Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи позовні вимоги тим, що 29.10.2015 року в с. Слобода-Дашковецька Вінницького району Вінницької області померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно, до складу якого входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: с. Слобода-Дашковецька, вул. 8-го Березня, 7, Вінницького району Вінницької області. Позивач є спадкоємицею першої черги за законом після смерті матері. Спадщину вона прийняла належним чином, оскільки протягом шести місяців з часу відкриття спадщини звернулась до нотаріальної контори із заявою про її прийняття. Інші спадкоємці першої черги за законом діти спадкодавиці [PERSON], [PERSON] та [PERSON] від прийняття спадщини відмовились, подавши відповідні заяви нотаріусу. Чоловік спадкодавиці та батько спадкоємців [PERSON] помер ще 19.12.1988 року. Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно позивач не має можливості, оскільки договір купівлі-продажу спадкового будинку, посвідчений секретарем виконкому Майданської сільської ради Вінницького району Вінницької області 11.02.1989 року за реєстровим № 7, відповідно до якого спадкодавиця [PERSON] отримала у власність даний будинок, в сільській раді не реєструвався. В звязку з зазначеним позивач просить суд визнати за нею право власності на дане спадкове майно шляхом ухвалення відповідного рішення. В судове засідання учасники судового процесу не зявились, попередньо через канцелярію суду подали письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність, при цьому позивач [PERSON] та її представник за договором про надання правової допомоги [PERSON] позовні вимог підтримують в повному обсязі і просять їх задовольнити; представник відповідача сільський голова Майданської сільської ради Вінницького району Вінницької області заявлені позовні вимоги визнає, а треті особи [PERSON], [PERSON] та [PERSON] проти задоволення позову не заперечують. Згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Врахувавши думки та позиції учасників судового процесу, викладені у поданих до суду письмових заявах, дослідивши письмові докази по справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що 29.10.2015 року в с. Слобода-Дашковецька, Вінницького району Вінницької області померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-АМ № 332919 від 02.11.2015 року (а.с . 10). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно, до складу якого входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: с. Слобода-Дашковецька, вул. 8-го Березня, 7, Вінницького району Вінницької області, загальною площею 46,5 кв.м, житловою площею 28,9 кв.м, який в цілому складається з: житлового будинку літ. «А», веранди літ. «а1», сараю літ. «Б», сараю літ. «Г», воріт з хвірткою № 1, огорожі № 2, що підтверджується копією технічного паспорта, виготовленого ТОВ «БТІ СЕРВІС» 25.05.2016 року (а.с. 22-26). Той факт, що при житті спадкодавиця володіла, користувалася і розпоряджалася зазначеним житловим будинком з відповідними господарськими будівлями та спорудами на праві власності підтверджується також копією технічного паспорта на житловий будинок від 10.02.1989 року (а.с. 18-21); копією договору купівлі-продажу будинку від 11.02.1989 року, посвідченого секретарем виконкому Майданської сільської ради Вінницького району Вінницької області 11.02.989 року за реєстровим № 7, довідками № 322, № 324, № 326, № 327, № 328, № 329, № 331, виданими виконавчим комітетом Майданської сільської ради Вінницького району Вінницької області 01.06.2016 року, відповідно до яких [PERSON] була власником зазначеного будинковолодіння, проживала і була прописана за даною адресою з 23.05.1989 року по день своєї смерті (а.с. 27, 28, 31, 32, 33, 34, 35, 36). Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Стаття 1261 ЦК України визначає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивач [PERSON] є спадкоємицею першої черги за законом після смерті матері [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про її народження серії ЯК № 695931 від 17.10.1955 року (а.с. 13) та копією свідоцтва про укладення шлюбу з [PERSON] серії І-АМ № 284612 від 13.05.1973 року, відповідно до якого позивач [PERSON] після реєстрації шлюбу змінила своє прізвище на «Дунаєва» (а.с. 14). Іншими спадкоємцями першої черги за законом є діти спадкодавиці треті особи по справі: [PERSON], [PERSON], [PERSON], які від прийняття спадщини після смерті матері відмовились, подавши письмові заяви про відмову від прийняття спадщини до нотаріальної контори. Спадкоємці за заповітом відсутні. Зазначене підтверджується копією спадкової справи № 8/2016, заведеної приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу [PERSON] до майна померлої 29.10.2015 року [PERSON] (а.с. 45-69). Чоловік спадкодавиці та батько спадкоємців [PERSON] помер 19.12.1988 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-АМ № 343773, виданого повторно 26.05.2016 року (а.с. 11). Позивач [PERSON] спадщину після смерті матері прийняла належним чином, звернувшись з заявою про її прийняття до нотаріальної контори. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу [PERSON] позивачу було відмовлено у звязку з тим, що відсутні документи, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, а саме: договір купівлі-продажу спадкового будинку в сільській раді не реєструвався відповідно до норм ст. 227 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), що діяли станом на час укладення вказаного договору. Вказані обставини підтверджуються копією письмової відмови нотаріуса за № 250 від 23.05.2016 року (а.с. 37). Згідно ст. 227 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору. Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. Відповідно до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах та селищах міського типу, затвердженої Міністерством комунального господарства УРСР 31.10.1966 року, яка була чинною до 19.01.1996 року, реєстрацію будинків з обслуговуючими їх будівлями і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР проводили бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих Рад депутатів трудящих. Згідно ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Пунктом 1 частини 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації прав підлягають, зокрема право власності Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на обєкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. В п. 23 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року розяснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Крім того, згідно листаМіністерства юстиції України «Щодо порядку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна» від 21.02.2005 року, у разі смерті власника нерухомого майна первинна реєстрація права власності, на яке не була проведена і правовстановлювальний документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Таким чином, судом встановлено, що за життя [PERSON] на законних підставах володіла та користувалась спадковим будинковолодінням, а [PERSON] у встановленому законом порядку прийняла спадщину після її смерті. Вищевикладене дає суду законні підстави для задоволення позовних вимог. Крім того, в звязку з відсутністю клопотання позивача та її представника про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, суд вважає судові витрати по сплаті судового збору залишити за позивачем. На підставі викладеного та

Outcome: approved