Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до Автозаводського районного суду м. Кременчука з дійсним позовом. На обґрунтування позовних вимог зазначила, що 16.09.2006 між нею та відповідачем був укладений шлюб. 19.07.2008 у них народилась донька [PERSON], яка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні Спільне життя з відповідачем вони припинили через різні погляди на життя. На даний час вона бажає отримувати аліменти на утримання доньки за рішенням суду. Посилаючись на вказані обставини, [PERSON] просила суд розірвати шлюб між нею і відповідачем та стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, до досягнення донькою повноліття. В судове засідання сторони не зявились, надіслали заяви про розгляд справи без їх участі, відповідач проти задоволення позову не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази, приходить до наступних висновків. Згідно ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України (далі СК України) позов про розірвання шлюбу може бути поданий одним з подружжя, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] /дошлюбне прізвище Остапенко/. 16.09.2006 зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КЕ №018370, виданим Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис №866. Сторони є батьками малолітньої дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-КЕ №074026 від 25.07.2008, виданого Автозаводським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис №812. Сторони проживають окремо, відновити сімейні стосунки не бажають. Встановлені обставини дають суду підстави вважати, що подальше спільне життя сторін і збереження їх шлюбу суперечить їх інтересам, тому шлюб необхідно розірвати. Місце проживання малолітньої доньки сторін - [PERSON] після розірвання їх шлюбу суд визначає з матір'ю. Після розірвання шлюбу сторін суд вважає за можливе залишити позивачу прізвище [PERSON], оскільки відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем, або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.1 ст.180, 181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Малолітня донька сторін проживає разом з матірю та перебуває на її утриманні. На даний час між сторонами не досягнуто згоди з приводу утримання їх доньки. Враховуючи викладене суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення аліментів є обґрунтованими. Згідно ст.182 СК України(в редакції від 08.07.2017, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначені розміру аліментів судом враховано, що відповідач є працездатним за віком, не має на своєму утриманні інших малолітніх дітей, непрацездатних осіб, визнав позов і не надав суду доказів про необхідність його звільнення від сплати аліментів. Таким чином, з урахуванням вищевказаних обставин, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] та стягнути з відповідача на її користь на утримання доньки, [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.06.2017 до 07.07.2017(останній день перед набуттям чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів»)включно та у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 08.07.2017 і до досягнення [PERSON], [INFO] повноліття. Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, повязані з оплатою судового збору у розмірі 640 грн за позовну вимогу про розірвання шлюбу, а на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн за задоволені вимоги про стягнення аліментів.

Outcome: approved