Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить усунути їй перешкоди у користуванні та розпорядженні її майном шляхом виселення\~ [PERSON], [PERSON] Тунара, [PERSON] Назрін, [PERSON] Парвін, [PERSON], [PERSON], [PERSON] та інших осіб з квартири [ADDRESS], відшкодувати судові витрати. До суду надійшла заява представника позивача [PERSON] [PERSON] про розгляд справи за його відсутності із зазначенням щодо підтримання позовних вимог та розгляд справи за наявними у справі доказами. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомили. Від представника Служби у справах дітей Комінтернівського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради [PERSON] надійшла заява, в якій вона заперечує проти заявлених позовних вимог та просить прийняти рішення в інтересах малолітніх дітей. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, давши добутому правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Квартира № 115 по пр.. [PERSON],136-В в м. Харкові належить на праві власності [PERSON] на підставі Договору іпотеки, посвідченого 12.10.2012 ПН ХМНО [PERSON] Згідно довідки КП «Жилкомсервіс» від 27.07.2016 за № 15640/2/07-05, в квартирі № 115 по пр.. [PERSON],136-В в м. Харкові зареєстровані: [PERSON], [INFO], [PERSON] Тунар, [INFO], [PERSON] Назрін, [INFO], [PERSON] Парвін, [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Позивач [PERSON] вказує, що особи, зареєстровані у належній їй квартирі, не є членами її сімї, [PERSON] передав цю квартиру в іпотеку та внаслідок невиконання своїх грошових зобовязань право власності на предмет іпотеки перейшло до іпотеко держателя [PERSON] На теперішній час відповідачі продовжують використовувати квартиру для свого проживання, що створює перешкоди позивачу, унеможливлює в повному обсязі розпорядження своєю власністю. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 150 Житлового кодексу Української РСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Як вказує позивач [PERSON], відповідачі не є членами її сімї та ніколи ними не були, користуються квартирою без її згоди. Статтею 158 ЖК УРСР передбачено користування наймачем житловим приміщенням у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, відповідно до договору найму. Однак і даний договір, як посилається позивач, не укладався між власником квартири та наймачем. За таких обставин суд вважає, що заявлені [PERSON] позовні вимоги підлягають задоволенню в частині виселення осіб, які у спірному житловому приміщенні зареєстровані у встановленому законом порядку. Що стосується вимог про виселення інших осіб, то в цій частині вимоги не обґрунтовані, жодних доказів на їх підтвердження не надано та у судовому засіданні не встановлено. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial