Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до Сєвєродонецького міського суду Луганської області із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, яку мотивувала тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 12.08.2006р. по 15.09.2014р.. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON], 10.09.2008р.н., яка мешкає з позивачем і знаходиться на її утриманні. Відповідач [PERSON] не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини і в добровільному порядку надавати відмовляється. Тому позивач звернулася до суду з позовом і просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки у розмірі 1/6 частини всіх видів її доходу, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позов визнав, також просив суд звільнити його від сплати судового збору на підставі посвідчення учасника бойових дій. У звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.ст. 180 , 182 , 183 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до повнолітнього віку , аліменти стягуються в частковому відношенні до заробітку. Розмір аліментів , стягуваних на утримання неповнолітньої дитини, визначається з урахуванням матеріального та родинного стану платника аліментів. З матеріалів справи видно, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 12.08.2006р. по 15.09.2014р.. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON], 10.09.2008р.н., яка мешкає з позивачем і знаходиться на її утриманні. Відповідач [PERSON] не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини і в добровільному порядку надавати відмовляється. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням віку, стану здоров'я та матеріального забезпечення дитини, з урахуванням матеріального та родинного стану відповідача, суд вважає необхідним задовольнити позов та стягувати з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання доньки у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня предявлення позову 25.04.2017р. і до повноліття дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Стосовно прохання відповідача [PERSON] щодо звільнення від сплати судового збору на підставі посвідчення учасника бойових дій, суд зазначає, що відповідно до п.13 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, Герої України - у справах, повязаних з порушенням їхніх прав. Враховуючи ту обставину, що даний позов пов'язаний з інтересами неповнолітньої дитини, і жодним чином не пов'язаний з порушеннями прав відповідача [PERSON], то суд не може прийняти дане прохання як належне та допустиме до задоволення. Оскільки позивача [PERSON] звільнено від сплати судового збору, то судовий збір у розмірі 640грн. підлягає стягненню з відповідача [PERSON] в дохід держави.

Outcome: approved