Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом в якому просить визнати незаконними дії реєстратора Комунального підприємства «Реєстраційне бюро» Сороки Валерія Миколайовича щодо проведення 13.06.2019 р. державної реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS] за ПАТ «Укрсоцбанк»; визнати протиправним та скасувати рішення реєстратора Сороки Валерія Миколайовича Комунального підприємства «Реєстраційне бюро» про державну реєстрацію права власності на вказану квартиру загальною площею 51,5 кв.м., житловою площею 28,7 кв.м., за ПАТ «Укрсоцбанк», індексний номер 47417811 від 19.06.2019 року, номер запису про право власності 32059478, дата реєстрації 13.06.2019 року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 02.10.2008 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та третьою особою у справі [PERSON] було укладено кредитний договір № 033/740018-КR про надання грошових коштів в сумі 87 000 дол. США зі сплатою 14,50 % річних строком повернення кредиту 01.10.2023 року. В забезпечення виконання кредитного договору між ПАТ «Укрсоцбанк» та позивачем 02.10.2008 року було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравченко І.С. за реєстровим № 5323, предметом якого є двокімнатна квартира [ADDRESS] . Позивач зазначає, що з отриманої інформаційної довідки з Державного Реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно стало відомо, що власником квартири є ПАТ «Укрсоцбанк». Підставою внесення такого запису є рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 47417811 від 19.06.2019 року, [PERSON] , Комунальне підприємство «Реєстраційне бюро», м. Київ; підставою виникнення права власності є Іпотечний договір виданий 02.10.2008 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравченко І.С.; повідомлення про порушення основного зобов`язання, серія та номер 13.3.-03/96-2023 виданий 12.04.2019 р. видавник АТ «Укрсоцбанк». Позивач стверджує, що перехід права власності на належну їй квартиру відбувався незаконно, що призвело до порушення її прав. Позивач зазначає, що договір про задоволення вимог іпотекодоржателя між нею та ПАТ «Укрсоцбанк» не укладався, договір іпотеки не є підставою для виникнення, переходу або припинення права власності на нерухоме майно; вона не отримувала жодної вимоги про усунення порушень; на момент набуття відповідачем права власності на предмет іпотеки була відсутня оцінка такого майна; державну реєстрацію права власності було здійснено 13.06.2019 року на підставі рішення від 19.06.2019 р., тобто на момент перереєстрації права власності вказаного рішення ще не існувало. Позивач вказує, що реєстрація права власності на квартиру за ПАТ «Укрсоцбанк» здійснена відповідачем з порушенням Закону України «Про іпотеку». Ухвалою суду від 30.09.2019 року відкрите провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та за клопотанням представника позивача від Комунального підприємства «Реєстраційне бюро» витребувані письмові докази (а.с. 27-30). Ухвалою суду від 30.09.2019 року частково задоволено заяву представника позивача [PERSON] про забезпечення позову, накладено арешт на квартиру [ADDRESS] , що належить на праві власності АТ «Укрсоцбанк» (а.с. 25, 26). Ухвалою суду від 22.10.2019 р. задоволена заява представника позивача [PERSON] [PERSON] про розгляд справи за участю сторін, здійснено перехід з розгляду справи в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін в розгляд справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін (а.с. 42, 43). 25.11.2019 р. до суду від представника відповідача АТ «Укрсоцбанк» Кулінича О.В. надійшов відзив на позов з проханням відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі з посиланням на те, що жодних порушень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» не відбулось, державна реєстрація права власності на квартиру проведена у відповідності до вимог закону. Зазначив, що згідно умов укладеного договору іпотеки сторони погодили можливість задоволення забезпеченої іпотекою вимоги шляхом набуття права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки, що викладено у відповідному застереженні в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору. Державний реєстратор від АТ «Укрсоцбанк» отримав повний перелік документів згідно чинного законодавства. Позивачем та позичальником [PERSON] були отримані 07.05.2019 р. повідомлення про усунення порушень, що підтверджується відповідними відмітками і підписами отримувачів в рекомендованих поштових повідомленнях. Для задоволення вимог іпотекодержателя в позасудовому порядку 08.01.2019 р. СОД ТОВ «Бізнес АССІСТ» було проведено оцінку предмета іпотеки шляхом порівняльного підходу, про що складено відповідний висновок про вартість майна. 13.06.2019 р. відбулось отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв, а 19.06.2019 р. прийняте рішення про державну реєстрацію прав (а.с. 85-91). Ухвалою суду від 16.12.2019 року відмовлено у задоволенні заяви представника відповідача АТ «Укрсоцбанк» Кулінича О.В. про зустрічне забезпечення позову (а.с. 75, 76). Ухвалою суду від 30.01.2020 року за клопотанням представника позивача [PERSON] витребувано письмові докази від Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) (а.с. 121, 122). Ухвалою суду від 30.01.2020 року замінено відповідача у справі АТ «Укрсоцбанк» на правонаступника - АТ «Альфа-Банк» (а.с. 123, 124). В судовому засіданні представник позивача Гладкий Р.В., який також є представником третьої особи [PERSON] , підтримав позов та викладені у ньому обставини. Відповідач державний реєстратор КП «Реєстраційне бюро» Сорока В.М. та представник відповідача АТ «Альфа-Банк» в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, своїм правом надати відзив на позов відповідач державний реєстратор КП «Реєстраційне бюро» Сорока В.М. не скористався. Суд вислухавши пояснення представника позивача [PERSON] В., який також є представником третьої особи, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 02.10.2008 року між [PERSON] та АКБ СР «Укрсоцбанк», правонаступником якого стали АТ «Укрсоцбанк» та з 03.12.2019 р. - АТ «Альфа-Банк», укладено договір кредиту № 033-740018-КR. В забезпечення виконання позичальником зобов`язань щодо погашення кредиту, 02.10.2008 року між [PERSON] та АКБ СР «Укрсоцбанк», правонаступником якого стали АТ «Укрсоцбанк» та з 03.12.2019 р. - АТ «Альфа-Банк», укладено Іпотечний договір № 033/740022-ІО, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравченко І.С., зареєстрований у реєстрі за № 5323, відповідно до якого іпотекодавець [PERSON] передає в іпотеку АКБ СР «Укрсоцбанк» у якості забезпечення виконання зобов`язань позичальника за договором кредиту № 033-740018-КR від 02.10.2008 р. нерухоме майно, а саме: двокімнатну квартиру [ADDRESS] (а.с. 13-16). 03.07.2009 р. між [PERSON] та АКБ СР «Укрсоцбанк» укладено Договір про внесення змін № 1 до Іпотечного договору № 033/740022-ІО від 02.10.2008 р., відповідно якого внесені зміни прізвища позичальника [PERSON] на прізвище [PERSON] (а.с. 17). Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 13.09.2019 року, державним реєстратором Сорока В.М. Комунального підприємства «Реєстраційне бюро» в м. Києві винесено рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 47417811 від 19.06.2019 р., відповідно якого право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстроване за АТ «Укрсоцбанк», код ЄДРПОУ 00039019, дата державної реєстрації 13.06.2019 р., номер запису про право власності 32059478 (а.с. 18). При цьому підставами виникнення права власності зазначено: іпотечний договір, серія та номер 5323, виданий 02.10.2008, видавник Кравченко І.С., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу; повідомлення про порушення основного зобов`язання, серія та номер 13.3-03/96-2023, виданий 12.04.2019, видавник АТ «Укрсоцбанк». Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом (ч.1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку»). Відповідно до частин 1 та 3 ст. 36 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому ст. 37 цього Закону. Пунктом 4.5 іпотечного договору обумовлені способи звернення стягнення на предмет іпотеки, зокрема пунктом 4.5.3 визначено «шляхом передачі Іпотекодержателю права власності на Предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов`язань в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку». Станом на час укладення між позивачем та АКБ СР «Укрсоцбанк» іпотечного договору від 02.10.2008 року частина перша ст. 37 Закону України «Про іпотеку» діяла в наступній редакції: «Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки». Положеннями ст. 58 Конституції України встановлений принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів. За нормою ст. 5 ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Отже, станом на 02.10.2008 року вищевказаною ст. 37 Закону України «Про іпотеку» договір про задоволення вимог іпотекодержателя повинен був відповідати загальним положенням про договір, установленим розділом II книги п`ятої Цивільного кодексу України. При дотриманні цих умов іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки з дотриманням умов звернення стягнення та порядку реалізації, передбачених Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрації обтяжень». З урахуванням зазначеного та виходячи з умов договору іпотеки, сторони погодили, що іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання на підставі окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя у порядку, встановленому ст. 37 Законом України «Про іпотеку». Тобто, у разі звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання, при реєстрації прав власності на таке майно, правовстановлюючим документом повинен бути договір про задоволення вимог іпотекодержателя. Однак, такий договір між [PERSON] та ПАТ «Укрсоцбанк» не укладався і судом встановлено, що позивач згоди на відчуження спірної квартири не надавала. Відповідно до п. 1.11 Іпотечного договору, предмет іпотеки залишається в користуванні і володінні іпотекодавця відповідно до його функціонального призначення та технічних можливостей. Сама по собі умова договору іпотеки про можливість набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки не свідчить про волевиявлення іпотекодавця на вибуття майна з його володіння. Частиною першою статті 17 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що однією з підстав припинення іпотеки є припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору, а згідно з частиною першою статті 33 цього Закону підставою звернення стягнення на предмет іпотеки є невиконання або неналежне виконання боржником основного зобов`язання. Аналіз положень статей 17, 33, 36,37 Закону України «Про іпотеку» дає підстави зробити висновок про те, що згода іпотекодавця на передачу належного йому нерухомого майна у власність іншої особи (іпотекодержателя) не є беззастережною, а залежить від ряду умов, а саме: чинності іпотеки, невиконання або неналежного виконання основного зобов`язання, визначення в установленому порядку вартості майна, наявності чинного правочину щодо реєстрації права власності іпотекодержателя на це майно. За таких обставин вказана згода не може вважатися волевиявленням власника на вибуття майна з його володіння в розумінні статті 388 ЦК України. При вирішенні спору суд також враховує наступні обставини. Як визначено нормою частини 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Відповідно п. 6.2 іпотечного договору сторонами було обумовлено, що усі повідомлення за цим договором будуть вважатися зробленими належним чином у випадку, якщо вони здійснені у письмовій формі та надіслані рекомендованим листом, кур`єром, телеграфом, або вручені особисто за зазначеними адресами сторін. Датою отримання таких повідомлень буде вважатися дата їх особистого вручення, або дата поштового штемпеля відділення зв`язку одержувача. При цьому в іпотечному договорі та в договорі про внесення змін № 1 до іпотечного договору адреса іпотекодавця [PERSON] зазначена: [ADDRESS] (а.с. 16, 17). Проте повідомлення про порушення основного зобов`язання від 12.04.2019 р. Акціонерним товариством «Укрсоцбанк» Шпак В.Я. надсилалось за адресою [ADDRESS] , що є відмінною від адреси проживання позивача, яка повідомлялась останньою іпотекодержателю, відповідно умов правочину. У зв`язку з цим суд приймає до уваги пояснення позивача про те, що нею не отримувалась вимога про усунення порушення стосовно невиконання позичальником умов кредитного договору та повідомлення про намір звернення стягнення на предмет іпотеки. Вказані обставини є підставою для задоволення позову в частині вимог про скасування рішення про державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] за АТ «Укрсоцбанк». В решті доводи позивача в обгрунтування позову не заслуговують на увагу з огляду на наступне. Порядок проведення державної реєстрації прав визначено ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», яким встановлено наступний порядок: 1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; 4) перевірка документів та/або відомостей Державного реєстру прав, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); 6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав; 7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником; 8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви. Пунктом 8 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 р. № 1127, визначено, що державний реєстратор, уповноважена особа за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав формує та реєструє заяву в базі даних заяв, на якій заявник (за умови відсутності зауважень до відомостей, зазначених у ній) проставляє власний підпис. Під час формування та реєстрації заяви державний реєстратор, уповноважена особа обов`язково зазначають відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів таких прав, передбачені Порядком ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 р. № 1141. Відповідно пунктів 18, 19 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 25.12.2015 р. № 1127, за результатом розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення щодо державної реєстрації прав або щодо відмови в такій реєстрації. Державний реєстратор за результатом прийнятого рішення щодо державної реєстрації прав відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав. З копії матеріалів реєстраційної справи № 1855113180000 убачається, що представником АТ «Укрсоцбанк» державному реєстратору Сорока В.М., серед іншого, подавались заява про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 13.06.2019 р., договір кредиту, іпотечний договір, копія повідомлення про порушення основного зобов`язання, рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, за результатами розгляду яких державним реєстратором 19.06.2019 р. прийняте рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 47417811 квартири [ADDRESS] за суб`єктом АТ «Укрсоцбанк». Отже, відповідно реєстраційної справи та відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що 13.06.2019 р. о 18:13:37 державним реєстратором зареєстровано заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень отриману з відповідними документами для державної реєстрації прав на нерухоме майно, проведено формування і реєстрацію заяви в базі даних заяв та 19.06.2019 р. о 17:36:17 прийняте рішення про державну реєстрацію прав, що передбачено вищенаведеними нормами закону та Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. У спростування доводів позивача щодо не проведення оцінки предмета іпотеки на момент набуття АТ «Укрсоцбанк» права власності на квартиру в порушення вимог ч. 3 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» представником відповідача АТ «Укрсоцбанк» суду надано висновок про вартість майна від 22.04.2019 року складений оцінювачем Суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Бізнес АССІСТ», відповідно якого ринкова вартість квартири [ADDRESS] складає у розмірі 1 031 442 грн. (а.с. 92). До того ж, у переліку документів визначених п. 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 25.12.2015 р. № 1127, для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, не зазначено стосовно надання реєстратору документу про оцінку предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» до повноважень суб`єктів державної реєстрації прав належить забезпечення: проведення державної реєстрації прав; ведення Державного реєстру прав; взяття на облік безхазяйного нерухомого майна; формування та зберігання реєстраційних справ. Перелік підстав для відмови в державній реєстрації прав визначено ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В силу вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З урахуванням наведеного суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, а саме в частині позовних вимог до відповідача АТ «Альфа-Банк», як правонаступника іпотекодержателя на ім`я якого проведена реєстрація права власності на предмет іпотеки. Тому для реального захисту та відновлення порушених прав позивача необхідно скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) державного реєстратора Сороки В.М. КП «Реєстраційне бюро», м. Київ, індексний номер 47417811 від 19.06.2019 року про проведення державної реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS] за Акціонерним товариством «Укрсоцбанк», номер запису про право власності 32059478, дата державної реєстрації 13.06.2019 року. В решті позовних вимог слід відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з АТ «Альфа-Банк» на користь [PERSON] підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в дохід держави у розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: partial