Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду 31.07.2015 року з позовом, який в послідуючому уточнила. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 10 січня 2007 р. між нею та відповідачем був укладений договір завдатку, згідно якого вона передала продавцю 300 доларів США, що складало 1\~500 гривень, як засіб забезпечення виконання зобовязання по договору купівлі-продажу. Вона мала намір та бажання придбати житловий будинок за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Левітана, 4. Договором завдатку була визначена остаточна вартість будинку, що складала 40\~400 гривень, у еквіваленті 8\~000 доларів США. Залишок суми після виплати завдатку вона мала сплатити у березні 2007 року. 10.01.2007 року був укладений додатковий договір завдатку. Вона додатково сплатила завдаток у сумі 15\~150 гривень, еквівалент 3000 доларів США за той же самий будинок. Строки укладання договору були перенесені на квітень 2007 року. Одночасно з договором завдатку укладався попередній письмовий договір купівлі-продажу будинку з відстрочкою. Також з укладанням договору купівлі-продажу їй передавалися документи: договір купівлі-продажу, який підтверджує належність продавцям домоволодіння, витяг з реєстру права власності на нерухоме майно, технічні документи на будинок, ключі від будинку. Вона користувалися будинком, сплачувала заборгованість за газопостачання та електропостачання, зробили ремонт та продовжували користуватися будинком до березня 2013 року. На даний час користуватися будинком вона припинила. Даний договір завдатку передбачав відповідальність за невиконання договору. У випадку порушення зобовязання за даним договором продавцем, він зобовязаний повернути їй завдаток і додатково виплатити грошову суму в розмірі отриманого завдатку. На даний час відповідач відмовляється від продажу будинку. Вона зверталася з претензією до відповідача на полягала на добровільному поверненні отриманих ним сум завдатку у подвійному розмірі. У відповідь відповідач підтвердив своє бажання продати будинок та просив почекати з оформленням документів. У травні 2013 року відповідач звернувся до райвідділу міліції з заявою, у якій звинуватив її у шахрайських діях стосовно предмету договору купівлі-продажу будинку № 4 по вул. Левітана в м. Кривому Розі. Кримінальне провадження було закрито постановою слідчого від 11.01.2014 року за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. Після того, як кримінальне провадження було закрито, вона надала відповідачу строк для повернення грошей до січня 2014 року, однак відповідач ухиляється від виконання своїх зобовязань. Просила суд стягнути з відповідача на її користь суму завдатку за договором завдатку від 05.01.2007 року у розмірі 1500 гривень, додаткову суму в розмірі 3\~000 гривень, суму завдатку за договором від 10.01.2007 року у розмірі 15\~150 гривень, додаткову суму в розмірі завдатку 30\~300 гривень та судові витрати по справі. У судове засідання сторони повторно не зявилися, про день та час розгляду справи були повідомлені, заперечень щодо вимог позивача, відповідач не надав ( а.с. 55, 56, 57, 59, 60, 61, 62, 63, 65). Позивач [PERSON] до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, на позовних вимогах наполягає, не заперечує проти заочного розгляд справи ( а.с. 64 заява). Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи проводиться без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу. Відповідно до ч. 1\~ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, зі\~згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. \~\~\~\~\~\~\~ Частиною 1 статті 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень. \~ \~ \~ \~Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Частиною 2 статті 59 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування . \~За змістом ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З матеріалів справи встановлено, що 10.01.2007 року між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в письмовій формі був укладений договір купівлі-продажу домоволодіння з відстрочкою виконання, однак нотаріально посвідченим вказаний договір не був. Предметом договору стало домоволодіння розташоване за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Левітана, 4 ( а.с. 40 копія договору).\~\~\~\~Дане домоволодіння належало на праві спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 43 копія договору купівлі-продажу, а.с. 44 витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, а.с. 45 витяг про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів). Згідно договору застави від 10.01.2007 року [PERSON], в забезпечення виконання зобовязання передала відповідачу [PERSON] завдаток в сумі 15\~150,00 гривень. П. 10 даного договору передбачає, що у випадку порушення зобовязань за даним договором продавцем, він зобовязаний сплатити покупцю подвійну суму завдатку в строк до квітня 2007 року ( а.с. 46 копія договору ). З січня 2007 року [PERSON] разом зі своєю родиною користувалася будинком за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Левітана, 4, проводила ремонтні роботи в будинку, доглядала за земельною ділянкою ( а.с. 41 копія довідки, а.с. 42 копія акту). Згідно із ч. 3 ст. 635 ЦК України зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Відповідно до ч. 1\~ст. 546 ЦК України\~виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно зі\~ст. 570 ЦК України\~завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Внесення завдатку як способу забезпечення виконання зобов'язання може мати місце лише в разі наявності зобов'язання, яке повинно було виникати на підставі договору. Оскільки договору, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами у справі укладено не було, а вони лише домовилися укласти такий договір у майбутньому, то передана однією зі сторін грошова сума є авансом, який підлягає поверненню (постанова судових палат у цивільних та господарських справах Верховного Суду України від 13 лютого 2013 р. у справі № 6-176цс12). Законодавець установив, що в такому випадку ці кошти є авансом (ч. 2\~ст. 570 ЦК України). Оскільки, виходячи із встановлених обставин, правова природа отриманих відповідачем коштів визначена законом, то те, що сторонами вони зазначені як завдаток правового значення не має і не може тягти за собою наслідків, передбачених\~ст. 571 ЦК України. Таким чином, сума передана позивачем відповідачу відповідно до договору задатка від 10.01.2007 року визнається судом авансом, і повинна бути повернена відповідачем позивачу в тому ж розмірі, в якому він надавався. Щодо позовних вимог за договором завдатку від 05.01.2007 року у розмірі 1\~500,00 гривень та додаткової суми завдатку у розмірі 3\~000,00 гривень, суд вважає необхідним відмовити, так як факт передачі суми коштів відповідачу не підтверджено відповідним доказами. Так як позовні вимоги [PERSON] судом задовольняються частково, з [PERSON] на її користь стягуються судові витрати\~судовий збір в розмірі 243,60 гривні.

Outcome: partial