Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до Сімферопольського районного суду Автономної Республіки Крим із позовом до Обслуговуючого кооперативу «Садівниче товариство «Іскра» про визнання недійсним пункту 4 рішення загальних зборів СТ «Іскра» від 5 листопада 2006 року і визнання позивача членом Обслуговуючого кооперативу «Садівниче товариство «Іскра». В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, надали пояснення по суті спору. Представники відповідача в судовому засіданні проти позову заперечували, посилаючись на те, що спірне рішення прийнято у зв'язку із несплатою позивачем членських внесків, не оброблення земельної ділянки протягом тривалого періоду. Крім того представник відповідача просила застосувати у спірних відносинах наслідки пропуску позивачем строку позовної давності. Під час судового розгляду допитано свідків [PERSON] (після її допиту у якості свідка суд притягнув вказану особу до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору), [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які надали пояснення стосовно відрових їм обставин, які мають значення для розгляду справи. Заслухавши осіб, які з'явились в судове засідання, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Обслуговуючий кооператив «Садівниче товариство «Іскра» є юридичною особою, ідентифікаційний код 34582530, дата державної реєстрації - 12.04.1988 року. Відповідно до пункту 8 статуту Обслуговуючого кооперативу «Садівниче товариство «Іскра», затвердженого 21.08.2006 року, членство учасника кооперативу (садівничого товариства) може бути припинено у разі припинення трудової участі у діяльності кооперативу, несплати внесків. Згідно із протоколом №18 засідання членів садівничого товариства «Іскра» 17.08.2005 року прийнято рішення про виключення [PERSON] (ділянка [NUMBER]) з членів садівничого товариства (а.с. 70). Водночас, згідно із рішенням загальних зборів цього ж товариства від 05.11.2006 року [PERSON] (ділянка [NUMBER]) ще раз виключена з членів садівничого товариства (а.с. 9). Таким чином, в порушення статуту, рішенням від 05.11.2006 року позивача виключено з членів садівничого товариства, хоч вона на той час таким членом вже не була. Отже вимога про скасування відповідного рішення від 05.11.2006 року є обґрунтованою. В той же час, доводи представника відповідача про необхідність застосування наслідків пропуску строків позовної давності також заслуговують на увагу з огляду на наступне. З тексту позовної заяви вбачається, що про виключення з числа членів садівничого товариства позивач дізналась 5 лютого 2007 року, отримавши поштою відповідне повідомлення. Жодних обставин, що свідчать про поважність причин неможливості своєчасного звернення до суду для захисту своїх прав ані позивач, ані її представник не навели. Натомість представник позивача наполягає на необхідності застосування у спірних відносинах спеціальних строків позовної давності, встановлених законом для позовів про застосування наслідків нікчемних правочинів. Статтями 256, 257 ЦК України передбачено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Частиною четвертою статті 258 ЦК України, у редакції чинній до внесення змін згідно із Законом України від 20.12.2011 року №4176-VI, передбачалось, що позовна давність у десять років застосовується до вимог про застосування наслідків нікчемного правочину. Згідно із пунктом 5 Закону України від 20.12.2011 року №4176-V протягом трьох років з дня набрання чинності цим Законом особа має право звернутися до суду з позовом про застосування наслідків нікчемного правочину (підпункт 2). При цьому стосовно вимог, передбачених підпунктом 2 цього пункту, особа може звернутися до суду лише за умови, якщо строк їх пред'явлення, встановлений положеннями Цивільного кодексу України, що діяли до набрання чинності цим Законом, не сплив на момент набрання чинності цим Законом. Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (частина перша статті 202 ЦК України). Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України). Згідно із частиною другою статті 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Обґрунтовуючи свої заперечення, представник позивача посилається на те, що спірне рішення являє собою правочин, який є нікчемним, як такий що порушує публічний порядок і спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Земельна ділянка, якою користувалась позивач з початку діяльності садівничого товариства не приватизована. Жодних доказів того, що спірне рішення було спрямоване на знищення або пошкодження майна, що належало або належить позивачу, або ж доказів порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина внаслідок прийняття такого рішення сторонами не надано і судом не встановлено. За вказаних обставин суд не може погодитись із доводами представника позивача щодо необхідності застосування у спірних відносинах спеціальних строків позовної давності. Обставин, що свідчать про зупинення або переривання перебігу позовної давності, доказів що свідчать про поважність причин пропуску відповідного строку судом не встановлено, що є підставою для відмови у задоволенні позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed