Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди, посилаючись на наступне. 08 жовтня 2014 року позивачу, перебуваючи в ресторані «Щекавиця» з друзями, зателефонувала мати та повідомила, що на сайті «Наш Київ» відповідач [PERSON] пише про матір, позивача та її сімю. За вказаною адресою позивач прочитала, що [PERSON], яка працює лікарем стоматологом разом з матірю позивача [PERSON] пише капості від імені громадянки [PERSON], [PERSON] на матір позивача, а також капості і образи від імені матері на імя позивача і від імені позивача на саму позивачку, при чому використовуючи найнецензурніші слова, попираючи честі і гідність позивача. Прочитавши написане позивач зателефонувала [PERSON] яка повідомила їй, що це написано [PERSON] 11 жовтня 2014 року позивач звернулась до Подільського РУ ГУ МВС України в м. Києві з заявою за фактом погрози вбивством та попередила [PERSON] через мережу інтернет, про звернення до правоохоронних органів. 13 жовтня 2014 позивача було побито невідомою особою, який погрожуючи фізичними знущаннями змушував забрати заяву на [PERSON] та погрожував вбивством. Проте відповідач [PERSON] не заспокоїлась і ще більше почала писати образ та наклепу на адресу позивача та її сімї. Також [PERSON], знаючи номери телефонів позивача, виклала їх на сайті інтимних послуг, чим завдала позивачу моральних страждань та зіпсувала ділову репутацію. Відповідач на сайті ображала позивача ненормативною лексикою тощо. Отже, в позовній заяві [PERSON] просить визнати недостовірними, такими, що не відповідають дійсності, порушують права свободи, ганьблять честь, гідність, ділову репутацію позивача, відомості зазначені в мережі Інтернет та у коментарях відомості щодо позивача та членів її сімї; визнати наклепом усні та письмові заяви відповідача; визнати наклепом дії відповідача з виготовлення та поширення інформації відносно [PERSON] у мережі Інтернет та у коментарях відомості щодо позивача та членів її сімї; зобовязати [PERSON] припинити неправомірні дії щодо приниження честі, гідності, ділової репутації відносно позивача та членів її сімї; стягнути з [PERSON] на користь позивача відшкодування моральної шкоди в розмірі 60.000 грн.; витрати повязані із спростуванням відомостей поширених відповідачем покласти на відповідача. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги за викладеними обставинами та просили задовольнити позов. Відповідача [PERSON] в судове засідання не зявилась, про розгляд справи належним чином повідомлена, причини своєї неявки суду не повідомила. За даних обставин, суд визнав неявку відповідача без поважних причин та вважав за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі матеріалів, згідно вимог ч.4 ст.169 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача та її представника, показання свідків [PERSON], [PERSON] та дослідивши наявні в матеріалах докази судом встановлено наступне. В позовній заяві а також в судовому засіданні позивач [PERSON] зазначає, що неправомірними діями відповідача [PERSON] принижена її честь, гідність та ділова репутація. Згідно ч.1 ст. 277 ЦК України, фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сімї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Згідно ч.3 ст. 277 ЦК України, негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного. В судовому засіданні була допитана свідок [PERSON], яка стверджувала, що автором поширеної негативна інформації про позивача в мережі Інтернет є саме [PERSON] Однак, суд критично оцінює дані покази, оскільки вважає їх припущеннями, так як свідок в судовому засіданні зазначила, що стилістика негативної інформації поширеної в мережі Інтернет відповідає стилістиці розмови та напису саме відповідачки. Показання свідка [PERSON] суд оцінює критично, оскільки дана особа входить до кола членів сімї позивача. Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» №1 від 27.02.2009р., належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайта, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, в судовому засіданні позивачем та її представником не надано доказів, що підтверджують поширення негативної інформації саме позивачем [PERSON], а тому суд вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed