Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій вказувала, що з відповідачем по справі [PERSON] з 30.04.2007 року проживала разом у незареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання у них народилась дитина син [PERSON], [INFO], який знаходиться на її вихованні та утриманні. З 15.08.2016 року вони з відповідачем проживають окремо. Доходів позивачки недостатньо для забезпечення належного рівня дитини, а тому вона потребує матеріальної допомоги. У звязку з цим просила стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до повноліття дитини, оскільки відповідач добровільно кошти на утримання дитини не надає. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала з підстав, наведених в позовній заяві, просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, заявлений позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд позов задовольняє, виходячи з наступного: В судовому засіданні встановлено, що сторони в період з 30.04.2007 року по 15.08.2016 року проживали у незареєстрованому шлюбі, від спільного проживання у них народилася дитина син[PERSON], [INFO] Відповідно до свідоцтва про народження дитини в графі мати значиться [PERSON], позивачка по справі, а в графі батько [PERSON], відповідач по справі (а.с.4). Дитина знаходиться на вихованні та утриманні позивачки, її доходів недостатньо для забезпечення належного рівня дитини, а тому вона потребує матеріальної допомоги. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має задовільний стан здоров'я, працездатний, тому спроможний надавати матеріальну допомогу. Інших утриманців відповідач не має, та стягнень за виконавчими документами з нього не проводиться. Вказані факти сторонами не оспорюються ними визнаються. Крім того, що зазначені обставини сторонами визнаються, вони підтверджуються матеріалами справи, їх визнання відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи і інтереси інших осіб, тому підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову суд не вбачає. В звязку з цим, судом у відповідності із ст. 82 ЦПК України, визнані вказані обставини такими, що не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ст. 184 СК України, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний мінливий дохід. З огляду на викладене, враховуючи те, що[PERSON] власних доходів не має, має задовільний стан здоровя, а також те, що відповідач працездатний, має задовільний стан здоровя, може надавати матеріальну допомогу, суд стягує з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до повноліття дитини. Крім того суд, у відповідності із ст. 141 ЦПК України, стягує з відповідача судовий збір в сумі 704,80 грн. в дохід держави. На підставі наведеного,

Outcome: approved