Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до Лисичанського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в якій зазначила, що з відповідачем по справі перебувала у зареєстрованому шлюбі, але рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 28.09.2015р. шлюб розірвано. Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], батьком якої в свідоцтві про народження вказано відповідача. Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її матеріальному утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Відповідач від попереднього шлюбу має доньку [PERSON], [INFO]. Непрацездатних батьків, дружини відповідач не має. У звязку з наведеним, просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання [PERSON], [INFO], у розмірі 1132 грн. щомісячно, з дня подання позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про день, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, до суду подала письмову заяву, у якій зазначила, що позовні вимоги підтримує. Просила суд розглядати справу без її участі Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про розгляд справи за його відсутності не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечувала проти розгляду справи за відсутності відповідача. У звязку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991 р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частині від доходу її матері, батька та (чи) в твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня предявлення позову. З матеріалів справи вбачається, що згідно з рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 28.09.2015р у.н. 415/4920/15-ц, н.п. 2/415/2979/15 шлюб, зареєстрований 14.06.2013 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Лисичанського МУЮ Луганської області, актовий запис № 171 між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Феленко) [PERSON] - розірвано. Після розірвання шлюбу залишено дружині прізвище Феленко. Згідно з свідоцтвом про народження серії І-ЕД № 282059, виданого 10.09.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Лисичанського міського управління юстиції Луганської області, [PERSON] народилась 05.09.2013 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 612. Батьком записаний [PERSON], а матірю [PERSON]. Згідно з довідкою № 1132 від 29.09.2016 року, виданою Комунальним підприємством «ЛЖЕК № 5», [PERSON], [INFO], яка зареєстрована за адресою: м. Лисичанськ, кв. Молодіжний[ADDRESS], фактично проживає за адресою: м. Лисичанськ, кв. Молодіжний[ADDRESS], з 03.02.2006 разом з нею проживає її донька [PERSON], [INFO]. Дитина знаходиться її на повному утриманні. Даний факт підтверджується сусідами. За таких обставин, враховуючи, що відповідач в добровільному порядку не надає позивачу матеріальної допомоги на утримання дитини, а позивач потребує такої допомоги, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, позовні вимоги підтверджено протягом судового засідання, у звязку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до підп. 3 п. 5 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Приймаючи до уваги вимоги ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 551 грн. 20 коп. У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved