Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою про розірвання шлюбу з [PERSON] , який засуджений до позбавлення волі відбуває покарання в ДУ «Ладижинська виправна колонія (№39)», посилаючись на неможливість збереження родини. Вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11.02.2016 року, справа № 337/4222/15-к, [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, призначено покарання у виді 7 років 7 місяців позбавлення волі. Станом на сьогоднішній день, відповідач відбуває покарання у Ладижинській виправній колонії № 39. Ч. 3 ст. 293 ЦПК України встановлено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 03.10.2019 року відкрито провадження у справі окремого провадження. Заявник [PERSON] у судове засідання не з`явилась, звернулась до суду з заявою про розгляд справи у її відсутності. Заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] , який відбуває покарання у Ладижинській виправній колонії № 39, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся через адміністрацію установи виконання покарання, про що свідчить відповідна розписка. Згідно з ч. 7 ст. 130 ЦПК України якщо учасник справи перебуває під вартою або відбуває покарання у виді довічного позбавлення волі, позбавлення волі на певний строк, тримання у дисциплінарному батальйоні військовослужбовців, обмеження волі, арешту, повістка та інші судові документи вручаються йому під розписку адміністрацією місця утримання учасника справи, яка негайно надсилає розписку та письмові пояснення цього учасника справи до суду. Суд, вважає за можливе слухати справу у відсутності заявника та заінтересованої особи, які належним чином повідомлені про судове засідання, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. Вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11.02.2016 р. у справі №337/4327/19 засуджено відповідача [PERSON] за ч. 2 ст. 289 КК України та призначено покарання у виді 7 років 7 місяців позбавлення волі та, відбуває в Ладижинській виправній колонії № 39 призначене покарання. Відповідно до ч.3 ст.293 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються також справи про розірвання шлюбу за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі. Відповідно дост.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.1ст.112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 21.03.2018 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстровано Вільнянським районним відділом державної реєстрації актів цівільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про що зроблено відповідний актовий запис №38, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу дітей немає Судом встановлено, що з березня 2018 року сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, в родині відсутнє взаєморозуміння у вирішенні життєво важливих питань, різноманітних поглядів на сімейне життя, сторони втратили друг до друга почуття любові і поваги, примирення між ними неможливо. Відповідач відбуває покарання у виді позбавлення волі у Державній установі Ладижинська виправна колонія № 39. З огляду на викладене, суд проходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам сторін, тому заяву про розірвання шлюбу необхідно задовольнити.

Outcome: approved