Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з даним позовом та просила визнати такими, що втратили право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS] свого сина [PERSON] і свого онука [PERSON], [INFO], обґрунтовуючи позов тим, що 01.03.1968р. її чоловік [PERSON] отримав згідно ордеру в користування кімнату житлоплощею 17,5 кв.м. в квартирі [ADDRESS], а згідно рішення №2612 Виконкому Ленінградської райради депутатів трудящих від 09.12.1974р. за ним в складі сім*ї чотири особи: він, дружина [PERSON], дочка [PERSON] і син [PERSON] було закріплено й інші дві кімнати житлоплощею 22,3 кв.м. у вказаній квартирі. В подальшому вулицю Ак.Корольова було перейменовано на вулицю Г.Космосу, а номер будинку змінився з №21 на №7. [INFO] її чоловік - [PERSON] помер. На даний час вона сама проживає в спірній квартирі, а син [PERSON] з неповнолітнім онуком [PERSON], [INFO] лише зареєстровані, але в цій квартирі не проживають з січня 2006р., за життя чоловіка вони сплачували квартиру плату і комунальні послуги, але на даний час вона не має такої можливості, оскільки є пенсіонеркою. Де фактично мешкає син із родиною, їй не відомо, ніяких зв*язків з ним не підтримує. Просила задовольнити позов на підставі ст.ст. 71, 72 ЖК України, ст.29 ЦК України. В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, на відсутність відповідача із сином за місцем реєстрації понад встановлені законом строки, а також пояснив про те, що позивачка не спілкується з відповідачем, їй не відомо місце його фактичного проживання, а онука [PERSON] вона не бачила вже 12 років, ніяких перешкод в проживанні сину та онуку вона не чинила, замки не змінювала, а він залишив спірну квартиру в січні 2006р. добровільно, оскільки переїхав на інше місце проживання зі своєю родиною. Представник відповідача проти позову заперечувала, посилаючись на його необґрунтованість і безпідставність, а також на те, що обставини, на які позивачка посилається в обгрунтування позову, не відповідають дійсним обставинам справи, він з сином постійно поживає в квартирі [ADDRESS], ніколи не залишав її більше ніж на шість місяців, крім нетривалих періодів, які не перевищували шестимісячний строк, коли проживав зі своєю дружиною - [PERSON] у матері останньої - [PERSON], яка хворіє на онкологічне захворювання і періодично потребує постійного стороннього догляду, в спірній квартирі знаходяться його і сина речі, в період розгляду справи про визнання його із сином такими, що втратили право користування житловим приміщенням в спірній квартирі, зокрема, в листопаді-грудні 2014р. він проводив ремонтні роботи в двох маленьких кімнатах квартири [ADDRESS], які він займає, його мати - позивачка [PERSON], будучи освідомленою про його проживання у спірній квартирі із сином, приховувала від нього інформацію щодо звернення її до суду із позовом про визнання їх такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Пояснила про те, що в період 2006-2007р. між сторонами існував судовий спір щодо порядку користування спірною квартирою, місцевий суд виділив [PERSON] із сином дві менші кімнати, але Апеляційний суд м.Києва таке рішення скасував і відмовив в позові. У зв*язку із конфліктною ситуацією в 2007р. і в 2008р. позивач залишав в житлово-комунальних органах заяви стосовно існування конфліктної ситуації щодо спірної квартири та просив не виписувати його і сина. Свою частину квартирної плати і комунальних послуг він сплачував, оскільки передавав кошти позивачці щомісяця. Іншого постійного місця проживання він не має. Під час розгляду справи [PERSON] звернувся до [PERSON] і [PERSON], яка діє від свого імені, а також від імені та в інтересах неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] із зустрічним позовом про зняття відповідачки і її дочки з реєстраційного обліку в квартирі [ADDRESS] мотивуючи зустрічний позов тим, що на підставі заочного рішення Святошинського районного суду м.Києва від 24.12.2014р. про визнання його і сина [PERSON], 2002р. народження такими, що втратили право користування жилим приміщенням в спірній квартирі, позивачка [PERSON] зняла його і сина з реєстраційного обліку і 10.03.2015р. зареєструвала в цій квартирі його сестру [PERSON] з неповнолітньою дочкою [PERSON], 2004р. народження. Враховуючи те, що заочне рішення Святошинського районного суду м.Києва від 24.12.2014р. скасовано, його реєстрація у спірній квартирі фактично відновлена, а він в порушення частини 1 ст.65 ЖК України не надавав своєї згоди на реєстрацію сестри і племінниці в спірній квартирі, просив зустрічний позов задовольнити. Відповідачка за зустрічним позовом [PERSON], яка діє від свого імені, а також від імені та в інтересах неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] проти зустрічного позову заперечувала, основний позов підтримала, а також пояснила про те, що їх з відповідачем мати - [PERSON] є особою похилого віку, хворіє і потребує матеріальної і фізичної допомоги, у зв*язку із чим вона з дочкою переїхали до матері проживати та здійснювати догляд за нею і допомагати в оплаті квартирної плати і комунальних послуг. Брат ніколи матері не допомагав. Обставини, про які вказує відповідач в заперечення проти позову, не відповідають дійсності, оскільки на початку 2006р. він із своєю родиною залишив квартиру батьків і не проживав в ній до квітня 2015р., коли вселився, зламав замок в кімнаті, почав проводити ремонтні роботи. На даний час нею і матір*ю вирішується питання про приватизацію спірної квартири, але у зв*язку із судовим спором даний процес призупинено. Представник відповідачки за зустрічним позовом - [PERSON] проти даного позову заперечував з тих мотивів, що після скасування заочного рішення суду [PERSON] своєї реєстрації в спірній квартирі не відновив і залишаться не зареєстрованим в ній. Треті особи: Святошинська районна в м.Києві державна адміністрація, КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м.Києва», Орган опіки та піклування Святошинської районної в м.Києві державної адміністрації явку своїх представників в судове засідання не забезпечили, про день і час розгляду справи повідомлялись належним чином, що стверджується поштовими повідомленнями (а.с. 104, 105, 153, 154), а також направили суду листи, де просять розглядати справу без представників (а.с. 124, 155, 157). Суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності представників третіх осіб на підставі матеріалів, що є в справі. Розглянувши справу в межах позовних вимог, заслухавши пояснення представника позивачки, представника відповідача, допитавши свідків обох сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне зустрічні позовні вимоги задовольнити, а у задоволенні основного позову відмовити, виходячи з наступного. Згідно частини 1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. У відповідності до частини 3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Судом встановлено, що 01.03.1968р. чоловік позивачки - [PERSON] отримав згідно ордеру в користування кімнату житлоплощею 17,5 кв.м. в квартирі [ADDRESS] (а.с. 4 - копія ордеру), а згідно рішення №2612 Виконкому Ленінградської райради депутатів трудящих від 09.12.1974р. за ним в складі сім*ї чотири особи: він, дружина [PERSON], дочка [PERSON] і син [PERSON] було закріплено й інші дві кімнати житлоплощею 22,3 кв.м. у вказаній квартирі (а.с. 5 - копія рішення). В подальшому вулицю Ак.Корольова було перейменовано на вулицю Г.Космосу, а номер будинку змінився з №21 на №7. [INFO] чоловік позивачки - [PERSON] помер (а.с. 10 - копія свідоцтва про смерть). Як вбачається із довідки по формі №3 від 29.09.2014р., в квартирі [ADDRESS] зареєстровані позивачка, відповідач і неповнолітній онук позивачки [PERSON], 2002р. народження (а.с. 6 - копія довідки по формі №3). Заочним рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 24.12.2014р. задоволено позов [PERSON] та визнано [PERSON] і неповнолітнього [PERSON], 2002р. народження такими, що втратили право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS] (а.с. 62-64 - заочне рішення), на підставі якого [PERSON] був знятий з реєстраційного обліку в спірній квартирі. Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 09.06.2015р. заочне рішення Святошинського районного суду м.Києва від 24.12.2014р. скасовано (а.с. 115-116 - ухвала суду). Під час чинності заочного рішення Святошинського районного суду м.Києва від 24.12.2014р., а саме: 10.03.2015р. в квартирі [ADDRESS] були зареєстровані [PERSON] і її неповнолітня дочка [PERSON], [INFO], про що в справі є довідка по формі №3 від 22.05.2015р. (а.с. 146 - копія). З 01.12.2001р. [PERSON] перебуває в шлюбі з [PERSON] (а.с. 93 - копія свідоцтва про одруження), від якого вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 94 - копія свідоцтва про народження). Як вбачається зі свідоцтва про народження дружини відповідача [PERSON] - [PERSON], її матір*ю є [PERSON] (а.с. 92 - копія свідоцтва про народження). [PERSON] хворіє на онкологічне захворювання, про що в справі є медичні довідки (а.с. 85, 86 - копії). Рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 05.03.2007р. задоволено позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON], 3-тя особа: Святошинська районна у м.Кивєі державна адміністрація про зміну умов договору житлового найму в квартирі [ADDRESS] та виділено в користування [PERSON] разом із малолітнім сином [PERSON], 2002р. народження дві ізольовані кімнати житлоплощею 11,4 кв.м. кожна, а [PERSON] і [PERSON] виділено в користування жилу кімнату 17,1 кв.м. у вказаній квартирі та зобов*язано Святошинську районну у м.Кивєі державну адміністрацію укласти окремі договори житлового найму на виділені кімнати (а.с. 81 - копія рішення суду). У вказаному судовому рішенні зазначено, що відповідачі, тобто, [PERSON] і [PERSON], вказували про те, що вони позов не визнали, оскільки ніяких непорозумінь за жилу площу немає, вони пропонували позивачу, [PERSON], приватизувати квартиру, але відповіді не отримали. Апеляційний суд м.Києва 05.11.2007р. постановив нове рішення, яким рішення Святошинського районного суду м.Києва від 05.03.2007р. скасував і відмовив [PERSON] у задоволенні позову (а.с. 82 - копія рішення суду). 14.11.2007р. [PERSON] подав до ЖЕО-806 заяву з проханням не виписувати його та сина [PERSON], 2002р. народження з квартири [ADDRESS] (а.с. 83 - копія заяви вх. №993), а 14.08.2008р. [PERSON] подав до ЖЕО-806 заяву, в якій просив без його відома не проводити ніяких дій щодо квартири [ADDRESS], де він зареєстрований з 1974р., а син [PERSON] зареєстрований з 2002р., у разі виконання будь яких дій із вказаною квартирою просив адміністрацію ЖЕО-806 повідомити його за вказаними телефонами, а у разі ігнорування його прохання, вказав, що буде звертатися до суду (а.с. 84 - копія заяви вх.№710). В судовому засіданні були допитані свідки позивачки. Так, свідок [PERSON] показав суду про те, що товаришує із сім*єю [PERSON] близько 40 років, зокрема із [PERSON] і покійним [PERSON], знає, що після судового спору в 2007р., за результатами якого [PERSON] не вдалося виділити собі окремі кімнати, він виїхав із квартири №24 і з цього часу не проживає. Він, свідок, приїздив до [PERSON] майже щотижня весною, літом і восени, а зимою рідше, [PERSON] з 2007р. ніколи не бачив, побачив його на похоронах і поминках батька в 2014р. Відносини між батьками і сином [PERSON] були не дуже теплі, [PERSON] говорив, що виділить кімнати і заселить квартирантів, матері та батьку не допомагав. Він, свідок, ночував в квартирі [PERSON] приблизно три рази, спали з дружиною у великій кімнаті. Речей [PERSON] в квартирі не бачив. Свідок [PERSON] показала суду про те, що є сусідкою сім*ї [PERSON] і мешкає в квартирі [ADDRESS] з 1968р., з цього ж року живуть і [PERSON], [PERSON] одружився в 2001р., у них з дружиною народився хлопчик, коли дитині було приблизно 3,5 роки, вони виїхали з квартири №24 і не проживають. Не бачила [PERSON], його дружину і сина з 2006р. [PERSON] був на похованні батька. Коли жили в квартирі №24, [PERSON] із сім*єю займали крайню кімнату. Чому виїхав відповідач їй, свідку, не відомо. Про те, що [PERSON] не давав грошей батькам на квартиру, знає зі слів [PERSON]. Приблизно на початку травня 2015р. [PERSON] вселився і почав робити ремонт. Вона, свідок, приходить в квартиру №24 приблизно один раз на тиждень. Речей [PERSON] не бачила. Акти про не проживання [PERSON] підписувала, приходила жінка із ЖЕКу, заходила в квартиру №24, акти складались ранком, приблизно о 9-10 годині. Кімната, де проживав [PERSON], зачинена на замок, але вона, свідок, знає, що там речей [PERSON] немає. Думає, що усі речі він забрав, коли виїжджав в 2006р. Як він виїжджав вона не бачила. Один з актів складали ввечері. Думає, що для складання актів із ЖЕКу приходили різні люди, а не одна особа. Їй, свідку, диктували про що, писати в акті і вона писала, це відбувалося у великій кімнаті в квартирі №24. Як працівник ЖЕКу оглядала квартиру [PERSON], вона, свідок, не бачила. Нових меблів в квартирі [PERSON] не бачила, меблі старі, такі, як коли діти були ще малі. В квартирі №24 бачила іграшки для дівчаток, а іграшки для хлопчиків не бачила. Свідки відповідача показали про наступне. Свідок [PERSON] показав суду про те, що мешкає в квартирі [ADDRESS], родину [PERSON] знає з 1968р., коли сам вселився в квартиру №52, товаришує із [PERSON], який є небагато меншим від нього, свідка. [PERSON] має дружину [PERSON] і сина [PERSON]. Він, свідок, мешкає на 9-му поверсі, а [PERSON] із родиною мешкає на 5-му поверсі. В квартиру до друга приходить рідко, оскільки усі збираються у нього в квартирі, яка є його власністю, зазвичай по п*ятницях і засиджуються допізна, після чого [PERSON] спускається пішки на 5-й поверх до себе додому, оскільки ліфт працює не завжди. Знає, що у тещі [PERSON] проблеми зі здоров*ям, у зв*язку із чим він іноді проживав у неї з дружиною і сином неподалік, десь на вул.Г.Юри. Сина [PERSON] бачить у дворі. Буває з [PERSON] зустрічаються в ліфті, він виходить на 5-му поверсі, а він, свідок, їде на 9-й поверх. Наприкінці 2014р. [PERSON] робив ремонтні роботи в квартирі, бачив його в робочому одязі. Про те, що [PERSON] платить частину коштів за квартиру, знає з його слів. Про існування у [PERSON] іншого житла, він ніколи не говорив. [PERSON] працює системним адміністратором. Сестру його не пам*тає, Свідок [PERSON] показав суду про те, що на прохання [PERSON] в листопаді-грудні 2014р. займався ремонтом в квартирі №24, робив стелю, вони познайомились через спільних знайомих. В квартирі, де робив ремонт жила ще мама [PERSON], яка знаходилась у зачиненій кімнаті. Перед ремонтом він із [PERSON] спакували речі та винесли їх з кімнати, а мама давала захисну плівку. За ремонт платив [PERSON]. Працював біля двох тижнів. Він, свідок, телефонував [PERSON] і останній впускав його до квартири. Робив стелю в одній кімнаті, оскільки не хватало грошей. В квартирі бачив маму і сина [PERSON]. Речі були упаковані для ремонту і той час [PERSON] з сином не проживали. Свідок [PERSON] показала суду про те, що працює вихователем у дитячому садочку і мешкає [ADDRESS], знає подружжя [PERSON] і [PERSON]. [PERSON] її подруга. [PERSON] живе [ADDRESS], а [PERSON] зараз живе у мами, оскільки остання хворіє. Коли їх син [PERSON] був маленьким, вона, свідок, часто, майже кожен день, приходила до них додому в квартиру №24 допомагати глядіти за дитиною, а коли хлопчик підріс, то приходити стала рідше. [PERSON] і [PERSON] жили з батьками [PERSON], потім папа помер. В квартирі №24 були усі їх речі, вони займали дві маленькі кімнати, а батьки жили у більшій кімнаті. В минулому році в квартирі №24 не була. Зі слів [PERSON] знає, що вони робили ремонт. Сестру [PERSON] бачила на весіллі [PERSON] і [PERSON] в 2001р. Коли [PERSON] підріс, вони зустрічалися на свята. У [PERSON] мами онкологія, а у папи [PERSON] було хворе серце. Щодо оплати комунальних послуг їй, свідку, не відомо. Іноді [PERSON] і [PERSON] жили у матері останньої, але не довго. Свідок [PERSON] показав суду про те, що працює паркетником, по рекомендації ремонтував паркет в квартирі по [ADDRESS] в грудні 2014р. Ремонтні роботи проводив в одній кімнаті. Двері відчиняв замовник робіт [PERSON], в квартирі бачив жінку, яку [PERSON] назвав мамою, яка ніяких перешкод не чинила. Проводив роботи приблизно 14-15 грудня 2014р. і працював один день. Номер квартири не пам*ятає, а будинок був по [ADDRESS]. [PERSON] спускався до нього, свідка, допомагав заносити інструмент і впускав в квартиру. Робив підлогу в маленькій кімнаті. Там було чисто, речей не було, оскільки їх винести для циклювання підлоги. Дружину і сина не бачив. Свідок [PERSON] показала суду про те, що мешкає по [ADDRESS] в одному будинку з мамою [PERSON], останню знає з дитинства. Після одруження з [PERSON] в 2001р. [PERSON] жила у чоловіка. Останні 10 років вона, свідок, приходить ремонтувати свій ноутбук лише до [PERSON], оскільки він спеціаліст, він мешкає в квартирі №24, а будинок не пам*ятає, поруч вулиця Рикова біля Фуршета. Вона, свідок, телефонувала [PERSON] і він зустрічав, оскільки домофон не завжди працює. Літом [PERSON] поклеїв в кімнаті такі ж шпалери як і в неї, свідка, квартирі. Наприкінці 2014р. [PERSON] робив ремонтні роботи у неї брав валіки, робив ще паркет, встановлював нову шафу. Жили [PERSON], [PERSON], їх син та мама і папа [PERSON], потім папа помер. Чула від [PERSON], що в нього є сестра, але не бачила її. Коли вона залишала ноутбук на ремонт, [PERSON] зачиняв за нею двері і залишався в квартирі, а вона уходила додому. Декілька разів бачила, що в квартирі був ще його син [PERSON]. Про конфлікти в сім*ї [PERSON] їй не відомо. Приходила з питання ремонту ноутбуков в період з 2001р. приблизно один раз на півроку, а бувало й частіше. Останній раз була у [PERSON] в липні 2015р., бачила нову шафу, диван, стіл для комп*ютера. [PERSON] ходить в ліцей і часто бачила його із [PERSON] мамою на зупинці. З [PERSON] зв*язувалась по телефону, залишала ноутбук і уходила. Відмовляючи в основному позові, суд виходив з наступного. Так, правовою підставою основного позову є ст.71 ЖК України, згідно частини 1 якої при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім*ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, а відповідно частини 2 - якщо наймач або члени його сім*ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. У відповідності до ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Тобто, для застосування частини 1 ст.71 ЖК України законодавець встановлює доведеність сукупності двох обставин: 1) не проживання наймача або члена його сім*ї на житлоплощі протягом шести місяців і 2) відсутність поважних причин такого не проживання наймача. Як докази не проживання відповідача із сином в спірній квартирі понад строки, встановлені законом, позивачка надала суду акти про не проживання від 21.01.2014р., від 18.03.2014р., від 25.092014р., які складені сусідами по спірній квартирі [PERSON] і [PERSON], в яких останні вказували про те, що засвідчують той факт, що [PERSON] і його син [PERSON] з січня 2006р. в квартирі [ADDRESS] не проживають, а підписи сусідів, які склали цей акт: [PERSON] і [PERSON] засвідчені майстром технічної дільниці КП «Рео-5» [PERSON] Тобто, факт не проживання [PERSON] і його сина [PERSON] з січня 2006р. зафіксовано не комісією КП «Рео-5», а сусідами позивачки по спірній квартирі. Крім цього, акти не містять вказівки про час їх складання, про обстеження квартири [ADDRESS], а також підстави, з яких сусідами зроблено висновок про те, що з січня 2006р. відповідач і його син в спірній квартирі не проживають, з врахуванням того, що датовані акти періодом 2014р. Аналізуючи показання свідків обох сторін в їх сукупності та співставленні, можливо зробити висновок про те, що свідками наді протиречиві показання щодо предмета доказування, однак, свідки з обох сторін багато інформації знають зі слів членів сім*ї [PERSON] або вказують на факти, свідками яких вони особисто не були, які по суті є лише припущеннями самих свідків. Суд враховує показання свідків відповідача, які є сторонніми особами стосовно сторін даного спору, зокрема, будівельників, які підтвердили в суді ті обставини, що за домовленістю із [PERSON] проводили ремонті роботи в спірній квартирі в період листопада-грудня 2014р. Крім цього, свідок позивачки [PERSON] вказував про те, що [PERSON] із сином залишив спірну квартиру після того, як судове рішення Апеляційного суду м.Києва про встановлення конкретного порядку користування спірною квартирою було постановлено не на його користь, а ці обставини мали місце в листопаді 2007р., що не узгоджується із поясненнями позивачки про те, що з січня 2006р. відповідач із сином у спірній квартирі не проживають та не з*являються взагалі. Також, сама позивачка і її покійний чоловік при розгляді в березні 2007р. вказаної вище судової справи в суді першої інстанції визнавали принаймні ту обставину, що їх син [PERSON] проживає в квартирі [ADDRESS] і між ними непорозумінь з приводу житлової площі не виникає, що не узгоджується із позицією сторони позивачки в даному спорі щодо часу остаточного залишення відповідача із сином спірної квартири та вказівку позивачки про непорозуміння щодо користування житлоплощею в спірній квартирі та щодо її оплати. Свідки обох сторін вказували про існування не дуже теплих відносин між батьками [PERSON] і [PERSON] та їх сином [PERSON], що підтверджується заявами [PERSON] до ЖЕО №806 від 14.11.2007р. і від 14.08.2008р. з проханням не виписувати його і сина з місця реєстрації та повідомляти про усі дії щодо спірної квартири. При вирішенні даного спору, суд враховує ті обставини, що спірна квартира надавалась [PERSON] на сім*ю із чотирьох осіб: нього, дружину [PERSON] та двох дітей: сина [PERSON] і дочку [PERSON] Оцінюючи зібрані по справі докази щодо основного позову в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності і взаємному зв*язку, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні не встановлено сукупності двох обставин, зокрема, щодо не проживання відповідача і його сина в спірній квартирі понад шість місяців і без поважних причин, які відповідно до частини 1 ст.71 ЖК України можуть бути правовими підставами для задоволення позову, у зв*язку із чим суд приходить до висновку про необхідність відмовити в основному позові у зв*язку з його недоведеністю. Що стосується зустрічного позову, суд приходить до наступного. Як встановлено судом, на підставі заочного рішення Святошинського районного суду м.Києва від 24.12.2014р., яке скасовано ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 09.06.2015р., відповідач [PERSON] був знятий з реєстраційного обліку в квартирі [ADDRESS], а [PERSON] разом із неповнолітньою дочкою [PERSON], [INFO] 10.03.2015р. були зареєстровані у вказану квартиру. В частині 1 ст.65 ЖК України вказано, що наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів його сім*ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батька, а також інших осіб… В даному спірному випадку в той період часу, за який реєстрація відповідача [PERSON] в квартирі [ADDRESS] відновлена у зв*язку із скасуванням заочного рішення Святошинського районного суду м.Києва від 24.12.2014р. як правової підстави для визнання його таким, що втратив право користування житловою площею в цій квартирі, в спірній квартирі були зареєстровані дві особи: [PERSON] і її неповнолітня дочка [PERSON], [INFO], однак [PERSON] в порушення частини 1 ст.65 ЖК України письмової згоди на це не давав. Вирішуючи дане питання, суд враховує ті обставини, що в законодавстві відсутній правовий механізм повороту виконання заочного рішення суду у випадку його скасування. Приймаючи до уваги такі обставини щодо зустрічного позову, в тому числі порушення порядку реєстрації осіб в житлове приміщення, передбаченого частиною 1 ст.65 ЖК України, а також те, що правова підстава, яка була необхідною для реєстрації відповідачки за зустрічним позовом і її дочки, згодом відпала, суд визнає зустрічний позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Крім вказаного, суд вважає за необхідне зазначити про те, що суд відмовив в клопотанні представника позивачки про обов*язкову явку в судове засідання обох сторін: позивачки [PERSON] як матері і сина відповідача [PERSON], оскільки, по-перше, обоє сторін скористались своїм процесуальним правом щодо процесуального представництва і забезпечили явку в судове засідання своїх представників, які надали суду та іншим учасникам процесу відповіді на усі питання, які стосуються предмета доказування в даному спорі, а по-друге, пояснення сторін в справі не є доказом в розумінні ст.57 ЦПК України, а з*ясування особистих сімейних відносин між сторонами як матір*ю і сином не стосується предмету даного спору.

Outcome: approved