Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, мотивуючі свої вимоги тим, що відповідачі зареєстровані в домоволодінні, яке належить позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20.09.2011 року та розташоване в [ADDRESS] . Вказує, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в добровільному порядку не знімаються з реєстрації, що позбавляє позивача права вільно користуватися та розпоряджатися своїм майном. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак подав заяву в якій вказав, що заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу слухати в його відсутності та не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з'явились, хоча завчасно та належним чином були повідомлені про час і місце слухання справи. Клопотань про відкладення справи від них не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, суд встановив, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстровані в домоволодінні, яке розташоване в [ADDRESS], що належить позивачу на праві власності відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20.09.2011 року. З Акту обстеження виданого Неполоковецькою селищною радою Кіцманського району Чернівецької області від 15.07.2014 року та довідки № 955 від 15.07.2014 року вбачається, що відповідачі зареєстровані в спірному господарстві, однак протягом останніх семи років не проживають там. Реєстрація відповідачів в належному [PERSON] домоволодінні позбавляє її права вільно користуватися та розпоряджатися своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України власник вправі володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру користуються ним(нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей, і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Частина 2 ст. 405 ЦК України вказує, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користуватись та розпоряджатись своїм майном(ст. 391ЦК України). Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зазначено, що для зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Суд приходить до висновку, що позов можна задовольнити ухваливши заочне рішення про задоволення позову за наявності законних на те підстав і оскільки це відповідає вимогам закону стосовно захисту права власності, не порушує прав, свобод та інтересів третіх осіб. На підставі викладеного, ст.ст. 319, 383, 386, 387, 388, 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved