Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 18 квітня 2015 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 136. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначила, що вона знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 18 квітня 2015 року. Від шлюбу сторони мають дитину - сина [PERSON], [INFO]. На протязі останнього року стосунки в родині розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали часті сварки з ініціативи відповідача, свідком яких була дитина, що впливає на її психологічний стан. Сторони проживають окремо. Шлюбні відносини не підтримують з грудня 2017 року. Фактично сім`я припинила своє існування. Крім того, перебування у шлюбі суперечить інтересам дитини та інтересам позивача розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом в умовах свободи та гідності, у зв'язку із чим просила шлюб розірвати. У судове засідання позивач не з`явилася, повідомлялася про дату та час слухання справи своєчасно та належним чином. Через канцелярію суду надала заяву, в якій вказує, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, строк на примирення з відповідачем по справі їй не потрібен, а також просить справу розглянути за її відсутності. Після розірвання шлюбу прізвище залишити без змін «[PERSON]». Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлявся про дату та час слухання справи своєчасно та належним чином. Через канцелярію суду надав заяву, в якій вказав, що позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечує, строк на примирення не потрібен, а також просив справу розглянути за його відсутності. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову, з наступних підстав: Відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207цього Кодексу. Згідно ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 18 квітня 2015 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 136 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 18 квітня 2015 року). Від шлюбу сторони мають дитину - сина [PERSON], [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05 березня 2016 року). Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У ході судового розгляду встановлено, що шлюбно-сімейні відносини припинені. Позивач вважає, що збереження родини не є можливим та суперечить інтересам дитини та їх інтересам, відповідач клопотань про надання строку на примирення не надавав. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, а саме, що сторони не підтримують шлюбно-сімейні відносини, мешкають окремо, вважає необхідним шлюб розірвати, так як подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить їх інтересам. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що у зв'язку з реєстрацією шлюбу позивачем змінено прізвище та після розірвання шлюбу остання виявила бажання надалі іменуватися ним, вимога [PERSON] підлягає задоволенню. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. Згідно ухвали Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30.10.2018 року, позивача було звільнено від сплати судового збору за вказаним позовом. Таким чином судовий збір за розгляд зазначеного позову підлягає стягненню з [PERSON] на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved