Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до Мар`їнського районного суду Донецької області із позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила права користування житловим приміщенням. Позивача зазначає, що згідно договору купівлі-продажу від 28 грудня 1992 року їй належить житловий будинок, який розташований в [ADDRESS] . У вказаному будинку, крім позивача, зареєстрований, але не мешкає відповідач [PERSON] , а позивач вимушений сплачувати всі комунальні платежі самостійно і за відповідача також. У зв`язку із чим позивач змушений був звернутися із цим позовом до суду, оскільки добровільно відповідач не виписується з належного йому житлового приміщення. Позивач у судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягає на задоволенні позовних вимог, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відзив на позов від відповідача до Мар`їнського районного суду Донецької області не надійшов, про відкриття та розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження по справі відповідач був належним чином повідомлений, заперечень на позов не подав. Від третьої особи на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника третьої особи. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. З копії договору купівлі-продажу від 28 грудня 1992 року вбачається, що житловий будинок [ADDRESS] належить [PERSON] . Відповідно акту від 22.06.2021 року, складеного старостою села Успенівка [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований але не мешкає [PERSON] . Згідно довідки про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні №58-У/02-33 від 22.06.2021 року виданої Курахівської міською радою [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресо: [ADDRESS] . Статтями 47, 48 Конституції України гарантоване кожному право на житло, ніхто не може бути позбавлений житла. Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно з ч. 1-2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Частиною 2 ст. 405 ЦК України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Оскільки судом встановлено, що відповідач не проживає у вищевказаному житловому приміщенні, яке розташовано за адресою: будинок [ADDRESS] понад один рік, викладені обставини дають суду підстави для визнання відповідача особою, що втратила право користування житловим приміщенням. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved