Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до Іллічівського міського суду Одеської області з позовом до [PERSON] в якому просить, в порядку поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, визнати за нею право власності на ? частину нерухомого майна набутого під час шлюбу, а саме на: - двоповерхову будівлю магазину загальною площею 150,5 кв.м., за адресою [ADDRESS], реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна1290229651108; приміщення магазину, загальною площею 57,6 кв.м., за адресою [ADDRESS], реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 1256785951108;житловий будинокзагальною площею 61,4 кв.м, житловою площею: 35,8 кв.м., за адресою: [ADDRESS], реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 1642898351101, земельну ділянку площею 0,0311 га, кадастровий номер [NUMBER], за адресою: [ADDRESS], реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна1637670151101;квартиру загальною площею 41,8 кв.м., житловою площею 26,7 кв.м. за адресою [ADDRESS], реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна1623607251101; домоволодіння загальною площею 121,5 кв.м.; житловою площею 56,5 кв.м, за адресою [ADDRESS], реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 1539466351101. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначила, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 16 серпня 2014 року був укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON], якій після укладення шлюбу присвоєне прізвище - [PERSON]. За час перебування в шлюбі за спільні кошти було придбано декілька об'єктів нерухомості житлового та нежитлового призначення, а також транспортний засіб. Вказане майно було оформлено на її чоловіка - [PERSON]. У зв'язку із відсутність розуміння та погодження з приводу подальшого розпорядження майном, придбаним за час шлюбу, вона звернулась до суду з позовом про поділ спільного майна подружжя. В судове засідання позивач не з'явилась, надала суду заяву в якій просила справу розглядати за її відсутності, позов просить задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав письмовий відзив в якому, позовні вимоги про визнання права власності за [PERSON] на ? частину нерухомого майна визнав, просив суд розглядати справу за його відсутності. Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 28.11.2018 року позовні вимоги [PERSON] про визнання за нею права власності на ? частину автомобіля марки MAZDA, модель RX-8, 2003 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER], за заявою позивача залишені без розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 16 серпня 2014 року був укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON], якій після укладення шлюбу присвоєне прізвище - [PERSON] (а.с.8). Як вбачається із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 138381370 від 19.09.2018 року, [PERSON] набув у власність двоповерхову будівлю магазину загальною площею 150,5 кв.м., за адресою [ADDRESS], реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна1290229651108; приміщення магазину, загальною площею 57,6 кв.м., за адресою [ADDRESS], реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 1256785951108;житловий будинокзагальною площею 61,4 кв.м, житловою площею: 35,8 кв.м., за адресою: [ADDRESS], реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 1642898351101, земельну ділянку площею 0,0311 га, кадастровий номер [NUMBER], за адресою: [ADDRESS], реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна1637670151101;квартиру загальною площею 41,8 кв.м., житловою площею 26,7 кв.м. за адресою [ADDRESS], реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна1623607251101; домоволодіння загальною площею 121,5 кв.м.; житловою площею 56,5 кв.м, за адресою [ADDRESS], реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 1539466351101 (а.с.9-18). Ст.60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Як вбачається із матеріалів справи та наведеного вище, нерухомість була набута [PERSON] під час шлюбу з [PERSON], у зв'язку із чим суд погоджується із доводами позивача про належність даного майна до спільної сумісної власності подружжя. Ч.1 ст.70 СК України передбачає, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Ч.2 ст.71 СК України передбачає, що неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Таким чином, суд враховуючи визнання відповідачем позовних вимог позивача про поділ спільного майна подружжя, вважає, що наявні достатні та необхідні правові підстави для задоволення позовних вимог в повному обсязі. До суду, 26 листопада 2018 року, звернувся [PERSON] із заявою в якій у зв'язку з визнанням позову до початку розгляду справи по суті, на підставі ст.142 ЦПК України, просить зменшити суму стягнення з нього судових витрат до 50% судового збору сплаченого позивачем. Згідно квитанції №ПН2929 від 19 вересня 2018 року (а.с.2), позивачем [PERSON] був сплачений судовий збір у розмірі 8810,0 грн. Ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи, що визнання позову відповідачем відбулось до початку розгляду справи по суті, то у відповідності до вимог ст.142 ЦПК України 50% сплаченого позивачем судового збору, тобто 4405, грн., підлягає поверненню позивачу з державного бюджету, а 50%, тобто 4405,0 грн. - стягненню з [PERSON]

Outcome: approved