Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до Іллічівського міського суду Одеської області з позовом (а.с.2-6) в якому просила визнати виконавчий напис вчинений 30.06.2016 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною та зареєстрований в реєстрі під №5408 про стягнення з [PERSON] [INFO] (який помер [INFO] , свідоцтво про смерть серії [NUMBER] ) грошових коштів у розмірі 35682,32 (тридцять п`ять тисяч шістсот вісімдесят дві гривні, 32 коп.) таким, що не підлягає виконанню. 29.01.2019 позивач уточнила позовні вимоги (а.с.60-63) та просила визнати виконавчий напис вчинений 30.06.2016 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною та зареєстрованого в реєстрі під № 5408 про стягнення з [PERSON] [INFO] (який помер [INFO] , свідоцтво про смерть серії [NUMBER] ) грошових коштів у розмірі 35 682, 32 (тридцять п`ять тисяч шістсот вісімдесят дві гривні, 32 коп.) таким, що не підлягає виконанню та скасувати арешт з нерухомого майна (всього нерухомого майна), що належало на праві власності [PERSON] [INFO] реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] (який помер [INFO] , свідоцтво про смерть серії [NUMBER] ) накладений Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер ВП 52046278, виданою 02.09.2016р. Дніпровським відділом ДВС м. Дніпродзержинськ ГТУЮ у Дніпропетровській області (головним державним виконавцем Добридніком С.А.) та виключити запис про обтяження 16195771 (спеціальний розділ) від 02.09.2016р. з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Свої позовні вимоги позивач, як спадкоємець, обґрунтувала тим, що відповідний виконавчий напис нотаріуса не підлягає виконанню у зв`язку зі смертю самого боржника, а також наявністю інших порушень при вчиненні нотаріусом виконавчого напису. При цьому, наявність зазначеного виконавчого напису, що нині не підлягає виконанню, стало підставою для накладання арешту на майно померлого боржника, що в свою чергу, унеможливлює отримання спадкоємцями Свідоцтва про право на спадщину та порушує їх права. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, представник позивача надала заяву в якій просить справу розглядати за її відсутності та відсутності позивача по справі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна надала до суду відзив на позов та просила відмовити позивачу у задоволенні вимог обґрунтовуючи тим, що нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку (а.с.74-75). В судове засідання відповідач не з`явилась, надала до суду заяву в якій просила розглядати справу без її участі (а.с.71). Відповідач Акціонерне Товариство Комерційний Банк «Приватбанк» надав до суду відзив на позов та просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог обґрунтовуючи тим, що позивач не виконав зобов`язання за договором у зв`язку із чим виник борг і ним не доведено факту його погашення. В свою чергу, відповідач вважає,що виконавчий напис було зроблено нотаріусом у відповідності до вимог діючого законодавства України. В судове засідання представник відповідача не з`явився, просив розглядати справу без його участі. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Дніпропетровський відділ державної виконавчої служби міста Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином, жодних пояснень що визначають їх позицію відносно предмету спору до суду не надав. Суд вивчивши матеріали справи, правові позиції сторін та учасників процесу, дослідивши та перевіривши докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [INFO] помер [PERSON] (а.с.13). Його дружина [PERSON] та неповнолітні діти [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] є його єдиними спадкоємцями, що прийняли спадщину (а.с.7-12). Після смерті [PERSON] , його дружина - [PERSON] , що є позивачем по даній справі, подала заяву до Чорноморської міської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини (а.с.14), але Свідоцтво про право на спадщину отримати не змогла у зв`язку з арештом, що був накладений на майно померлого спадкодавця [PERSON] за Постановою про арешт майна боржника та заборони його відчуження, винесеного в рамках відкритого виконавчого провадження №52046278 від 02.09.2016р. що перебувало в провадженні Дніпропетровського відділу державної виконавчої служби міста Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Підставою для відкриття зазначеного виконавчого провадження став Виконавчий напис нотаріуса зроблений 30.06.2016 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною та зареєстрований в реєстрі під № 5408 (а.с.15). З виконавчого напису та додаткових документів на підставі яких цей напис було вчинено вбачається, що 22.10.2013 року, між [PERSON] та АТ КБ «Приватбанк» було укладено Договір №SAMDN03000115016122 про відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки VisaPlatinum з кредитним лімітом, що дорівнює 0 (нуль) гривень та зі строком дії 1 (один) рік (а.