Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до Вінницького міського суду Вінницької області із позовом до Вінницької міської ради про визнання права власності на 79/100 частини домоволодіння [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом. Позов мотивований наступними обставинами. Дід та баба позивачки, [PERSON] та [PERSON] придбали у власність 21/100 частин домоволодіння [ADDRESS] яке на той час складалось із двох житлових будинків та двох сараїв, які на технічному плані були позначені відповідно літерами «А» та «Б». Внаслідок недбалості співвласників даного будинковолодіння, будинок під літерою «А» у 1985 році було знищено. [PERSON] та [PERSON] залишились проживати у будинку під літерою «Б», який вони укріпили та добудували. У зв'язку із забудовою, виконавчий комітет Староміської районної ради м. Вінниці прийняв рішення про зміну часток у будинковолодінні [ADDRESS] від 14.02.1990 року, яким затвердив за [PERSON] та [PERSON] 79/100 часток будинковолодіння [ADDRESS] яке складається з двох житлових будинків. На підставі вищезазначеного рішення, [PERSON] та [PERSON] отримали свідоцтво № 848 від 27.02.1990 року про право власності на 79/100 частин будинковолодіння [ADDRESS] Рішенням Староміського районного суду м. Вінниці від 03.06.2010 року по справі № 2-531-2010 відмовлено у задоволенні первісного позову [PERSON], [PERSON] до [PERSON], [PERSON], виконкому [PERSON] міської ради про визнання права власності на нерухоме майно та визнання припинення права власності внаслідок знищення майна. Зустрічний позов задоволено частково та визнано недійсним свідоцтво № 848 про право власності на нерухоме майно, видане 27.02.1990 року виконавчим комітетом Староміської районної ради м. Вінниці. Даним судовим рішенням було визнано недійсним вищевказане свідоцтво про право власності з підстав помилкового визначення розміру часток. Згідно заповіту від 07.06.2010 року, [PERSON] є єдиною спадкоємицею померлих [PERSON] та [PERSON], які свого часу не встигли повторно звернутись до органів місцевого самоврядування та отримати нове свідоцтво про право власності. Згідно роз'яснення Другої вінницької державної нотаріальної контори від 03.09.2013 року № 1327/02-14, у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документу, який посвідчує право власності на об'єкт нерухомого майна, свідоцтво про право на спадкування нотаріальна контора видати не може, що і стало підставою для звернення до суду із даним позовом. В судовому засіданні представники позивачки за довіреністю [PERSON] та [PERSON] вимоги позову підтримали у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] міської ради за довіреністю [PERSON] просив у задоволенні позову відмовити з підстав його необґрунтованості. Треті особи без самостійних вимог на предмет спору [PERSON], [PERSON] та їх представник за договором про надання правової допомоги адвокат [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову заперечили, мотивуючи його недоведеністю та безпідставністю. В ході судового розгляду по справі встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно договору купівлі-продажу від 15.10.1962 року [PERSON] та [PERSON] придбали у власність 21/100 частину домоволодіння [ADDRESS] яке складається в цілому з двох жилих одноповерхових будинків та двох сараїв, розташованих на земельній ділянці площею 2730 кв. м. Даний договір того ж дня посвідчено державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори за реєстровим № 4-635 та зареєстровано в КП «ВООБТІ» 24.10.1962 року за № 12-2202. Відповідно до Акту прийомки індивідуального домоволодіння в експлуатацію від 20.10.1989 року, затвердженого рішенням виконкому Староміської районної ради № 320 від 16.11.1989 року, комісією обстежено одноповерховий будинок [ADDRESS], житловою площею 47,1 кв. м., згідно заяви забудовників [PERSON] та [PERSON] Рішенням виконавчого комітету Староміської районної ради м. Вінниці № 57 від 14.02.1990 року вирішено затвердити зміну часток по будинковолодінню у зв'язку із прибудовами та затверджено за [PERSON] та [PERSON], у зв'язку із неможливістю виділити у окреме будинковолодіння, 79/100 часток будинковолодіння [ADDRESS], яке складається з двох житлових будинків (а. с. 6). 27.02.1990 року виконкомом Староміської ради м. Вінниці видано [PERSON] та [PERSON] свідоцтво про право приватної власності на будівлю № 848, згідно якого їм належить 79/100 часток домоволодіння [ADDRESS], яке складається з двох житлових будинків та господарських будівель. Дане свідоцтво зареєстровано в КП ВООБТІ 17.01.1997 року за реєстровим № 2202. Рішенням Староміського районного суду м. Вінниці від 03.06.2010 року по справі № 2-531-2010 відмовлено у задоволенні первісного позову [PERSON], [PERSON] до [PERSON], [PERSON] та виконкому [PERSON] міської ради про припинення у зв'язку зі знищенням майна права власності [PERSON] на 13/100 частин спірного будинковолодіння та [PERSON] на 2/25 часток даного будинку, а також визнання за позивачами права власності відповідно на 21/100 часток домоволодіння [ADDRESS]. Даним судовим рішення задоволено зустрічний позов [PERSON], [PERSON] та визнано недійсним свідоцтво виконавчого комітету Староміської районної ради м. Вінниці № 848 від 27.02.1990 року. Рішенням суду також встановлено факт недоведеності знищення внаслідок пожежі майна [PERSON] та [PERSON], а також встановлено факт наявності допущеної виконкомом Староміської районної арди м. Вінниці помилки при визначенні часток у спірному будинковолодінні [ADDRESS]. Зазначені обставини і стали підставою для ухвалення даного рішення суду від 03.06.2010 року. Згідно рішення від 20.07.2010 року апеляційного суду Вінницької області залишено в силі рішення Староміського районного суду м. Вінниці від 03.06.2010 року по справі № 2-531-2010. Згідно листа МКП «ВМБТІ» № 130 від 04.05.2011 року скасовано державну реєстрацію за [PERSON], [PERSON] права власності на частину житлового будинку [ADDRESS], яка була проведена на підставі свідоцтва про право власності № 848 від 27.02.1990 року, виданого виконкомом Староміської районної ради м. Вінниці. Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 03.09.2012 року у справі № 2-1727/11 відмовлено у позові [PERSON] до [PERSON] міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на будинок [ADDRESS] загальною площею 54,3 кв. м., житловою площею 47,1 кв. м., а також на надвірні споруди і будівлі сарай «В», погріб «Г», вбиральню «И», ворота з хвірткою № 1, огорожу № 2. [INFO] року померла баба позивачки [PERSON] - [PERSON], а [INFO] року помер її [PERSON] Згідно заповіту [PERSON] та заповіту [PERSON], які посвідчені 07.06.2010 року секретарем Люлинецької сільської ради Калинівського району Вінницької області, все своє майно останні заповіли онуці [PERSON] Відповідно до роз'яснення № 1327/02-14 від 03.09.2013 року наданого Другою вінницькою державною нотаріальною конторою на звернення [PERSON], видати їй свідоцтво про право на спадщину за заповітом після померлих [PERSON], [PERSON] на 79/100 часток домоволодіння [ADDRESS] не є можливим з підстав відсутності державної реєстрації за спадкодавцями прав власності на дане нерухоме майно, а також за відсутності інших правовстановлюючих документів. Відповідно до частини 4 статті 10 ЦПК України, суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Згідно вимог частини 1 статті 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до положень частини 1 статті 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2 цієї ж статті визначено, що ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно частини 1 статті 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Частиною 2 статті 59 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Частиною 1 статті 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до положень частини 3 статті 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Частиною 1 статті 182 Цивільного кодексу України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали даної цивільної справи та матеріали інвентаризаційної справи № 5101 на спірне будинковолодіння, матеріали цивільних справ 2-531-2010, № 2-1727/11, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, суд прийшов до переконання про відмову у задоволенні позову з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що позивачка по даній справі [PERSON] є спадкоємицею за заповітом всього майна після померлих її діда та баби, відповідно [PERSON] та [PERSON] Померлим на підставі договору купівлі-продажу від 15.10.1962 року належали 21/100 часток домоволодіння [ADDRESS] яке складалось з двох житлових будинків та господарських будівель. Згодом вони провели добудову до своєї частини будинку та відповідно ввели її до експлуатації згідно рішення виконкому Староміської районної ради м. Вінниці № 320 від 16.11.1989 року. За заявою [PERSON] та [PERSON] виконкомом Староміської районної ради № 57 від 14.02.1990 року затверджено зміни часток власників у спірному домоволодінні, та затверджено за заявниками 79/100 часток, замість 21/100 часток. На цій підставі, рішенням виконкому Староміської районної ради № 848 від 27.02.1990 року [PERSON] та [PERSON] видано свідоцтво про право власності на 79/100 часток вказаного нерухомого майна. Однак, рішенням Староміського районного суду м. Вінниці від 03.06.2010 року у справі № 2-2-531-2010 встановлено факт помилки у рішенні виконкому Староміської районної ради щодо визначення розміру часток співвласників спірного домоволодіння та на цій підставі скасовано рішення виконкому Староміської районної ради м. Вінниці № 848 від 27.02.1990 року. Дана обставина наявності помилки у визначенні за померлими 79/100 часток у домоволодінні є встановленою судовим рішенням, яке набуло законної сили, а тому відсутні підстави піддавати їх сумніву. Не доведеною в ході судового розгляду також є позиція позивачки щодо знищення частини нерухомого майна, яке належало третім особам [PERSON] та [PERSON], що в подальшому, начебто стало підставою для перерахунку розміру часток. Відтак, позовні вимоги [PERSON] є безпідставними та недоведеними, а тому у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до положень статті 88 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: dismissed