Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до Святошинського районного суду м. Києваз вищевказаним позовом, в якому просить суд, з врахуванням зменшення позовних вимог, стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 4 000,00 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 19.06.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначила, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 04.08.2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Під час перебування у шлюбі у сторін [INFO] народився син - [PERSON] . За твердженнями позивача, відповідач по справі матеріальну допомогу на утримання дитини надає не в повному обсязі, у зв`язку з чим вони вимушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 20.06.2019 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. У підготовче судове засідання 24.07.2019 року сторони не з`явились, про день, час та місце його проведення повідомлялись у встановленому законом порядку. Позивач подала до суду заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням у відпустці. Від відповідача відзиву, заяв або клопотань не надходило. У підготовче судове засідання 28.08.2019 року з`явилися сторони. У підготовчому засіданні оголошено перерву у зв`язку з наданням сторонам часу врегулювання спору мирним шляхом. У підготовче судове засідання 09.09.2019 року сторони не з`явились. Позивач подала заяву про зменшення позовних вимог, а саме просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина у розмірі 3 000, 00 грн. Крім того, просила суд проводити розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягає. Відповідач подав до суду заяву в якій позов, з врахуванням зменшення позовних вимог, визнав. У відповідності до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Суд наголошує на тій обставині, що обов`язок батьків утримувати свою неповнолітню дитину належить до конституційних обов`язків і передбачений частиною 2 статті 51 Конституції України, відповідно до якої батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до статей 180, 182 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до частини 1 статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з частинами 1 та 2 статті 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. У відповідності до частини 1 статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 04.08.2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Судом встановлено, що сторони по справі мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 31.08.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Васильківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, серія [NUMBER] , актовий запис № 359 (а.с.8). Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За твердженням позивача, дитина знаходиться на матеріальному утриманні матері, відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не не в повному обсязі. Позивач просить суд стягнути на її користь на утримання неповнолітнього сина аліменти у твердій грошовій сумі, в розмірі 3 000, 00 грн., починаючи з дати звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття. Судом встановлено, що відповідач є працездатним за віком та станом здоров`я, на користь інших осіб він аліментів не сплачує, позов визнав та не заперечує проти його задоволення. Виходячи з інтересів неповнолітнього сина - [PERSON] , з метою його матеріального утримання, необхідно прийняти рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини, на користь особи з якою проживає дитина, - на користь матері, позивача по справі. Згідно з частиною 1 статті 191 Сімейного кодексу України, частиною 1 статті 430 Цивільного процесуального кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до штампу вхідної кореспонденції позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, пред`явлено19.06.2019 року (а.с.1). Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітнього сина, починаючи з дня звернення, а саме з 19.06.2019року. За приписами статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved