Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позов мотивовано тим, що 16.02.2002 року сторони зареєстрували шлюб. Подружнє життя у сторін не склалося шлюб між сторонами розірвано про що видано свідоцтво 04.12.2009року. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON], 30.09.2002року народження, який після розірвання шлюбу залишився проживати з позивачем. Відповідач коштів на утримання дитини добровільно не надає, хоча має можливість брати участь у матеріальному забезпеченні дитини, оскільки отримує стабільний дохід. Дитина займається в приватній школі «Дивосвіт» у спортивній секції, на що позивач витрачає кошти самостійно. Просить стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітнього сина [PERSON], 30.09.2002р.н. в твердій грошовій сумі в розмірі 1000грн., щомісячно, починаючи з дати подання позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала за обставин викладених в ньому, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин. Враховуючи думку позивача, вимоги ст. ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та винести заочне рішення в справі. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову, з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про розірвання шлюбу від 04.12.2009року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.2). Згідно свідоцтва про народження батьками [PERSON], 30.09.2002року народження є [PERSON] та [PERSON] (а.с.3). Відповідно до свідоцтва про шлюб 11.09.2012 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], після реєстрації шлюбу прізвище дружини [PERSON] (а.с.4). В частині 3 статті 181 СК України зазначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку. Згідно положень ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. ст. 180,181 ч.3 СК України, батьки зобовязанні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються у частці від доходу одного з батьків і (або) у твердій грошовій сумі, що визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182ч.2 СК України. Обставин, які б доводили необхідність звільнення відповідача від обовязків утримувати дитину, судом не встановлено. Добровільно надавати допомогу він не бажає. Враховуючи викладене, зважаючи на положення ст.ст. 141,180-182 СК України, зокрема про солідарний обовязок батьків на утримання неповнолітньої дитини та те, що відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги дитині, суд вважає, що з відповідача слід стягувати на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.04.2016року та до досягнення дитиною повноліття. Зважаючи на те, що позивач була звільнена від сплати судового збору, дані витрати, згідно ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави. Відповідно до ст. 367 ЦПК України, рішення суду щодо стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. На підставі викладеного та

Outcome: approved