Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилається на те, що 01 вересня 2009 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] в Орджонікідзевському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ними припинені з січня 2018 року. Розлад сімейного життя стався через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на сімейне життя. Просить суд розірвати шлюб, укладений 01 вересня 2009 року між нею та [PERSON]. Позивачка [PERSON] до підготовчого судового засідання не зявилась, від неї на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити. Крім того вказала, що між ними спору щодо місця проживання дітей та розділу майна не існує на теперішній час. На примирення вона не згідна. Відповідач [PERSON] до суду також не зявився, від нього до суду надійшла заява з проханням справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнав повністю, проти розірвання шлюбу не заперечував. Також підтвердив, що майнового спору та спору щодо проживання дітей після розірвання шлюбу не існує. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з положенням ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01 вересня 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія І-НО № 174039, виданого 01 вересня 2009 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 200. Як вбачається зі свідоцтва про народження серія І-НО № 538523, повторно виданого Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області 09 серпня 2013 року, [PERSON] народилась 29 лютого 2008 року, в графі «батьки» зазначені: батько [PERSON] та мати [PERSON], актовий запис №224. Згідно свідоцтва про народження серія І-НО № 303969, виданого Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області 19 листопада 2009 року, [PERSON] народилась 06 листопада 2009 року, в графі «батьки» зазначені: батько [PERSON] та мати [PERSON], актовий запис №1091. Згідно з ч. 2 ст. 18, п. 3 ст. 51, ч. 3 ст. 56, ч.1 ст.110 СК України, дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред'явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним з подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що за час сімейного життя у сторін склалася обстановка, що виключає можливість спільного проживання, почуття любові один до одного між сторонами втрачено, оскільки шлюбні відносини припинені з січня 2018 року, та примирення сторони вважають неможливим. За таких обставин суд дійшов до висновку, що сім'я розпалася остаточно, а шлюб існує формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених ч.2 ст. 110 СК України, суд вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що не суперечать закону та не порушують права інших осіб. У відповідності до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що клопотань щодо зміни прізвища від відповідача сторін до суду не надходило, відповідно до ч.8 ст. 294 ЦПК України, після розірвання шлюбу, прізвище чоловіку та дружині залишити без змін. Зокрема, у позовній заяві позивачка не просила стягнути з відповідача [PERSON] судовий збір, сплачений при зверненні до суду, тому суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved