Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. В обґрунтування позову вказує, що 22.09.2019 року сталася дорожньо-транспортна пригода на перехресті вул. Гетьмана Сагайдачного та вул. Кривалівської в м. Черкаси за участю транспортного засобу SUZUKI BALENO д.н.з. [NUMBER] , під керуванням її батька - [PERSON] , та транспортного засобу ВАЗ 2106 д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , внаслідок чого належний їй автомобіль SUZUKI BALENO д.н.з. [NUMBER] зазнав технічних ушкоджень. Відповідно до постанови Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28.02.2020 року (провадження № 3/711/466/20, справа № 711/997/20), винним в дорожньо-транспортній пригоді визнано [PERSON] . Відповідальність водія транспортного засобу ВАЗ 2106 д.н.з. [NUMBER] [PERSON] застрахована згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АО/1588915 в ПрАТ «СК «Євроінс Україна». Також вказує, що для з`ясування нанесеної їй матеріальної шкоди було проведено автотоварознавче дослідження № 35/20 від 07.05.2020 року, складене суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] . Відповідно до п. 1.6. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, фізичний знос КТЗ (його складників) - утрата вартості КТЗ (його складників), яка зумовлена частковою або повною втратою первісних технічних та технологічних якостей КТЗ (його складників) порівняно з вартістю нового подібного КТЗ (його складників). Згідно з пунктом 7.38 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, значення коефіцієнту фізичного зносу КТЗ (Ез) приймається таким, що дорівнює нулю, для нових складників та складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує: 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років - для інших легкових КТЗ; 3 роки - для вантажних КТЗ, вантажопасажирських КТЗ, причепів, напівпричепів, спеціальних КТЗ, спеціалізованих КТЗ, автобусів виробництва країн СНД; 4 роки - для інших вантажних КТЗ, вантажопасажирських КТЗ, причепів, напівпричепів, спеціальних КТЗ, спеціалізованих КТЗ, автобусів; 5 років - для мототехніки. Відповідно до результатів проведеної експертизи вартість відновлюваного ремонту, складає: Свр (вартість відновлюваного ремонту) = Ср (вартість робіт) + См (вартість витратних матеріалів) + Сс (вартість деталей) = 14 160 грн. + 13 572 грн. 56 коп. + 64 162 грн. 69 коп. = 91 895 грн. 25 коп. Таким чином, так як автомобіль SUZUKI BALENO д.н.з. [NUMBER] є 1998 року випуску, тому вартість матеріального збитку, завданого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, необхідно розраховувати із врахуванням коефіцієнту фізичного зносу. А згідно з автотоварознавчим дослідженням № 35/20 від 07.05.2020 року коефіцієнт фізичного зносу складає 0,7 тому, вартість відновлюваного ремонту з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу розраховується наступним чином: Сврз (вартість відновлюваного ремонту з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу) = Ср (вартість робіт) + См (вартість витратних матеріалів) + Сс (вартість деталей) * (1-ЕЗ (коефіцієнт фізичного зносу) = 14 160 грн. + 13 572 грн. 56 коп. + 64162 грн. 69 коп. * (1 - 0,7) = 46 981 грн. 36 коп. Крім того, вказує що ПрАТ «СК «Євроінс Україна» їй було сплачено страхове відшкодування, в розмірі 27 730 грн. 78 коп., але, зважаючи на те, що даної суми коштів не досить для повного відновлення належного їй транспортного засобу, вона вважає за необхідне стягнути з винуватця дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] розмір амортизаційного зносу, а саме: 91 895 грн. 25 коп. - 46 981 грн. 36 коп. = 44 913 грн. 89 коп. Також зазначає, що нею було сплачено ФОП [PERSON] за проведення вказаного вище автотоварознавчого дослідження кошти в сумі 2 500 грн. 00 коп. та 3 000 грн. ФОП « [PERSON] » за надання комплексної консультації з питання правового регулювання - процедури підготування та подання позовної заяви з додатками за випадком, що стався 22.09.2019 року, внаслідок ДТП, в якій було пошкоджено належний їй легковий автомобіль SUZUKI BALENO д.н.з. [NUMBER] . Крім того, окрім матеріальної шкоди, їй (позивачці) внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 22.09.2019 року, з вини відповідача [PERSON] , було завдано також і моральної шкоди, яка полягає в її глибоких психологічно-душевних стражданнях з приводу неможливості експлуатації належного їй пошкодженого транспортного засобу та необхідності його відновлення. Також, зазначає, що вона є інвалідом з дитинства І-ої групи, а вказана дорожньо-транспортна пригода, потягла за собою постійне безсоння, погіршення загального самопочуття та стану здоров`я, підвищений серцево-судинний тиск та прискорене серцебиття, напруження відносин в родині внаслідок необхідності витрачати кошти із сімейного бюджету на оплату відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля. Після пошкодження транспортного засобу позивачка, постійно відчуваючи напруження в родині та будучи не в змозі пересуватися на автомобілі до його відновлення, фактично змушена замість владнання свого життя та життя своєї родини, витрачати кошти на ремонт транспортного засобу, звертатися до суду та захищати свої права. Зазначені обставини, в які вона (позивачка) була поставлена неправомірними діями [PERSON] , та спричинені внаслідок цього психологічні страждання потягли за собою вкрай негативні наслідки для її самопочуття та здоров`я. Завдану їй моральну шкоду оцінює в 30 000 грн. А тому, просить суд: стягнути з відповідача [PERSON] на її користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди - 44 913 грн. 89 коп.; в рахунок відшкодування понесених нею витрат на оплату автотоварознавчого дослідження - 2 500 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди - 30 000 грн., а також 3 000 грн. судових витрат, понесених нею за отримання юридичної консультації та підготування позовної заяви. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12.08.2020 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі, визначено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи. 15.08.2020 року відповідачем [PERSON] до суду подано відзив на позовну заяву, в якому останній просить відмовити в задоволенні позову [PERSON] в зв`язку з його безпідставністю. При цьому вказує, що дійсно 22.09.2019 року він (відповідач), керуючи автомобілем ВАЗ 2106 д.н.з. [NUMBER] , скоїв зіткнення з автомобілем SUZUKI BALENO д.н.з. [NUMBER] , під керуванням батька позивачки - [PERSON] . 24.09.2019 року представником страховика ПАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» було проведено огляд автомобіля потерпілої особи марки SUZUKI BALENO д.н.з. [NUMBER] . Результати огляду було зафіксовано в акті огляду пошкодженого транспортного засобу, що був підписаний учасниками огляду. На підставі акта огляду, представником страховика було підготовлено ремонтну калькуляцію вартості відновлювального ремонту та розраховано суму страхового відшкодування і, оскільки з потерпілим досягнуто згоди про розмір матеріального збитку у розмірі 27 730 грн. 78 коп., проведення оцінки щодо вартості відновлюваного ремонту автомобіля марки SUZUKI BALENO не здійснювалось, а позивачці [PERSON] страховиком в повному обсязі було відшкодовано витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом її транспортного засобу, з урахуванням зносу, в сумі 27 730 грн. 78 коп. Крім того, відповідач вказує, що він в добровільному порядку відшкодував позивачці [PERSON] недоплачену франшизу в сумі 2 000 грн. Отже, його грошові зобов`язання перед [PERSON] щодо відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП виконано в повному обсязі Проте, батько позивачки [PERSON] звернувся до оцінювача [PERSON] лише 04.05.2020 року, тобто через 7 міс. 12 дн. і згідно із звітом оцінювача [PERSON] вартість автомобіля SUZUKI BALENO, 1998 року випуску до дорожньо - транспортної пригоди складала 94 530 грн.; вартість відновлюваного ремонту складає 91 895 грн. 25 коп. і вартість матеріальних збитків складає 46 981 грн. 36 коп. Позивачка ж, в позовній заяві заявляє вимогу про стягнення амортизаційного зносу в розмірі 44 913 грн. 89 коп., розрахованого як різниця між вартістю відновлюваного ремонту без урахування зносу і сумою матеріальних збитків (91 895 грн. 25 коп. - 46 981 грн. 36 коп. = 44 913 грн. 89 коп.). А враховуючи, що вартість автомобіля SUZUKI BALENO, 1998 року випуску на день дорожньо - транспортної пригоди складала 94 530 грн., то визначена позивачкою вартість відновлюваного ремонту в сумі 91 895 грн. 25 коп. практично дорівнює вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди, що є підставою вважати транспортний засіб фізично знищеним, тобто згідно з Законом його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Крім того, просить врахувати, що з часу здійснення ДТП (22.09.2019 року) до проведення огляду автомобіля SUZUKI BALENO оцінювачем [PERSON] ( [INFO] ) пройшло 7 місяців 12 днів і вказана в звіті вартість матеріального збитку значно перевищує вартість, розраховану на час огляду автомобіля представником страховика (24.09.2019 року), тому не зрозуміло чи пов`язані саме з цим ДТП, учасниками якої були [PERSON] та [PERSON] , виявлені [PERSON] ушкодження автомобіля. Тому, просить суд даний звіт не приймати як належний доказ у справі, тож і вимога про стягнення витрат на оплату автоварознавчого дослідження в сумі 2 500 грн. є безпідставною. Крім того, просить суд врахувати також і те, що чинним законодавством не передбачено можливість стягнення амортизаційного зносу у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу внаслідок ДТП. Разом з тим, відповідач [PERSON] вказує, що позовні вимоги в частині стягнення з нього моральної шкоди також є безпідставними, оскільки факт спричинення особисто позивачці [PERSON] моральних і фізичних страждань, завданих внаслідок пошкодження її автомобіля, оцінених нею в 30 000 грн., не відповідає засадам розумності та справедливості, а щодо заявлених 3 000 грн., понесених позивачкою на отримання консультацій та підготування позовної заяви особою, що не має права на надання професійної правничої допомоги, оскільки ФОП [PERSON] не є адвокатом, а здійснює діяльність, як страховий агент і брокер, то вони не можуть бути віднесені до судових витрат, а тому, не підлягають розподілу між сторонами. Таким чином, відповідач просить суд відмовити в задоволенні позову [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в повному обсязі. 08.10.2020 року позивачкою [PERSON] до суду подано відповідь на відзив на позовну заяву, в якій вона вказує, що вимога щодо компенсації розміру амортизаційного зносу є достатньо обґрунтованою і розрахунок цієї компенсації необхідно вважати правильним. Також, зазначає, що, оскільки відповідач не згоден з наданим нею висновком № 35/20 від 07.05.2020 року, він має повне право клопотати про проведення судової експертизи, для доведення обґрунтованості та правильності наведеної ним позиції. Доки відповідачем не виявлено такого бажання, вона вважає за необхідне брати за основу наданий нею звіт. А витрати понесені нею за проведення даного звіту в сумі 2 500 грн., пов`язані з протиправними діями відповідача, а отже також підлягають до стягнення. Крім того, зазначає, що, так як в результаті ДТП нею були понесені фізичні та душевні страждання, які вона зазнала у зв`язку із пошкодженням її майна, а саме автомобіля SUZUKI BALENO д.н.з. [NUMBER] , оскільки вона являється інвалідом з дитинства І-ої групи, а належний їй транспортний засіб необхідний для її нормального пересування, вчасного відвідування лікарень, для проходження необхідних для підтримання задовільного стану здоров`я, обстежень та лікувань, проте, в зв`язку із пошкодженням даного транспортного засобу відповідачем, вона не могла в повній мірі підтримувати своє здоров`я в нормальному стані, тому, вважає, що відповідач має відшкодувати їй моральну шкоду в розмірі 30 000 грн. Також, до стягнення з відповідача на її користь підлягають і витрати за отримання комплексної правової допомоги, оскільки дана справа є малозначною, а отже, і консультування з питань правового захисту може здійснювати особа, яка володіє необхідними знаннями, а не лише адвокат. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] в рахунок відшкодування матеріальної шкоди - 44 913 грн. 89 коп., в рахунок відшкодування понесених нею витрат на оплату автотоварознавчого дослідження - 2 500 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди - 30 000 грн., а також 3 000 грн. судових витрат, понесених позивачкою за отримання юридичної консультації та підготування позовної заяви. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та його представник - [PERSON] просили відмовити в задоволенні позову [PERSON] в зв`язку з його безпідставністю та з урахуванням викладеного у письмовому відзиві на позовну заяву від 15.08.2020 року. Заслухавши пояснення позивачки [PERSON] та її представника - [PERSON] , відповідача [PERSON] та його представника - [PERSON] , дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі статтею 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). В судовому засіданні встановлено, що 22.09.2019 року о 15:55 год. гр. [PERSON] , керуючи автомобілем ВАЗ 2106 д.н.з. [NUMBER] , на перехресті вулиць Гетьмана Сагайдачного та Криваліївської в м. Черкаси, не переконався в безпечності, не виконав вимоги дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», не надав переваги в русі та скоїв зіткнення з автомобілем SUZUKI BALENO д.н.з. [NUMBER] , який рухався головною дорогою, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28.02.2020 року (справа № 711/997/20, провадження № 3/711/466/20), що набрала законної сили 10.03.2020 року, гр. [PERSON] визнано винним в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 22.09.2019 року та закрито провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, по закінченню строків, передбачених ст. 38 КУпАП. При розгляді вказаної справи [PERSON] винним себе визнав та пояснив, що він дійсно не надав переваги у русі та скоїв зіткнення з автомобілем (а.с. 20). Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілю SUZUKI BALENO д.н.з. [NUMBER] , який належить позивачці - [PERSON] , були завдані механічні пошкодження та завдано матеріальних збитків. На підтвердження понесених збитків позивачкою надано Звіт про оцінку автомобіля SUZUKI BALENO д.н.з. [NUMBER] від 07.05.2020 року № 35/20, виконаний суб`єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] , відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобіля SUZUKI BALENO д.н.з. [NUMBER] внаслідок ДТП, що мала місце 22.09.2019 року складає 91 895 грн. 25 коп., а вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля складає 46 981 грн. 36 коп. (а.с. 12-16). Належність пошкодженого автомобіля SUZUKI BALENO д.н.з. [NUMBER] позивачці - [PERSON] стверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, серії [NUMBER] (а.с. 11). За загальним правилом відповідальність за шкоду несе особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (ч. 2 ст. 1187 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частинами першою, другою ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини. Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» врегульовано відносини обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Згідно зі статтею 4 Закону суб`єктами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є страхувальники та інші особи, відповідальність яких застрахована, страховики, Моторне (транспортне) страхове бюро України, потерпілі. Відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу, відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. В судовому засіданні встановлено та не заперечувалось сторонами, що відповідальність водія транспортного засобу ВАЗ 2106 д.н.з. [NUMBER] - відповідача [PERSON] згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АО/1588915 застрахована в ПрАТ «СК «Євроінс Україна». 24.09.2019 року представником страховика ПАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» було проведено огляд автомобіля позивачки [PERSON] марки SUZUKI BALENO д.н.з. [NUMBER] , результати якого було зафіксовано в акті огляду пошкодженого транспортного засобу, що був підписав, учасниками огляду. Вказані обставини не заперечувалися сторонами в судовому засіданні. На підставі проведеного огляду, представником страховика було підготовлено ремонтну калькуляцію вартості відновлювального ремонту та розраховано суму страхового відшкодування. В подальшому між позивачкою та Страховиком - ПАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» було досягнуто згоди про розмір матеріального збитку, який підлягає до відшкодування Страховиком, у розмірі 27 730 грн. 78 коп. В зв`язку з цим, проведення оцінки вартості відновлюваного ремонту автомобіля марки SUZUKI BALENO не здійснювалось. В подальшому Страховиком позивачці [PERSON] були відшкодовані витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом належного їй транспортного засобу, з урахуванням зносу, в сумі 27 730 грн. 78 коп., що підтверджується повідомленням про отримання переказу фізичними особами, заявою [PERSON] на видачу готівки № 1DС255814 та випискою з банківської картки від 08.05.2020 року (а.с. 21-22). Крім того, зазначені обставини не заперечувалися в судовому засіданні самою позивачкою [PERSON] та її представником. Статтею 1 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до положень пунктів 33.1.4., 33.3. статті 33 Закону у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів). Крім того, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування (пункт 35.1. статті 35). Отже, відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. В силу чинного законодавства, Страховик компенсує лише матеріальний збиток, а різницю між збитком та вартістю відновлювального ремонту компенсує винна особа. Розмір матеріального збитку - це вартість відновлювального ремонту із застосуванням зносу автомобіля, а відновлювальний ремонт - без нього. Фізичний знос фактично полягає у зменшенні вартості деталі у зв`язку з її експлуатацією і обов`язок щодо його відшкодування покладається сам на винну особу. Такі висновки наведені в постановах Верховного Суду № 522/15636/16-ц від 11.12.2019 року; № 227/2996/16-ц від 11.12.2019 року; № 668/7779/15-ц від 25.11.2019 року; № 761/41395/16-ц від 25.11.2019 року; № 522/1597/15-ц від 31.10.2019 року; № 753/4696/16-ц від 30.10.2019 року; № 489/1356/16-ц від 17.10.2019 року; № 369/6204/16-ц від 15.10.2019 року; № 165/766/15-ц від 02.10.2019 року; № 235/4338/16-ц від 02.10.2019 року; № 465/1055/15-ц від 04.09.2019 року; № 362/5422/15-ц від 20.06.2019 року; № 761/14285/16-ц від 22.04.2019 року; № 753/286/16 від 11.04.2019 року; № 591/3152/16-ц від 25.03.2019 року; № 645/3746/16-ц від 07.02.2019 року; № 750/6218/16-ц від 23.01.2019 року; № 676/518/17 від 22.01.2019 року. Таким чином, відповідач [PERSON] мав би відшкодувати позивачці [PERSON] різницю між вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу без врахування фізичного зносу та вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу із врахуванням коефіцієнту фізичного зносу. При вирішенні цих позовних вимог [PERSON] про стягнення компенсації розміру фізичного зносу пошкодженого автомобіля в сумі 44 913 грн. 89 коп. суд враховує і наступне. Звертаючись з даним позовом до суду, позивачка просить стягнути із відповідача матеріальну шкоду, завдану пошкодженням її автомобіля SUZUKI BALENO д.н.з. [NUMBER] 1998 року випуску, яка підтверджується звітом про оцінку автомобіля SUZUKI BALENO д.н.з. [NUMBER] від 07.05.2020 року № 35/20, виконаним суб`єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] . З даного звіту вбачається, що оцінювачем [PERSON] 04.05.2020 року був проведений огляд транспортного засобу SUZUKI BALENO д.н.з. [NUMBER] в присутності його власника - [PERSON] , оскільки відповідач [PERSON] на лист-запрошення позивачки від 24.04.2020 року на огляд об`єкта дослідження не відреагував, та, з урахуванням всіх пошкоджень, була визначена вартість ремонту автомобіля на суму 91 895 грн. 25 коп., а також наданий висновок, що матеріальні збитки, завдані власнику автомобіля складають 46 981 грн. 36 коп. При цьому, суд враховує, що зазначений огляд транспортного засобу - SUZUKI BALENO д.н.з. [NUMBER] проводився експертом лише 04.05.2020 року, тобто через сім місяців після настання дорожньо-транспортної пригоди. Документи первинного огляду автомобіля, який був складений за участі Страховика (ПАТ «СК «Євроінс Україна»), суду не надані, тому, відповідно, підстав вважати, що пошкодження, про які зазначено у звіті оцінки автомобіля SUZUKI BALENO д.н.з. [NUMBER] № 35/20 від 26.02.2019 року, виникли саме в результаті вказаної вище дорожньо-транспортної пригоди, а відтак і вважати вартість фізичного зносу автомобіля доведеною на суму 44 913 грн. 89 коп., без надання суду вказаних вище доказів, немає. Згідно з частинами першою-третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, суд також враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 18.12.2019 року у справі № 503/1169/16-ц та постанові 27.12.2019 року у справі №641/6191/17, відповідно до якої, тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача; за таких умов доведення не може бути належним чином реалізоване шляхом виключно спростування позивачем обґрунтованості заперечень відповідача, оскільки це не звільняє позивача від виконання ним його процесуальних обов`язків. В судовому засіданні позивачкою, на яку в силу ст.ст. 12, 81 ЦПК України, покладений обов`язок доведення своїх позовних вимог, клопотань про призначення по справі судової автотоварозначої експертизи для об`єктивного визначення завданих їх збитків та вартості відновлювального ремонту, який, на її думку підлягає, до стягнення з відповідача, не заявлялося. Такі клопотання не заявлялися і її представником [PERSON] . А навпаки, останні пояснили, що вищевказаний звіт, на їх думку, є належним доказом. А тому, з урахуванням вищевикладеного, доказів, яким обґрунтовується позов, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову [PERSON] про стягнення з відповідача [PERSON] амортизаційного (фізичного) зносу в розмірі 44 913 грн. 89 коп., а, відповідно, і про відмову в стягненні з відповідача витрат на проведення автотоварозначої оцінки в розмірі 2 500 грн. При цьому, суд також враховує і те, що згідно квитанції до прибуткового касового ордеру № 55 від 07.05.2020 року оплата вартості послуг з оцінки автомобіля SUZUKI BALENO д.н.з. [NUMBER] в розмірі 2 500 грн. була здійснена не самою позивачкою, а [PERSON] , тоді як позивачка просить стягнути вказану суму на свою користь. Що стосується позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди в розмірі 30000 грн., то суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршенням здібностей потерпілого або позбавленням його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються принципи розумності і справедливості. Як роз`яснено в п.п. 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року зі змінами «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», - під моральною шкодою розуміються втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. При цьому, слід виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Таким чином, норми права дають підстави вважати, що під моральною шкодою фізичної особи слід розуміти наявність такого негативного емоційного сприйняття особою вчинених стосовно неї протиправних дій чи бездіяльності, що досягло певного психологічного стану фізичних чи душевних страждань (відчуття неспокою, хвилювання, образи, дискомфорту тощо). Оскільки в судовому засіданні встановлено, що належний позивачці [PERSON] автомобіль SUZUKI BALENO д.н.з. [NUMBER] був пошкоджений в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 22.09.2019 року та яка сталась з вини відповідача [PERSON] , через що позивачка зазнала душевних страждань, оскільки остання не могла використовувати автомобіль за призначенням та провести його ремонт, тому суд вважає, що вимоги позивачки про відшкодування їй моральної шкоди є обґрунтованими. При цьому, суд враховує, що позивачка [PERSON] являється інвалідом з дитинства 1-ої групи, що стверджується довідкою до акту огляду МСЕК Серія 10 ААА № 910816 та пенсійним посвідченням, серія [NUMBER] (а.с. 8). Транспортний засіб необхідний їй для нормального пересування, вчасного відвідування лікарень, для проходження необхідних для підтримання задовільного стану здоров`я, обстежень та лікувань. Тому неможливість його використання дійсно завдавала позивачці значної моральної шкоди. Разом з тим, суд, виходячи із принципів розумності та справедливості, оцінює завдану позивачці ушкодженням її майна моральну шкоду в сумі 5 000 грн., оскільки, на думку суду, саме такий розмір моральної шкоди буде відповідати принципам розумності, виваженості та співмірності. Щодо стосується вимог позивачки про стягнення з відповідача на її користь судових витрат, то вони також не підлягають до задоволення, виходячи із наступного. Позивачка [PERSON] просила стягнути з відповідача [PERSON] понесені нею судові витрати, що складаються зі сплати 3 000 грн. за отримання юридичної консультації та підготування позовної заяви. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Статтею 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. З текстуального аналізу норми кодексів про витрати на професійну правничу допомогу вбачається, що такими є витрати, сплачені на надання послуг лише адвокатами, включаючи і діяльність помічників адвокатів, які були понесені у відповідності до укладеного договору про надання правової допомоги та в подальшому підтверджені належними доказами. В даному випадку, позивачкою сплачені витрати за надання юридичних послуг в розмірі 3000 грн. ФОП « [PERSON] », який не є адвокатом. Тому, відповідно, підстав для стягнення з відповідача [PERSON] таких витрат за надання юридичних послуг ФОП « [PERSON] », як судових витрат, немає. З інших підстав (зокрема як збитки), позивачка [PERSON] та її представник не просили стягнути з відповідача такі витрати. А тому, з урахуванням викладеного вище, суд приходить до висновку про відмову в стягненні з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] витрат на правову допомогу в розмірі 3 000 грн. Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачка [PERSON] , звернулась до суду з позовом майнового характеру на загальну суму 77 413 грн. 89 коп. При цьому позивачка [PERSON] , на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», при подачі позову була звільнена від сплати судового збору, так як, являється інвалідом І-ї групи. Позовні вимоги позивачки задоволено лише на 5 000 грн. Тому відповідно, до стягнення із відповідача [PERSON] підлягає судовий збір на користь держави пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме в розмірі 58 грн. 65 коп.

Outcome: partial