Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, в обґрунтування якого вказала, що 20.05.2011 року між нею та відповідачкою було укладено договір позики, який посвідчено приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області [PERSON], та зареєстровано в реєстрі під № 681. У відповідності до умов даного договору, [PERSON] передала, як Позикодавець, у власність Позичальника [PERSON] грошові кошти (позику) із обовязком повернення цієї позики у визначений даним договором строк. Позику визначено у розмірі 540724 гривень 80 копійок, що за погодженням сторін відповідно до вимог ЦК України, на день укладання договору дорівнює еквіваленту 67760,00 доларів США. Дану суму позики нею, як позикодавцем передано, а відповідачем, як позичальником отримано в момент підписання даного договору, що підтверджується його підписом. Строк позики починався з моменту підписання договору і становить 12 місяців, із кінцевим строком повернення всієї позики до 20.05.2012 року, та відповідач зобовязався щомісячно, починаючи з 20.06.2011р. по 20.05.2012р. здійснювати повернення позики в сумі 15800 гривень 40 копійок, яка дорівнює 1980,00 доларів США. 20.05.2011р., одночасно при укладанні договору позики, між нею та відповідачем укладено договір іпотеки, посвідчений нотаріально, та згідно якого відповідачем передано позивачу в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Лютіж, вул. Визволителів, будинок, 31; земельну ділянку площею 0,1653га. кадастровий № 3221885201020060007, цільове призначення - під будівництво та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд, яка знаходиться за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Лютіж, вул. Визволителів, будинок, 32. Відповідно до умов договору іпотеки у разі порушення відповідачем умов договору позики чи неналежне виконання його, або ж прострочення його виконання, іпотекодержатель може набути право звернення стягнення на предмет іпотеки як згідно даного договору так і згідно Закону. Відповідач взяті на себе зобовязання за договором позики не виконав, у звязку із чим 14.07.2014р. позивачем надано відповідачу вимогу про усунення порушень та повернення коштів, що підтверджується особистим підписом про її отримання, але дана вимога була проігнорована відповідачем. У звязку із чим, позивач просить суд звернути стягнення на предмет іпотеки, шляхом набуття за нею права власності на земельну ділянку площею 0,1653га. кадастровий № 3221885201020060007, цільове призначення - під будівництво та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд, яка знаходиться за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Лютіж, вул. Визволителів, будинок, 32 Представник позивача та позивач у судове засідання не зявились, надали заяву про розгляд справи без їх участі, позов просили задовольнити. Представник відповідача та відповідач раніше у судових засіданнях проти позову заперечували, у подальшому у судові засідання не зявлялись, заяви про розгляд справи за їх відсутності не надходило, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Третя особа [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши сторін та їх представників, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. У ст.10 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 1046 ЦК України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність іншій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Як визначено ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Судом встановлено, що 20.05.2011 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до якого позикодавець [PERSON] передала, а позичальник [PERSON] прийняв у власність гроші у сумі 540724 гривень 80 копійок, що еквівалентно 67760,00 доларів США за офіційним курсом НБУ станом на день укладання договору позики (1 долар США 7,98 гривень). Факт одержання грошей підтверджується власноручним підписом Позичальника та Позикодавця на цьому договорі в момент передачі позики. Строк позики розпочинається з моменту укладання цього Договору та діє до 20.05.2012 року. Даний договір було посвідчено приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] 20.05.2011 року , зареєстровано в реєстрі за № 681 (а.с.11). В забезпечення зобовязань за договором позики між [PERSON] та [PERSON] 20.05.2011 року було укладено договір іпотеки, відповідно до якого Іпотекодавец [PERSON] передав Іпотекодержателю [PERSON] нерухоме майно: - житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Лютіж, вул. Визволителів, будинок, 32, який належить на підставі договору дарування житлового будинку з надвірними будівлями, посвідченого приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] 12.11.2004р. за реєстровим № 6988, реєстраційний номер обєкту нерухомого майна: 1583580; - земельну ділянку площею 0,1653га. кадастровий № 3221885201:02:006:0007, цільове призначення - під будівництво та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд, яка знаходиться за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Лютіж, вул. Визволителів, будинок, 32, яка належить на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку серія ЯА № 375951, який видано на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 12.11.2004р. № 6991 (а.с. 33-34, 147-148, ). Відповідно до рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 28.11.2012 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано та при реєстрації розірвання шлюбу, прізвище [PERSON] було змінено на «Одінцова» (а.с. 7). Крім того, відповідно до довідки Комунального підприємства «Вишгородське бюро технічної інвентаризації» від 17.11.2014р. № 901, на земельній ділянці, що розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Лютіж, вул. Визволителів, 32, житловий будинок та будівлі знесено (а.с. 155). Статтею 526 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.545 ЦК України прийнявши виконання зобовязання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Виключно наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого зобовязання. Таким чином, за своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Відповідно до статті 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості такого саме роду та такої самої якості) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлено строк повернення позики або цей строк визначений моментом предявлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня предявлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позивачем [PERSON] на адресу відповідача [PERSON] надсилались вимоги про усунення порушень виконання іпотечного договору, з розрахунком заборгованості за договором позики від 20.05.2011р. (а.с. 15), але на час звернення до суду із даним позовом відповідач зобов'язання за договором позики не виконав. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Оскільки, відповідно до рішення Шевченківського районного суду м. Києва, у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визання правочину недійсним, а саме договору позика, було відмовлено в повному обсязі. Таким чином усі правочини укладені між позивачем та відповідачем є чинними та підлягають виконанню сторонами. Таким чином, суд вважає такими, що не підлягають доказуванню обставини щодо укладання між сторонами договору позики та договору іпотеки від 20.05.2011р., виникнення зобовязання з боку відповідача щодо повернення позики до 20.05.2012р., та порушення ним даного зобовязання, оскільки дані обставини встановлені рішенням суду та відповідності до ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягають. До позовної заяви також було надано звіт про оцінку майна, а саме земельної ділянки площею 0,1653га, кадастровий номер № 3221885201020060007, що розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Лютіж, вул. Визволителів, будинок, 32, наданий ТОВ «[PERSON] Плюс» станом на 24.11.2016 року відповідно до якого ринкова вартість якого складає без ПДВ 550130 гривень 00 копійок (а.с. 125-152). Відповідно до договору іпотеки від 20.05.2011 року у випадку невиконання Іпотекодавцем письмової вимоги Іпотекодержателя про усунення порушень зобовязань за договором позики та цим договором у встановлений строк, такі вимоги Іпотекодержателя задовольняються за рахунок предмету іпотеки на розсуд Іпотекодержателя шляхом передачі права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання, право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки, але ці умов не перешкоджають іпотекодержателю звернути стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду; у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса; іншим чином на розсуд іпотекодержателя у встановленому законодавством України порядку. Частиною 1 статті 37 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реалізації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання. Правовий аналіз статті та установлений законом спосіб захисту прав дає підстави для висновків, що у разі існування між сторонами спору, рішення про визнання за іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки може бути ухвалено судом. Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом України у справі №6-124цс13. Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки від 20.05.2011 року зареєстрованому в Реєстрі під № 682, в рахунок задоволення вимог [PERSON] до [PERSON] за договором позики від 20.05.2011р. зареєстрованим під № 681, шляхом набуття права власності [PERSON] на нерухоме майно, а саме земельну ділянку розташовану за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Лютіж, вул. Визволителів, 32. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 5501,31 гривень. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved