Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON], якою просила усунути перешкоди у користуванні житловим приміщення, шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування будинком [ADDRESS] В судове засідання учасники справи не з'явились, причини неявки суду не повідомили. Позивач у поданій заяві, просила справу розглянути без її участі на підставі наявних у справі доказів. Вказувала, що свої вимоги підтримує. Відповідач у встановлений йому строк правом на подачу відзиву на позов не скористався. За таких обставин, а також в силу положень частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (надалі за текстом - ЦПК України) розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, а фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Позиція позивача полягала в тому, що будинок [ADDRESS], належить їй на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку. В зазначеному будинку має зареєстроване місце проживання колишній власник будинку: [PERSON], який в будинку не проживає вже більш 3 років, однак добровільно не здійснив зняття з реєстрації місця проживання по вищевказаній адресі. А це заважає позивачу повною мірою використовувати свої повноваження власника на вільне використання та розпорядження будинком. Відповідач правом на подачу відзиву на позов не скористався, і будь-які докази суду не надав. Тому суд, на основі всебічного, повного, об'єктивного та безпосереднього дослідження, кожного наявного у матеріалах справи доказу окремо, а також у їх сукупності, встановив наступні обставини: Двадцять першого грудня 2017 року, [PERSON], яка діяла на підставі довіреності від імені [PERSON] продала, а [PERSON] купила, будинок [ADDRESS] (а.с.10). І того ж дня, остання зареєструвала своє право приватної власності на придбаний нею будинок (а.с.11). На момент укладення договору купівлі-продажу будинку, [PERSON] мав право користування будинком та зареєстроване місце проживання в ньому (а.с.10,12). Згідно акту про встановлення фактичного місця проживання, вбачається, що [PERSON] у будинку [ADDRESS] Четвертого квітня 2018 року, [PERSON] звернулась до Рубіжанського міського суду Луганської області із позовом до [PERSON], яким просила усунути перешкоди у користуванні житловим приміщення, шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування будинком [ADDRESS] Із встановлених обставин вбачається, що між позивачем та відповідачем виникли цивільні правовідносини, в межах яких виник спір щодо наявності у відповідача права користування будинком, як між власником та колишнім власником житла. Враховуючи визначені судом правовідносини, для вирішення спору, суд застосовує такі норми матеріального права, виходячи при цьому з наступних мотивів: Відповідно до положень частини першої статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно з частиною першою статті 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Отже, саме власникам майна належать правомочності володіння, користування і розпорядження майном, що підтверджується і положеннями частини першої статті 317 Цивільного кодексу України (надалі за текстом - ЦК України), позбавити яких, власника можна тільки на умовах передбачених законом. Так, з огляду на положення пункту першого частини першої статті 346 ЦК України, право власності, а значить і право користування, як одна з його складових, припиняється у разі відчуження власником свого майна. Судом встановлено, що у зв'язку із продажем позивачу будинку, що розташований по [ADDRESS] у [PERSON] припинилось право власності на вказаний будинок, а тому він втратив усі правомочності власника щодо цього будинку, й у тому числі право користування. Однак те, що відповідач продовжує бути зареєстрованим у будинку [ADDRESS] (а.с.12), за відсутності права користування ним, суд констатує що така обставина дійсно створює перешкоди позивачу у користуванні власністю, які слід усунути. Способом усунення таких перешкод буде визнання відповідача таким, що втратив право користування названим будинком, про що власне і просить позивач. Тому, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі Таким чином,

Outcome: approved