Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] та просить суд стягнути з останнього суму неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 23.07.2020 року по 01.02.2021 рік у розмірі 41 584,00 грн. В обгрунтування позову зазначає, що внаслідок невиконання рішення суду про стягнення аліментів на дитину, у відповідача утворилась заборгованість по виплаті аліментів у сумі 39 203,61 грн. З посиланням на ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України позивачем нарахована сума пені за прострочення аліментів 41 584,00 грн., яку вона просить стягнути з відповідача. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 09.03.2021р. відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] , постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено судовий розгляд на 28.04.2021р. 28.04.2021р. судове засідання не відбулось, з огляду на зайнятість судді при розгляді клопотань слідчих органів. До 19.05.2021р. відповідач письмового відзиву на позовну заяву не надав. Ухвала про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви з додатками до неї направлялись відповідачу на адресу, яка є місцем його реєстрації місця проживання. Про причини неявки в судове засідання відповідач суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за його відсутності не подав. У відповідності до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У відповідності до статей 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову. На підставі ст. 178 ЦПК України справа розглянута за наявними в ній матеріалами. Дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, що мають істотне значення для правильного вирішення справи по суті та на яких ґрунтується позовні вимоги, оцінивши докази на предмет належності, достовірності та допустимості у їх сукупності, судом встановлено наступне. Сторони перебували у шлюбі з 25.02.2021р. Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 17.12.2018р. шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Від шлюбу сторони мають двох доньок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . За судовим наказом Голосіївського районного суду міста Києва №752/14122/20 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/3 частини усіх доходів щомісячно до досягнення ними повноліття. Судовий наказ виконується в примусовому порядку Голосіївським районним відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), номер провадження ВП №63660958, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження. Внаслідок невиконання відповідачем судового наказу в нього утворилась заборгованість по сплаті аліментів станом на 01.02.2021р. в розмірі 39 203,61 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, виданим державним виконавцем Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Відповідно до ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У постанові від 03.04.2019р. у справі №333/6020/16-ц Велика Палата Верховного Суду зазначила, що в будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. У разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а, отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1%. За таким правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. Позивач просить стягнути з відповідача суму пені за період з 23.07.2020 р. по 01.02.2021р. За розрахунком позивача розмір пені складає суму 41 584,00 грн. Перевіривши розрахунок позивача з урахуванням позиції Великої Палати Верховного Суду, суд отримав наступну суму пені за заявлений позивачем період, а саме з 23.07.2020р. по 01.02.2021р.: 1 650,28 грн. х 185 (період з 01.08.2020р. по 01.02.2021р. включно) х 1% = 3 053,02 грн. 5 598,33 грн. х 154 (період з 01.09.2020р. по 01.02.2021р. включно) х 1% = 8 621,43 грн. 5 751,00 грн. х 124 (період з 01.10.2020р. по 01.02.2021р. включно) х 1% = 7 131,24 грн. 5 831,33 грн. х 93 (період з 01.11.2020р. по 01.02.2021р. включно) х 1% = 5 423,14 грн. 5 831,33 грн. х 63 (період з 01.12.2020р. по 01.02.2021р. включно) х 1% = 3 673,74 грн. 7 270,67 грн. х 32 (період з 01.01.2020р. по 01.02.2021р. включно) х 1% = 2 326,61 грн. 3 053,02 грн. + 8 621,43 грн. + 7 131,24 грн. + 5 423,14 грн. + 3 673,74 грн. + 2 326,61 грн. = 30 229,18 грн. Відповідач контррозрахунку суми пені за прострочені аліменти суду не надав. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем не спростовано належними засобами доказування наявності заборгованості перед позивачем по сплаті аліментів, а також не спростовано нараховану суму пені. Таким чином, сума пені за прострочення сплати аліментів складає 30 229,18 грн., відповідно вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Згідно із ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, відповідно з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави. На підставі ст. ст. 180, 196 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial