Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання, а саме: її, [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON], [INFO], який помер [INFO], в період часу [INFO] до дня його смерті, [INFO], за адресою: [ADDRESS]. Встановлення даного факту необхідно заявнику для оформлення спадщини після смерті [PERSON]. Заявник, [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Заінтересована особа, представник Свеської селищної ради Ямпільського району Сумської області, в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність (а.с.24). Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд, приходить до наступного. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи; надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності; визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; усиновлення; встановлення фактів, що мають юридичне значення; відновлення прав на втрачені цінні папери на пред'явника та векселі; передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність; визнання спадщини відумерлою; надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку; примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу; розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч.1 ст.95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. В судовому засіданні було встановлено, що [INFO] помер [PERSON]. З дня його смерті відкрилася спадщина, яка складається з: квартири загальною площею 66,8 кв.м., розташованої за адресою: [ADDRESS]. Вищевказана квартира належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON]. На день смерті [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS], проте як постійно проживав разом з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Спадкоємцем на вказане спадкове майно після смерті [PERSON] є [PERSON]. Коли [PERSON] звернулась до нотаріальної контори для оформлення спадщини за законом після смерті померлого [PERSON], їй було роз'яснено, що нею не пред'явлені докази про постійне проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини за однією адресою, а тому нотаріальна контора відмовила у оформленні спадщини (а.с.7). Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За змістом ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до п.п. 2, 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Також в судовому засіданні було встановлено, відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 20.08.1999 року на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] належить квартира загальною площею 66,8 кв.м., розташована за адресою: [ADDRESS]. Згідно довідки-характеристики, виданої виконкомом Марчихинобудської сільської ради Ямпільського району Сумської області від 21.11.2018 року №02-12/1027 (а.с.8) встановлено, що в смт. Свеса, Ямпільського району, Сумської області [INFO] помер [PERSON], на день смерті якого на території Марчихинобудської сільської ради майно відсутнє. Виконкомом Марчихинобудської сільської ради Ямпільського району Сумської області від імені померлого [PERSON] заповіт не посвідчувався. Спадкоємцем по закону є мати померлого - [PERSON], яка фактично прийняла спадщину та поховала сина. Спадкодавець був зареєстрований за адресою: [ADDRESS], але за місцем реєстрації не проживав. Згідно акту обстеження житлових умов проживання заявника від 22.11.2018 року (а.с.10) встановлено, що [PERSON], [INFO], який помер [INFO], був зареєстрований за адресою: [ADDRESS], а фактично проживав за адресою: [ADDRESS] разом зі своєю матір'ю [PERSON] з моменту свого народження і до дня смерті. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.5) встановлено, що [PERSON] помер [INFO] в смт. Свеса, Ямпільського району, Сумської області, про що в книзі реєстрації актів про смерть [INFO] зроблено запис №85. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.6) встановлено, що [PERSON] народився [INFO], його батьками є: [PERSON] та [PERSON] (свідоцтво складено російською мовою). Крім того, згідно наданих в судовому засіданні пояснень свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON], попереджених про кримінальну відповідальність передбачену ст.ст. 384, 385 КК України за завідомо неправдиве показання чи відмову від давання показань на вимогу суду, з яких кожен окремо, підтвердили факт того, що дійсно [PERSON] проживала разом з [PERSON], який помер [INFO], в період часу 07.05.1978 року до дня його смерті, [INFO], за адресою: [ADDRESS]; вели спільне господарство. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки дійсно [PERSON] постійно проживала зі спадкодавцем [PERSON] однією сім'єю на час відкриття спадщини. На підставі викладеного та

Outcome: approved