Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 12.12.2012 року вона з відповідачем по справі зареєстрували шлюб у відділі ДРАЦС Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 2977. Від спільного проживання у шлюбі мають двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають зі нею, позивачкою по справі та перебувають на її утриманні. Також, позивач зазначає, що в даний час відповідач з сім`єю не проживає та матеріально не допомагає їм, хоча має можливість сплачувати аліменти на утримання дружини, так як знаходиться у працездатному віці та працює не офіційно. Вона ж, [PERSON] не має можливості самостійно утримувати себе і дітей, оскільки не працює у зв`язку з доглядом за дитиною. Інших джерел доходу, крім соціальних виплат, по догляду за дитиною вона не має. За вказаних обставин позивач просить ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача аліменти на своє утримання до досягнення дочкою [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. В судове засідання сторони по справі не з`явились. Позивач [PERSON] попередньо подала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, в поданій заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Частиною 3 статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився без поважних причин, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся судом завчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без його участі на адресу суду не надходило. Відзив на позовну заяву в запропонований судом строк відповідачем не подано. Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача, на підставі ухвали суду про заочний розгляд справи, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Врахувавши думку позивача, викладену у наданій суду письмовій заяві, дослідивши письмові докази у справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що позивач по справі [PERSON] та відповідач по справі [PERSON] 12.12.2012 року зареєстрували шлюб, актовий запис № 2977, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , виданим відділом ДРАЦС Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області ( а.с.8). Подружжя Панасюк проживають окремо, наразі вони розлучаються. Крім того, судом встановлено, що від спільного проживання у шлюбі мають двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про народження [NUMBER] від 12.12.2013 року (а.с. 7), [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про народження [NUMBER] від 23.06.2017 року ( а.с.6). Малолітні діти сторін по справі проживає разом з матір`ю [PERSON] , що підтверджується ксерокопією довідки № 1230, виданої виконавчим комітетом Медвеже-Вушківської сільської ради, Вінницького району Вінницької області від 16.01.2019 року (а.с. 5). З довідки, виданої управлінням праці та соціального захисту населення Вінницької РДА за № 3321 від 21.12.2018 року вбачається, що [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER] ) знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та отримує щомісячну одноразову допомогу в розмірі 860 рн. (а.с. 11). Також, судом встановлено, що сторонами по справі не досягнуто домовленості щодо утримання дружини до досягнення їх дочкою [PERSON] трирічного віку. Згідно ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той з подружжя, який потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Нормами ч. 2, 4 ст. 84 СК України встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на таке утримання є незалежним від того, чи працює дружина, незалежним від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Частиною 1 ст. 80 СК України зазначено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, інші обставини, що мають істотне значення. Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, в судовому засіданні досліджено кожний доказ, наданий стороною на підтвердження своїх вимог (п.27 постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року №2 «Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»). Зокрема, у п.24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» та в п.23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гурепка проти України № 2» наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище, порівняно з опонентом. При цьому, суд не порушив принципу процесуальної рівності сторін, оскільки повідомляв відповідача про судовий розгляд справи належним чином, пропонував подати відзив на позовну заяву, проте, відповідач вказаною пропозицію суду не скористалися, відзив на позовну заяву та доказів на їх підтвердження не надав. За вказаних обставин, суд вбачає підстави для задоволення даного позову. Згідно з ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому, аліменти на дружину необхідно стягувати починаючи з дня пред`явлення позову, тобто з 29 січня 2019 року і до досягнення дитиною - дочкою [PERSON] трирічного віку. Згідно з п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.. На підставі викладеного та

Outcome: approved