Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, в якому зазначила, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 30 квітня 2010 року та рішенням Суворовського районного суду м.Херсона від 17.11.2014 року шлюб між ними розірвано. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка перебуває на утриманні позивача. Позивач зазначає, що в період шлюбу був придбаний житловий будинок [ADDRESS], автомобіль марки Renault Kangoo та автомобільний причіп, однак власником зазначеного майна значиться [PERSON]. На теперішній час позивач та відповідач проживають окремо і позивач хоче визначити свою частку в спільному майні подружжя, оскільки відповідач не бажає в добровільному порядку вирішити питання про розподіл спільного майна подружжя. У зв'язку з чим позивач була змушена звернутись до суду із даним позовом, та просить суд визнати за собою право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS], також визнати за собою на 1/2 частку права власності на автомобіль марки Renault Kangoo, держ.номер [NUMBER], 2003 року випуску, номер кузова [NUMBER], та визнати за собою на 1/2 частку права власності на автопричіп держ.номер [NUMBER], номер шасі [NUMBER], а також просить стягнути на свою користь сплачені позивачем судові витрати. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали заявлені позовні вимоги, та просили суд їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно ч.1 ст.69 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ч.1 ст.70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Матеріалами справи встановлено, що позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], згідно свідоцтва про укладення шлюбу, виданого 30 вересня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м.Херсоні, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 30.04.2010 року зроблено відповідний актовий запис №131. Відповідно до рішення Суворовського районного суду м.Херсона №668/14293/14-ц від 17.11.2014 року шлюб, зареєстрований 30.09.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м.Херсоні, актовий запис №131, між [PERSON] та [PERSON] - розірвано. Відповідно до Договору купівлі-продажу від 15 жовтня 2010 року [PERSON] придбав у [PERSON] житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], на земельній ділянці розміром 561 кв.м. Крім цього [PERSON] 15 жовтня 2010 року надала згоду на придбання її чоловіком - [PERSON] житлового будинку під [ADDRESS]. зазначена згода посвідчена приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за №2155, згідно якої [PERSON] стверджує, що договір купівлі-продажу укладається в інтересах сім'ї та на умовах, які вони вважають вигідними. Крім того згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль марки Renault Kangoo, держ.номер [NUMBER], 2003 року випуску, номер кузова [NUMBER], власником зазначений [PERSON], також вказано, що має право керувати [PERSON] Згідно полісу №АІ/1499169 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страхувальником автопричепу моделі УВН 810080, держ.номер [NUMBER], номер шасі [NUMBER] зазначений [PERSON]. Таким чином, в силу ст.60 Сімейного кодексу України, вказані житловий будинок, автомобіль та автопричеп є об'єктами права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON]. На підставі ст.70 Сімейного кодексу України суд вважає за необхідне визнати, що частки сторін по справі є рівними та становлять по 1/2 кожному, а також суд вважає, за необхідне визнати за позивачем право власності на 1/2 частину спірного майна. Крім цього суд критично відноситься до наданого відповідачем в судовому засіданні договору купівлі-продажу від 17.03.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON], згідно якого [PERSON] та [PERSON] продали [PERSON], що діяв від імені [PERSON], двокімнатну квартиру, яка розташована в [ADDRESS], також відповідач в судовому засіданні зазначив, що на отримані гроші від продажу вказаної двокімнатної квартири він придбав спірний будинок, оскільки відповідачем не надано доказів, що підтверджують що саме за ці гроші було придбано спірне майно. За умов викладених заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім цього у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений нею судовий збір у загальній сумі 571,60 гривень.

Outcome: approved