Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до Вишгородського районного суду із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх вимог вказала, що їй на праві власності належить квартира [ADDRESS] . У вказаній квартирі зареєстровані: власниця [PERSON] , мати власниці [PERSON] та [PERSON] .. Відповідач не проживає в зазначеній квартирі більше 7 років, що підтверджується актами депутата Вишгородської міської ради, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі не має та взагалі на даний час проживає за кордоном. У зв`язку із чим, відповідач втратив право користування житловим будинком у зв`язку з тривалою, понад шість місяців без поважної причини відсутністю за місцем реєстрації, а тому позивачка звернулась до суду та просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Позивачка та її представник у судове засідання не з`явилась, від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач у судові засідання не з`являвся, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, крім того, відповідача було повідомлено про час та місце розгляду справи, шляхом розміщення оголошення про виклик на сайті суду, тому суд, відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідача. Вивчивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. У ст. 12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що [PERSON] , є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 13-15). Згідно довідки виданої Вишгородською міською радою в квартирі за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: власниця - [PERSON] , [INFO] , мати власниці [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 16). Відповідно до акту, складеного депутатом Вишгородської міської ради [PERSON] від 02.12.2019 року, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , проте в даній квартирі не проживає з 2013 року, особистих речей в будинку не має (а.с. 17). Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Як передбачено ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідач відсутній у житловому приміщенні позивача більше 7 років без поважних причин згаданих у ч. 2 ст. 405 ЦК України, ст.ст. 71, 72 ЖК України. Враховуючи те, що відповідач більше 7 років не проживає в квартирі за адресою: [ADDRESS] , не виконує обов`язки по утриманню квартири, не сплачує поточні комунальні платежі, суд вважає встановленим факт, що відповідач не проживає у зазначеній квартирі без поважних причин, у зв`язку із чим є таким, що втратив право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності понад встановлені строки, у зв`язку із чим позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved