Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та усунення перешкод в користуванні майном. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є власником будинку [ADDRESS], в який з її згоди було зареєстровано [PERSON] Відповідач не є членом сім'ї позивача, в будинку ніколи не проживав, особистих речей в ньому не має. Перебування відповідача на реєстраційному обліку ускладнює реалізацію права власності позивача на своє майно. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав зазначеному в позові. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не відомі, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Враховуючи, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу без відповідача, на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є власником будинку [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом [NUMBER] від 25.11.1987 року. В даному будинку зареєстровані [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (довідка Суворовського РВ у м. Херсоні УДМС України в Херсонській області №12/931 від 04.03.2015 року, копія домової книги). [PERSON] не є членом сім'ї позивача, у вказаному будинку не проживає та ніколи не проживав, особистих речей в ньому не має. В утриманні житла, оплаті послуг участі не приймає. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що відповідач дійсно не проживає у будинку [PERSON] та не має в ній особистих речей. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно вимог ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Частиною 1 ст. 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до положення ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання членів їх сімей і мають право розпорядження цією власністю на свій розсуд. Таким чином, належними та допустимими доказами було доведено те, що відповідач не є членом сім'ї позивача в будинку не проживає та ніколи не проживав, а відтак втратив право користування зазначеним житлом. Разом з тим, не підлягають задоволенню вимоги позивача про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням шляхом виселення, оскільки вони не ґрунтуються на правових підставах.

Outcome: partial