Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 21 березня 2009 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею і перебуває на її утриманні. Спільне проживання між нею та відповідачем не склалося через несумісність характерів та поглядів на життя. Відповідач частково надає грошові кошти на утримання дитини, але не в повному обсязі. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина у розмірі 30% від заробітку щомісячно починаючи з дня подачі заяви до суду і продовжувати до досягнення дитини повноліття. Позивач в судове засідання не з»явилась, подала до суду заяву про розгляд справи в її відсутність, позов підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій позов визнав, справу просив розглянути в його відсутність. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Сторони 21 березня 2009 року зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиці, актовий запис - № 300, що підтверджуються копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 08 жовтня 2013 року. [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] виданого 30 вересня 2009 року. В судовому засіданні встановлено, що дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Як зазначено ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Крім того, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. У силу ст.ст. 181, 182 СК України у випадку невиконання батьками свого обов'язку утримувати дітей, аліменти присуджуються за рішенням суду в долі від доходу їхньої матері, батька і (чи) у твердій грошовій сумі. Суд вважає, що відповідач зобов'язаний надавати дитині утримання, достатнє для задоволення її розумних потреб, виходячи зі стану здоров'я дитини, її матеріального становища. При цьому суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище відповідача, та ту обставину, що він є працездатною особою. Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», «Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення». Суд, з огляду на те, що батьки зобов'язані забезпечити дітям виховання, навчання, розвиток, житло, приймаючи в увагу матеріальне становище дитини, а саме те, що вона є малолітньою, не має іншого доходу і матеріальне становище відповідача, який є молодою, працездатною людиною, прийшов до висновку, що розмір аліментів на підставі ст.183 Сімейного Кодексу України необхідно встановити в розмірі 30 відсотків всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму встановленого для відповідної вікової категорії на дитину починаючи з моменту дня подачі заяви до суду і продовжувати до досягнення дитини повноліття. У відповідності до ст.88 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial