Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання її такою особою, що втратила право на користування житлом, посилаючись на те, що 08.04.1994 р. її батькові - [PERSON], матері [PERSON] та їй (дошлюбне прізвище - [PERSON]) виконкомом Ради народних депутатів був виданий ордер серія ХНМ №003299 на право зайняття жилого приміщення житловою площею 28,5 кв. м, яка складається з 2 кімнат в квартирі за адресою: [ADDRESS] . У березні 2005 року мати заявниці - [PERSON] забрала свої речі і виселилась з цієї квартири за невідомою їй адресою, що підтверджується довідкою КП УМК «Південно-західна» від 19.09.2018 р. 29.03.2005 р. у неї народилась донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження. 08.05.2008 р. позивач уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] що підтверджується свідоцтвом одруження. 28.12.2008 р. позивач народила сина - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження. 06.08.2012 р. її батько [PERSON] помер . що підтверджується свідоцтвом про смерть. На даний час у цій квартирі [ADDRESS] . зареєстровано місце проживання 4 осіб: [PERSON], [PERSON]\~ та дітей - [PERSON] і [PERSON], що підтверджується довідкою відділу реєстрації місця проживання управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради №3812-03 від 03.10.2018 р. Відповідач у означеній квартирі не проживає, витрат по утриманню квартири не оплачує, наявність її реєстрації перешкоджає оформити субсидію, чим порушуються права позивача. Відсутність [PERSON], за вказаною адресою з березня 2005 року також можуть підтвердити як свідки: [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Просить визнати [PERSON] такою особою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Ухвалою судді Хмельницького міськрайонного суду від 9 листопада 2018 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявилась, повідомлена належним чином, однак від неї не надійшло повідомлень про причини неявки. Відзив на позов не надала. Суд приходить до висновку ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення учасника справи, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 08.04.1994 р. батькові позивача - [PERSON], її матері -[PERSON] та [PERSON]\~ (дошлюбне прізвище - [PERSON]) виконкомом Ради народних депутатів був виданий ордер серія ХНМ №003299 на право зайняття жилого приміщення житловою площею 28,5 кв. м, яка складається з 2 кімнат в квартирі за адресою: [ADDRESS] . У березні 2005 року мати позивача - [PERSON] забрала свої речі і виселилась з цієї квартири за невідомою їй адресою, що підтверджується довідкою КП УМК «Південно-західна» від 19.09.2018 р. 29.03.2005 р. позивач народила доньку - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження. 08.05.2008 р. позивач уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище [PERSON] на [PERSON] що підтверджується свідоцтвом одруження. 28.12.2008 р. позивач народила сина - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження. 06.08.2012 р. батько позивача - [PERSON] помер , що підтверджується свідоцтвом про смерть. Судом встановлено, що у [ADDRESS]\~ зареєстровано місце проживання 4 осіб: [PERSON], [PERSON]\~ та діти позивача - [PERSON] і [PERSON], що підтверджується довідкою відділу реєстрації місця проживання управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради №3812-03 від 03.10.2018 р. Відповідач у означеній квартирі не проживає, витрат по утриманню квартири не оплачує, наявність її реєстрації перешкоджає оформити субсидію, чим порушуються права позивача. Факт непроживання відповідача за місцем реєстрації підтвердили у судовому засідання як свідки як свідки [PERSON], [PERSON]. Відповідно до ст. 6 Житлового кодексу УРСР жилі будинки і жилі приміщення призначаються для постійного проживання громадян, а також для використання у встановленому порядку як службових жилих приміщень і гуртожитків. Відповідно до ст.9 Житлового кодексу УРСР ніхто не може бути виселений або обмежений у праві користуватися жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до ст. 71 Житлового кодексу УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до 72 Житлового кодексу УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] порушені та підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат здійснено у відповідності до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України.

Outcome: approved