Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вимогами ухвалити рішення про позбавлення [PERSON] права користування житловим приміщенням, а саме квартирою за адресою: [ADDRESS], стверджуючи, що з липня 2014 року [PERSON] не проживає у вищезазначеному житлі, не сплачує комунальні платежі, не отримує кореспонденцію за даною адресою, його особистих речей в квартирі немає і нею він взагалі не цікавиться. На обґрунтування своїх вимог позивач посилається на докази, зазначені у позовній заяві. Позивач надав суду заяву в якій просить розглянути справу за його відсутності, позов підтримав в повному обсязі, посилаючись в своїх поясненнях на викладені в позовній заяві обставини. Відповідач до судового засідання не зявився, сповіщений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Згідно з ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідачів на підставі наявних у справі доказів, представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню за наступних підстав. Квартира за адресою [ADDRESS] належить [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності на підставі договору купівлі-продажу від 26.11.2003 року (а.с.7) і свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.08.2009 року(а.с.8). З 2008 року відповідач почав проживати у цій квартирі, так як знаходився в фактичних шлюбних стосунках з [PERSON]О.(донькою позивачки). 19.11.2009 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про здачу житлового приміщення в найм за №5, терміном на два роки до 19.11.2011 року. Згідно вказаного договору відповідач був зареєстрований у квартирі. Термін дії договору припинився, але [PERSON] продовжував проживати у цій квартирі, як чоловік співвласника. В липні 2014 року відповідач припинив шлюбні стосунки з донькою позивач та виїхав з квартири за адресою [ADDRESS]. Відповідач права власності на частку в вищезазначеному житлі не має. [PERSON] постійно проживає в квартирі і за місцем проживання має реєстрацію. Позивач зареєстрований в цій квартирі разом із своєю сімєю (а.с.6). Актом про відсутність особи за місцем реєстрації, складеним КП «ЖКС Вузівський» підтверджено, що [PERSON] в квартирі за адресою [ADDRESS] не проживає (а.с.5). Крім того, [PERSON] зазначила у позові, що наявність у відповідача реєстрації в квартирі, порушує її право на користування спірним житлом, тому як вона повинна сплачувати комунальні послуги за осіб, які не проживають у квартирі. Наявність у відповідача реєстрації в квартирі значно обмежує право власника щодо розпорядження квартирою. При наведених обставинах суд вважає, що позов [PERSON] є обґрунтованим і підлягає задоволенню, так як відповідач більше року не проживає в квартирі за адресою [ADDRESS], не несе витрат по утриманню квартири, не цікавиться цим житлом. Наявність у відповідача реєстрації в квартирі порушує право власності позивача на цю квартиру. Відповідно, до ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Статтею 391 ЦК України передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Outcome: approved