Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з [PERSON] та стягнути з нього аліменти на утримання малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] у розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати пред`явлення позову до суду і до досягнення дітей повноліття. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивач перебуває у шлюбі з відповідачем з 15.07.2014 року, який зареєстрований Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №511. За час шлюбу у подружжя народились сини - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] . Подружнє життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя, на шлюб, ведення спільного господарства та виховання дітей. Шлюбно-сімейні відносини припинені, спільного господарства сторони не ведуть, мешкають окремо. Як зазначає позивач, на її утриманні знаходяться спільні діти - - [PERSON] та [PERSON] , які мешкають разом з позивачкою. Оскільки на сьогоднішній день малолітні діти потребують значного догляду та матеріальних коштів, позивачка змушена звернутись до суду із вимогою про стягнення аліментів. В судове засідання позивач не з`явилась, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності та взаємозв`язку, дійшов висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, не суперечать законодавству та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15.07.2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №511 Згідно ст.21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Згідно ч.1 ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.112 СК України та відповідно до ст.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Крім того, від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Дзержинським відділом ДРАЦС реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції від 23.09.2014, актовий запис №1097, та [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Дзержинським відділом ДРАЦС реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції від 05.04.2016 року, актовий запис - №204. Судом встановлено, що діти проживають разом із позивачем та перебувають на її утриманні. Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 184 СК України визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Згідно ч. 2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначаючи розмір аліментів, суд врахував стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, відсутність даних про перебування на утриманні у платника аліментів неповнолітніх дітей, інших непрацездатних осіб та дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі та стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі 2000 гривень щомісячно. Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved