з свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданого 11.05.1992 р. міськ. ЗАГС м. Алчевськ, [PERSON] помер [INFO] про що зроблено актовий запис № 594. Згідно з свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 27.08.1977 року, виданого 27.08.1977 р. Відділом ЗАГС м. Коммунарськ Ворошиловградської області [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 27.08.1977 року, про що складено актовий запис №891. Прізвище дружини після укладення шлюбу - [PERSON]. Згідно з заповітом від 30.12.2014 р., посвідченого приватним нотаріусом Алчевського міського нотаріального округу Луганської області Василенко Н.Т. за реєстром № 3658, [PERSON] заповідала у власність [PERSON] квартиру за адресою: [ADDRESS]. Згідно з довідкою про внесення запису до Єдиного реєстру заповітів та спадкових справ наданого Василенко Н.Т. № 19879.30122004.3658 за реєстром 3658 внесено реєстрацію заповіту [PERSON] Згідно з витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі наданого Чотирнадцятою київською державною нотаріальною конторою № 46657105 від 06.02.2017 р., проведено реєстрацію спадкової справи № 60199147, номер у нотаріуса 80/2017. Згідно з ордером [NUMBER] від 08.01.1973 р., наданого на підставі рішення виконкому від 04.12.1972р. № 718 [PERSON] і сім'я, яка складається із 4 осіб, зайняли квартиру [ADDRESS]. Сім'я складається з [PERSON] - дружина, [PERSON] - донька, [PERSON] - донька. Згідно з свідоцтвом про право власності на майно [NUMBER] від 08.04.1993 року, наданого Фондом комунального майна виконкому про те, що квартира за адресою: [ADDRESS], дійсно належить на праві приватної власності [PERSON]. Свідоцтво видано згідно розпорядження № 914 від 07.04.1993 р.. Згідно з технічним паспортом на квартиру, за адресою: [ADDRESS], квартира перебуває у власності [PERSON]. Згідно з реєстраційним посвідченням проведеного Алчевським Бюро технічної інвентаризації зареєстровано квартирою [ADDRESS] належить на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності записано в книзі № 9822. Згідно з висновком Приватного підприємства «Брокерський торговий дім» від 27.01.2017 р., ринкова вартість двокімнатної квартири [ADDRESS] площею 49.9 м. кв. складає 62124,47 грн. Згідно з листом № К-783/3/09/44 від 18.07.2017 р., наданим Головним територіальним управління юстиції у Луганській області, повідомлено що державна реєстрація прав власності та інших речових прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 99433848 від 05.10.2017р., за параметрами запиту: [ADDRESS], відомості відсутні. Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта №99436425 від 05.10.2017 р., за параметрами запиту: [PERSON], відомості відсутні. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У зв'язку зі смертю [PERSON] у 2016 року, до відносин спадкування застосовуються положення ЦК України 2004 року. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України,Законами України від 02.09.1993 року № 3425-ХІІ «Про нотаріат», від 23.06.2005 року № 2709-ІV «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Згідно з приписами ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту - спадкоємці за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України [PERSON] як донька спадкодавця є спадкоємцем першої черги за законом. Відповідно до ст.ст. 1268, 1274 ЦК України спадкоємці за заповітом чи законом мають прийняти спадщину, або не прийняти її, чи відмовитися від прийняття спадщини на користь будь - кого із спадкоємців незалежно від черги. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною п'ятою ст. 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до пунктів 2.1, 2.2, 2.4 розділу 2 глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Мінюсту України від 22.02.2012 року № 296/5, спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів. При заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. У разі підтвердження факту заведення спадкової справи іншим нотаріусом нотаріус відмовляє заявнику у прийнятті заяви (іншого документа) та роз'яснює право її подачі за місцезнаходженням цієї справи, а у разі потреби (неправильно визначено місце відкриття спадщини) витребовує цю справу для подальшого провадження. Тобто, повторне заведення в теперішній час спадкової справи органами нотаріату, які здійснюють свої повноваження на території, яка контролюється органами державної влади України, є неможливим. Згідно з Листом ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до частини 1 статті 91 Закону України від 02.09.2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), який визначає тимчасові заходи для забезпечення підтримки осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення, у разі якщо останнім місцем проживання спадкодавця є населений пункт, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, затверджений рішенням Кабінету Міністрів України, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимоги кредиторів. Процедура реєстрації у Спадковому реєстрі заведених на підставі статті 11-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» і статті 9-1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» спадкових справ (далі - заведені спадкові справи) визначена в Порядку реєстрації деяких спадкових справ у Спадковому реєстрі затвердженого Кабінетом Міністрів України 15 квітня 2015 року постановою № 210. Згідно з п.2, 3, 5, 6 вказаного порядку Реєстраторами Спадкового реєстру щодо заведених спадкових справ є державні нотаріальні контори, приватні нотаріуси, які мають доступ до Спадкового реєстру відповідно до Порядку державної реєстрації заповітів і спадкових договорів у Спадковому реєстрі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 травня 2011 р. № 491. Порядок внесення до Спадкового реєстру відомостей про заведені спадкові справи визначається Мін'юстом. Внесення до Спадкового реєстру відомостей про заведені спадкові справи здійснюється реєстраторами на підставі заяв, що свідчать про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимоги кредиторів. Реєстратор здійснює реєстрацію заведених спадкових справ у Спадковому реєстрі у день заведення спадкової справи. Главою 86 ЦК України, а також спеціальним законодавством, зокрема,законом України «Про нотаріат», підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Це знайшло також підтвердження у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування», в якій зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. Разом з тим, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. До цього ж, відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013року № 24/753/0/4-13- висловлено думку про те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Згідно з постановою про відмову вчинення нотаріальної дії №415/02-31 від 20.02.2017 р., наданою Чотирнадцятою київською державною нотаріальною конторою Завідувачем Пилипчуком О.І. відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії: видачі свідоцтва про право на спадщину за законом оскільки не надано документів, що підтверджують фактичне прийняття спадщини після спадкодавця, не надано інформаційної довідки з відповідного Бюро технічної інвентаризації за місцем розташування нерухомого майна, що успадковується, яка підтверджує факт реєстрації права власності на вищевказану квартиру за померлою, що проводилася до 01.01.2013 р. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до ст. 392 ЦК України право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Крім того, суд при прийнятті рішення враховує вимоги ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод «Право на справедливий суд», згідно яких кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що у позивача [PERSON] існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, після смерті матері [PERSON] у зв'язку з чим її право має бути захищене судом, шляхом визнання за позивачем право власності на спадкове майно, в порядку спадкування за законом після матері і позивач позбавлена можливості оформити спадщину, відповідає належному способу захисту порушеного права позивача. Тому, реалізувати своє право на спадкове майно позивач може лише через суд відповідно до ст. 16 та ст. 392 ЦК України. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину в ході розгляду справи не встановлено. При відсутності інших спадкоємців за законом чи заповітом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Враховуючи що спадкова справи відкрита у м. Лисичанськ, інших спадкоємців не встановлено, належним відповідачем є Алчевська міська рада Луганської області. Отже, перевіривши відповідно до статті 69 Закону України «Про нотаріат» факт смерті спадкодавця [PERSON], час і місце відкриття спадщини після її смерті, встановивши склад спадкового майна, суд вважає, що факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають, окрім цього визнанні відповідачем, за таких обставин суд дійшов висновку, що позов [PERSON] до Алчевської міської ради про визнання права власності на спадщину підлягає задоволенню. Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При зверненні до суду з даним позовом позивачем було сплачено судовий збір. Проте, оскільки позивач не зазначив про стягнення з відповідача на його користь судового збору, суд не вбачає підстав для його стягнення з відповідача.

Outcome: approved