с.27). Згідно Додаткової угоди №1 до вищевказаного укладеного договору, без зазначення дати її укладання, на обслуговування платіжної картки VisaPlatinum зі строком дії також 1 (один) рік встановлено ліміт у сумі 25000 гривень (а.с.28). Оскаржуваний виконавчий напис було видано на підставі ст.ст.34, ч.1 п.19, ст.87-89 Закону України «Про нотаріат», п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року за № 1172. Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Отже, законодавцем визначено, що виконавчий напис нотаріуса встановлює фактичні обставини безспірного боргу індивідуалізовано саме з особи боржника. Судом було встановлено та підтверджується відповідними доказами, що виконавчий напис нотаріуса щодо стягнення боргу з боржника [PERSON] , який є спадкодавцем позивачки, було зроблено 30.06.2016 року, вже після його смерті [INFO] , що унеможливлює стягнення з нього боргу за оскаржуваним виконавчим написом. З цього приводу, суд критично оцінює твердження представника відповідача Акціонерного Товариства Комерційного Банку «Приватбанк» про необхідність відмовити позивачу у задоволенні вимогу зв`язку із невиконанням останнім зобов`язання по поверненню в межах строку суми кредиту, нарахованих процентів та комісії, за вказаним кредитним договором, бо особою боржника в даних правовідносинах виступає не позивач, а інша особа, а отже вона не може відповідати за цими зобов`язаннями в межах даних правовідносин. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Таким чином, виконавчий напис може бути вчинено лише в разі, якщо заборгованість є безспірною і за умови, що нотаріусу подано документи, які підтверджують безспірний характер такої заборгованості. При стягненні заборгованості на підставі виконавчого напису нотаріуса, такий нотаріус зобов`язаний пересвідчитися, що розмір заборгованості, з приводу погашення якої видається виконавчий напис нотаріуса, є безспірним та обов`язково визначити за який саме період проводиться стягнення. Суд зазначає, що в оскаржуваному Виконавчому написі від 30.06.2016 року вказано строк стягнення - два роки сім місяців шістнадцять днів, а саме з 22.10.2013р. по 07.06.2016 року. Але в Договорі №SAMDN03000115016122 від 22.10.2013р. вказано, що на момент відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки VisaPlatinum було встановлено кредитний ліміт, що дорівнює 0 (нуль) гривень, строком на 1 (один) рік. В свою чергу, збільшення кредитного ліміту до 25000 гривень відбулося за Додатковою угодою від невизначеної дати (а.с.28). Таким чином неможливо достовірно визначити чи відповідає дата в розрахунку заборгованості де кредитний ліміт було збільшено фактичній даті укладання Додаткової угоди. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі №754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для (нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Згідно із ст.90 ЗУ «Про нотаріат», стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження». Відповідно до ч.12 ст.28 ЦПК України, позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання. Згідно ч.1 ст.24 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Останнім зареєстрованим місцем проживання боржника [PERSON] визначено адресу: [ADDRESS] , ця ж адреса зазначена і у оскаржуваному виконавчому написі від 30.06.2016 року (а.с.15). Отже суд зауважує, що зазначений виконавчий напис від 30.06.2016р. став підставою для відкриття виконавчого провадження з порушенням правил місця виконання рішення і накладанням арешту на все майно [PERSON] , що на даний час входить до загальної спадкової маси. При цьому, вирішення питання щодо виконання зобов`язань спадкодавця його спадкоємцями перед кредитором породжує інші правовідносини, що не можуть бути розглянуті в межах даного предмету спору. Згідно з ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, з урахуванням припису ст.87 Закону України «Про нотаріат» щодо винесення виконавчого напису нотаріуса що встановлює фактичні обставини безспірного боргу індивідуалізовано саме з особи боржника, в даному випадку було зроблено вже після його смерті, що унеможливлює стягнення з нього боргу за оскаржуваним виконавчим написом. Виходячи з того, що виконавчий напис, який став підставою для викриття виконавчого провадження та накладання арешту на майно померлого боржника, не підлягає виконанню, арешт також підлягає скасуванню з виключенням запису про обтяження з державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Враховуючи викладені обставини, надані докази по справі, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є законними та правомірними, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved