Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, посилюючись на те, що 11.05.2013 відносно неї відповідачем було скоєно кримінальне правопорушення, передбачене ст..ст. 187 ч.1, 146 ч.1 КК України. Відповідач, з погрозою застосування насильство, за для заволодіння коштами АЗС «Лукойл Україна», де позивач працювала оператором, приставивши до горла останньої ножа, заволодів коштами в сумі 54200грн., після чого викрав [PERSON], насильно утримував її при собі та вивіз за межі м.Каховка. При розбійному нападі позивачці були спричинені легкі тілесні ушкодження у вигляді садин на шиї та спричинено стрес, за результатами якого у позивача виникли проблеми зі здоров»ям, на лікування та відновлення якого нею затрачені кошти в сумі 10385,86грн. З них 3860грн. витрачено на оплату консультацій лікарів психологів та невропатолога; решта 6525,86грн. затрачено на проїзд до м.Н.Каховки, Одеси, Херсону та Москви для отримання консультації лікарів. Крім матеріальних збитків, злочинними діями відповідача позивачці завдано моральної шкоди, яка полягає у сильному фізичному болю внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних відповідачем при нападі, та моральних страждань викликаних душевними хвилюваннями через погіршення стану здоров»я, позивач по теперішній час відчуває страх, боїться, що на неї хтось нападе, боїться темного часу доби. Моральну шкоду позивач оцінила у 1000000 грн. Просить стягнути з [PERSON] вказані суми коштів в рахунок відшкодування матеріальної та моральної шкоди. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] відбуває покарання в Даріївській в ВК №10 УДПС України в Херсонській області, позовні вимоги отримував тричі, однак заперечень проти позову чи клопотання про його етапування в судове засідання для розгляду справи до суду не надходило. Про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Заяв про відкладення розгляду справи також не надходило. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до частин 3 та 4 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальному проваджені, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. В судовому засіданні встановлено, що вироком Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 11 лютого 2014 року, [PERSON] визнано винним в скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ст..ст. 187 ч.1, 146 ч.1,70 ч.4 КК України та йому призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки та штрафу в розмірі 1700грн.. Відповідно до вказаного вироку, [PERSON] з погрозою застосування насильства, задля заволодіння коштами АЗС «Лукойл Україна», приставивши до горла [PERSON] ножа, заволодів коштами в сумі 54200грн., після чого викрав [PERSON], насильно утримував її при собі та вивіз за межі м.Каховка. Вказаний вирок набув законної сили. Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода,завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Позивач стверджує, що внаслідок вчиненого кримінального правопорушення відповідачем їй завдано матеріальну шкоду на суму 13247,72 грн. Однак єдиним документальним підтвердженням спричиненої шкоди є транспортні квитки про оплату проїзду до м.Н.Каховка, Херсон, Одеса, Москва. Позивач зазначає, що дані поїздки були пов»язані з отриманням медичних консультацій лікарів. Проте жодного висновку чи рекомендації лікарів психологів та невропатолога суду не надано. Взагалі необхідність отримання консультацій вказаних лікарів та витрат на проїзд, не є медично обґрунтованою, оскільки згідно висновку експертизи №166 від 13.05.2013, проведеної в рамках кримінального провадження за обвинуваченням [PERSON], [PERSON] спричинені легкі тілесні ушкодження у вигляді саден на шиї. Висновок УДЗ від 13.11.2013 та консультації лікарів-ендокринологів самі по собі не встановлюють для суду прямого причинно-наслідкового зв'язку з тілесними ушкодженнями, спричиненими позивачу відповідачем та вказаним лікуванням щитовидної залози. Відтак, відповідні витрати позивача стягненню з відповідача не підлягають. Щодо відшкодування моральної шкоди, то суд враховує наступне. У відповідності до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Пунктами 1, 2 ст. 23 ЦК України передбачено право потерпілої на відшкодування, завданої моральної шкоди. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог ст. 23 ЦК України. В судовому засіданні встановлено, що у результаті злочину позивачці була заподіяна істотна моральна шкода. Ця шкода складається з того, що злочинними діями відповідача їй був заподіяний сильний фізичний біль та стрес, спричинено легкі тілесні ушкодження. [PERSON] тривалий час перебувала у стані страху, плакала по ночам, кликали на допомогу, у неї порушенні нормальні життєві зв'язки через неможливість продовження активного громадського та особистого життя, а також порушенні нормальні стосунки з оточуючими людьми, оскільки майже в кожному підозрювала злочинця. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Факт завдання моральної шкоди позивачці сумнівів у суду не викликає, але заявлену суму моральної шкоди у 1000000 грн. суд вважає завищеною. Розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає виходячи з вимог розумності, справедливості, а також істотності зазначених змін в звичному складі життя позивачки у зв'язку з злочином. У даному випадку суд враховує безумовні страждання, яких позивачка зазнала у зв'язку із злочином, та з урахуванням вимог розумності і справедливості визначає розмір моральної шкоди яка спричинена позивачці у розмірі 10 000 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: partial