Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом в якому просить: встановити факт, що свідоцтво про право на спадщину за законом від 14 грудня 1999 року на земельну ділянку площею 4, 96 га., яка розташована на території Забродівської сільської ради Богодухівського району, видане [PERSON] після смерті [PERSON], яка померла 18 квітня 1999 року належить [PERSON]; визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 4, 96 га, розташовану на території Забродівської сільської ради Богодухівського району Харківської області, після смерті [PERSON], який помер 08 червня 2010 року, якому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 14 грудня 1999 року належала на праві власності земельна ділянка, після смерті [PERSON], яка померла 18 квітня 1999 року. Свої вимоги позивач мотивує тим, що її батько [PERSON] успадкував земельну ділянку площею 4, 96 га, що розташована на території Забродівської сільської ради Богодухівського району Харківської області після смерті матері [PERSON], яка померла 18 квітня 1999 року. [PERSON] земельна ділянка належала на підставі державного акту на право приватної власності на землю. Батько [PERSON] після успадкування земельної ділянки у спадок та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом від 14 грудня 1999 року не отримав державний акт на земельну ділянку та не зареєстрував право власності на своє імя. 08 червня 2010 року [PERSON] помер. Після його смерті залишилось спадкове майно, до складу якого входить земельна ділянка площею 4, 96 га., яка розташована на території Забродівської сільської ради Богодухівського району Харківської області. Матір [PERSON] відмовилась від своєї частини спадкового майна. Як спадкоємиця за законом, в установлений законом строк вона звернулась до Богодухівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, проте, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину через відсутність документів, які підтверджують право власності спадкодавця на земельну ділянку. Крім того, при перевірці документів було встановлено розбіжності в написанні прізвища спадкодавця, а саме: в свідоцтві про смерть прізвище померлого вказане українською мовою як «Півоваров» проте в свідоцтві про право на спадщину від 14 грудня 1999 року за реєстром 4630 його прізвище українською мовою вказане як «Пивоваров», у звязка з чим рекомендовано дане питання вирішити в судовому порядку. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позов підтримала, просила позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач: [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти задоволення позову. Відповідач: представник Забродівської сільської ради Богодухівського району Харківської області в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення судом позову не заперечував. Третя особа: представник Богодухівської державної нотаріальної контори Харківської області в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Питання задоволення заяви залишила на розсуд суду. Третя особа: представник Головного управління Держгеокадастру у Харківській області в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову заперечував, мотивуючи тим, що [PERSON] померла 18 квітня 1999 року, а державний акт серії II-ХР № 071581 було зареєстровано 01 жовтня 1999 року. Крім того, Державний акт на право приватної власності на землю видавався виключно громадянам, підписувався Головою відповідної Ради народних депутатів, а також реєструвався відповідною радою за місцем розташування земельної ділянки в Книзі реєстрації державних актів на право приватної власності на землю. Як вбачається з книги №1 записів реєстрації державних актів на право власності на землю громадян, що реєструвалася Забродівською сільською радою державний акт на право приватної власності на землю серії II-ХР № 071581 від 01 жовтня 1999 року за №245 не видавався, в колонці 18 підпис про видачу вказаного державного акту відсутня, а тому державний акт на право приватної власності на землю за № 245 не може вважатися правовстановлюючим документом. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Богодухівської державної нотаріальної контори від 14 грудня 1999 року, зазначено, що спадкоємцями майна [PERSON] є на все її майно [PERSON], спадкове майно складається з земельної ділянки, що належала спадкодавиці на підставі державного акту від 03 жовтня 19999 року, виданого на підставі рішення V сесії XXIII скликання Забродівської сільської Ради народних депутатів від 29 червня 19999 року, проте дане свідоцтво про право на спадщину не може бути належним доказом права власності на земельну ділянку, оскільки містить ряд суттєвих розбіжностей, а саме у зазначенні прізвища спадкодавця і спадкоємця ([PERSON]), даті видачі та реєстрації державного акту 19999 рік. Крім того, якщо спадкодавець розпочав процедуру приватизації земельної ділянки (отримав дозвіл на виготовлення землевпорядної документації та виготовив її), але не встиг зареєструвати право на землю, вважається що він не набув ділянку у власність, отже дана земельна ділянка не може бути успадкована. Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до слідуючого: Частиною 2 ст. 158 Земельного кодексу України передбачено, що виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Як вбачається з копії Державного акту на право приватної власності на землю серії II-ХР № 071581 від 01 жовтня 1999 року, [PERSON] на підставі рішення VII сесії XXIII скликання Забродівської сільської ради від 29 червня 1999 року передано у приватну власність земельну ділянку площею 4,96 га., що розташована на території Забродівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 254. Даній земельній ділянці присвоєно кадастровий номер 6320882500:01:002:0081. Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 14 грудня 1999 року серії АВЕ № 056373, посвідченого державним нотаріусом Богодухівської державної нотаріальної контори, спадкоємцем [PERSON], яка померла 18 квітня 1999 року на все її майно є її син [PERSON], так як на його користь відмовився спадкоємець за законом [PERSON]. Спадкове майно, на яке складено свідоцтво складається з земельної ділянки, що належала спадкодавиці на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії II-ХР № 071581 від 01 жовтня 1999 року, виданого на підставі рішення VII сесії XXIII скликання Забродівської сільської ради від 29 червня 1999 року, площею 4, 96 га. Зареєстровано в реєстрі за № 1530. Згідно копії Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 08 квітня 2013 року, земельній ділянці площею 4, 9598, що розташована на території Забродівської сільської ради, цільове призначення якої є ведення товарного сільськогосподарського виробництва, присвоєно кадастровий номер 6320882500:01:002:0081. Судом встановлено, що батьком [PERSON], [INFO] є [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії I-ВЛ № 442547, виданого 11 жовтня 1974 року Богодухівським відділом РАГС. [PERSON] 20 червня 1992 року в Богодухівському відділі РАГС Харківської області зареєструвала шлюб з [PERSON]. Після реєстрації шлюбу позивач взяла собі прізвище чоловіка «Гудько», що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії IV-ВЛ № 265054. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії 1-ВЛ № 270501 від 11 червня 2010 року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Богодухівського районного управління юстиції Харківської області, 08 червня 2010 року помер [PERSON]. Згідно ч.1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ст.ст. 1216 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. [PERSON], будучи спадкоємицею за законом, після смерті батька [PERSON], який помер 08 червня 2010 року, в установлений законом строк, а саме 04 листопада 2010 року, звернулась до Богодухівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Дану заяву зареєстровано в реєстрі за № 2-3386. Відповідно до копії заяви [PERSON] від 29 жовтня 2010 року вбачається, що остання будучи спадкоємицею за законом, після смерті чоловіка [PERSON], який помер 08 червня 2010 року, відмовилась від належної їй частини спадкового майна за усіма підставами. Не заперечує, щоб свідоцтво про право на спадщину було видано її дочці [PERSON] Дана заява завірена у нотаріальному порядку та зареєстрована в реєстрі за № 2-3192. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи з законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно відповіді державного нотаріусу Богодухівської державної нотаріальної контори Харківської області від 06 жовтня 2016 року № 1619/02-17, з приводу отримання [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, що розташована на території Забродівської сільської ради Богодухівського району Харківської області, після померлого 08 червня 2010 року [PERSON] вбачається, що вказану земельну ділянка, яка входить до складу спадщини неможливо оформити, так як Державний акт на земельну ділянку був виданий на ім,я [PERSON] Після її смерті свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку в Богодухівській держнотконторі отримав її син [PERSON] від 14 грудня 1999 року за реєстром 4630. З поданих документів вбачається, що державна реєстрація права власності на земельну ділянку не була здійснена належним чином, а отже за життя [PERSON] не став власником земельної ділянки. Крім того, при вивченні документів було виявлено розбіжності в написанні прізвища спадкодавця, а саме: в свідоцтві про смерть його прізвище вказане українською мовою як «Півоваров», проте в свідоцтві про право на спадщину від 14 грудня 1999 року за реєстром 4630 його прізвище українською мовою вказане як «Пивоваров». Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до п. г ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст. 202 Земельного кодексу України, державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у Державному земельному кадастрі в порядку, встановленому Законом. Діючим законодавством встановлено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину до складу якої входить земельні ділянки, але ж відповідно до Постанови КМ України від 06.05.2009 р. № 439 та Постанови КМ України від 26.08.2009 р. № 901 Про деякі питання посвідчення права власності на земельну ділянку\~тільки за наявністю Витягу з державного реєстру земель. Згідно ч. 1 ст.78 Земельного кодексу України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Згідно ст. 114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, предявляються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Як вбачається з матеріалів справи, за життя [PERSON] не здійснив державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 4,96 га, яка розташована на території Забродівської сільської ради Богодухівського району Харківської області, не виготовив правовстановлюючий документ відповідно до чинного законодавства, тому суд вважає, що визнати право власності позивача \~на житловий будинок у нотаріальному порядку не можливо, у звязку з чим справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Враховуючи, що [PERSON], будучи спадкоємицею за законом після смерті батька [PERSON], який помер 08 червня 2010 року, в установлений законом строк звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, крім того, її матір [PERSON] відмовилась від належної їй частини спадкового майна, суд вважає, що позов в частині визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, заявлено цілком обґрунтовано, у звязку з чим підлягає задоволенню. Крім того, при огляді документів в Богодухівській державній нотаріальній конторі Харківської області було виявлено розбіжності в написанні прізвища спадкодавця, а саме: в свідоцтві про смерть прізвище померлого вказане українською мовою як «Півоваров» проте в свідоцтві про право на спадщину від 14 грудня 1999 року за реєстром 4630 його прізвище українською мовою вказане як «Пивоваров». Згідно копії свідоцтва про смерть серії 1-ВЛ № 270501 від 11 червня 2010 року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Богодухівського районного управління юстиції Харківської області, копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 16 вересня 2013 року, копії спадкової справи №457/ 2010, українською мовою прізвище спадкодавця зазначено «Півоваров». У відповідності з вимогами п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя ,по батькові, місце народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові , прізвищем , місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. На підставі вище викладеного, суд вважає доведеним, що свідоцтво про право на спадщину за законом від 14 грудня 1999 року серії АВЕ № 056373, посвідчене державним нотаріусом Богодухівської державної нотаріальної контори, яке видане на імя [PERSON], після смерті матері [PERSON], яка померла 18 квітня 1999 року, на спадкове майно, яке складається з земельної ділянки, що належала спадкодавиці на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії II-ХР № 071581 від 01 жовтня 1999 року, виданого на підставі рішення VII сесії XXIII скликання Забродівської сільської ради від 29 червня 1999 року, площею 4, 96 га., зареєстровано в реєстрі за № 1530, в дійсності належить [PERSON]. Рішення виноситься у межах заявлених вимог, на підставі предявлених доказів.

Outcome: approved