Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] \~про позбавлення батьківських прав, мотивуючи тим, що відповідач є батькомНіколенка [PERSON],[INFO], проте покладених на нього обовязків по вихованню та утриманню дитини протягом чотирьох останніх років не виконує, життям сина не цікавиться, не піклується про його фізичний та духовний розвиток, не цікавиться його здоровям, не надає допомогу на додаткові витрати. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та наполягали на їх задоволенні. В судовому засіданні відповідачта його представник позовні вимоги визнали у повному обсязі, не заперечували проти задоволення позову. Представник Органу опіки та піклування виконавчого комітету [PERSON] міської ради Одеської області в судовому засіданні позов підтримала, не заперечувала проти задоволення позову. Вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд ухвалює рішення про задоволення позову за наявності до того законних підстав відповідно до вимог ч.4 ст.174 ЦПК України. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] являються батьками малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження від 27.11.2008 року серії І-ЖД №159642, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по місту [PERSON] міськрайонного управління юстиції Одеської області. Згідно рішення Ізмаїльського міськрайонного суду від 30.01.2012 року №2-3967/11 шлюб між сторонами розірвано, дитина залишилась проживати з позивачем. Відповідно до виконавчого листа від 17.02.2012 року №2/1510/1924/12 з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 400 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 29.09.2011 року до 26.11.2026 року. У відповідності до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючій в Україні з 27.09.1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною 2 ст.150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав у випадку, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно висновку Органу опіки та піклування виконавчого комітету [PERSON] міської ради Одеської області від 29.10.2015 року №01/21-1871 за \~позбавлення [PERSON] \~батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] є доцільним та відповідає інтересам дитини. У відповідності до роз'яснень п.24 ч.3 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи, що відповідач позов визнав, наслідки визнання позову відповідачу розяснено відповідно до вимог ч.4 ст.174 ЦПК України, суд вважає за необхідне позбавити [PERSON] батьківських прав. \~ На підставі викладеного,

Outcome: approved