Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові зазначила, що з відповідачем вона зареєструвала шлюб 11 жовтня 2014 року в Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 1446. Від шлюбу мають малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], який проживає з матірю та після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею. Шлюбні відносини припинені з початку 2018 року, у звязку з втратою почуття взаємної любові, різних поглядів на спільне життя та сімейні відносини. Відповідач зловживає наркотичними засобами, знаходячись під дією наркотиків здійснював фізичне насильство над позивачкою, на даний момент є обвинуваченим по кримінальному провадженню. Сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер. Спору про майно не має. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала у повеному обсязі, на позові наполягає, просить шлюб розірвати, на примирення категорично не згодна. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав, із заявою про розгляд справи у його відсутності до суду не звертався, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд вважає можливим, за згодою позивача, провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи відповідно до ст. 280 ЦПК України, за відсутності відповідача. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення позивачки, оцінивши всі докази у сукупності, суд приходить до наступних висновків. Згідно до вимог статті 24 СК України шлюб гарантується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Статтею 55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 11 жовтня 2014 року в Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 1446 (а.с.7). Від спільного шлюбу сторони мають малолітнього сина: [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з матірю (а.с.8). Спільне життя між подружжям не склалося через втрату почуття взаємної любові та різним поглядом на спільне життя та сімейні відносини. Відповідач почав вживати наркотичні засобі, в стані наркотичного спяніння здійснював фізичне насилля над позивачкою, за що був затриманий та доставлений до відділу поліції, є обвинувачений по кримінальному провадженню за ч.1 ст.309 КК України. Шлюбні відносини між сторонами припинені з початку 2018 року, майже рік сторони разом не проживають, шлюб носить формальний характер, примирення не прагнуть. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, що говорить про її стійке волевиявлення на припинення сімейних відносин, на примирення не згодна. Відповідач в судове засідання не зявився, відзив по суті позову суду не надав. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Перевіривши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію позивачки, суд вважає, що їх сімю зберегти неможливо, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити її інтересам, у звязку з чим шлюб сторін підлягає розірванню.

Outcome: approved