Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, який в процесі розгляду справи уточнювала та в якому просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою № 88 у будинку 13-б по вул. Полякова у м. Запоріжжя. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначила, що квартира [ADDRESS] належала на праві спільної сумісної власності по 1/3 частини кожному відповідно трьом співвласникам: позивачу, її сину [PERSON] та колишньому чоловіку позивача [PERSON] на підставі свідоцтва № 2919 про право власності на житло від 18.01.1995 року. Відповідно до рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28.02.2017 року позивач набула права власності на 1/3 частку відповідача в зазначеній квартирі. На даний час співвласниками квартири [ADDRESS] є: позивач по справі, розмір частки якої складає 2/3, та її син, розмір частки якого складає 1/3. У вищевказаній квартирі зареєстрований відповідач, який не проживає в ній з липня 2008 року, про що 12.05.2005 року за № 154 складено акт спеціалістами МКП «Основаніє» та відповідно не бере участі в оплаті житлово-комунальних послуг, особисті речі відповідача за зазначеною адресою також відсутні. Як зазначає позивач, перешкод в користуванні жилим приміщенням вона відповідачу не чинить, останній добровільно визначив собі інше місце проживання та спірним житлом не користується понад 6 місяців без поважних причин. Будь-які передбачені законодавством України поважні причини для продовження строку, протягом якого зберігається право відповідача на користування житловим приміщенням, відсутні. Місце знаходження відповідача позивачу не відомо. Відповідач не здійснює оплату за користування жилим приміщенням та комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню спірної квартири та не приймає участі у спільному побуті, а тому, на думку позивача, вважається таким, що втратив право користування квартирою. Позивач в судове засідання не зявилась. В матеріалах справи міститься заява представника позивача за змістом якої останній просить суд розглядати справу без його участі та участі позивача, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не зявився, надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву за змістом якого повідомив, що проти задоволення позову він не заперечує, просить справу розглядати без його участі, а позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі, заяви щодо розгляду справи без його участі до суду не надходило, а тому на підставі статей 224 226 Цивільного процесуального кодексу України\~суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи без участі відповідача за письмовою згодою представника позивача. За таких обставин судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. У відповідності до частини 2 статті 197 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що співвласниками квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] є: [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва № 2919 про право власності на житло від 18.01.1995 року (а.с.5), копією рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28.02.2017 року (а.с.6-7), копією витягу з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності № 87940217 від 24.05.2017 року (а.с.8), копією витягу з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності № 87943348 від 24.05.2017 року (а.с.9). Відповідно до відповіді відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання від 22.08.2017 року (а.с.14) відповідач [PERSON] зареєстрований з 2008 року за адресою: [ADDRESS]. Як вбачається з копії акту № 154 від 12.05.2015 року (а.с.53) відповідач [PERSON] зареєстрований у квартирі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], але не проживає з 15.07.2008 року. Згідно з частиною 1 статті 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 Цивільного кодексу України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 391 Цивільного кодексу України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. На підставі вищевикладеного, суд вважає вимоги позивача правомірними, оскільки відповідач у зазначеній квартирі не мешкає з 15.07.2008 року, домовленостей між власником квартири та відповідачем щодо збереження права користування квартирою не було, відтак, суд вважає за доцільне визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. За приписами\~статті 88 Цивільного процесуального кодексу України\~стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved