Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з даною заявою, посилаючись на те, що вона з 1996 року по [INFO] проживала без реєстрації шлюбу разом з [PERSON] в [ADDRESS], були пов'язані спільним побутом, вели спільне господарство, мали взаємні права та обов'язки, дбали одне про одного, між ними склалися усталені відносини, що притаманні сім'ї, а тому вона має право на спадкування, як спадкоємець четвертої черги за законом, в зв'язку з чим і звернулася до суду за захистом свого права. Заявниця, як і її представник, в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити з вищевказаних підстав, уточнивши, що вона проживала однією сім'єю з [PERSON] з 1987 року до його смерті, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, піклувалися одне про одного, але шлюб не реєстрували; заповіту [PERSON] не складав, інших спадкоємців немає; її попередній чоловік [PERSON] помер у 1985 році. Заінтересована особа Височанська сільська рада в судове засідання представника не направила, надавши заяву про розгляд справи без їх участі, вимоги заявниці визнає. Заслухавши пояснення заявниці та її представника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку. Відповідно до ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, яким згідно зі ст.1220 ЦК України є день смерті особи. За змістом положень ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Свідки [PERSON], [PERSON] суду пояснили, що заявниця після смерті свого чоловіка [PERSON] з 1987 року проживала разом з [PERSON] як подружжя, але шлюб офіційно не реєстрували; доглядали одне за одним, вели спільне господарство, побут, мали спільні кошти. В судовому засіданні встановлено, що заявниця народилась [INFO] й зареєстрована та проживає в [ADDRESS]. Також за даною адресою з 1987 року був зареєстрований і проживав [PERSON], який помер [INFO]. Чоловік заявниці [PERSON] помер [INFO], а [PERSON] не одружувався й дітей не мав. [PERSON] та [PERSON] проживали як подружжя, але шлюб не реєстрували, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, піклувалися одне про одного, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки; заявниця здійснювала поховання [PERSON]; інших спадкоємців після смерті [PERSON], які б прийняли спадщину, не встановлено, що свідчить про відсутність спору про право. Отже, суд приходить до висновку, що виходячи зі змісту положень ст.3 СК України [PERSON] та [PERSON] мали ознаки однієї сім'ї, створеної на підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Зазначені обставини підтверджуються копіями актового запису та свідоцтв про смерть, свідоцтва про народження, трудової книжки, військового квитка, атестата про здобуття професійно-технічної освіти, посвідчення тракториста-машиніста, форми №1 Борзнянського РС УДМС, карти прописки, довідками Новомлинівської сільської ради №178 від 03.03.2016р., №№576, 577 від 08.04.2016р. та Борзнянської районної державної нотаріальної контори №524 від 18.04.2018р., показаннями допитаних в судовому засіданні свідків. Таким чином, враховуючи викладені обставини справи, суд вважає, що від встановлення судовим порядком вищевказаного факту залежить виникнення права [PERSON] на отримання спадщини після смерті [PERSON], а тому зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують, що вимоги заявниці є обгрунтованими і підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved