Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до Біловодського районного суду Луганської області із заявою про встановлення факту реєстрації та перебування в шлюбі її батьків [PERSON], [INFO], який помер 13.04.2002 р. та [PERSON], [INFO], яка померла 29 грудня 2017 року. В обґрунтування своєї заяви [PERSON] зазначила, що вона звернулась до державного нотаріуса Станично-Луганського нотаріального округу з метою оформлення спадщини, яка залишилась після смерті її матері [PERSON], однак під час підготовки документів зясувалось, що для отримання свідоцтва на спадкове майно їй необхідно надати нотаріусу документ, що підтверджує факт знаходження її батьків в зареєстрованому шлюбі. На її звернення до Станично-Луганського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області щодо надання свідоцтва про укладення шлюбу між її батьками, вона отримала відмову, яка була мотивована тим, що отримати повторне свідоцтво про шлюб може лише сторона шлюбу, крім того, шлюб було зареєстровано в РФ і для підтвердження факту його реєстрації необхідно робити запит до компетентних органів ЗАГС Російської Федерації. Посилаючись на положення ст.. 315 Цивільного процесуального Кодексу України, щодо можливості встановлення в судовому порядку фактів, що мають юридичне значення вона звернулась до суду за захистом своїх порушених прав. В судове засідання заявник не прибула, надала заяву про розгляд справи без її участі . Заінтересована особа Станично-Луганський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області свого представника до суду не направила, надала до суду пояснення, в яких заперечувала у відмові щодо надання [PERSON] допомоги у отриманні довідки про шлюб її батьків. Пояснила, що відповідно до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах підписаної державами членами СНД в м. Минськ 22.01.1993 року (в редакції Протоколу від 28.03.1997 року), органи державної реєстрації за заявою заявників складають Прохання про правову допомогу у витребуванні документів (свідоцтв, довідок, тощо) та надсилають їх за місцем складення актових записів цивільного стану для виконання. Заявниці було запропоновано скласти Прохання про правову допомогу у витребуванні документів з Російської Федерації, однак, посилаючись на досить тривалий строк отримання відповіді ( 3-5 місяців), заявниця відмовилась від складання необхідної заяви. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що не підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Статтею 315 ЦПК України визначено перелік фактів, що мають юридичне значення, які можуть бути встановлені в судовому порядку та зазначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при вирішення питання про підвідомчість таких справ суди мають враховувати норми законодавчих актів, якими передбачено не судовий порядок встановлення певних фактів або визначено факти, які в даних правовідносинах можуть підтверджуватися рішенням суду. Конвенцією про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах підписаної державами членами СНД в м. Минськ 22.01.1993 року врегульовано порядок надання правової допомоги у витребуванні документів з Російської Федерації. П.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказує на те, що суди можуть встановити факти реєстрації шлюбу, якщо в органах РАГСу не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні. Згідно положень ст.318 ЦПК України у заяві про встановлення юридичного факту повинно бути зазначено причину неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт. Довідка про неможливість відновлення документів повинна бути долучена до заяви. Отже, заявником не доведено неможливості отримання необхідного підтверджуючого документу в позасудовому порядку, до заяви не долучено доказів, що заявник зверталась до відповідного компетентного органу і їй було відмовлено у наданні такої інформації, а також доказів знищення чи втрати первинних записів про шлюб та неможливості їх відновлення. Тому суд вважає заяву про встановлення юридичного факту такою, що подана передчасно, у звязку з чим вона не підлягає задоволенню. Враховуючи наведене,

Outcome: dismissed