Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із позовом до [PERSON] , відповідно до якого просить суд розірвати шлюб укладений між позивачем та відповідачем та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частину його доходу (заробітку) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Стягнути з відповідача судові витрати В обґрунтування позову позивач зазначила, що з 25.07.2015 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають дитину [PERSON] , [INFO] . Позивач разом із дитиною проживають окремо від відповідача. Стосунки між припинені з травня 2019 року. Подружжя має різні погляди на життя. Крім того відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, у зв`язку з чим позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, та стягнути з останнього аліменти на утримання дитини. 03.12.2020 року суддя прийняла позовну заяву до розгляду та відкрила провадження у справі, а також відповідно до\~ст. 274 ЦПК України\~вирішила розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги з підстав викладених у позові, просила суд задовольнити їх. Відповідач у судовому засіданні частково визнав позовні вимоги, погодився на розірвання шлюбу, заперечував проти стягнення аліментів в розмірі, вказаному в позові. Зазначив, що проживає з іншою жінкою та її дітьми, не працює, є інвалідом 3 групи з дитинства, страждає на цукровий діабет, у зв`язку з чим несе додаткові витрати на лікування. Зазначив, що не може влаштуватись на офіційну роботу у зв`язку з інвалідністю, має мінливі заробітки та отримує державну допомогу як особа з інвалідністю в розмірі 1712 грн. на місяць. Вивчивши матеріали справи і дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , виданого Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, 25.07.2015 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, про що складено відповідний актовий запис за №608. Прізвище після реєстрації шлюбу « [PERSON] та [PERSON] ». [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції. Судом встановлено, що позивач та відповідач проживають окремо. Дитина [PERSON] проживає разом із позивачем [PERSON] та перебуває на її утриманні. Судом встановлено те, що сім`я розпалась остаточно, спільне господарство не ведеться, бажання до примирення у позивача відсутнє. Відновити шлюб неможливо, так як, між сторонами відсутня любов, взаємна довіра і повага. Відповідно до\~ст.51 Конституції України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.\~Статтею 21 Сімейного кодексу України\~визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно з ч.ч.3, 4\~ст.56 Сімейного кодексу України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 1\~статті 110 Сімейного кодексу України\~передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі\~ст.111 Сімейного кодексу України\~суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У даному випадку позивач вважає неможливим з моральної точки зору продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов`язати позивача прийняти заходи до примирення. Відповідно до ч.2\~ст.112 Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Таким чином, вимога про розірвання шлюбу є обґрунтованою і підлягає задоволенню. На підставі ч.1\~ст.113 Сімейного кодексу України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів, суд зазначає наступне. Ураховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7,8\~ст.7 СК України\~при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до\~ст.180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Пунктом 3 частини 1\~статті 182 СК України\~передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Відповідно до ч.2\~ст.182 СК України\~мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 2\~ст. 182 Сімейного кодексу України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч.3\~ст.181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 7 ЗУ «Про державний бюджет» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 1 липня становить 2318 гривень. У відповідності зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я і матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що дитина проживає із позивачем [PERSON] та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, він є особою працездатного віку. Судом враховано, що відповідач є особою з інвалідністю 3 групи, отримує допомогу від держави, не працює, проте, вказані обставини не звільняють відповідача як батька дитини від обов`язку утримувати її нарівні з матір`ю. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. Суд вважає, що розмір аліментів в частині ј від доходу відповідача є співрозмірним та виправданим, тому вважає за можливе позов в цій частині задовольнити. Частиною 1 статті 191 Сімейного кодексу України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч.1\~ст.192 СК України\~в діючій редакції, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. На підставі\~ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 840,80 грн. Беручи до уваги, що позивач на підставі п. 3 ч. 1\~ст. 5 ЗУ «Про судовий збір»\~звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів, враховуючи, що при винесення рішення суд повинен вирішити питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд, на підставі ч. 6\~ст. 141 ЦПК України, вважає за можливе стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 840 гривні 80 копійки.

Outcome: approved