Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Свій позов мотивує тим, що з 21.08.2009 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 1052. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Вказує на те, що з жовтня 2015 року спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини між ними припинені, вважає, що збереження їхньої сімї та подальше спільне проживання з відповідачем є неможливим. Просить суд, шлюб розірвати. Крім того, у звязку з тим, що їхній неповнолітній син знаходиться на її утриманні, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини не надає. Просить суд, стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач в судове засідання не зявилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, проте подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги визнав в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 21.08.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 1052 (а.с. 4 ). Від шлюбу в сторін народився син [PERSON], [INFO] (а.с. 4, 5). Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування\~ жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про\~ побудову\~ сімейних відносин між собою\~ та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружи, взаємодопомоги. Чоловік\~зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина\~\~ зобовязана\~ утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік\~ відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч. 3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування\~ до припинення шлюбних\~ відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду від 12.06.1998 року № 16 Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сімю встановлено, що проголошена\~ Конституцією охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому,\~ що шлюб може бути розірвано\~ в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї\~ стали неможливими. Як вбачається з матеріалів справи, позивач та відповідач подружніх стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, шлюб існує лише формально. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, які склалися\~ в даній сімї, та їх\~ обєктивну недоступність для оточуючих, а також беручи до уваги категоричне заперечення сторонами щодо збереження сімї, та з врахуванням\~ вимог ст.ст. 24, 55, 56 СК України, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати. Крім того, судом встановлено, що неповнолітній син [PERSON], [INFO] перебуває на утриманні матері [PERSON], відповідач свого обовязку утримувати неповнолітню дитину не виконує. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3\~ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частина заробітку (доходу) матері, батька, як передбачає ст. 183 СК України, визначається судом. При цьому розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що слід стягувати з відповідача в користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. При визначенні розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей суд врахував, визнання розміру аліментів відповідачем, стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, стягувача аліментів, а також ту обставину, що у відповідача на утриманні інших осіб немає. Рішення суду в частині стягнення аліментів на неповнолітньої дитини у межах суми платежу за один місяць слід допустити до обовязкового негайного виконання.

Outcome: approved