Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій вказувала, що з відповідачем по справі [PERSON] проживає в шлюбі, зареєстрованому 28.09.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, за актовим записом №1877. Від цього шлюбу мають одну дитину - сина [PERSON],[INFO]. Одруження виявилось невдалим, оскільки вони з відповідачем мають різні характери, погляди на шлюб та сім'ю, тривалий час проживають окремо, примирення між ними не можливе. За таких обставин, позивачка просить розірвати шлюб, тому що подальше спільне життя неможливе і суперечить її інтересам. Дитину після розірвання шлюбу просила залишити на її вихованні, прізвище після розірвання шлюбу залишити шлюбне - [PERSON]. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлений позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча був належно повідомлений про час і місце розгляду справи, про причини неявки до суду не повідомив, від нього не надійшла заява про розгляд справи без його участі, а тому суд розглядає справу на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач проти такого розгляду справи не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд позов задовольняє із слідуючих підстав: В судовому засіданні встановлені наступні обставини: Сторони зареєстрували шлюб 28.09.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, за актовим записом №1877 (а.с.4). Від цього шлюбу мають одну дитину - сина [PERSON], [INFO] ( а.с.5). Одруження виявилось невдалим, оскільки сторони мають різні характери, погляди на шлюб та сім'ю, тривалий час проживають окремо, що унеможливлює подальше збереження шлюбу. Наміру примиритись сторони не мають. У відповідності із ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, суперечило б інтересам одного з них. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити, оскільки подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим і суперечить інтересам позивачки. Дитину [PERSON] суд залишає на вихованні позивачки, оскільки між сторонами існує про це домовленість. У відповідності із ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно із ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. З огляду на викладене, враховуючи той факт, що позивачка просить залишити їй шлюбне прізвище, суд приходить до висновку, що слід його залишити. Крім того, у відповідності із ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивачки понесені нею та документально підтверджені судові витрати (а.с.1) у вигляді судового збору у сумі 487,20 грн. На підставі наведеного

Outcome: approved