Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] та просить стягнути з відповідача на її користь неустойку ( пеню ) за прострочення сплати аліментів в період з 01.04.2014 року по 30.11.2014 року в сумі 914,84 грн., а також стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати. Позивачка у позовній заяві зазначила, що 21 жовтня 1998 року вони з відповідачем уклали між собою шлюб, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану, та проживали разом до 23.05.2002 року, після чого розлучились. Від шлюбу мають спільну доньку, [INFO], яка після розірвання шлюбу залишилась проживати з нею. На підставі рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 15.08.2006 року відповідач зобов'язаний виплачувати аліменти на її користь на утримання їх спільної доньки у розмірі 1/4 частки з усіх видів свого заробітку ( доходу ), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Внаслідок невиконання відповідачем рішення суду за ним утворилася заборгованість по виплаті аліментів в сумі 914,84 грн.. Виходячи з положень ч. 1 ст. 196 СК України, та згідно проведених нею розрахунків за період з 1 квітня 2014 року по 31 листопада 2014 року сума неустойки ( пені ), яку відповідач зобов'язаний сплатити на її користь, складає 914, 84 грн. ( сума заборгованості по сплаті аліментів ( 1 % = 3,86 грн. ) сума пені за кожний день прострочення ( х 244 днів ) кількість днів прострочення ). Ухвалою судді від 30 березня 2015 року відкрито провадження у зазначеній справі. У судовому засіданні позивачка [PERSON] у повному обсязі підтримала заявлені нею позовні вимоги, просила суд їх задовольнити та стягнути з відповідача на її користь неустойку ( пеню ) за прострочення сплати в період з 01.04.2014 року по 30.11.2014 року аліментів саме в розмірі 914,84 грн.. Підтримала приведений нею розрахунок неустойки ( пені ) за допущене позивачем прострочення сплати аліментів та наполягала на стягненні з відповідача неустойки ( пені ) саме в розмірі 914,84 грн.. При цьому позивачка у судовому засіданні зазначила, що вона не бажає уточнювати, доповнювати, зменшувати або збільшувати заявлені позовні вимоги та наполягала на задоволенні заявлених нею позовних вимог та стягненні з відповідача саме розрахованої нею суми неустойки ( пені ) за прострочення сплати аліментів. У зв'язку з неявкою в судове засідання відповідача [PERSON], належним чином повідомленого про дату, час та місце судового розгляду справи, не заперечує проти проведення заочного розгляду справи та ухвалення у справі заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду справи останній повідомлявся належним чином та йому направлялась рекомендованим листом судова повістка про виклик до суду. За відомостями Городнянського РС УДМС України в Чернігівській області відповідач зареєстрований проживаючим [ADDRESS]. Згідно відміток поштового відділення судові повістки про виклик до суду повернуті без вручення [PERSON] у зв'язку з тим, що останній за вказаною адресою не проживає ( а.с. 38, 47 ). Згідно положень ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою їх місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Таким чином, виходячи з положень ч. 5 ст. 74 ЦПК України, відповідачу [PERSON] належним чином вручено судові виклики і він вважається таким, що належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання. Частина 4 ст. 169 ЦК України передбачає, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів ( постановляє заочне рішення ). Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи той факт, що відповідач [PERSON] двічі належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання повторно не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення, суд приходить до висновку щодо можливості проведення заочного розгляду справи та ухвалення у справі заочного рішення. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів громадянського стану Городнянського районного управління юстиції Чернігівської області 23.05.2002 року, встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 23.05.2002 року зроблено запис за № 50. Прізвище громадянки після розірвання шлюбу : [PERSON] ( а.с. 5 ). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] року в м. Городня Чернігівської області та її батьками значаться [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 4 ). З довідки виконкому Городнянської міської ради Чернігівської області від 16.03.2015 року № 1493 встановлено, що [PERSON] зареєстрована проживаючою в [ADDRESS], та разом з нею зареєстрована і проживає донька [PERSON], [INFO] ( а.с. 6 ). На виконання рішення суду від 15.08.2006 року Городнянським районним судом Чернігівської області 31.08.2006 року видано виконавчий лист про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку ( доходу ), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14 липня 2006 року і до повноліття дитини ( а.с. 9, 41 ). У провадженні відділу державної виконавчої служби Городнянського районного управління юстиції Чернігівської області знаходиться виконавче провадження з виконання вищевказаного виконавчого листа № 2-609, виданого 31.08.2006 року Городнянським районним судом Чернігівської області, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки. Відповідне виконавче провадження відкрито на підставі постанови державного виконавця від 01.09.2006 року ( а.с. 10, 39-43 ). Зі складеного державним виконавцем ВДВС Городнянського РУЮ Чернігівської області розрахунку заборгованості по аліментам вбачається, що станом на 31.03.2015 року заборгованість [PERSON] по аліментам складає 2575, 60 грн.. При цьому з вказаного розрахунку вбачається, що розмір щомісячних сум аліментів становить 385,80 грн., та [PERSON] в період з 01.04.2014 року по 30.11.2014 року допустив прострочення сплати аліментів, у вказаний період не сплачував аліментів на утримання доньки, внаслідок чого станом на 30.11.2014 року виникла заборгованість по сплаті аліментів в сумі 3086,40 грн. ( а.с. 13, 43 ). Частина 1 ст. 196 СК України передбачає, що при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки ( пені ) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожень день прострочення. У судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] за рішенням суду зобов'язаний сплачувати на користь позивачки аліменти на утримання доньки [PERSON], та в період з 01.04.2014 року по 30.11.2014 року з його вини виникла заборгованість по сплаті аліментів в сумі 3086,40 грн., оскільки [PERSON] у вказаний період без поважних причин не сплатив жодної суми в рахунок сплати щомісячних сум аліментів. Відповідно у позивачки [PERSON] виникло право на стягнення з відповідача неустойки ( пені ) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Згідно наведеного позивачкою розрахунку розмір неустойки ( пені ) за прострочення в період з 01.04.2014 року по 30.11.2014 року сплати аліментів складає 914, 84 грн. ( а.с. 8 ). У судовому засіданні знайшло підтвердження право позивачки на стягнення з відповідача неустойки ( пені ) за прострочення сплати аліментів, а тому, виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства, який передбачає, що суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог, враховуючи позицію позивачки, яка в судовому засіданні наполягала на стягненні з відповідача суми неустойки ( пені ) саме в розмірі визначеному нею у приведеному розрахунку, свої вимоги позивачка не змінювала, а тому суд приходить до висновку, що з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути неустойку ( пеню ) за прострочення сплати аліментів в період з 01.04.2014 року по 30.11.2014 року в сумі 914, 84 грн.. Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачкою при подачі позову до суду сплачено 243 грн. 60 коп. судового збору, які підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved