Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до Святошинського районного суду м. Києва з позовною заявою до [PERSON], в якій просить виділити у власність [PERSON], 1/2 частину квартири за адресою [ADDRESS], виділити у власність [PERSON], 1/2 частину садового будинку, загальною площею 133,8 кв.м з прилежними до нього будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], надати [PERSON] в користування та володіння 1/2 частину земельної ділянки (кадастровий номер 3222 4852 00:05:002:5212), що знаходиться за адресою: [ADDRESS], виділити у власність [PERSON] гараж [ADDRESS] та автомобіль «Volrswagen Passat» реєстраційний номер [NUMBER], виділити у власність [PERSON] гараж [ADDRESS] та автомобіль «Volrswagen Passat» реєстраційний номер [NUMBER], стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати в розмірі 3441 гривень 00 копійок. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 15.02.1975р. зареєструвала шлюб з відповідачем та перебувають у ньому по теперішній час. Під час шлюбу, за їх спільні грошові кошти вони придбали квартиру [ADDRESS], земельну ділянку (кадастровий номер 3222 4852 00:05:002:5212), що знаходиться за адресою: [ADDRESS], гараж [ADDRESS], автомобіль «Volrswagen Passat» реєстраційний номер [NUMBER], гараж [ADDRESS] та автомобіль «Volrswagen Passat» реєстраційний номер [NUMBER], а також побудували садовий будинок, загальною площею 133,8 кв.м з прилежними до нього будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Крім цього, вказує на необхідність їй мати місце реєстрації проживання, що неможливо у садовому будинку та потребу її як інваліда 3-ї групи оздоровлюватись за містом, оскільки вона також не має матеріальної можливості на оздоровлення в спеціалізованих закладах. В судовому засіданні позивач та її представник просили задовольнити позовні вимоги посилаючись на обставини викладенні в позовній заяві та на порушення її майнових прав і рівність часток подружжя у спільному майні. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог позивача. Однак вказав, що на даний час вони з дружиною проживають в садовому будинку за містом та користуються різним кімнатами і фактично не підтримують сімейних стосунків та не ведуть спільного господарства, в подальшому він має намір подати позов про розірвання шлюбу. Також зазначив, що їх спільне користування квартирою не є можливим, оскільки вона є однокімнатною. Просив суд, здійснити поділ майна та виділити йому у власність одне з житловим приміщень, в решті позовних вимог підтримав позивача. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Судом встановлено, що [PERSON] 15.02.1975р. зареєструвала шлюб з відповідачем у Потютинскій сільській раді Козелецького району Чернігівської області, за актовим записом № 7 (свідоцтво про шлюб - а.с. 9). Під час шлюбу, вони 18.12.2008 року придбали квартиру [ADDRESS] (договір купівлі-продажу - а.с. 10, реєстраційне посвідчення - а.с 11). Крім того, під час перебування шлюбі за відповідачу на підставі рішення М.Рубежівської сільської ради передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,0599 гектарів на території М.Рубежівської сільської ради с/т «Голубі озера» (а.с. державний акт- а.с. 12) на якій було побудовано садовий будинок і введено його в експлуатацію(технічний паспорт а.с. 156-158, свідоцтво про право власності а.с. 165). Також сторонами придбано у власність під час шлюбу два гаражі: [ADDRESS] (технічний паспорт - а с. 67), та [ADDRESS] (технічний паспорт - а.с. 69) та два автомобіля «Volrswagen Passat» реєстраційний номер [NUMBER] і «Volrswagen Passat» реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 68, 70 реєстраційні талони). На даний час між позивачем та відповідачем щодо порядку поділу спільного майна досягнуто часткової згоди. Відповідно до ст. 69 СК України, дружина та чоловік мають право на поділ майна, що їм належить на праві спільної сумісної власності незалежно від розірвання шлюбу. Статтею 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 60 СК України, майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. При вирішенні спору щодо поділу спільного майна, поділу підлягає все майно подружжя, до складу якого включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться в інших осіб; враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї. Частиною 1 ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи з обставин справи та зазначених норм чинного законодавства суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. При вирішенні даного спору суд вважає за необхідне відступити від засади рівності часток, оскільки, судом встановлені обставини, що мають істотне значення для справи, а саме враховано інтереси дружини, яка є інвалідом 3-ої групи, має менший рівень матеріального забезпечення, потребує систематичного відпочинку за містом. Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як встановлено судом, сторони на даний час перебувають у шлюбі та продовжують проживати разом, а тому суд вважає, що не порушується її право бути зареєстрованою та мати рівні права з чоловіком щодо користування майном. На підставі викладеного та

Outcome: partial