Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, з 19.05.2021року. В обгрун6тування позову позивач [PERSON] зазначає, що з 11.08.2001року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] , який було розірвано рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 05.01.2017року. У шлюбі у них народилися діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Донька [PERSON] є студентом 2 курсу факультету міжнародних економічних відносин та туристичного бізнесу Харківського національного університету імені В.Н. Каразіна денної форми навчання. Діти проживають разом із нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач з січня не бере участі у вихованні та утриманні їх дітей, є здоровим та працездатним, працює та має постійний дохід, а тому зможе сплачувати аліменти на двох дітей на рівні 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу). Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала до суду клопотання, в якому просить розгляд справи провести без її участі, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить провести розгляд справи без його участі, позов просить задовольнити в частині стягнення на її користь аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] та повнолітньої доньки [PERSON] у розмірі 1/3 часини з усіх видів заробітку (доходу) за двох дітей, починаючи з 19.05.2021року. Третя особа: [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду клопотання, в якому просить розглянути справу без її участі, позовну заяву підтримує в повному обсязі. Дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що сторони з 11.08.2001року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 05.01.2017року було розірвано. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] та повнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . Згідно довідок про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 14.01.2020року, позивач [PERSON] разом із дітьми [PERSON] та [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки Харківського національного університету імені В.Н. Каразіна №1204 від 7.05.2021року та контракту №М210/19-1002с від 15.08.2019року, [PERSON] є студенткою ІІ курсу першого (бакалаврського) рівня вищої освіти факультету міжнародних економічних відносин та туристичного бізнесу Харківського національного університету імені В.Н. Каразіна денної форми навчання. У відповідності до ч.ч.1-3 ст.181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Доказів на підтвердження домовленості між сторонами щодо способів виконання обов`язку утримувати дитину матеріали справи не містять, матеріалами справи підтверджено, що станом на день розгляду справи дитина [PERSON] , який не досяг повноліття, проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні, а тому суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини повинно бути стягнуті аліменти. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з наступного. За ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що неповнолітня дитина [PERSON] проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні, відповідач є особою працездатного віку, може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, тому суд приходить до висновку, що з урахуванням вимогст.182 СК України з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] повинні бути стягнуті аліменти у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ч.1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позов [PERSON] подано поштою 19.05.2021 року, а тому суд вважає за необхідне стягувати аліменти з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною [PERSON] повноліття. Враховуючи те, що позивач просить стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини та на утримання повнолітньої дитини на період навчання, стягнення яких передбачено різними статтями, суд вважає за доцільне визначити до стягнення розмір аліментів на утримання кожної дитини. Відповідно до ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка або син, а також самі дочка або син, які продовжують навчання. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчання, до досягнення ними двадцяти трьох років. Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті199, 200, 201 цього Кодексу). За таких обставин, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежного від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно з статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів із урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів із одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. В п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів:1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Отже, обов`язковою умовою стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини є навчання, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при чому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. Визначаючи розмір аліментів, суд бере до уваги матеріальне становище позивача та відповідача, а також те, що відповідач має сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , тому вважає необхідним задовольнити позов частково, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на період навчання доньки [PERSON] у розмірі 1/12 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, з 19.05.2021року до закінчення навчання, але не більш ніж до досягнення дочкою 23-річного віку. Загальний розмір аліментів, що визначений судом, складає 1/3 частини. З урахуванням положень ст. ст.137, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 1816,00 грн, оскільки позивач звільнена від сплати судових витрат на підставі п.3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».

Outcome: partial