Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просить стягнути з [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу (заробітку) відповідача щомісячно, починаючи з дня предявлення позовної заяви до суду і до досягнення дитиною [PERSON], [INFO] трирічного віку. На підтвердження своїх позовних вимог позивач вказала, що з відповідачем 18.10.2008 року вона зареєструвала шлюб. Проте на сьогоднішній день в провадженні Орджонікідзевського районного суду перебуває позовна заява про розірвання шлюбу. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Матеріальну допомогу на утримання її утримання відповідач не надає. Вона не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та пояснив, що з нього на підставі судового наказу стягуються аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини його доходів (заробітку). Заслухавши пояснення сторін, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у звязку з наступним. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 18.10.2008 року, який був зареєстрований Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, про що складено актовий запис № 262, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ЖС № 062928 від 18.10.2008 року. Згідно свідоцтва про народження серії І-ЖС №319349 від 05.10.2016 року, 22.09.2016 року в м. Запоріжжі народилася [PERSON], батьками якої є [PERSON] та [PERSON]. Позивачка на даний час знаходиться у декретній відпустці по догляду за донькою, до досягнення нею 3-річного віку, малолітня дитина, проживає разом з матірю. Статтею 75СК\~України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Згідно статті 84 СК України, право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини», ч. 1 - дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; ч .2 - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; ч.3 - якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років; ч. 4 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; ч. 5 - аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду; ч. 6 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Стаття 85СК\~України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання. Частина 4 статті 84СК\~України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є працездатною особою, на теперішній час з нього стягуються аліменти на утримання доньки. У звязку з доглядом за дитиною, якій менше трьох років,позивачка немає змоги працювати і утримувати себе. Також, суд, при встановленні розміру аліментів враховує стан здоровя та матеріальне становище позивачки, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, а також, що на підставі судового наказу виданого Орджонікідзевським районним судом м.Запоріжжя 08 травня 2018 року з відповідача стягуються аліменти на утримання доньки у розмірі в розмірі 1/4 (однієї четверної) частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 (п'ятдесят) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня подання подачі заяви до суду, з 12.04.2018 року, і до досягнення дитиною повноліття. Вдобровільному порядку питання щодо утримання дружини позивачка та відповідач не вирішили. З цих міркувань, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд присуджує кошти (аліменти) на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/6 частини від доходу відповідача. Доводів про неможливість надання матеріальної допомоги позивачці, відповідач суду не надав, тому є всі підстави для стягнення з нього аліментів на утримання дружини до досягнення їх дитиною трирічного віку. Згідно ст. 430 ч. 1 п. 1 ЦПК України, зазначене рішення суду підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Оскільки позивач подала позов 12.04.2018 року, про що свідчить відмітка суду, суд прийшов до висновку, що аліменти підлягають стягненню з 12.04.2018 року. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому судовий збір необхідно стягнути з відповідача в дохід держави. Відповідно до ст.\~192\~ч.\~1\~СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Outcome: partial