Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом в якому просить стягнути з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на її користь депозитний вклад, 3% річних за період прострочення виплати, інфляційні нарахування та понесені судові витрати. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 7 березня 2014 року між нею та відповідачем укладено договір-заява №331832/30184/6-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт до 8-го Березня» на 6 місяців в національній валюті. Відповідно до умов договору відповідач прийняв від позивача кошти в сумі 3 000 грн. з процентною ставкою за період з 8 березня по 6 серпня 2014 року - 21,75% річних та з 7 серпня 2014 року 29,75% річних. Сума вкладу, згідно умов договору неодноразово поповнювалась, та станом на 3 квітня 2015 року становить 9 500 грн. Після закінчення терміну договору, вона зверталася до відповідача щодо отримання своїх коштів, але останній не повернув належний позивачу вклад, в зв'язку з чим звернулася за захистом своїх прав до суду. Просить суд стягнути з відповідача на її користь банківський вклад в розмірі 9500 грн., 3 відсотки річних за період з 8 березня по 8 квітня 2015 року в сумі 23,75 грн., інфляційні витрати за період з 8 по 31 березня 2015 року включно в сумі 794,4 грн., та судові витрати в сумі 500 грн. Представник відповідача в судове засідання повторно не з'явився, належним чином був повідомлений, причини неявки суду не повідомив. Дана обставина підтверджується матеріалами поштової кореспонденції, про вручення 4 та 8 травня 2015 року уповноваженій особі ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» судових повісток. Позивач звернулась до суду із заявою в якій просила справу розглянути без її участі, позов підтримала, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим розглянути справу, в порядку, передбаченому гл.8 ЦПК України, у відсутність відповідача, який згідно ст.74 ЦПК України повідомлений про день та час розгляду справи належним чином і позов задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства. Як вбачається з матеріалів справи, 07 березня 2014 року між позивачем та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі начальника Відділення №21 Філії «Полтавське РУ» укладено договір про банківський строковий вклад (депозит) на 6 місяців в національній валюті (а.с.4). Відповідно до умов договору позивачем було внесено на рахунок кошти, залишок яких станом на 3 квітня 2015 року складає 9 500 грн. (а.с.6). 10 та 12 березня 2015 року позивач зверталась до відповідача з проханням повернути їй суму вкладених коштів згідно договору, що підтверджується копіями таких звернень та поштовим повідомленнями (а.с. 5, 7-8). Виходячи зі змісту позовних вимог, відповідачем зобов'язання згідно умов вказаного договору виконано не було. Відповідно до ст. 1058 ЦК України, за договором вкладу (депозиту) одна сторона, що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 615 ЦК України, у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом. Ст. 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно вимог ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На думку суду позивач надав обґрунтований розрахунок розміру 3% річних за період з 8 березня по 8 квітня 2015 року який становить 23,75 грн. із розрахунку: (3%/12 (місяців) = 0,25% (розмір процентів за 1 місяць); 9500,00 грн. (сума боргу) х 0,25%)=23,75. Також позивачем належним чином обґрунтовано і розрахунок суми індексу інфляції. Так відповідно до відомостей, які містяться на офіційному сайті Держкомстату України, індекс інфляції в березні 2015 року становив 110.8% (а.с.9). Таким чином, у грошовому виразі індекс інфляції складає - 794,40 грн із розрахунку : 9500,00 грн. х 110,8% /100 = 1026 грн.; 1026 грн. (грошовий еквівалент індексу інфляції за березень 2015 року) / 31 (кількість днів у березні 2015 року) = 33,10 грн. (грошовий еквівалент індексу інфляції за 1 день березня місяця 2015 року); 33,10 грн. х 24 (кількість днів прострочення виконання грошового зобов'язання відповідачем у березні 2015 року) = 794,40 грн.. Таким чином, судом встановлено, що відповідач, всупереч нормам цивільного законодавства порушив умови Договору №331832/30184/6-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт до 8-го Березня» укладеного 7 березня 2014 року, тому позовна вимога про повернення вкладу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних підлягає до задоволення, оскільки обґрунтована на вимогах закону та відповідає умовам укладеного між сторонами договору. Крім того, у зв'язку з невиконанням відповідачем умов договору, позивач змушена була понести витрати на правову допомогу в сумі 500 грн., які відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України слід стягнути на її користь з відповідача. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, то з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 243,60 грн. від оплати якого позивач звільнена на підставі п.3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів». На підставі Закону України «Про захист прав споживачів», ст.ст. 526, 530, 615, 629, 1058 ЦК України;

Outcome: approved