Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, який в процесі розгляді справи уточнювався. В позові зазначається, 07.09.2006 р. на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу [PERSON] продала, а [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]С.) придбала 2/5 частини будинку № 75 по вул. Харчовій в м. Запоріжжі. 21.02.2008 р. СВ Шевченківського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області порушено кримінальну справу № 3680804 за фактом шахрайства, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України. В рамках кримінальної справи 20.06.2008 р. слідчим СВ Шевченківського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області накладено арешт на 2/5 частини будинку № 75 по вулю Харчовій в м. Запоріжжі, що належить позивачці. 19.10.2012 р. старшим слідчим СВ Шевченківського РВ ЗМУ ГУМВС України [PERSON] кримінальну справу закрито за відсутністю ознак складу злочину, на підставі п. 2 ст. 6 КПК України (в редакції 1960 р.). Однак при закритті кримінальної справи арешт з майна не був знятий. На підставі викладеного просить суд зняти арешт заборону на відчуження, накладений постановою слідчого СВ Шевченківського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області від 20.06.2008 р. з 2/5 частин будинку № 75 по вул. Харчовій в м. Запоріжжі, що належить позивачці. Представник позивачки в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Відповідачка своєчасно повідомлена про день, час та місце слухання справи, до суду не зявилась, про причину неявки суд не повідомила, заперечень не надала. Представники третіх осіб в судове засідання не зявились, були повідомлені про день, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, про причини своєї неявки суд не повідомили, заперечень або пояснень не надали. Згідно ст. 169 ч.4 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди представника позивача, суд у судовому засіданні ухвалив провести заочний розгляд цієї справи за відсутністю відповідача на підставі наявних у ній даних та доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що обставини наведені в позові відповідають дійсності та підтверджені матеріалами справи: копією паспорта позивачки (а.с.4), копією договору купівлі-продажу частини жилого будинку (а.с.8), копією свідоцтва про шлюб позивачки з [PERSON] (а.с.9), копією постанови про закриття кримінального провадження від 19.10.2012 р. (а.с.11-12), копією інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна (а.с.38). Згідно ст. 317 ЦК України , власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Ст. 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства ( ч. 2 ст. 15 ЦК України).. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. На підставі викладеного, суд вбачає підстави для задоволення позову, оскільки під час розгляду справи було встановлено та підтверджено доказами, що потреба у арешті майна та забороні його відчуження відпали, а тому суд дійшов висновку, що заявлений позов законний, обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі ст. 55 Конституції України, ст.ст. 15, 317, 319, 321,391 ЦК України,

Outcome: approved