Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить усунути їй перешкоди у користуванні власністю житловим будинком по вул.. Забайкальській,26 в м. Харкові; вселити її до вказаного будинку та зобовязати відповідача [PERSON] не чинити їй перешкоди у користуванні житлом. В обґрунтування свої позовних вимог зазначала, що у відповідності до свідоцтва про право на спадщину їй таХуторянській Л.І. на праві спільної часткової власності, по ? частині, належить житловий будинок № 26 по вул. Забайкальська, в м. Харкові. Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 06.12.2011 встановлено порядок користування земельною ділянкою та житловим будинком № 26 по вул. Забайкальська в м. Харкові між [PERSON] та [PERSON], виділено в користування [PERSON] житлову кімнату 1-4 площею 14,6 м2, виділено в користування [PERSON] житлові кімнати 1-5 площею 7,2 м2, 1-6 площею 5,3 м2, приміщення 1-3 площею 7,2 м2 залишено у спільному користуванні. Цим судовим рішенням рекомендовано здійснити переобладнання приміщень, а саме: прибудувати до приміщення 1-3 тамбур площею 1,5 м2, встановити подвійний дверний блок; демонтувати дверний блок, закласти двірний проріз між приміщеннями 1-4 та 1-5; влаштувати в приміщенні 1-3 кухню. 13.02.2014 [PERSON], за дорученням [PERSON], намагався потрапити до спірного будинку, однак [PERSON], без відома [PERSON], замінила замки на вхідних дверях та до будинку, а ні її, а ні її представника, не впускає. Після чого [PERSON] був вимушений викликати міліцію за № « 102» для фіксації факту протиправних дій відповідачки по відношенню до власності [PERSON]. З цього приводу [PERSON] було написано заяву до Комінтернівського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області, висновком від 18.02.2014 ДІМ Комінтернівського РВ ГУ МВС України в Харківській області рекомендовано звертатися до суду зі спірних питань. Позивач вважає, що саме з вини відповідачки [PERSON] вона позбавлена можливості вільно користуватися своєю часткою будинку, сплачувати комунальні платежі, не має можливості відкрити окремий особовий рахунок, в повній мірі реалізовувати всі права власника та виконувати обовязки. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] [PERSON] підтримав заявлені позовні вимоги, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні вважала, що позовні вимоги заявлені необґрунтовано, оскільки вона жодним чином не перешкоджає позивачу вільно користуватися належною їй частиною житлового будинку, при цьому повідомила, що дійсно змінили замки на вхідних дверях, однак не заперечує щодо передачі ключів від будинку позивачеві особисто. Не вважає за можливе надавати доступ до приміщення іншим особам, які бажають потрапити до будинку. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, давши добутому правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину, виданого Сьомою Харківською Державною Нотаріальною конторою м. Харкова від 26 червня 1991 року, реєстраційний № 4-4846, номер запису в реєстровій книзі КП «БТІ» № 1068 від 13 червня 1994 року, [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності, по ? частині, належить житловий будинок № 26 по вул. Забайкальська, в м. Харкові. Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 06 грудня 2011 року, справа № 2-446/11, встановлено порядок користування земельною ділянкою та житловим будинком № 26 по вул. Забайкальська в м. Харкові між [PERSON] та [PERSON] наступним чином: виділено в користування [PERSON] житлову кімнату 1-4 площею 14,6 м2; виділено в користування [PERSON] житлові кімнати 1-5 площею 7,2 м2, 1-6 площею 5,3 м2; приміщення 1-3 площею 7,2 м2 залишено у спільному користуванні. Також виділено в користування [PERSON] 54/100 часток будівель та споруд площею 18,2 м2; виділено у користування [PERSON] 46/100 часток будівель та споруд площею 16,1 м2; виділено в користування [PERSON] та [PERSON] земельні ділянки по 287,0 м2 кожній, а земельну ділянку 91,5 м2 залишено у спільному користуванні. Рекомендовано здійснити переобладнання приміщень, а саме: прибудувати до приміщення 1-3 тамбур площею 1,5 м2, встановити подвійний дверний блок; демонтувати дверний блок, закласти двірний проріз між приміщеннями 1-4 та 1-5; влаштувати в приміщенні 1-3 кухню. Відповідно до положень ст.. 150 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством України (ст.. 155 ЖК УРСР). Стаття 358 ЦК України передбачає, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою Співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності (ст.. 361 ЦК України). Згідно копії паспорту громадянина України, долученої до матеріалів справи, позивач [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO]. Учасниками процесу не заперечувався той факт, що [PERSON] мешкає за місцем своєї реєстрації. Відповідач [PERSON] згідно матеріалів справи зареєстрована та мешкає у спірному домоволодінні за адресою: м. Харків, вул.. Забайкальська,26. Статті 10, 60 Цивільно-процесуального кодексу України передбачають, що сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказом можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Представником позивача не надано суду жодних належних та допустимих доказів того, що відповідач [PERSON] створює перешкоди для користування позивачем [PERSON] частиною житлового будинку, що перебуває у її власності, не допускає позивача до будинку, перешкоджає вселенню позивача. Відповідачем [PERSON] неодноразово у судовому засіданні зазначалось, що вона за першої вимоги готова надати ключі від будинку особисто позивачу [PERSON], не заперечує проти її вселення до будинку, однак не згодна, що від імені позивача до неї звертаються особи, які бажають потрапити до будинку та мешкати в ньому. За таких обставин суд вважає, що заявлені [PERSON] позовні вимоги заявлені необґрунтовано, а тому задоволенню не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed