Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

[PERSON] звернулась до Лисичанського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому 24 квітня 1999 року Лисичанським відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської області, актовий запис № 130. Від шлюбу мають дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], батьком яких в свідоцтві про народження вказано відповідача. Спільне життя з відповідачем було припинено. На примирення не згодна. Переконана, що подальше спільне життя, збереження шлюбу не можливе. Спору про поділ майно, що є спільною власністю не має. З питання щодо утримання та виховання дітей спору не мають. Неповнолітні діти залишаються жити із позивачкою. Просила суд розірвати шлюб між нею, [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 24 квітня 1999 року Лисичанським відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської області, актовий запис № 130. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала суду письмову заяву, у якій просила справу розглядати за її відсутності, позов підтримала. Строк для примирення їй не потрібен. Проти заочного рішення справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечував проти розгляду справи за відсутності відповідача. У зв'язку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданого 24.04.1999 року Лисичанським відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської області, [PERSON] та [PERSON], 24.04.1999 року одружились, про що зроблено відповідний актовий запис № 130. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON]. Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого 21.02.2002 року Новомикільською сільською радою Кремінського району [PERSON] народився [INFO] року, про що зроблено актовий запис № 02. Батьком дитини записаний - [PERSON], матір'ю - [PERSON]. Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого 23.08.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції Луганської області, [PERSON] народилась [INFO] року, про що зроблено актовий запис № 681. Батьком дитини записаний - [PERSON], матір'ю - [PERSON]. З позовної заяви вбачається, що фактичні взаємовідносини подружжя припинені, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, сторони не бажають примиритися і строк для примирення їм не потрібен. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернулась до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає, що причини, що спонукають її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved