Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що вона є власником житлового будинку, що розташований за адресою: Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. Пролетарська, буд. 42/ вул. Артема, буд 82. За цією адресою з 15.09.2009 року зареєстрований її колишній чоловік [PERSON], [INFO], який фактично ніколи не проживав в даному домі, та був зареєстрований формально. Шлюбні відносини між сторонами давно припинені, є рішення суду про розірвання шлюбу. З місця реєстрації добровільно не знявся, зв'язку з ним у позивача немає, [PERSON], також, невідоме місце знаходження відповідача. Реєстрація відповідача в будинку позивача створює їй перешкоди при здійсненні права власності в повному обсязі та на власний розсуд розпорядитися належним майном, а саме: укласти договір купівлі-продажу, договір дарування, оформити субсидію, крім того, позивач змушена нести додаткові матеріальні збитки, у зв'язку з необхідністю сплачувати плату за комунальні послуги, які розраховуються в залежності від кількості проживаючих. Позивач просить суд усунути їй перешкоди в користуванні власністю житловим будинком, що розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Пролетарська, буд.42/вул. Артема, буд.82, шляхом зняття відповідача з реєстраційного обліку за вказаною адресою. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала, уточнила підставу позову, в звя2язку з чим доповнила позов позовною вимогою: на підставі ст.405 ЦК України визнати [PERSON] особою, яка втратила право користування спірним житлом. [PERSON] у судове засідання не з»явився, хоча належним чином був сповіщений про судове засідання, про що свідчить поштове повідомлення, причину неявки суду не повідомив, з заявами, які б перешкоджали розгляду справи, до суду не звернувся, заперечень на позов не надав. Виходячи з наведеного, матеріалів справи, зі згоди представника позивача і на підставі ст.224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав: судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку, розташованого за адресою: Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. Пролетарська, буд. 42/ вул. Артема, буд 82, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 7026297 від 18.04.2005 року, виданим Орендним підприємством Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації. За цією адресою з 15.09.2009 року зареєстрований її колишній чоловік відповідач по справі [PERSON], [INFO], який фактично ніколи не проживав і не проживає в даному домі, та був зареєстрований формально. Шлюбні відносини між сторонами давно припинені, рішенням суду від 14.05.2014 р. шлюб розірвано. З місця реєстрації добровільно не знявся, місце знаходження його позивачу невідомо. Реєстрація [PERSON] в спірному будинку, створює позивачу перешкоди при здійсненні нею права власності в повному обсязі та на власний розсуд розпорядитися належним їй майном, а саме: укласти договір купівлі-продажу, договір дарування, оформити субсидію, крім того, вон змушена нести додаткові матеріальні збитки, у зв'язку з необхідністю сплачувати плату за комунальні послуги, які розраховуються в залежності від кількості проживаючих. Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У відповідності до ст. 391 Цивільного Кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.3 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року №1382-ІУ реєстрація - внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції. Зняття з реєстрації місця проживання особи відповідно до ст.7 цього Закону здійснюється в тому числі і на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до ст.ст. 30, 41 Конституції України кожному гарантується недоторканність житла, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним. Статтею 386 ЦК України передбачено, що держава забезпечує рівний захист прав усік суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вилогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно ст.405 ЦК України, член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як з»ясовано у судовому засіданні, відповідач був зареєстрованим у спірному будинку як член сім»ї власника будинку позивача. Понад один рік він відсутній за місцем реєстрації без поважної причини, на чому наполягає у своєму позові позивач. Свідки [PERSON] і [PERSON] пояснили, що вони взагалі не знають [PERSON], ніколи його не бачили за місцем реєстрації. Позов доказано копією договору дарування та Витягом про реєстрацію права власності на спірний будинок, рішенням суду про розірвання шлюбу між сторонами, довідкою голови квартального комітету про те, що відповідач не проживає за місцем реєстрації з вересня 2009 року, показаннями свідків. Позов обґрунтований, доказаний, вимоги законні, тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved