Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду в інтересах [PERSON] з позовною заявою\~ до Щастинської міської ради про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем, визнання особи спадкоємцем за законом четвертої черги, визнання права власності на спадкове майно, третя особа державний нотаріус Щастинської державної нотаріальної контори [PERSON]. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що 08.06.2015 року померла [PERSON], яка за життя проживала за адресою: [INFO]. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, а саме: квартира [ADDRESS]. [PERSON] була дружиною [PERSON], який помер 11.01.1997 року. [PERSON] є сином [PERSON], і пасинком [PERSON]. За життя [PERSON] заповіту не залишила, тому спадкування належного їй майна має відбуватися за законом. Спадкоємців першої, другої чи третьої черги у [PERSON] немає. [PERSON] проживав разом з [PERSON] з 1996 року. Вони вели спільне господарство, мали спільний побут та взаємні права та обов'язки. [PERSON] була особою похилого віку, на момент смерті їй було 88 років, тому потребувала сторонньої допомоги у повсякденному житті, і таку допомогу надавав їй [PERSON] При зверненні [PERSON] до нотаріуса з метою оформити свої права на спадщину [PERSON], йому було роз'яснено, що так як він не є рідним сином [PERSON], і не був зареєстрований за однією адресою з нею на момент її смерті, він має у судовому порядку довести своє право на спадкування та факт постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини або у судовому порядку довести свої права на спадкове майно, звернувшись до суду з позовом про визнання за ним права власності на майно [PERSON] Крім того, при перевірці нотаріусом наданих правовстановлюючих документів на спадкове майно, нотаріус зауважила, що нотаріальне оформлення права на вказану спадкову квартиру буде неможливим, так як один з правовстановлюючих документів (Свідоцтво на право власності на житло від 22.02.1994 року) видано Луганською ГРЕС та зареєстровано Луганським міським комунальним підприємством БТІ, звідки неможливо на даний час витребувати підтверджуючі документи. На підставі вищенаведеного, [PERSON] просила суд встановити факт постійного проживання [PERSON] з [PERSON], встановити факт того, що [PERSON] є спадкоємцем четвертої черги за законом, та визнати за [PERSON]\~ право власності на спадкове майно після смерті\~[PERSON] \~Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача Щастинської міської ради [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Третя особа державний нотаріус Щастинської державної нотаріальної контори Луганської області [PERSON] у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заперечень з приводу позовних вимог до суду не надала. \~Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судовим розглядом встановлено, що 08.06.2015 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.5), яка за життя проживала за адресою: [INFO], що підтверджується довідкою №752 від 09.03.2017 р. (а.с.6). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, а саме: квартира [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло (а.с.7), копією свідоцтва про право власності на спадщину за законом (а.с.8), копією технічного паспорту (а.с.10- 13). [PERSON] була дружиною [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с.46). [PERSON] помер 11.01.1997 року (а.с.8). [PERSON] є сином [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.32). За життя [PERSON] заповіту не залишила, тому спадкування належного їй майна має відбуватися за законом. [PERSON] проживав разом з [PERSON] з 1996 року. Вони вели спільне господарство, мали спільний побут та взаємні права та обов'язки. [PERSON] була особою похилого віку, на момент смерті їй було 88 років, тому потребувала сторонньої допомоги у повсякденному житті, і таку допомогу надавав їй [PERSON], що підтверджується актом депутата про фактичне проживання (а. с.50). Згідно ч.2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Беручи до уваги вищенаведене, оскільки, встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю породжує для [PERSON] правові наслідки оформлення у спадкових правах, вважаю, що наявні правові підстави для задоволення позвних вимог в цій частині. Що стосується іншої частини позовних вимог, то вони є необгрунтованими та задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Відповідно до п.23 постанови пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців,\~\~які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. З матеріалів справи вбачається, що в позові відсутня постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, окрім того, з повідомлення Щастинської державної нотаріальної контори Луганської області вбачається, що після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась, тобто наведене свідчить про безпідставність позовних вимог в частині визнання особи спадкоємцем четвертої черги спадкування за законом та визнання права власності на спадкове майно, а також наявність можливості і необхідність вирішення даного питання в позасудовому порядку, оскільки позивачка не надала всупереч вимогам ст.60 ЦПК України, належних та допустимих доказів відносно того, що нотаріусом відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після [PERSON], що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог у цій частині. Суд також звертає увагу на те, що відповідно до ч. 1\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, суб'єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. За змістом наведених норм, позовне провадження характеризується наявністю матеріально-правового спору між сторонами, відповідачем у справах позовного провадження є особа - учасник цивільних правовідносин, яка порушує, не визнає або оспорює відповідні права позивача. Фактично з наведених вище обставин справи вбачається, що між сторонами відсутній цивільно-правовий спір щодо визнання права власності на спадкове майно, а звернення до суду обумовлене бажанням у такий спосіб оформити спадщину, що суперечить засадам цивільного судочинства, яке покликане розв'язувати (вирішувати) спір. У питанні визнання позову суд дійшов висновку, що воно суперечить закону, оскільки в такий спосіб в обхід встановлених законом процедур сторони фактично намагаються оформити право власності на нерухоме майно. \~За загальними положеннями ЦПК України обовязок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів. З матеріалів справи вбачається, що позовні вимоги в частині визнання особи спадкоємцем за законом четвертої черги, визнання права власності на спадкове майно задоволенню не підлягають, оскільки, після встановлення судом факту постійного проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] відсутні перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку та наявні умови для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. Згідно п.23 постанови пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 «Про судову практику у справах про спадкування», ст. ст. 15, 392 ЦК України,\~ ст. ст. 10, 11, 209, 212,\~ 213, 214, 215, 223, 256\~ ЦПК України, суд

Outcome: dismissed