Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з наданим позовом, мотивуючи тим, що їй на праві власності на підставі договору міни належить квартира [ADDRESS]. У вказаній квартирі зареєстровані, однак не проживають відповідачі, які є членами сім'ї колишнього власника квартири [PERSON] Як власник, вона має право володіти, користуватися і розпоряджатися належною їй квартирою та вимагати усунення перешкод в користуванні власністю. Відповідачі не бажають добровільно зніматися з реєстрації. За таких обставин [PERSON] просить винести рішення, яким визнати їх такими, що втратили право користування належною їй квартирою. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] повністю підтримав позов, просив його задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно і належним чином за фактичною адресою проживання. Жодних письмових заперечень або доказів суду не надали, причини неявки суду не повідомили. Оскільки від відповідачів, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, не надійшло заяви про розгляд справи за їх відсутності, від них нема відомостей про причину неявки, суд на підставі ч.4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник позивача проти такого вирішення справи не заперечував. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надіслав заяву, в якій просив розглянути справу у відсутність представника, проти задоволення позову не заперечував. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані суду письмові докази, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS] на підставі договору міни, укладеного 01.11.2013 року між [PERSON], який на час укладення договору у шлюбі не перебував, та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області [PERSON], реєстр. № 2241, що підтверджується копією зазначеного договору та витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно № 12095490 від 01.11.2013 року. Як вбачається з копії домової книги та адресних довідок УДМС Первомайського МВ УМВС України, отриманих на запит суду, у зазначеній квартирі зареєстровані [PERSON] та [PERSON], тобто відповідачі у справі. Зазначені особи згідно довідки АОСББ «Гвардійська» є членами сім'ї колишнього власника квартири [PERSON] і не являються членами сім'ї теперішнього власника [PERSON] Згідно Акту № 126 від 16.04.2013 року, складеного комісією у складі голови ОСББ та мешканців будинку [ADDRESS], відповідачі у спірній квартирі зареєстровані, але фактично не проживають. Будь-які договори між сторонами про порядок користування, найм житлового приміщення, тощо, не укладались. За положеннями ч.1 ст. 317 та ч.1 ст. 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, і він реалізовує їх на власний розсуд. Згідно із ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Стаття 379 ЦК України вказує, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання у них. Глава 28 ЦК України визначає житло об'єктом права приватної власності. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Чинним законодавством не передбачено перехід прав та обов'язків попереднього власника до нового в частині збереження права користування житлом членів сім'ї колишнього власника. Виникнення права членів сім'ї власника будинку на користування будинком та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника будинку права власності на цей будинок, а отже, припинення права власності на будинок припиняє право членів його сім'ї на користування цим будинком. Оскільки [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], а відповідачі не мають жодних правових підстав та згоди власниці на проживання в такій квартирі, їх проживання перешкоджає позивачці вільно володіти, розпоряджатися та користуватися своєю власністю, на підставі ст. ст.316, 319, 321, 391, 383, 405 ЦК України та ст. 156 ЖК України слід усунути перешкоди в користуванні позивачкою своєю власністю шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування спірною квартирою. Оскільки позов задоволено, на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивачки слід стягнути понесені і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved