Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати між нею та відповідачем шлюб, зареєстрований 13.09.2014 року. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає в даний час і буде проживати після розірвання шлюбу з позивачем. Шлюб з відповідачем не вдався, між ними не має порозуміння. Втрачена пошана один до одного, спільне господарство не ведеться, з лютого 2015 року сторони проживають окремо, подальше сумісне життя та збереження сім'ї вважає неможливим, тому вона змушена звернутися до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у разі неявки відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Із матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 13 вересня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER], виданим 13.09.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова реєстраційної служби Лозівського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 305. Спір про розподіл майна сторонами в суді не заявлений. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із позову вбачається, що сім'я фактично розпалася, сторони з лютого 2015 року проживають окремо, подружні відносини не підтримуються, спільне господарство не ведеться, до примирення сторони не прагнуть, що є підставою для розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому суд вважає можливим залишити позивачу після розірвання шлюбу прізвище - [PERSON]. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини [NUMBER], виданого 21.04.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова реєстраційної служби Лозівського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 185. Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, тому суд вважає, що після розірвання шлюбу дитина буде проживати разом з матір'ю. З огляду на вищевикладене, враховуючи, що спільне життя у сторін не склалося, між сторонами існують неприязні відносини, до примирення сторони не прагнуть, що є підставою для розірвання шлюбу, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Позивачем по справі при подачі позову до суду був сплачений судовий збір в сумі 487,20 грн., що підтверджується квитанцією № 12822186-1 від 20.10.2015 року. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved