Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до Лисичанського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в якій зазначила, що з відповідачем по справі перебувала у зареєстрованому шлюбі з 22.08.1998 року. Рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 28.11.2014 року шлюб було розірвано. Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], батьком якої в свідоцтві про народження вказано відповідача. Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її матеріальному утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, інших дітей, непрацездатних батьків, дружини відповідач не має. Стягнень за виконавчими документами з нього не справляється. У зв'язку з наведеним, просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів її доходів щомісячно, з дня подання позовної заяви та до досягнення сином повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, до суду подала письмову заяву, у якій зазначила, що позовні вимоги підтримує. Просила суд розглядати справу без її участі Відповідач [PERSON]. в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, до суду подав письмову заяву, у якій зазначив, що позовні вимоги визнає. Просив суд розглядати справу без його участі. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991 р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частині від доходу її матері, батька та (чи) в твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. З матеріалів справи вбачається, що згідно з рішенням Лисичанського міського суду Луганської області №2/415/1608/13 від 28.11.2014р. шлюб зареєстрований між 22.08.1998 року Лисичанським відділом РАГС Луганської області, актовий запис №22 між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого 27.01.1999 року Лисичанським відділом реєстрації актів громадянського стану, [PERSON] народилась [INFO] року, про що зроблено відповідний актовий запис № 48. Батьком записаний [PERSON], а матір'ю - [PERSON]. Згідно з довідкою № 32220 від 24.07.2015 року, виданої ЛКП «Паспортна служба», [PERSON] мешкає у [ADDRESS] та на її утриманні знаходиться [PERSON], [INFO]. За таких обставин, враховуючи, що відповідач в добровільному порядку не надає позивачу матеріальної допомоги на утримання дитини, а позивач потребує такої допомоги, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, позовні вимоги підтверджено протягом судового засідання, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до підп. 3 п. 5 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Приймаючи до уваги вимоги ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір у сумі 487 грн. 20 коп. У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved