Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до Рівненського міського суду із цивільним позовом [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що спільне джиття з відповідачем не склалось. З листопада 2013 року проживають окремо, шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, спілкуються тільки в разі необхідності. Неодноразові спроби примирення не привели до бажаного результату. Вона переконана, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе та суперечить їхнім інтересам. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Від спільного проживання в шлюбі мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Батьки зобов'язанні утримувати своїх дітей. Відповідач коштів на утримання сина не надає. Вона не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягненні нею трирічного віку, тому самостійно не може належно утримувати дитину. Просить стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина у розмірі 700 грн. щомісячно. Позивач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином у встановлений законом строк, однак до початку розгляду справи по суті подала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує повністю, у разі неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, заяву чи клопотання про перенесення розгляду справи не подавав, заперечень проти позову до суду не надходило. Суд, дослідивши докази належного повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи, прийшов до висновку про розгляд справи без участі відповідача з постановленням заочного рішення по справі. Повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони з 09 листопада 2012 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 1449, що підтверджується оригіналом свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 09.11.2012 року. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Викладені позивачкою обставини щодо фактичного припинення сторонами подружніх стосунків внаслідок конфліктних взаємовідносин та неможливості збереження сім'ї, що суперечать інтересам позивачки, відповідачем не заперечені. Обставин щодо вагітності позивачки чи наявності у неї дитини віком до одного року на час розгляду даної справи суду ніким не повідомлено. Враховуючи наведене, а також те, що сторони припинили між собою шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство, суд рахує, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, являється порушенням її права на повагу до сімейного життя, що розцінюється судом як таке, що має істотне значення. Таким чином, в судовому засіданні встановлені визначені законом підстави розірвання зареєстрованого між сторонами шлюбу, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Також, судом встановлено, що від спільного проживання в шлюбі сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, при чому цей обов'язок є рівним як для матері, так і для батька. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 Кодексу. Як слідує з ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, в судовому засіданні встановлені визначені законом підстави задоволення позову в частині стягнення аліментів. У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, підлягає стягнення з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved