Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~[PERSON] звернулась до суду з позовом, відповідно до якого просить суд ухвалити рішення, яким розділити в натурі житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами №24 по провулку Кам»яногірському в м.Кремечнуці Полтавської області, що складається з житлового будинку літ. «А,а, а1,а2,а3, погребу окремо збудованого літ. «Г», сараю літ. «б», сараю літ. «Б», , вбиральні літ. «Е», сараю літ. «Ж», гаражу літ. «З», оглядової яки гаражної літ. «Зя», колодязю питного літ. «к», огорожі №1, 2,3 визнавши за нею право власності на створений внаслідок поділу об»єкт нерухомого майна, що відповідає розміру належної їй частки та встановити порядок користування земельною ділянкою під вказаним домоволодінням. В подальшому [PERSON] уточнила позовні вимоги та остаточно просила суд ухвалити рішення, яким виділити в натурі та визнати за нею право власності на окремий об»єкт нерухомості - частину житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: Полтавська область м.Кременчук провулок Кам»яногірський, 24, а саме: в житловому будинку літ «А»: кімнату 1 6 площею 21, 1 кв.м. на суму 20 562 грн.; по надвірним будівлям і спорудам: огорожу №1 вартістю 7158 грн., частину огорожі №3 вартістю 321 грн., виділити в натурі та визнати за [PERSON] право власності на окремий об»єкт нерухомості - частину житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: Полтавська область м.Кременчук провулок Кам»яногірський, 24, а саме: в житловому будинку літ «А»: кімнату 1 7 площею 14, 2 кв.м. на суму 13 838 грн.; в прибудові літ. «а»: коридор «1 3» площею 5,5 кв.м. на суму 4 385 грн., санвузол «1- 4» площею 3,8 кв.м. на суму 3029 грн.; в прибудові літ. «а1»: частину кухні «1 2» площею 7,6 кв.м. на суму 7121 грн.; по надвірним будівлям і спорудам: погріб літ.«Г» вартістю 2 915 грн., вбиральню літ. «Е» вартістю 2885 грн., сарай літ. «б» вартістю 1532 грн., частину огорожі №3 вартістю 872 грн., колодязь літ. «к» вартістю 1128 грн., провести в домоволодінні №24 по провулку Кам»яногірський в м. Кременчуці наступні переобладнання з наступним поділом вартості ремонтних робіт порівну між сторонами: демонтувати дверний блок між приміщеннями «1 6»/ «1 7» та отвір, що утворився, закласти цеглою; приміщення «1 6» розділити перегородкою з дверним блоком; в приміщенні 1 5 встановити вхідний дверний блок; в приміщенні «1 8» обладнати кухню, квартири обладнати самостійними системами електрозабезпечення, газопостачання та опалення; розподіл горищного приміщення провести згідно лінії розподілу будинку без спорудження перегородки; стягнути з [PERSON] на її користь грошову компенсацію різниці вартості виділених будівель і споруд в сумі 11\~210 грн.; встановити порядок користування земельною ділянкою, загальною площею 570 кв.м. по провулку Кам»яногірський, 24 в м. Кременчуці Полтавської області згідно межі розподілу земельної ділянки між співвласниками, вказаному у третьому варіанті розподілу домоволодіння висновку судової будівельно технічної та земельно технічної експертизи №108 17 від 05 лютого 2018 року на викопіровці плану земельної ділянки червоним кольором, надавши їй в користування земельну ділянку власника квартири №2 площею 285 кв.м., повернути їй грошові кошти у розмірі 5990 грн., сплачені згідно квитанції № 0.01028200854.1 від 04.05.2018 року в якості компенсації для [PERSON] за відхилення від ідеальних часток співвласників у праві спільної часткової власності на домоволодіння № 24 по провулку Кам'яногірському у місті Кременчуці Полтавської області, які знаходяться на депозитному рахунку ТУ ДСАУ в Полтавській області. Свої вимоги мотивувала тим, що 02 березня 2012 року померла її та відповідача мати - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 19 червня 2012 року серії І-КЕ № 215015, яке видане Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області. Після смерті матері відкрилась спадщина, зокрема на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами № 24 по провулку Камя»ногірському в місті Кременчуці Полтавської області. 08 листопада 2012 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу [PERSON] їй та відповідачці видані свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [PERSON] на ? частину спадкового майна кожному, а саме: житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами № 24 по провулку Камяногірському що в місті Кременчуці Полтавської області що в цілому складається з житлового будинку літ А,а,а1,а2,аЗ, погребу окремо збудованого літ. «Г», сараю літ. «б», сараю літ. «Б», убиральні літ. «Е», сараю літ. «Ж», гаражу літ. «3», оглядової ями гаражної літ. «Зя», колодязю питного літ. «к», огорожі №1, огорожі №2, огорожі №3. Досить тривалий час вони з відповідачем не можуть знайти порозуміння стосовно порядку користування вказаною власністю, а тому спільне володіння і користування таким майном є фактично неможливим. Вона неодноразово зверталася до відповідачки з пропозицією укласти договір про поділ в натурі житлового будинку як обєкту права спільної часткової власності, або ж продати вказаний будинок. Однак, її пропозиції ігнорувались відповідачкою, вона не вчинила будь - якої дії, що свідчили б про намір укласти відповідний правочин. За таких обставин, за відсутності домовленостей про поділ в натурі житлового будинку, вона змушена звертатися до суду за захистом свого майнового права, шляхом здійснення поділу житлового будинку в натурі, відповідно до розміру часток у спільній власності. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав зазначених в позові. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, що заявлені в позові. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнала. Представник відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечував, однак просив стягнути з позивача понесені відповідачем судові витрати. Розглянувши справу, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача та її представника, безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, суд встановив наступне. Згідно ч.1 ст.2\~ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 статті 15\~ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Як достовірно встановлено в судовому засіданні та зокрема підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 08.11.2012 року, яке видане приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу та зареєстроване в реєстрі за №1752, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №4351564, сформованого 04.06.2013 року, інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна [PERSON] на праві спільної часткової власності належить 1/2 частина житлового будинку № 24 з господарськими будівлями та спорудами по провулку Кам»яногірському в місті Кременчуці Полтавської області. Інша 1/2 частина домоволодіння належить [PERSON] Згідно даних інвентаризаційної справи №3291 під житловим будинком та господарськими спорудами домоволодіння, розташованого в м.Кременчуці Полтавської області по провулку Кам»яногірському, 24 знаходиться земельна ділянка площею 857 кв.м., із них 570 кв.м. виділено по нормі, 287 кв.м. є самозахватом. Згідно даних інвентаризаційної справи №3291 на земельній ділянці, розташованій в м.Кременчуці Полтавської області по провулку Кам»яногірському, 24, розташовані наступні будівлі та споруди: житловий будинок літ. «А» з прибудовами літ. а, а1, а2, а3», житловою площею 35,3 кв.м, загальною площею 65,5 кв.м., який фактично складається з: коридору «1-1» площею 3,6 кв., кухні «1-2» площею 12,4 кв.м., коридору «1-3» площею 5,5 кв.м., санвузла «1-4» площею 3,8 кв.м., кладової «1-5» площею 4,9 кв.м., кімнати «1-6» площею 21,1 кв.м., кімнати «1-7» площею 14,2 кв.м. Також на вказаній земельній ділянці знаходяться господарські будівлі та споруди, а саме: погріб літ. «Г», сарай літ. «Б», вбиральня літ. «Е», сарай літ. «Ж», гараж літ. «З», оглядова яма гаражна літ. «Зя», сарай літ. «б», огорожа №1, огорожа №2, огорожа №3, колодязь літ. «к». Будівлі нежитлових прибудов літ. «а2, а3», сарай літ. «Ж» та гараж з оглядовою ямою літ. «З,Зя» є самочинно побудованими, а також на самочинно захопленій земельній ділянці побудована огорожа літ. №2. Відповідно до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об»єктів нерухомого майна, перепланування приміщення житлового будинку літ. «А», в результаті чого за рахунок демонтажу опалювальних печей збільшилась житлова площа будинку, не відноситься до самочинного будівництва. Таким чином площа приміщень житлового будинку літ. «А, а, а1, а2, а3», які підлягають розподілу складає 52, 2 кв.м. Стаття 319 ЦК України визначає, що усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно ст..358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до ст..364 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними . У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Згідно п.п. 6, 7 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту ст.115 ЦК, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. В спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв'язку з цим стосовно до ст.119 ЦК ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. Згідно висновку судової будівельно технічної та земельно технічної експертизи №108 17 від 05 лютого 2018 року, що складений судовим експертом [PERSON], експертом запропоновано три варіанти поділу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників та відповідно до яких мається необхідність у проведенні переобладнання житлового будинку. При визначенні вказаних варіантів поділу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, збудовані самочинно нежитлові прибудови літ. «а2, а3», сарай літ. «Ж», гараж з оглядовою ямою літ. «З,Зя», зруйнований сарай літ. «Б», а також побудована на самочинно захопленій земельній ділянці огорожа літ. №2 , експертом до розподілу не включались. Відповідно до уточненої позовної заяви, яку визнала відповідач, позивачка просить поділити в натурі житловий будинок № 24 з господарськими будівлями та спорудами по пров. Камяногірському в м.Кременчуці Полтавської області відповідно до третього варіанту розподілу, що визначений у висновку судової будівельно технічної та земельно технічної експертизи №108 17 від 05 лютого 2018 року, який складено судовим експертом [PERSON]. Відповідно до вказаного варіанту розподілу, першому співвласнику на 1/2 частину домоволодіння виділяється: в житловому будинку літ «А»: кімната 1 7 площею 14, 2 кв.м.; в прибудові літ. «а»: коридор «1 3» площею 5,5 кв.м., санвузол «1- 4» площею 3,8 кв.м.; в прибудові літ. «а1»: частина кухні «1 2» площею 7, 6 кв.м. (зафарбовано зеленим кольором в додатку №5 до висновку судової будівельно технічної та земельно технічної експертизи №108 17 від 05 лютого 2018 року, що складений судовим експертом [PERSON]В.); по надвірним будівлям і спорудам: погріб літ.«Г», вбиральня літ. «Е», сарай літ. «б», частина огорожі №3, колодязь літ.«к». Даному співвласнику виділяється будівель та споруд на суму 37\~705 грн., що на 4\~832 грн. більше ніж йому належить на його ідеальну частку 1/2 частина домоволодіння. Частка першого співвласника по відношенню до всіх будівель та споруд, які підлягають розподілу становить 573/1000 замість 500/1000 частини домоволодіння. Другому співвласнику на 1/2 частину домоволодіння виділяється: в житловому будинку літ «А»: кімната 1 6 площею 21,1 кв.м. (зафарбовано червоним кольором в додатку №5 до висновку судової будівельно технічної та земельно технічної експертизи №108 17 від 05 лютого 2018 року, що складений судовим експертом [PERSON]В.); по надвірним будівлям і спорудам: огорожа №1, частина огорожі №3. Даному співвласнику виділяється будівель та споруд на суму 28 041 грн., що на 4\~832 грн. менше ніж йому належить на його ідеальну частку 1/2 частина домоволодіння. Частка другого співвласника по відношенню до всіх будівель та споруд, які підлягають розподілу становить 427/1000 замість 500/1000 частини домоволодіння. Згідно проведеного експертом розрахунку, грошову компенсацію необхідно сплатити першому свіввласнику на користь другого співвласника в розмірі 11\~210 грн. (4\~832 грн. Х 2,32 де 2, 32 - це індекс зміни ринкової вартості БМР до їх ринкової вартості 2012 року). Для здійснення вказаного варіанту розподілу житлового будинку №24 та надвірних господароських будівель по пров.Камяногірському в м.Кременчуці Полтавської області, відповідно до висновку висновку судової будівельно технічної та земельно технічної експертизи №108 17 від 05 лютого 2018 року, що складений судовим експертом [PERSON], необхідно провести наступні переобладнання: демонтувати дверний блок між приміщеннями «1 6»/ «1 7» та отвір, що утворився, закласти цеглою; приміщення «1 6» розділити перегородкою з дверним блоком; в приміщенні 1 5 встановити вхідний дверний блок; між приміщеннями «1-4»/ «1 8» встановити дверний блок; в приміщенні «1 8» обладнати кухню. Новостворені об»єкти нерухомості (частини житлового будинку) обладнати самостійними системами електрозабезпечення, газопостачання та опалення. Розподіл горищного приміщення житлового будинку здійснювати згідно лінії розподілу без встановлення перегородки. Таким чином, аналізуючи вказаний визначений експертом варіант розподілу житлового будинку № 24 та надвірних господароських будівель по пров. Камяногірському в м. Кременчуці, який не позбавляє співвласників можливості належним чином користуватися їхнім спільним майном, зазначені вище вимоги Закону, враховуючи встановлені обставини справи, розмір часток співвласників у праві спільної часткової власності, відсутність зустрічних позовних вимог про поділ будинку з господарськими будівлями у інший спосіб, то суд приходить до висновку, що позов в частині поділу в натурі житлового будинку з господарськими будівлями є законним та обґрунтованим і підлягає задоволенню та необхідно провести розподіл житлового будинку №24 з господарськими будівлями по пров.Камяногірському в м.Кременчуці Полтавської області відповідно до третього варіанту розподілу, що визначений в додатку №5 до висновку судової будівельно технічної та земельно технічної експертизи №108 17 від 05 лютого 2018 року, який складено судовим експертом [PERSON] і стягнути з відповідача на користь позивача 11\~210 грн. грошової компенсації різниці вартості виділеного майна. Враховуючи встановлені обставини справи, склад майна, що підлягає виділу кожній із сторін, виходячи із того, які переобладнання необхідно провести у зв»язку з поділом в натурі будинку між сторонами, суд вважає за необхідне покласти обов»язок по проведенню необхідних переобладнань житлового будинку на позивачку, а обовязок обладнати новостворені об»єкти нерухомості (частини житлового будинку) самостійними системами електрозабезпечення, газопостачання та опалення необхідно покласти на кожну із сторін. Відповідно до п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» одночасно з розв'язанням спору про право власності на будинок, виділ частки або встановлення порядку користування конкретними приміщеннями, суд може також згідно зі ст.105 ЗК ( 561-12 ) вирішити позов, якщо він заявлений, про порядок використання і розпорядження земельною ділянкою між громадянами, яким жилий будинок належить на праві спільної власності. Згідно ст..377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Відповідно до ст. 88 Земельного Кодексу України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Згідно ст.120\~ЗК України\~у разі\~набуття права\~власності на\~жилий будинок,\~будівлю або\~споруду,\~що перебувають\~у власності,\~користуванні іншої\~особи,\~припиняється право\~власності,\~право користування\~земельною ділянкою,\~на якій\~розташовані ці\~об'єкти.\~До особи,\~яка набула\~право власності\~на жилий\~будинок,\~будівлю або\~споруду,\~розміщені на\~земельній ділянці,\~що перебуває\~у власності\~іншої особи,\~переходить право\~власності на\~земельну ділянку\~або її\~частину,\~на якій\~вони розміщені,\~без зміни\~її цільового\~призначення. \~Якщо жилий\~будинок,\~будівля або\~споруда розміщені\~на земельній\~ділянці,\~що перебуває\~у користуванні,\~то в\~разі набуття\~права власності\~на ці\~об'єкти\~до набувача\~переходить право\~користування земельною\~ділянкою,\~на якій\~вони розміщені,\~на тих\~самих умовах\~і в\~тому ж\~обсязі,\~що були\~у попереднього\~землекористувача. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Згідно п.п. 21, 22 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при вирішення цивільних справ» виходячи з того, що порядок користування спільною земельною ділянкою, у тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, суд відповідно до ст. 88 ЗК (2768-14) бере до уваги цю угоду при вирішенні спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або на жилий будинок і для яких зазначена угода також є обовязковою. Це правило стосується тих випадків, коли жилий будинок було поділено в натурі. Якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої. Згідно даних інвентаризаційної справи №3291 під житловим будинком та господарськими спорудами домоволодіння, розташованого в м.Кременчуці Полтавської області по провулку Кам»яногірському, 24 знаходиться земельна ділянка площею 857 кв.м., із них 570 кв.м. виділено по нормі, 287 кв.м. є самозахватом. Виходячи з розташування та розміру житлового будинку, надвірних господарських споруд на земельній ділянці, ідеальних часток співвласників та виходячи з варіантів поділу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, які визначені у висновку судової будівельно технічної та земельно технічної експертизи №108 17 від 05 лютого 2018 року, що складений судовим експертом [PERSON], експертом запропоновано три варіанти встановлення порядку користування земельною ділянкою площею 570 кв.м. по провулку Кам»яногірському, 24 в м. Кременчуці Полтавської області, при цьому при визначенні вказаних варіантів експертом не враховувалась площа самозахопленої земельної ділянки розміром 287 кв.м., В позовній заяві, позивач просить встановити порядок користування земельною ділянкою, який зазначений у додатку №6 до висновку судової будівельно технічної та земельно технічної експертизи №108 17 від 05 лютого 2018 року, згідно якого [PERSON] виділити в користування земельну ділянку площею 285 кв.м. (зафарбовано червоним кольором у додатку №6 до висновку судової будівельно технічної та земельно технічної експертизи №108 17 від 05 лютого 2018 року, що складений судовим експертом [PERSON]В), а [PERSON] виділити в користування земельну ділянку площею 285 кв.м. (зафарбовано зеленим кольором у додатку №6 до висновку судової будівельно технічної та земельно технічної експертизи №108 17 від 05 лютого 2018 року, що складений судовим експертом [PERSON]В). Враховуючи викладене, встановлені обставини справи, розмір часток співвласників у спільній частковій власності на будинок з господарськими будівлями, розташування та розміри будівель та споруд, які підлягають виділу сторонам, відсутність зустрічних позовних вимог про встановлення іншого порядку користування земельною ділянкою, суд приходить до висновку про необхідність встановлення порядку користування земельною ділянкою, що запропонований у додатку №6 до висновку судової будівельно технічної та земельно технічної експертизи №108 17 від 05 лютого 2018 року, складеного судовим експертом [PERSON]В, а тому позовні вимоги про встановлення порядку користування земельною ділянкою є законними та обґрунтованими і підлягають задоволенню. Відповідно до\~ст.133\~ЦПК України\~судові витрати\~складаються з\~судового збору\~та витрат,\~повязаних з\~розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До\~витрат,\~повязаних з\~розглядом справи,\~належать витрати: 1)\~на професійну\~правничу допомогу; 2)\~повязані із\~залученням свідків,\~спеціалістів,\~перекладачів,\~експертів та\~проведенням експертизи; 3)\~повязані з\~витребуванням доказів,\~проведенням огляду\~доказів за\~їх місцезнаходженням,\~забезпеченням доказів; 4) повязані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно ст..141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В судовому засіданні позивач просила стягнути на її користь із відповідача судові витрати, що складаються із судового збору та витрат пов»язаних із проведенням експертизи. Відповідно до квитанції №260610015 від 06.06.2017 року позивачем при звернені до суду сплачено судовий збір у розмірі 640 грн.. Ухвалою Крюківського районного суду м.Кременчука від 19.06.2017 року позивачу відстрочено сплату судового збору до ухвалення рішення у даній справі. Відповідно до ч.2 ст.136 ЦПК України якщо у встановлений судом строк судові витрати не будуть сплачені, заява відповідно до статті 257 цього Кодексу залишається без розгляду, або витрати стягуються за судовим рішенням у справі, коли сплата судових витрат була відстрочена або розстрочена до ухвалення цього рішення. Між тим, відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Як вбачається із рішення Крюківського районного суду м.Кременчука від 14.03.2017 року, Довідки до акта огляду медико соціальною експертною комісією серії АВ №0557888 від 18.04.2017 року, рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради №453 від 22.05.2017 року, [PERSON] є законним представником недієздатної [PERSON], яка має інвалідність. Будь яких доказів, які б свідчили про те, у якому розмірі позивачем понесено витрати на проведення призначеної судом судової будівельно технічної та земельно технічної експертизи, позивачем суду не надано. Враховуючи викладене, а також те, що позов підлягає задоволенню, то з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати зі сплати судового збору. Відповідно до квитанцій №26 від 11.08.2017 року, №26 2 від 26.02.2018 року, №26 2 від 26.07.2018 року, №26 4 від 15.08.2018 року №26 5 від 12.09.2018 року, №26 6 від 03.10.2018 року, №26 7 від 29.10.2018 року відповідачем, на виконання договору №8 від 26.02.2018 року про надання правничої допомоги, що укладений між нею та адвокатом [PERSON], було сплачено 4\~600 грн. за надання правничої допомоги, а також відповідно до квитанцій від 23.06.2017 року, від 02.03.2018 року, від 18.06.2018 року сплачено 62 грн. 70 коп. за відправку позивачу поштовим зв»язком документів, що пов»язані і з розглядом даної справи. Представник відповідача в судовому засіданні просив стягнути з позивача на користь відповідача вказані судові витрати, що понесені відповідачем, при цьому свою вимогу обґрунтовує тим, що пропозиція про досудове врегулювання спору була направлена позивачем відповідачу вже після подання позову, на що позивачу надавалась відповідь, поданий позивачем позов не відповідав вимогам чинного законодавства та внаслідок подання відповідачем заперечень та відзиву, тобто внаслідок саме її дій, позивач усунув недоліки позову, а тому вважає, що у зв»язку з цим, понесені відповідачем судові витрати підлягають стягненню на її користь з позивача. Згідно ст..141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Ч.9 ст.141 ЦПК України передбачено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Оскільки позов підлягає задоволенню та судом не встановлено обставин, які вказані у ч.9 ст.141 ЦПК України, то підстав для стягнення з позивача на користь відповідача понесених нею судових витрат не вбачається, а тому у задоволенні вказаної заяви відповідача необхідно відмовити. Відповідно до квитанції №0.0.1028200854.1 від 04.05.2018 року, [PERSON] внесено на депозитний рахунок ТУ ДСАУ в Полтавській області грошові кошти у розмірі 5990 грн., в якості компенсації за відхилення від розміру ідеальних часток співвласників у праві спільної часткової власності на домоволодіння № 24 по пров. Камяногірському в м.Кременчуці Полтавської області. Оскільки суд прийшов до висновку про необхідність стягнути компенсацію різниці у вартості виділеного майна в сумі 11 210 грн. із відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON], то суд вважає за необхідне повернути [PERSON] внесені нею на депозитний рахунок ТУ ДСАУ в Полтавській області грошові кошти у розмірі 5990 грн., згідно квитанції №0.0.1028200854.1 від 04.05.2018 року.

Outcome: approved