Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] ; третя особа: приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Сопільняк А.О. про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позову вказує, що [INFO] помер її колишній чоловік [PERSON] , що проживав за адресою: [ADDRESS] , з яким вона розлучилась ще в 1994 році. Від шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . Також, зазначає, що, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина - 3/20 частин будинку з відповідною частиною надвірних споруд за адресою: [ADDRESS] . Померлим заповіт складений не був, а за відсутності заповіту спадкування має здійснюватися за законом. Таким чином, позивачка вказує, що спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] був їх син [PERSON] , який помер [INFO] , тобто раніше від батька. Відповідно до ст. 1266 ЦК України, вона (позивачка) являється спадкоємицею після смерті свого сина [PERSON] по праву представлення. Однак, для оформлення спадкових прав після [PERSON] вона (позивачка) не змогла у встановлений строк звернутись із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, оскільки не знала про його смерть через постійне її (позивачки) перебування у лікувальних закладах. Крім того, вони з покійним [PERSON] після розлучення майже не спілкувались та проживали окремо, участі у вихованні їх спільних дітей він не брав і лише після смерті старшого сина, менший син почав спілкуватись із батьком. Також зазначає, що і племінник померлого - [PERSON] , переслідуючи корисливу мету у привласненні спадкового майна, приховав від неї (позивачки) факт відкриття спадщини. Зазначає, що про смерть свого колишнього чоловіка вона дізналась від його сусідки і 09.02.2021 року звернулась до приватного нотаріуса Черкаського міського округу Сопільняк А.О. з приводу прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину, однак, отримала відмову мотивовану тим, що строк для прийняття спадщини нею був пропущений, а також в зв`язку з тим, що свідоцтво про право на спадщину за законом вже видане на ім`я племінника спадкодавця [PERSON] . Отже, вона (позивачка) була усунута від спадкування спадкоємцем п`ятої черги, що приховав від нотаріуса факт наявності дітей у померлого. Тому, просить суд визначити їй додатковий строк тривалістю 60 днів для подання до приватного нотаріуса Черкаського міського округу Сопільняк А.О. заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16.03.2021 року відкрито провадження по справі та визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 20.04.2021 року до Придніпровського районного суду м. Черкаси надійшов відзив на позовну заяву відповідача [PERSON] , в якому останній просить суд відмовити в задоволенні позову, оскільки позивачкою не зазначено поважних причин, які перешкоджали їй звернутися до нотаріуса у встановлений законом строк і на момент відкриття спадщини у неї не існувало жодних об`єктивних, непереборних та істотних труднощів для її прийняття. 25.05.2021 року представником відповідача [PERSON] - адвокатом Лінніком М.С. подано до суду доповнення до відзиву на позовну заяву, в якому останній зазначає, що необізнаність спадкоємця, в даному випадку позивачки [PERSON] , про факт смерті її колишнього чоловіка [PERSON] , або не спілкування з ним внаслідок неприязних відносин, не можуть бути підставами для поновлення строку для прийняття спадщини. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник - адвокат Грушевий Ю.В. позов підтримали та просили задовольнити його в повному обсязі, оскільки строк звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини позивачкою був пропущений з поважних причин, що зазначені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] та його представник - адвокат Ліннік М.С. в судовому засіданні просили відмовити в задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та доповненнях до наданого відзиву. Третя особа приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Сопільняк А.О. в судове засідання не з`явилась, попередньо надіславши на адресу суду клопотання від 18.06.2021 року з проханням розглядати справу без її присутності, в якій одночасно зазначила, що у вирішенні справи покладається на розсуд суду. Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу та дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.(ч. 3 ст. 12 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В судовому засіданні встановлено, [INFO] помер [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 30.09.2019 року Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Черкаській області (а.с. 67). Як вбачається зі свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.06.2020 року, спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] , який помер [INFO] , є його племінник - [PERSON] , [INFO] (а.с. 80). Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з 3/20 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 80). Разом з тим, в судовому засіданні встановлено що 09.02.2021 року позивачка [PERSON] (як спадкоємець після смерті свого сина - [PERSON] за правом представлення) зверталася до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Сопільняк А.О. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] . Однак постановою приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Сопільняк А.О. від 10.02.2021 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] , який проживав на день смерті у [ADDRESS] , в зв`язку з пропуском строку на подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 12). Так, із вищевказаної постанови приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Сопільняк А.О. вбачається, що [PERSON] лише 09.02.2021 року звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідно до поданої заяви, [PERSON] претендує на спадщину за правом представлення згідно зі статтею 1266 ЦК України, в зв`язку з тим, що [INFO] помер її син - [PERSON] , який мав би спадкувати за законом після смерті батька, якби він був живим на час відкриття спадщини. Також зазначає, що спадкова справа №132/2019 до майна померлого [INFO] [PERSON] була заведена на підставі заяви про прийняття спадщини племінника спадкодавця [PERSON] , і оскільки інші спадкоємці в зазначений законом строк, заяви про прийняття спадщини не подавали та пошуком у Спадковому реєстрі (заповіти/спадкові договори) заповітів чи спадкових договорів не було виявлено, тому після спливу 6-ти місячного терміну, на підставі поданих документів на майно спадкодавця, та відповідно до заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, поданої племінником спадкодавця [PERSON] , 22.06.2020 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 3/210 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться в [ADDRESS] . За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви та ці обставини визнані судом поважними. Подібний висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 23.08.2017 року № 6-1320цс17, з яким також погодився Верховний Суд у своїй постанові від 01.04.2019 року у справі № 643/3049/16-ц (провадження № 61-39398св18). З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Разом з тим, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. При цьому, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Вказана правова позиція подібна до правової позиції, що міститься у постанові Верховного Суду від 11.07.2018 року у справі № 381/4482/16-ц (провадження N 61-12844св18). Рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях Відповідно до положень частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як встановлено в судовому засіданні, спадкодавець [PERSON] помер [INFO] , відповідно шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті останнього закінчився [INFO] . Звертаючись з даним позовом до суду, позивачка [PERSON] посилається на те, що вона пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, оскільки не знала про смерть свого колишнього чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , а дізнавшись про це від його сусідки відразу ж, а саме 09.02.2020 року звернулась до приватного нотаріуса із відповідною заявою. Також, зазначила, що поважною причиною було і те, що вона на час відкриття спадщини постійно перебувала на лікуванні у лікувальних закладах, на підтвердження чого надала суду виписки з її медичної карти (а.с.13-17). З наданих виписок із медичної картки хворої (позивачки [PERSON] ) вбачається, що вона дійсно перебувала на лікуванні в медичних закладах, зокрема в періоди: з 27.01.2020 року по 06.02.2020 року - з діагнозом «Посттромбофлебитичний синдром нижніх кінцівок. Набряково-виразкова форма. Хронічна венозна недостатність нижніх кінцівок ІІІ ст.»; з 06.03.2020 року по 19.03.2020 року - з діагнозом: «грип, клінічно, середньої важкості»; з 07.07.2020 року по 10.08.2020 року та з 08.09.2020 року по 30.09.2020 року - з діагнозом: «Ідіопатична тромбоцитопенічна пурпурна (ІТП) Тробмоцитопенія G3». Таким чином, позивачка надала докази поважності пропуску нею строку на прийняття спадщини лише за періоди з 27.01.2020 року по 06.02.2020 року та з 06.03.2020 року по 19.03.2020 року. Інші періоди стаціонарного лікування позивачки [PERSON] знаходяться вже поза визначеним законом шестимісячним строком на подання до нотаріальної контори відповідної заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця [PERSON] . Разом з тим, суд вважає, що позивачка [PERSON] не була позбавлена можливості звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] в той період, коли не перебувала на стаціонарному лікуванні, а це зокрема з 27.09.2019 року по 27.01.2020 року, з 07.02.2020 року по 05.03.2020 року та з 20.03.2020 року по 26.03.2020 року. Крім того, остання не позбавлена була можливості протягом всього строку, визначеного законом для подання заяви про прийняття спадщини, а саме з 27.09.2019 по 26.03.2020 року звернутися до нотаріальної контори із відповідною заявою прийняття нею спадщини після смерті [PERSON] і засобами поштового зв`язку, однак цього не зробила. Тому зазначені обставини не можуть бути поважними, а відповідно і підставою для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Аналогічний висновок викладений Верховним Судом у постанові від 20.05.2021 року у справі № 128/881/19 (провадження № 61-2147св21). Враховуючи, що з наданих позивачкою виписок із медичної карти вбачається, що її захворювання не мали триваючий характер, і відповідно в періоди між лікуваннями позивачка [PERSON] могла вчинити необхідні дії для оформлення спадщини після смерті [PERSON] , а також могла подати відповідну заяву до нотаріальної контори, у визначений законом строк, і засобами поштового зв`язку, однак цього не зробила, а звернулася до нотаріуса лише 09.02.2021 року, тобто майже через півтора року після відкриття спадщини, тому підстав для визнання поважними причин пропуску строку для прийняття спадщини та надання позивачці додаткового строку для її прийняття немає. Щодо інших доводів позивачки [PERSON] , а саме про те, що вона не була обізнана про смерть спадкодавця [PERSON] так, як не спілкувалася з ним, то суд зазначає, що неспілкування позивачки зі спадкодавцем внаслідок неприязних відносини між ними, а також необізнаність позивачки про факт смерті її колишнього чоловіка [PERSON] не є об`єктивними та непереборними труднощами, з якими закон пов`язує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. Разом з тим саме по собі незнання про смерть спадкодавця без установлення інших об`єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини не свідчить про поважність пропуску зазначеного строку. Також безпідставним є посилання позивачки на недобросовісність поведінки іншого спадкоємця - відповідача (племінника спадкодавця) щодо ненадання відомостей про відкриття спадщини, оскільки вказані обставини також не свідчать про поважність причин пропуску позивачкою строку для подання заяви про прийняття спадщини, так як не є перешкодою на вчинення спадкоємцем дій по прийняттю спадщини відповідно до норм цивільного права. Аналогічний висновок зроблений Верховним Судом, відповідно до постанови від 11.11.2020 року у справі N 750/262/20. В постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» також вказано, що спадкоємець є таким, що спадщину не прийняв, якщо свідомо, за відсутності будь-яких перешкод своєчасно не вчиняв дії з прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття. Згідно з п. 24 вказаної вище постанови Пленуму Верховного суду України, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Аналогічний правовий висновок зроблений Верховним Судом і у справі № 484/1626/20 (провадження № 61-18752св20) - постанова від 17.06.2021 року. Таким чином, з урахуванням викладеного вище, та беручи до уваги відповідні позиції Верховного Суду, підстав для визначення позивачці [PERSON] додаткового строку для прийняття спадщини суд не вбачає, оскільки під час розгляду справи позивачкою та її представником не було надано суду доказів того, що причини пропуску шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини є поважними, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами, а крім того з дня відкриття спадщини сплинув значний проміжок часу. Відтак, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed