Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-11 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідач є батьком їх малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Дитина перебуває на її утриманні, а відповідач ухиляється від обов'язку утримувати дитину, матеріальної допомоги не надає. На підставі вищевикладеного, просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки в твердій грошовій сумі у розмірі 2500 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 17.10.2018 року справу прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін по справі. На підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше. 26.10.2018 року [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач заявлені вимоги визнає частково, виходячи з того, що на даний час згідно рішення Ківерцівського районного суду Волинської від 14.04.2008 року сплачує аліменти на утримання іншої неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини усіх видів доходів, а тому просить суд стягувати з нього в користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/6 частини всіх видів його доходу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що з 12.11.2010 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ківерцівського району Волинської області зроблено відповідний актовий запис за № 143 /а.с.4/. Під час перебування у шлюбі у сторін народилася дитина - донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 18.10.2011 року /а.с.5/. Як вбачається з довідки про склад сім'ї № 3599 від 18.10.2011 року малолітня донька [PERSON], [INFO], проживає разом з матір'ю, позивачем по справі [PERSON] за адресою: [ADDRESS] /а.с.6/. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов'язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дітям відповідного розміру утримання не є у переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов'язку по утриманню дітей, проте, безумовно, враховується судом при визначенні розміру аліментів. Відповідно до вимог ст.ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В судовому засіданні також встановлено, що відповідач [PERSON] працює у ТзОВ «ПРОМВУД» на посаді водія навантажувача, та отримує заробітну плату в розмірі 6000 грн. /а.с.18/. Крім того, з рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 14.04.2008 року вбачається, що [PERSON] сплачує аліменти на утримання іншої неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини усіх видів доходів /а.с.17/. Разом з тим, ч. 9 ст. 7 СК України визначено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07 грудня 2017 року № 2246-19, установлено у 2018 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 липня 2018 року (на момент розгляду справи) для дітей віком від 6 до 18 років становить 1944 гривень. Крім того, частиною другою статті 182 СК України (в редакції чинній з 08 липня 2017 року), визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та неповнолітньої дитини, те що сторони не змогли добровільно досягнути згоди про розмір сплачуваних аліментів, а також, що обов'язок утримувати дитину покладається рівною мірою на матір і батька. Таким чином, суд вважає, що [PERSON] спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], в розмірі 1000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 12.10.2018 року до досягнення дитиною повноліття. Задовольняючи позов частково, суд, відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягує із відповідача в користь держави судові витрати у виді судового збору в розмірі 704,80 грн. На підставі пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України, судове рішення слід допустити до негайного виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial