Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, мотивуючи свої вимоги тим, що 28.08.2013 року між позивачкою та [PERSON] був укладений письмовий договір позики, за умовами якого позивачка позичила [PERSON] грошові кошти в сумі 3200 доларів США, а остання зобов'язалася повернути таку ж суму грошових коштів у визначені договором позики строки. Поручителями виконання зобов'язання виступили: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] На підтвердження факту укладення договору позики та отримання грошей [PERSON] видала розписку, складену та підписану нею власноручно. [PERSON] порушила умови договору позики, не виконала належним чином взяті на себе зобов'язання. 29.10.2014 року позивачка надіслала [PERSON] лист претензію із доданим до претензії розрахунком суми заборгованості позичальника із вимогою проведення розрахунків, передбачених договором позики, сплати штрафних санкцій за прострочення оплати. З відповідною вимогою позивачка звернулась до поручителів за договором позики, щодо погашення заборгованості. Станом на 27.01.2015 року сума заборгованості за договором позики від 28.08.2013 року, становить 6640, 96 доларів США, що еквівалентно 105 588, 54 грн., з яких: 2180 доларів США, що еквівалентно 34 661,10 грн. (2180,00 х 15,899591 = 34 661,10) - сума основного боргу (неповернута сума позики);907,83 доларів США, що еквівалентно 14 434,13 грн. (907,83 х 15,899591 = 14 434,13) - сума 100 % процентів річних за час прострочення виконання грошового зобов'язання із повернення позики; 353,13 доларів США, що еквівалентно 5 614,62 грн. (353,13 х 15, 899591 = 5614,62) - сума пені за несвоєчасне виконання відповідачем зобов'язання із повернення позики; 3200 доларів США, що еквівалентно 50 878,69 грн. (3200,00 х 15,899591 = 50 878,69 ) - сума штрафу у розмірі 100 % від суми договору позики за несвоєчасне виконання зобов'язання із сплати боргу понад 50 днів, ), яку позивач просить стягнути солідарно з відповідачів на її користь. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, надала суду заяву про збільшення розміру позовних вимог, просила суд уточнений позов задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] при вирішенні справи поклалась на розсуд суду. В судове засідання відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не з'явилися, про дату та час слухання справи повідомлені своєчасно та належним чином - судовими повістками. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність співвідповідачів по справі [PERSON], [PERSON] та [PERSON], на підставі наявних у справі матеріалів. Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, з наступних підстав. 28.08.2013 року між позивачкою та [PERSON] був укладений письмовий договір позики, за умовами якого позивачка позичила [PERSON] грошові кошти в сумі 3200 доларів США, а остання зобов'язалася повернути таку ж суму грошових коштів у визначені договором позики строки. Поручителями виконання зобов'язання виступили: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с. 13-14). На підтвердження факту укладення договору позики та отримання грошей в сумі 3200 доларів США, [PERSON] видала розписку, складену та підписану нею власноручно 28.08.2013 року, дана розписка була підписана поручителями [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с. 15). 29.10.2014 року позивачка надіслала [PERSON] лист претензію із доданим до претензії розрахунком суми заборгованості позичальника із вимогою проведення розрахунків, передбачених договором позики, сплати штрафних санкцій за прострочення оплати. З відповідною вимогою позивачка звернулась до поручителів за договором позики, щодо погашення заборгованості (а.с. 16-27). Згідно із п.п.4.1, 5.1 Договору позики, відповідач [PERSON] мала повернути [PERSON] суму позики в повному обсязі до 28.08.2014р. Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов»язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У відповідності із п.8.3 договору позики у разі несвоєчасного повернення боргу понад 60 днів, позичальник сплачує суму боргу з урахуванням встанволеного індексу інфляції частини позики у сумі, а також 100 відсотків річних від простроченої суми. Станом на день звернення позивача до суду, на 31.01.2015р. у відповідача [PERSON] виникла прострочена понад 60 днів заборгованість по зобов»язанням із повернення позики, що є підставою для застосування наслідків порушення позичальником умов договору позики, передбачених п.8.3 Договору позики, у тому числі зобов»язання позичальника сплатити 100 відсотків річних від простроченої суми за весь час прострочення. Станом на 13 березня 2015 року Національним банком України встановлено офіційний курс української гривні до долара США у розмірі 2161, 6059 грн. за 100 доларів США (21, 616059 грн. за 1 долар США). А тому відповідно до даного курсу, відповідачка [PERSON] зобов»язана сплатити 100% річних за час прострочення в сумі 907,83 долари США, що еквівалентно 19 623,71 грн., що відповідає розрахунку, наданому позивачем. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою ( штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов»язання. Відповідно до п. 8.2 Договору позики, у разі несвоєчасного виконання зобов»язання із сплати боргу у строки, визначені п.5.1 даного договору, позичальник сплачує позикодавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми Договору за кожен день прострочення. Таким чином борг [PERSON] перед позивачем по пені відповідно до Договору позики становить 353, 13 доларів США, що еквівалентно 7 633,28 грн. і що відповідає розрахунку, наданому позивачем. Відповідно до п. 8.2 Договору позики, у разі несвоєчасного виконання зобов»язання із сплати боргу у строки, визначені п.5.1 даного Договору понад 10 днів, позичальник сплачує штраф у розмірі 20 % від суми Договору, за прострочення понад 20 днів, позичальник сплачує штраф у розмірі 40 % від суми Договору, за прострочення понад 30 днів, позичальник сплачує штраф у розмірі 60 % від суми Договору, за прострочення 40 днів, позичальник сплачує штраф у розмірі 80% від суми Договору, за прострочення понад 50 днів , позичальинк сплочує штраф ку розмірі 100% від суми Договору. Станом на день звернення до суду, на 31.01.2015р., у відповідачки [PERSON] виникла прострочена заборгованість по зобов»язанням із повернення позики понад 50 днів, що є підставою для застосування наслідків порушення позичальником умов договору позики, передбачених п.8.2 договору позики. Розмір даного штрафу становить 3200 доларів США, що еквівалентно 69 171, 39 грн. та відповідає розрахунку, наданому позивачем. Таким чином, станом на 13.03.2015 року сума заборгованості за договором позики від 28.08.2013 року, становить 6640, 96 доларів США, що еквівалентно 143 551, 38 грн., з яких: 2180 доларів США, що еквівалентно 47 123 грн. (2180,00 х 21, 616059 = 47123) - сума основного боргу (неповернута сума позики);907,83 доларів США, що еквівалентно 19623,71 грн. (907,83 х 21, 616059 = 19623,71) - сума 100 % процентів річних за час прострочення виконання грошового зобов'язання із повернення позики; 353,13 доларів США, що еквівалентно 7633,28 грн. (353,13 х 21, 616059 = 7633,28 грн.) - сума пені за несвоєчасне виконання відповідачем зобов'язання із повернення позики; 3200 доларів США, що еквівалентно 69171,39 грн. (3200,00 х 21, 616059 = 69171,39) - сума штрафу у розмірі 100 % від суми договору позики за несвоєчасне виконання зобов'язання із сплати боргу понад 50 днів (а.с. 10-12). Встановленим фактам відповідають зобов'язальні правовідносини, що регулюються Цивільним кодексом України. Відповідно до ст. ст. 1046, 1047 ч.2 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути продавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей такого ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 207 ч.1 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або декількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Як вбачається з матеріалів справи 28.08.2013 року між позивачкою та [PERSON] був укладений письмовий договір позики, за умовами якого позивачка позичила [PERSON] грошові кошти в сумі 3200 доларів США, а остання зобов'язалася повернути таку ж суму грошових коштів у визначені договором позики строки. Поручителями виконання зобов'язання виступили: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] В установлений строк відповідачка [PERSON] не виконала своє зобов'язання, тим самим порушила вимоги ст. 1049 ЦК України, згідно якої позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятись у формі, встанолвеній законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Зі змісту ст. 1046 ЦК України, ст. 4 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» вбачається, що окремі послуги, які відносяться до фінансових ( надання коштів у позику, поручительство тощо), можуть надаватись не тільки фінансовим установам, які є учасниками ринку з надання фінансових послуг або юридичними особами, які за своїм правовим статусом не є фінансовими установами, але й фізичними особами, які не є суб»єктами підприємницької діяльності. З матеріалів справи вбачається, що зміст укладеного договору позики не суперечить даному ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, відповідачі мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, правочин вчинено у письмовій формі, як це визначено нормою матеріального закону, та спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлено ним. [PERSON], укладаючи договір позики також діяла в межах діючого законодавства. Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов»язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов»язання боржником. Поручителем може бути одна або кілька осіб. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов»язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно. Враховуючи те, що відповідачка [PERSON], в порушення вимог договору позики, не виконала взяті на себе зобов`язань, а [PERSON], [PERSON] та [PERSON], будучи ознайомленими з положеннями договору позики, дали згоду виступити поручителями за борговими зобов'язаннями [PERSON] перед позивачем, тому сума заборгованості за договором позики, що складає 6640 доларів США, що еквівалентно 105 588, 54 грн., підлягає солідарному стягненню з відповідачів - боржника [PERSON] та поручителів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] відповідно до вимог ст.553 ЦК України. За викладених обставин, стягненню підлягає сума 6640 доларів США, що еквівалентно 143 5551, 38 грн., а також понесені позивачем судові витрати в розмірі 1435 ( одна тисяча чотириста тридцять п»ять ) грн. 90 коп. На підставі зазначеного та

Outcome: approved