Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до Лисичанського міського суду з позовною заявою до Лисичанської міської ради про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що [INFO] в м. Лисичанську Луганської області померла її мати [PERSON], яка проживала і була зареєстрована в [ADDRESS]. Після її смерті залишилась спадщина у вигляді житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Ця нерухомість раніше належала її чоловікові, і батькові позивача - [PERSON], який помер [INFO]. Прийняття спадщини її матір'ю після чоловіка підтверджується рішенням Лисичанського міського суду від 03.11.2015р. Після смерті матері вона звернулась до Лисичанської державної нотаріальної контори із заявою про оформлення спадщини, але виявилось, що на спадщину відсутні правовстановлюючі документи, і їй було відмовлено у наданні свідоцтва про права власності на спадщину. Її батьки не зберегли документи на будинок, а отримати дублікат немає можливості, оскільки документи знаходяться в Луганському обласному нотаріальному архіві на непідконтрольній Україні території, тому звернулась до суду із позовом. На підставі викладеного просила суд визнати за нею право на спадкове майно, а саме житловий будинок [ADDRESS] в порядку спадкування за законом, яке належало її матері [PERSON]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала суду письмову заяву, в які позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила справу розглядати за її відсутності. Представник відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала до суду письмову заяву про розгляд справи в її відсутність, проти задоволення заявлених вимог не заперечувала. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1278 ЦК України, частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Як вбачається з матеріалів справи, згідно з свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим 26.10.1969 року Дворець щастя, м. Лисичанськ, Луганської області, [PERSON] народилась [INFO], про що зроблено відповідний актовий запис № 1351. Батьком дитини записаний [PERSON], матір'ю - [PERSON]. Згідно з свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] виданим 30.06.1990 року міським відділом ЗАГС м. Лисичанськ, [PERSON] та [PERSON] 30 червня 1990 року уклали шлюб, про що складено актовий запис №455. Прізвище дружини після укладення шлюбу - [PERSON]. Згідно з свідоцтвом про смерть, [NUMBER], виданого [INFO] Відділом реєстрації актів громадянського стану Лисичанського міського управління юстиції Луганської області, [PERSON] помер [INFO], про що зроблено актовий запис за № 1566. Згідно з свідоцтвом про смерть, [NUMBER], виданого 30.07.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції Луганської області, [PERSON] померла [INFO], про що зроблено актовий запис за № 1794. Згідно з рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 03.11.2015р. у справі №415/6616/15 встановлено факт, що будинок [ADDRESS] належав [PERSON], [INFO], яка померла [INFO] з дня відкриття спадщини після смерті чоловіка [PERSON], який помер [INFO]. . Згідно з рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 22.04.2013р. у справі №415/2494/13-ц [PERSON] визначено строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла [INFO]., який нею пропущено з поважних причин тривалістю три місяці з дня набрання рішення законної сили. Згідно з відповіддю державного нотаріуса Лисичанської державної нотаріальної контори Аббасова Е.І.№214/02-14 від 26.03.2016р. після померлої [INFO] [PERSON] до Лисичанської державної нотаріальної контори заяву при прийняття спадщини подала [PERSON]. Свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Згідно з довідкою про належність нерухомого майна № 718 від 23.09.2015 року, виданої ЛКП «Бюро технічної інвентаризації», станом на 01.10.2013 року право приватної власності на будинок за адресою [ADDRESS], зареєстровано за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 08.05.1970 року, посвідченого державним нотаріусом, реєстр № 1639. Згідно з договору купівлі-продажу від 08.05.1970 року, посвідченого державним нотаріусом, реєстр № 1639 [PERSON] купив житловий будинок за адресою: [ADDRESS]. Згідно з постановою про відмову вчинення нотаріальної дії від 18.12.2015 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, підтверджуючих належність майна спадкодавця. Згідно з Листом ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що у позивача [PERSON] існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, після смерті матері - [PERSON] у зв'язку з чим її право має бути захищене судом, шляхом визнання за нею - [PERSON] право власності на спадщину, яка складається із будинку [ADDRESS] в порядку спадкування після матері [PERSON], померлої [INFO]. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування своїх вимог є достовірними, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а також підтверджені письмовими доказами та не заперечуються відповідачем по справі, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, у зв'язку з чим позовна заява [PERSON] до Лисичанської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, підлягає задоволенню.

Outcome: approved