Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, який обгрунтовує тим, що [INFO] помер її батько [PERSON], після якого залишилося спадкове майно до складу якого входить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS].Зазначає, що спадщину вона прийняла належним чином, звернувшись у визначений законом строк до нотаріальної контори з письмовою заявою про прийняття спадщини. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину, немає. Спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], згідно рішення постійно діючого третейського суду при Товарній біржі «Капітал» від 16 липня 2008 року належить [PERSON]. Згідно зазначеного рішення за [PERSON] в КП «ВООБТІ» зареєстровано право власності, що в цілому складається з: житлового будинку літ. «А», веранди літ. «а», веранди літ. «а1», загальною площею 57,4 кв.м, житловою площею 30,7 кв.м, гаражу літ. «Е», сараю літ. «Е1», убиральні літ. «Ж». Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріусом їй було відмовлено, у зв'язку з тим, що згідно технічного паспорту на житловий будинок, виданого КП «ВООБТІ» станом на 14.07.2016 року та довідки КП «ВООБТІ» від 28.07.2016 року, вбачається, що окрім житлового будинку літ. «А» з господарськими будівлями, які зазначені у правовстановлюючому документі, за адресою: [ADDRESS] розташований житловий будинок (незавершений будівництвом готовністю 96,6%) літ. «Д», з прибудовою літ. «д» та ґанок, що зареєстровані на праві приватної власності за відповідачем по справі [PERSON] Тому, у зв'язку з тим, що не визначено і не зареєстровано відповідним чином в КП «ВООБТІ» розмір частки у праві спільної часткової власності на будинковолодіння співвласника [PERSON], не визначено склад спадкового майна. За вказаних підстав позивач просить суд ухвалити рішення, яким визначити, що частка [PERSON], який помер [INFO], в праві спільної сумісної власності на житловий будинок [ADDRESS], становить 1/2 та складається з: житлового будинку літ. «А», веранди літ. «а», веранди літ. «а1», загальною площею 57,4 кв.м, житловою площею 30,7 кв.м, гаражу літ. «Е», сараю літ. «Е1», убиральні літ. «Ж». В судове засідання позивач, її представник та представник третьої особи не з'явились, однак попередньо подали до суду письмові заяви про розгляд справи без їхньої участі, при цьому сторона позивача заявлені вимоги підтримує та просить задовольнити, а представник третьої особи не заперечує проти задоволення позову. Відповідач втретє в судове засідання не з'явився без поважних причин, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся судом завчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без його участі на адресу суду не надходило. Відзив на позовну заяву у запропонований судом строк відповідачем не подано. Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача, на підставі ухвали суду про заочний розгляд справи, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши письмові докази у справі та надавши їм належну правову оцінку, оглянувши матеріали інвентаризаційної справи № 368 на об'єкт нерухомого майна, що розташований за адресою: [ADDRESS], суд дійшов такого висновку. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [INFO] в с. Щітки, Вінницького району Вінницької області помер [PERSON], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть (а.с. 8). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно до складу якого входить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Позивач по справі [PERSON] є спадкоємицею першої черги за законом після смерті свого батька [PERSON], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про її народження (а.с. 9). Спадщину [PERSON] прийняла належним чином, звернувшись у визначений законом строк до нотаріальної контори з письмовою заявою про прийняття спадщини. На підставі зазначеної заяви приватним нотаріусом Нідзельською\~І.Є. заведено спадкову справу після смерті [PERSON] за № 36/2016.Інші спадкоємці першої черги за законом -дружина спадкодавця [PERSON] та його батько [PERSON] у визначений законом строк з часу відкриття спадщини звернулись до нотаріальної контори з письмовими заявами про відмову від прийняття спадщини, що підтверджується листом приватного нотаріуса Вінницької районної державної нотаріальної контори Нідзельської І.Є. за № 264/01-16 від 09.10.2018 року. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріусом позивачу було відмовлено, у зв'язку з тим, що згідно технічного паспорту на житловий будинок, виданого КП «ВООБТІ» станом на 14.07.2016 року та довідки КП «ВООБТІ» від 28.07.2016 року, вбачається, що окрім житлового будинку літ. «А» з господарськими будівлями, які зазначені у правовстановлюючому документі, за адресою: [ADDRESS] розташований житловий будинок (незавершений будівництвом готовністю 96,6%) літ. «Д», з прибудовою літ. «д» та ґанок, що зареєстровані на праві приватної власності за відповідачем по справі [PERSON] (а.с. 12-14). Тому, у зв'язку з тим, що не визначено і не зареєстровано відповідним чином в КП «ВООБТІ» розмір частки у праві спільної часткової власності на будинковолодіння співвласника [PERSON], не визначено склад спадкового майна, що підтверджується ксерокопією листа приватного нотаріуса Вінницької районної державної нотаріальної контори Нідзельської\~І.Є. за № 379/02-31 від 31.08.2016 року (а.с. 15). Спадкове майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], згідно рішення постійно діючого третейського суду при Товарній біржі «Капітал» від 16 липня 2008 року належить [PERSON]. Згідно зазначеного рішення за [PERSON] в КП «ВООБТІ» зареєстровано право власності, що в цілому складається з житлового будинку літ. «А», веранди літ. «а», веранди літ. «а1», загальною площею 57,4 кв.м, житловою площею 30,7 кв.м, гаражу літ. «Е», сараю літ. «Е1», убиральні літ. «Ж», що підтверджується ксерокопією реєстраційного посвідчення від 16.07.2008 року реєстровий номер 141 (а.с. 10, 11). Однак, згідно правовстановлюючого документа та реєстраційного свідоцтва що належить [PERSON] вбачається, що [PERSON] був власником цілої частини (одиниці) житлового будинку за адресою [ADDRESS], що складається з житлового будинку літ. «А», веранди літ. «а», веранди літ. «а1», загальною площею 57,4 кв.м, житловою площею 30,7 кв.м, гаражу літ. «Е», сараю літ. «Е1», убиральні літ. «Ж». Крім того, за життя [PERSON] зареєстрував право власності та отримав правовстановлюючий документ на земельну ділянку площею 0,1640 га, кадастровий номер [NUMBER], на якій розміщені тільки житловий будинок літ. «А» з господарськими будівлями, що належить [PERSON] 27.06.2017 року [PERSON] звернулась до КП «ВООБТІ» із заявою про виділ в натурі із будинковолодіння за адресою: [ADDRESS] житлового будинку літ. «А», веранди літ. «а», веранди літ. «а1», загальною площею 57,4 кв.м, житловою площею 30,7 кв.м, гаражу літ. «Е», сараю літ. «Е1», убиральні літ. «Ж» в окремий об'єкт нерухомого майна. Згідно відповіді КП «ВООБТІ» №16/Л/01-8/17 від 04.07.2017 року, станом на 23.02.2017 року, до складу будинковолодіння за [ADDRESS], входить самочинно збудована веранда літ. «д1» та відсутня згода співвласників, тому у КП «ВООБТІ» відсутні підстави для здійснення перерахунку часток (а.с. 16). Так, відповідно до вимог статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Стаття 1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Стаття 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Стаття 1270 ЦК України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частинами 1, 2 статті 355 ЦК України встановлено, що майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності, при цьому, майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно ч.1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. В даному випадку законом встановлена саме спільна сумісна власність на житловий будинок, оскільки при проведенні державної реєстрації права власності частки [PERSON] та [PERSON] не були визначені. Згідно ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної вільності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Згідно п.п. 12, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, за загальними правилами частини другої статті 372 ЦК при поділі майна, що є у спільній сумісній власності, за рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року № 20, частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Згідно п. 3.4. інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Тому, оскільки іншого способу захисту свого спадкового права, окрім визначення в судовому порядку частки права власності спадкодавця у майні, що перебуває у спільній сумісній власності, позивач немає, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову.

Outcome: approved