Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, вказуючи, що з 28 червня 2013 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя мають малолітнього сина [PERSON]. Зазначає, що син [PERSON] проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Вказує, що витрачає кошти на покупку дитині одягу, продуктів харчування, ліків і вітамінів для оздоровлення дитини. Частково сплачує комунальні послуги та продовжує навчатися в Харківській державній залізничній академії. Через, що їй важко матеріально утримувати дитину, а відповідач добровільно не допомагає. Стверджує, що відповідач офіційно працює та інших дітей немає. А тому просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), або 33% від всіх видів його доходів щомісячно до досягненням сином повноліття, а також стягувати на її утримання аліменти у розмірі 400 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Позивач в судовому засіданні позов підтримала повністю та просить його задоволити. Відповідач в судовому засіданні та в поданих запереченнях позов визнав частково та згідний сплачувати на утримання сина аліменти у розмірі 1/5 частини від його доходу щомісячно і до досягненням дитиною повнолітнього віку. В решті позовних вимог просить відмовити. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до копії рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 06 квітня 2015 року шлюб між сторонами розірвано. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження Серія 1-ЕГ № 195123. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Беручи до уваги, що відповідач має постійне місце роботи, а також те, що розмір які просить стягнути позивач є завищеними тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до досягнення нею повноліття. Що ж стосується вимоги позивача про стягнення аліментів на її утримання до досягнення сином трьох річного віку, то суд приходить до наступних висновків. Згідно ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу згідно ч.4 ст.84 СК України. Згідно довідки про заробітну плату [PERSON] № 193 від 08.04.2015 року, згідно якої його середній заробіток за останніх шість місяців становить в середньому 4\~500 грн. Відповідно до матеріалів справи відповідач навчається на четвертому курсі в Луцькому національному університеті, терміном навчання до 30 червня 2016 року. За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач не може надавати матеріальну допомогу для позивача до досягнення дитиною трьох років. Тому позов підлягає до часткового задоволення.

Outcome: approved