Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з заявою, де просить встановити факт належності їй [PERSON] правовстановлюючого документу, а саме свідоцтва про право на спадщину за заповітом посвідченого державним нотаріусом Жовтоводської державної нотаріальної контори від 07.05.1997 року зареєстрованого в реєстрі за №2-1983. Заява обґрунтована тим, що 07 травня1997 року на підставі заповіту, посвідченого Жовтоводською державною нотаріальною конторою 21 травня 1994 та зареєстрованого в реєстрі за №1-3200 отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на однокімнатну квартиру [ADDRESS] . Однак, при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом допущена помилка, зокрема не вірно зазначено ім`я « [PERSON] » замість « [PERSON] », що не збігається із зазначеним ім`ям у паспорті. Внаслідок зазначеної помилки виникає певна невідповідність між документами, що посвідчують її особу та правовстановлюючим документом. На теперішній час виправити помилку немає можливості, оскільки при посвідченні свідоцтва про право на спадщину за заповітом нотаріус діяв у межах своїх повноважень та встановив особу громадян, що підписали заповіт, відповідно до наданих документів. Зазначені обставини обмежують її право щодо належного володіння та розпорядження майном, а тому провить встановити факт належності їй правовстановлюючого документу. [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду заяви повідомлена у встановленому законом порядку. При цьому, у матеріалах справи наявне письмове клопотання, де підтримуючи свої вимоги, щодо встановлення зазначеного факту, просить справу розглядати за її відсутності. Державний нотаріус Жовтоводської державної нотаріальної контори належним чином повідомлений про день та час розгляду заяви у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, вважає що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що заявниця народилась [INFO] в селі Іскрівка Петрівського району, Кіровоградської області, що підтверджується копією ID -картки № [NUMBER] , де ім`я заявниці вказано « [PERSON] » (а.с.3). 17 листопада 2020 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] виданого Жовтоводським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) (а.с.5). Відповідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07.05.1997 року виданого державним нотаріусом Жовтоводської державної нотаріальної контори Шинкаренко Г.Ф., [PERSON] успадкувала однокімнатну квартиру [ADDRESS] . При видачі вищевказаного свідоцтва імя заявниці помилково вказано як « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] » (а.с.6). Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи виданої відділом ведення реєстру територіальної громади виконавчого комітету Жовтоводської міської ради [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.7). Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як роз`яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Факт, про встановлення якого просить заявниця, має для неї юридичне значення, оскільки забезпечує реалізацію її майнових прав. Таким чином, перевіривши відповідність наявних документів в їх сукупності та співставивши відомості зазначені в них, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви. Відповідно до ч.7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні рішення судові витрати не відшкодовуються. На підставі викладеного,

Outcome: approved