Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-22 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] та просить змінити розмір аліментів, що стягуються на її користь з [PERSON] за рішенням Городнянського районного суду Чернігівської області від 25.02.2014 року по цивільній справі № 732/207/14 на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], та встановити їх у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку ( доходу ) відповідача, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. У позовній заяві позивач зазначила, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний за рішенням Городнянського районного суду Чернігівської області від 25 лютого 2014 року. Від шлюбу вони з відповідачем мають спільного малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Згідно з рішенням Городнянського районного суду Чернігівської області від 25.02.2014 року по цивільній справі № 732/207/14 з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання їх малолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 20 % від заробітку відповідача, щомісяця і до досягнення сином повноліття. Але на даний час матеріальний стан відповідача значно змінився. Їх спільний син [PERSON] потребує додаткових витрат для забезпечення нормального розвитку. Відповідач останнім часом ігнорує прохання і відноситься пасивно щодо нормального забезпечення дитини. За таких обставини, позивач вважає за необхідне змінити розмір аліментів, установлених рішенням Городнянського районного суду Чернігівської області від 25.02.2014 року по цивільній справі № 732/207/14, з 20 % від заробітку відповідача на 1/4 частину всіх видів заробітку ( доходу ) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягувати з дня подачі заяви до суду і до досягнення сином повноліття. Ухвалою судді від 08 лютого 2018 року прийнято позов до розгляду та відкрито провадження у зазначеній справі. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Підтвердила обставини, викладені в позовній заяві в обґрунтування заявлених позовних вимог. Пояснила, що їхня з відповідачем спільна дитина потребує більше витрат у звязку із захворюванням. Захворювання у дитини було діагностовано давно і це відображено у амбулаторній медичній картці сина в Городнянській ЦРЛ. Лікарі говорили, що захворювання син переросте. Проте у січні 2018 року дитину направили на консультацію до психіатра та невролога. Після цього дитину поклали на обстеження в Чернігівську обласну дитячу лікарню, де він лікувався з 13.03.2018 року по 23.03.2018 року. Лікарі сказали, що необхідно дитині пройти повторне лікування через 3 місяці, Також лікарні повідомили, що лікування дитини буде тривалим. Натомість у відповідача на даний час змінилось матеріальне становище і збільшився розмір доходів. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав у повному обсязі та заперечував проти його задоволення. Вважає, що позивач використовує кошти, які він сплачує як аліменти на утримання дитини, не за призначенням. Саме через це він проти зміни розміру аліментів в бік їх збільшення. Зазначив, що він забирає сина до себе, коли є вільний час. Коли син знаходиться з ним, то саме він утримує дитину, робить йому коштовні покупки. Відповідач вказав, що доходи в нього не збільшились, він сплачує аліменти через бухгалтерію. Аліменти були встановлені рішенням суду в розмірі 20 відсотків від його заробітку, оскільки при розлученні він все майно залишив позивачу. Вказує на те, що дитині він допомагає по можливості, витрачає кошти на харчування. Наполягає на тому, що позивач використовує аліменти не за призначенням, хоча доказів цього в нього немає. Крім того, 06.03.2018 року [PERSON] надав до суду письмові заперечення, зміст яких зводиться до того, що відповідач заперечує проти позовних вимог, бо синові він додатково надає матеріальну допомогу, купує різні речі та подарунки та вважає, що позивач не в повній мірі використовує аліменти, які він сплачує на утримання сина, для забезпечення потреб дитини. Суд, зясувавши позицію сторін по суті заявлених позовних вимог, заслухавши їх пояснення, перевіривши матеріали справи та дослідивши в судовому засіданні докази, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З дослідженого в судовому засіданні рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 25 лютого 2014 року ( справа № 732/207/14 ), встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, а також з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/5 частини від всіх видів заробітку ( доходу ), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03.02.2014 року і до повноліття дитини. Рішення суду набрало законної сили 11.03.2014 року ( а.с. 7-8 ). Зі свідоцтва про народження серії 1-ЕЛ № 063771 встановлено, що [PERSON] народився 10 листопада 2008 року в с. Хоробичі, Городнянського району, Чернігівської області, його батьками зазначені : [PERSON], [PERSON] ( а.с. 6 ). З довідки виконавчого комітету Хоробицької сільської ради Городнянського району Чернігівської області № 68 від 25.01.2018 року встановлено, що дійсно разом з [PERSON] проживають її син - [PERSON] та її донька [PERSON] в селі Хоробичі, Городнянського району, Чернігівської області по вул. Амосова, буд 12 та діти знаходяться на її утриманні ( а.с. 4 ). Згідно характеристики на учня [INFO], що дитина має середній рівень знань з предметів, на уроках неуважний, інколи заважає іншим учням, домашні завдання виконує нерегулярно. Хлопчик товаришує з усіма однокласниками, улюблені предмети фізична культура та математика, у класі відповідальний за дисципліну та порядок, приймає активну участь у всіх позакласних заходах. Поважає старших, любить своїх батьків та маленьку сестричку. [PERSON] постійно цікавиться навчанням сина, відвідує уроки. На вихідні дні забирає хлопчика до себе та займається з ним ( а.с. 21 ). З виписки з медичної картки стаціонарного хворого № 3213 від 23.03.2018 року встановлено, що [PERSON], [INFO], перебував на лікуванні в Чернігівській обласній дитячі лікарні з 13.03.2018 року по 23.03.2018 року та йому встановлено діагноз : нейрогенний січовий міхур, енурез. Рекомендовано пройти повторний курс лікування через 3 місяці ( а.с. 37 ). Вказані дані підтверджуються довідкою головного лікаря Комунально-профілактичного закладу «Чернігівська обласна дитяча лікарня» [PERSON] від 13.04.2018 року за вих. № 01-06/800 ( а.с. 48-49 ). Стаття 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Враховуючи вищевикладене, а також враховуючи стан здоровя та матеріальне становище дитини, а також матеріальне та сімейне становище сторін, з огляду на те, що позивачем надані докази того, що через наявні захворювання дитина потребує додаткових витрат на лікування, натомість відповідачем доказів на обґрунтування своєї позиції по суті спору та доказів нецільового використання позивачем аліментів не надано, виходячи з положень ст. 192 СК України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] в частині збільшення розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], слід задовольнити.

Outcome: approved