Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

[PERSON] звернулась в суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позов мотивовано тим, що 24.07.2010року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалось, оскільки мають несумісні характери і різні погляди на життя та на роль кожного з подружжя в сім'ї. Між сторонами постійно відбуваються сварки з різних приводів і все це відбувається на очах у їх дитини, що травмує її психіку та робить наше спільне життя нестерпним. Більше року сторони спільно не проживають, господарства не ведуть, шлюбу існує виключно формально. Відповідач не виконує своїх батьківських обов'язків, жодним чином не бажає утримувати матеріально свого сина. Окрім нормальних умов життя, якісного харчування, витрат на одяг та взуття, дитина потребує ще й обов'язкових додаткових витрат на оздоровлення та розвиток. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина, у твердій грошовій сумі в розмірі 900гривень щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. В судовому засідання позивач позовні вимоги підтримала, аргументуючи їх мотивами, викладеними в позові. Просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнали частково, а саме не заперечили щодо стягнення аліментів в розмірі 400гривень. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково, з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі з 24.07.2010року, про що зроблено актовий запис №1364(а.с.3). Згідно свідоцтва про народження батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 475(а.с.4). Частиною 1 статті 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, і відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В частині 3 статті 181 СК України зазначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 367 ЦПК України, рішення суду щодо стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Зважаючи на положення ст.ст. 141,180-182 СК України, зокрема про солідарний обов'язок батьків на утримання неповнолітньої дитини та те, що відповідач інших утриманців не має, добровільно не надає матеріальної допомоги дитині, суд вважає, що з відповідача слід стягувати на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 800гривень, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.07.2014року та до досягнення дитиною повноліття. Зважаючи на те, що позивач була звільнена від сплати судового збору, дані витрати, згідно ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: partial