Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» за участі третіх осіб: приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимира Вікторовича, приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Свої вимоги обґрунтувала тим, що приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. вчинено нотаріальний напис щодо стягнення з неї на користь ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» заборгованості у розмірі 22537,73 грн. На підставі наведеного виконавчого напису, приватним виконавцем Клименком Р.В. відкрито виконавче провадження та за адресою проживання позивача: [ADDRESS] , - направлено копії постанов приватного виконавця Клименко Р.В. про відкриття виконавчого провадження, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та про стягнення з боржника основної винагороди від 12 червня 2020 року. Натомість у постановах адресою проживання зазначено: [ADDRESS] , в той час як вона ніколи в м. Києві не проживала. Вважає наведений виконавчий напис незаконним та таким, що вчинений з порушенням законодавством, оскільки приватний нотаріус від неї первинні документи щодо надання їй грошових коштів не отримував, тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості зазначені у виконавчому написі є безспірним. Розрахунок розміру грошових стягнень зроблено відповідачем одноособово без урахування думки та позиції позивача та не відповідає дійсності, оскільки жодних зобов`язань перед ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» вона не має. Отже, безспірність заборгованості підтверджується документами, передбаченими Переліком документів, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Основними умовами вчинення нотаріусом виконавчого напису є подання документів, які встановлюють заборгованість боржника перед кредитором, підтверджують безспірність вимоги та подачі вимоги в межах строку позовної давності у три роки та у межах річного терміну щодо вимоги про стягнення неустойки. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутність будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто нотаріус повинен упевнитись в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання. В даному випадку позивач не отримувала від відповідача ніяких вимог щодо погашення заборгованості, відповідного підпису не ставила, а отже у нотаріуса не було належного документа на підтвердження безспірності вимог стягувача. Отже, на підставі документів, наданих відповідачем приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису не можна встановити безспірність вимог відповідача до неї, тому є підстави вважати, що виконавчий напис № 11918 від 13 травня 2020 року вчинення з порушенням закону. Тому, просить суд, визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 13 травня 2020 року, вчинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. № 11918 про стягнення з неї заборгованості 22537,73 грн. Будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи позивач в судове засідання не з`явилась, проте надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій просила задовольнити позов у повному обсязі. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, проте надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій заявлені у позові вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Представник відповідача належним чином та завчасно був повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Третя особа - приватний нотаріус Колейчик В.В. у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суду не повідомила, з заявою про відкладення слухання справи до суду не звертався. Третя особа - приватний виконавець Клименко Р.В. у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суду не повідомила, з заявою про відкладення слухання справи до суду не звертався. Ухвалою суду від 07 липня 2020 року та повторно 08 вересня 2020 року витребувано від приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В, належним чином засвідчені копії виконавчих документів, на підставі яких вчинено виконавчий напис № 11918 від 13 травня 2020 року щодо стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Сіиі Фінанс» заборгованості у розмірі 22537,73 грн., а також витребувано від ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» документи, що підтверджують право вимоги з [PERSON] грошових коштів із зазначенням в рамках якого кредитного договору та деталізований розрахунок заборгованості в рамках цього кредитного договору. Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» за участі третіх осіб: приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В., приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Р.В., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. За загальним правилом стст.15, 16 ЦК, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч.1 ст.16 ЦК, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Як вбачається з матеріалів справи, за адресою позивача: [ADDRESS] , - надійшли такі документи: постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 62327370 від 12 червня 2020 року; постанова про стягнення з боржника основної винагороди ВП № 62327370 від 12 червня 2020 року; постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження ВП № 62327370 від 12 червня 2020 року, - винесені приватним виконавцем Клименком Романом Васильовичем при примусовому виконання виконавчого напису № 11918 від 13 травня 2020 року, виданий приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимиром Вікторовичем про стягнення з позивача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» заборгованості в розмірі 22537,73 грн. У вказаних постановах зазначено адресою боржника [PERSON] , [INFO] , - [ADDRESS] . Проте відповідно до копії паспорту позивача, остання зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , за якою згідно з позовною заявою [PERSON] проживає постійно. Відповідно до ч. 2 ст. 24 ЗУ «Про виконавче провадження» приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, або за місцезнаходженням майна боржника. З постанови про відкриття виконавчого провадження жодним чином неможливо встановити, якими документами приватний виконавець керувався при визначенні місця проживання позивача у м. Києві, що необхідно для проведення подальших виконавчих дій. Слід зазначити, що копії вищевказаних постанов надіслані позивачу за адресою реєстрації у м. Святогірську Донецької області. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Так, «Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року (із відповідними змінами та доповненнями) встановлено низку документів, які є підставою для стягнення у безспірному порядку згідно виконавчих написів нотаріусів, зокрема, визначено можливість проведення стягнення з підстав, що випливають з кредитних відносин. Пунктом другим Переліку закріплено, що підставою для стягнення за виконавчими написами нотаріусів є кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідно до ст.18 ЦК нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом учинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, установлених законом. Порядок учинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства (ч.1 ст.39 цього закону). Таким актом є, зокрема, «Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затверджений наказом Міністерства юстиції від 22.02.2012 №296/5. Учинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п.19 ст.34 закону «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів У ст. 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті закону нотаріус учиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше ніж 3 роки, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше ніж рік. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис видається в межах цього строку. Порядок учинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пп.1, 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Згідно з пп. 2.1 п. 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, в якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування й місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата й місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Нотаріальна дія або відмова в її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови в її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (ст. 50 закону «Про нотаріат»). За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти таких висновків. Учинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус проводить свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції та не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає та не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, по захист якого він звернувся до нотаріуса, повинне існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 закону «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, учинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів стст.15, 16, 18 ЦК, стст.50, 87, 88 закону «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом учинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне в стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить протилежного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів. Для правильного застосування положень стст. 87, 88 закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент учинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час учинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права в аналогічних правовідносинах дійшла Велика палата ВС у постанові від 29.03.2019 у цивільній справі №137/1666/16-ц. Зважаючи на викладене, беручи до уваги, що на адресу приватного нотаріуса, яким здійснено оскаржуваний виконавчий напис, судом неодноразово для виконання направлялись ухвали про витребування документів, на підставі яких здійснено виконавчий напис № 11918 від 13 травня 2020 року та самого виконавчого напису, однак останній такі докази не надав, що у свою чергу робить неможливим достовірно та безсумнівно визначити суми безспірної заборгованості та встановити законність здійсненого нотаріального напису, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що при вчиненні нотаріального напису № 11918 від 13 травня 2020 року, приватним нотаріусом було порушено встановлений порядок для вчинення таких нотаріальних дій. Беручи до уваги визначені вище обставини, суд приходить до обґрунтованості позовних вимог [PERSON] та вважає за необхідне задовольнити їх у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved