Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON], приватного нотаріуса Вільнянського нотаріального округу завдану їй матеріальну шкоду внаслідок недбалих дій приватного нотаріуса в розмірі 250000грн. Під час розгляду справи позивач змінила позовні вимоги та просила стягнути з [PERSON], приватного нотаріуса Вільнянського нотаріального округу завдану їй моральну шкоду внаслідок недбалих дій приватного нотаріуса в розмірі 250000грн. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначила, що в 2008 році [PERSON] вирішила продати своє нерухоме майно та земельну ділянку, які належали їй на праві приватної власності. 22.08.2008 року [PERSON] надала чоловіку позивача [PERSON] довіреність відповідно до якої він мав право представляти її інтереси з усіх питань, які виникають із розпорядження та відчуження її майна та укладати в її інтересах відповідні договори купівлі-продажу та інші договори. Дана довіреність була посвідчена приватним нотаріусом Вільнянського нотаріального округу [PERSON] 07.10.2008 року між позивачем [PERSON] та [PERSON], інтереси якої представляв чоловік позивача [PERSON], були укладені договори купівлі-продажу житлового будинку разом із господарськими будівлями та спорудами за 40000,00 грн. та земельної ділянки площею 0,0900 га за 210000,00 грн., що розташовані адресою м. Вільнянськ, вул. Перемоги, будинок, 78. Зазначені договори купівлі-продажу були посвідчені [PERSON], приватним нотаріусом Вільнянського нотаріального округу, якою було надано розяснення, що вказані договори, підписані представником в інтересах довірителя, не можуть бути визнаними недійсними. Вказані договори на підставі рішень суду були визнані недійсними. Визнання договорів купівлі-продажу недійсними, які посвідчувались приватним нотаріусом Вільнянського нотаріального округу[PERSON], завдало позивачці моральної шкоди, душевних страждань, вона була позбавлена можливості вести звичайний спосіб життя, так як була змушена витрачати свій час та гроші на отримання юридичних консультацій та брати участь у судових засіданнях. У звязку з чим позивач звернулась до суду з вказаним позовом. В судовому засіданні 22.03.2016р. позивач підтримала позов про стягнення моральної шкоди, та просила суд його задовольнити в повному обсязі та тих підставах, що в ньому зазначені. Представник позивача в суді позов про стягнення моральної шкоди підтримав та просив суд його задовольнити. Пояснив суду, що визнання договорів 07.10.2008 року, які були укладені між позивачем [PERSON] та [PERSON] та були посвідчені приватним нотаріусом Вільнянського нотаріального округу[PERSON] про купівлю-продаж житлового будинку разом із господарськими будівлями і спорудами та земельної ділянки за адресою: м. Вільнянськ, вул. Перемоги, будинок, 78, завдало позивачу моральної шкоди, душевних страждань. Також зазначив, що нотаріус зобовязана була відмовити у вчиненні нотаріальної дії та розяснити позивачу, що вказані договори купівлі - продажу необхідно було укладати безпосередньо з їх власником. Внаслідок недбалого виконання своїх професійних обовязків нотаріусом було завдано позивачу моральну шкоду, що полягало в позбавленні позивача можливості вести звичайний спосіб життя, була змушена витрачати свій час та гроші на отримання юридичних консультацій та брати участь у судових засіданнях. Відповідач заперечувала проти позову, пояснила, що вона як нотаріус не є субєктом спірних правовідносин, які виникли між позивачкою та власником спірного майна, та виникли в результаті того, що позивач [PERSON] не повністю розрахувалась за придбаний нею будинок та землю, у звязку з чим [PERSON], а потім її спадкодавці звернулись до суду про розірвання спірних договорів. Представник відповідача також заперечувала проти заявлених вимог та пояснила, що дії приватного нотаріуса [PERSON] не були протиправними, посвідчуючи договори купівлі - продажу, нотаріус виконувала свої службові обовязки в межах наданих їй повноважень. Приватний нотаріус [PERSON] при вчиненні нотаріальних дій не передбачала і не могла передбачити можливість настання негативних наслідків, оскільки фактично вони не настали і саме тому ніяких доказів про настання матеріальної чи моральної шкоди суду надано не було. Негативні наслідки для [PERSON], якщо вони і мали місце, сталися не як результат недбалості приватного нотаріуса [PERSON], а як результат дій самої [PERSON], яка не виконала умов договору купівлі продажу нерухомого мана і не розрахувалась за нього в повному обсязі, як це було домовлено. Представник відповідача ТОВ «Металург-Мета» в судовому засіданні 21.04.2016р. також заперечувала проти задоволення позову. Представник відповідача ПАТ СК «Провідна» в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. За згоди всіх учасників процесу, суд вважає можливим розглядати справу у його відсутності на підставі тих доказів, що містяться в матеріалах справи. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. В судовому засідання встановлено, що [PERSON] вирішила продати своє нерухоме майно та земельну ділянку, які належали їй на праві приватної власності. 22.08.2008 року [PERSON] надала чоловіку позивача [PERSON] довіреність, відповідно до якої він мав право представляти її інтереси з усіх питань, які виникають із розпорядження та відчуження її майна та укладати в її інтересах відповідні договори купівлі-продажу та інші договори. Дана довіреність була посвідчена приватним нотаріусом Вільнянського нотаріального округу [PERSON] Також встановлено, що 07.10.2008 року між позивачем [PERSON] та [PERSON], інтереси якої представляв чоловік позивача [PERSON], були укладені договорикупівлі-продажу: -житлового будинку разом із господарськими будівлями та спорудами розташованого за адресою: м. Вільнянськ, вул. Перемоги, будинок, 78 за ціною 39612,00 грн.( а.с.5-6); -земельної ділянки розташованої за адресою м. Вільнянськ, вул. Перемоги, будинок, 78, площею 0,0900 га, кадастровий номер якої 2321510100:08:002:0045 за ціною 210000,00 грн.( а.с.7-8); Зазначені договори купівлі - продажу були посвідчені приватним нотаріусом Вільнянського нотаріального округу [PERSON]. При купівлі будинку та земельної ділянки [PERSON] не повністю розрахувалась з власником [PERSON], у звязку з чим в 2010 році [PERSON], спадкоємець [PERSON], звернулась з позовом до суду про визнання недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку за адресою: м. Вільнянськ, вул. Перемоги, будинок, 78. Заочним рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 21.10.2011 року задоволено позовні вимоги [PERSON] та визнано недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку за адресою м. Вільнянськ, вул. Перемоги, будинок, 78 (а.с.65-67). Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 14.05.2012 року скасовано заочне рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 21.10.2011 року (а.с.68-70). Відповідно до ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 24.10.2012 року було скасовано рішення Апеляційного суду Запорізької області та залишено в силі заочне рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 21.10.2011 року (а.с.9-12). У 2012 році [PERSON], спадкоємець [PERSON], звернулась з позовом до суду про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0900 га, що розташована за адресою: м. Вільнянськ, вул. Перемоги, будинок, 78. Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 18.06.2013р. відмовлено в задоволенні позову. Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 20.08.2013 року рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 18.06.2013 скасовано та прийнято рішення, яким позов задоволено, договір купівлі-продажу земельної ділянки визнано недійсним (а.с.61-62). У звязку з чим [PERSON] звернулась з позовом про стягнення моральної шкоди до приватного нотаріуса [PERSON], яка посвідчувала договори купівлі-продажу. Згідно\~статті 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень проти них. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у розгляді справи. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі щодо яких виникає у сторін спір, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.\~ Відповідно до положень\~статті 23 Цивільного кодексу України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ч. 1\~ст. 1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім\~\~випадків, встановлених частиною другою цієї статті\~. Виходячи з положень пункту 3 роз'яснень Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Згідно з пунктом 5 роз'яснень Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», оскільки питання відшкодування моральної шкоди регулюються законодавчими актами, введеними у дію в різні строки, суду необхідно в кожній справі з'ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин, коли набрав чинності законодавчий акт, що визначає умови і порядок відшкодування моральної шкоди в цих випадках, та коли були вчинені дії, якими заподіяно цю шкоду. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, як вбачається із пункту 9 роз'яснень Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 р. за №4 «Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. У випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви. Згідно вимог ст. ст. 57, 58, 59, 60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Разом з цим, суд вважає, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу своїх позовних вимог, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, з огляду на наступне. При розгляді справи позивачем та його представником не було надано суду належних та допустимих доказів, які підтверджували те, що через визнання судовими рішеннями договорів купівлі продажу житлового будинку та земельної ділянки від 07.10.2008 року недійсними, завдало позивачу моральної шкоди, яка полягала в душевних стражданнях, яким чином вони вплинули на її моральний стан, не вказано в чому полягає неможливість ведення її звичайного способу життя і як спосіб життя змінився після винесення судових рішень, в чому це проявлялось. Закон не наділяє позивача правом давати юридичну оцінку діям чи бездіяльності посадової особи і визначати правомірними чи неправомірними були її дії. Це функція державних органів, які встановлюють правомірність дій чи бездіяльність посадової особи в процесі дисциплінарного, адміністративного, цивільно-правового чи кримінального провадження. З моменту посвідчення приватним нотаріусом [PERSON] договорів купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки і по теперішній час таких проваджень ні одним із уповноважених органів не проводилось. В жодному з винесених судових рішень не вказано, що дії [PERSON] при посвідченні договорів купівлі - продажу житлового будинку та земельної ділянки від 07.10.2008 року були протиправними і є результатом її недбалого відношення до виконання своїх посадових обовязків. Посилання на протиправність та недбалість дій приватного нотаріуса [PERSON] необґрунтована жодним чином. Факт визнання судовими рішеннями договорів купівлі продажу житлового будинку та земельної ділянки від 07.10.2008 року недійсними не є доказом недбалості або неправомірності дій посадової особи, яка в силу своїх службових повноважень здійснювала ці дії, та не встановлює її вини. Судом встановлено, що між шкодою та протиправними діями заподіювача відсутній причинний зв'язок, що є необхідною умовою протиправного діяння. Матеріальної шкоди позивачу завдано не було, оскільки житловий будинок та земельна ділянка не дивлячись на рішення судів про скасування договорів купівлі - продажу від 07.10.2008 року, відповідно договору купівлі-продажу від 13.12.2012 були продані позивачем [PERSON] своїй матері [PERSON] (91-92). За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач не довів ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх позовних вимог. Виходячи з обставин, наведених вище, суд дійшов висновку про недоведеність обставин, що мають значення\~\~для справи, на які посилався позивач, та відсутність\~\~правових підстав для стягнення моральної шкоди з приватного нотаріуса Вільнянського нотаріального округу[PERSON], завданої внаслідок недбалих дій приватного нотаріуса в розмірі 250000,00грн., тому в задоволенні позову має бути відмовлено в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed