Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до Малиновського районного суду м. Одеси із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Піреус Авто» про захист прав споживача. Позивач обґрунтовувала свої вимоги тим, що ТОВ «Піреус Авто» застосувало до неї нечесну підприємницьку практику, включивши до договору лізингу несправедливі умови та порушивши форму укладення договору та той факт, що у відповідача відсутня відповідна ліцензія на надання фінансових послуг. Позивач просить суд визнати недійсним договір майнового лізингу №805137 від 14 червня 2016 року, застосувати наслідки недійсності правочину та стягнути із відповідача 79800 (сімдесят девять тисяч вісімсот) гривень. В судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON] підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник позивача як на підставу для задоволенні позову також посилався на постанову Верховного суду України від 16 грудня 2015 року по справі 6-2766цс15, де Верховний суд України вказав, що договір лізингу транспортного засобу підлягає нотаріальному посвідченню. Представник відповідача ТОВ «Піреус Авто» у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідно до п. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 14 червня 2016 року між позивачем та відповідачем було укладено договір майнового лізингу №805137. Договір між сторонами було укладено у простій письмовій формі. Спірний договір нотаріально не посвідчувався. У відповідності по п. 3.1. вищевказаного договору майнового лізингу предметом лізингу є автомобіль «Кіа Соренто 2.2 CRDI AT PREMIUM». Згідно до додатку №2 до договору майнового лізингу вартість автомобіля складає 399000 (триста девяносто девять тисяч) гривень. За умовами договору лізингу ТОВ «Піреус Авто» зобовязується придбати та передати у користування позивача вищевказаний автомобіль із правом подальшого перереєстрації автомобіля на імя позивача. Судом встановлено, що у день укладення вищевказаного договору майнового лізингу позивачем було сплачено 79800 (сімдесят девять тисяч вісімсот) гривень, що у відповідності до умов договору є «вартість фінансування». (додаток №2 до Договору). Даний факт підтверджується квитанцією №N120D59517 від 14 червня 2016 року. Відповідно до частини другої статті 806 ЦК України до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Також, виходячи з аналізу норм чинного законодавства договір лізингу за своєю правовою природою є змішаним договором та містить елементи договору оренди (найму) та договору купівлі-продажу транспортного засобу, що випливає зі змісту договору відповідно до статті 628 ЦК України. Згідно статті 799 ЦК України договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі; договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до частини першої статті 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Відтак, договір лізингу транспортного засобу підлягає нотаріальному посвідченню. Дана правова позиція кореспондується із постановою Верховного суду України від 16 грудня 2015 року по справі 6-2766цс15. Внаслідок того, що спірний договір не було посвідчено нотаріально, то він є нікчемним та визнається судом недійсним. Судом встановлено, що у відповідності до даних Єдиного ліцензійного реєстру України у ТОВ «Піреус Авто» відсутні будь-які ліцензії, в тому числі і на надання фінансових послуг. Згідно пункту 4 частини першої статті 34 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» діяльність з надання будь-яких фінансових послуг, що передбачають пряме або опосередковане залучення фінансових активів від фізичних осіб може здійснюватися лише фінансовими установами після отримання відповідної ліцензії. Послуга з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах є фінансовою послугою (пункт 11-1 статті 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»). Як наслідок, через те, що у ТОВ «Піреус Авто» відсутня відповідна ліцензія на надання фінансових послуг у момент укладення спірного договору майнового лізингу, такий договір є недійсним. Судом також встановлено, що оскаржуваний договір майнового лізингу містить несправедливі положення, що звужують обєм прав споживача та звужують межі відповідальності лізингодавця. Так, розділ 12 «Відповідальність сторін», не містить положень щодо будь-якої відповідальності лізингодавця перед лізингоодержувачем, що є несправедливими умовами договору по відношенню до лізингоодержувача. Зокрема, спірний договір не містить положення щодо відповідальності лізингодавця за невиконання або неналежне виконання обовязків щодо передачі предмета лізингу та передачі цієї речі належної якості, в той час коли одночасно значно розширені права лізингодавця. Згідно до умов спірного договору майнового лізингу, лізингодавець не відповідає перед лізингоодержувачем за невиконання будь-якого зобовязання щодо якості, комплектності, справності предмета лізингу, його заміни, введення в експлуатацію, усунення несправностей протягом гарантійного строку, своєчасного та повного задоволення гарантійних вимог, монтажу тощо. Відповідно до положень, закріплених у частині першій, пункті 7 частини третьої, частини шостої статті 19 Закону України «Про захист прав споживачів», забороняється здійснення нечесної підприємницької практики. Нечесна підприємницька практика включає в себе будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Внаслідок вищенаведених порушень позовна заява підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved