Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-18 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності на 1/4 частину квартири, розташованої по [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] . Свої вимоги обґрунтовували тим, що у зв`язку з тим, що Свідоцтво про право власності на вказну квартиру втрачено, в нотаріальному порядку було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, що позбавляє її можливості оформити спадщину на спадкове майно. 27.02.2020 року ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Позивачка [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилась, однак у позовній заяві просила розгляд справи провести без її участі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явились, однак до суду подали письмові заяви, в яких вказали, що позов визнають, не заперечують проти його задоволення та просили розгляд справи провести у їх відсутності. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому\~статтями 206,\~207 цього Кодексу. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав: Судом встановлено, що згідно копії Свідоцтва на право власності на житло від 02.02.1999 року та копії виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» від 29.02.2016 року [PERSON] , [PERSON] (позивачка), [PERSON] (відповідачка) та [PERSON] (відповідач) на праві приватної спільної часткової власності (по 1/4 частині кожному) належить квартира, розташована по [ADDRESS] (а.с. 10, 11). Згідно копії свідоцтв про народження [PERSON] (позивачка), [PERSON] (відповідачка) та [PERSON] (відповідач) їх батьками вказано [PERSON] та [PERSON] (а.с. 23, 59, 63). 21.10.2001 року позивачка зареєструвала шлюб з [PERSON] та після державної реєстрації шлюбу їй було присвоєно шлюбне прізвище « [PERSON] », що підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 05.12.2019 року (а.с. 26). 15.01.2008 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] (позивачка) розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. 25). 05.01.2016 року позивачка зареєструвала шлюб з [PERSON] та після державної реєстрації шлюбу їй було присвоєно шлюбне прізвище « [PERSON] - [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 24). 25.10.2002 року [PERSON] (відповідачка) зареєструвала шлюб з [PERSON] та після державної реєстрації шлюбу їй було присвоєно шлюбне прізвище « [PERSON] », що підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 12.10.2018 року (а.с. 63 зворот 64). 21.06.2011 року рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області, яке набрало законної сили 01.07.2011 року шлюб між [PERSON] (відповідачка) та [PERSON] було розірвано та після розірвання шлюбу їй залишено шлюбне прізвище « [PERSON] » (а.с. 59 зворот 60). Відповідно до витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12.11.2018 року за [PERSON] (позивачка) та [PERSON] (відповідач), на підставі Свідоцтва на право власності на житло від 02.02.1999 року, зареєстровано право приватної спільної часткової власності (по 1/4 частині кожному) на квартиру, розташовану по [ADDRESS] (а.с. 12, 13). 14.11.2018 року [PERSON] (відповідачка) подарувала [PERSON] (позивачка) належну їй на праві власності 1/4 частину квартири, розташованої по [ADDRESS] , що підтверджується копією договору дарування частини квартири від 14.11.2018 року (а.с. 21-22). [INFO] [PERSON] (мати) померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 19). В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. [PERSON] (позивачка) прийняла спадщину в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , оскільки вона у шестимісячний термін звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом (а.с. 55). Відповідно до довідки Обертинської селищної ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 264 від 26.02.2020 року [PERSON] (відповідач) та [PERSON] (відповідачка), як спадкоємці першої черги за законом, проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини по [ADDRESS] (а.с. 18). Однак, [PERSON] (відповідач) та [PERSON] (відповідачка) у шестимісячний термін подали до нотаріальної контори письмові заяви, у яких відмовились від прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] на користь [PERSON] (позивачка) (а.с. 55 зворот, 56). Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 65/2018 від 21.11.2018 року, заведеної Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області після смерті [PERSON] (мати) (а.с. 54-75), з якої вбачається, що [PERSON] (позивачка) є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , інших спадкоємців в порядку спадкування за законом, які б бажали прийняти спадщину, немає, що також підтверджується письмовими заявами відповідачів [PERSON] та [PERSON] про визнання позову (а.с. 45, 49). Отже, на момент звернення до суду позивачка правомірно претендує на 1/4 частину квартири, розташованої по [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] . Позивачці [PERSON] в нотаріальному порядку відмовлено в оформленні спадщини за законом на 1/4 частину квартири, розташованої по [ADDRESS] , після смерті матері [PERSON] , оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу, який би посвідчував право власності на спадкове нерухоме майно, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області за № 140/02-31 від 18.02.2020 року (а.с. 20). Як вбачається з оголошення в газеті «Галичина» від 11.10.2018 року свідоцтво на право власності на житло квартиру, розташовану по [ADDRESS] , видане 02.02.1999 року Коломийським бюро технічної інвентаризації, на ім`я [PERSON] (мати), [PERSON] (позивачка), [PERSON] (відповідачка) та [PERSON] (відповідач) втрачено (а.с. 14-17). \~ \~ \~ \~ Відсутність оригіналу вказаного документу перешкоджає позивачці належним чином оформити право власності на 1/4 частину квартири в порядку спадкування за законом після померлої матері [PERSON] у встановленому порядку. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч. 1 ст. 13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При такому вирішенні позову, враховуючи те, що відповідачі визнали позов до початку розгляду справи по суті, позивачці слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову, а саме в сумі по 420,40 грн. На підставі ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1268 ЦК України,

Outcome: approved