Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-10 00:00:00

[PERSON] . звернулась до суду з заявою про встановлення факту записів стосовно неї в Наказах першого заступника АТЦ СБУ - керівника оперативного штабу з управління АТО №348 від 14.12.2015. В обґрунтування заяви зазначила, що з 17.06.2013 проходила службу в органах МВС України. З 30.12.2016 проходить службу в Національній поліції у взводі №2 роти особливого призначення Головного управління Національної поліції в Донецькій області, а з 07.04.2014 брала безпосередню участь в антитерористичній операції на території Донецької області. В отриманні статусу учасника бойових дій їх відмовлено, у зв`язку з відсутністю інформації стосовно неї в облікових документах, а саме: у Наказі 1-го заступника керівника АТЦ при СБУ №348 від 14.12.2015 про безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисту незалежності, суверенітету та цілісності України в районів проведення АТО на території Донецької області. Так, у вказаному наказі в записі прізвища, ім`я, по-батькові вказано [PERSON] , замість вірного - [PERSON]. У зв`язку з викладеним просила встановити вказаний факт. Заявник в судове засідання не з`явилась, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, заяву підтримала та просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Головного управління Національної поліції в Донецькій області в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до положень ст.ст. 293, 315 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У порядку ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема, про належність правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народженні або паспорті. Відповідно до ч. 2 цієї статті, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що згідно витягу із наказу Першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) (по стройовій частині) №348 від 14.12.2015, зазначено, що до складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей забезпеченні її проведення, з метою виконання службових завдань, вважати такою, що прибула з 07 листопада 2015 року сержант поліції [PERSON], поліцейського батальйону поліції особливого призначення, що суперечить її персональним даним. Згідно довідки начальника ВПС УКЗ ГУНП в Донецькій області від 11.01.2020 № 102/12/04-2020, зазначено, що [PERSON] проходила службу в органах внутрішніх справ України у період з 10.06.2013 до 06.11.2015. З 07.11.2015 по теперішній час проходить службу в Національній поліції України. На підтвердження персональних даних та вірного їх зазначення в правовстановлюючих документах заявниця надала до суду: копію паспорту [NUMBER] , витяг є Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання, реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб, довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з вимогами ст. 315 ч.2 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Факт встановлення належності [PERSON] , [INFO] , записів стосовно неї в Наказах Першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі Безпеки України № 348 від 14.12.2015, необхідний заявниці для надання їй статусу учасника бойових дій. З огляду на викладене, суд вважає за доцільне встановити факт належності [PERSON] , [INFO] , записів стосовно неї в Наказах Першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі Безпеки України № 348 від 14.12.2015. Судові витрати відносяться на рахунок заявника.

Outcome: approved