Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до ФО-П [PERSON], у якій просила: зобов'язати відповідача усунути недолік виробу, шляхом встановлення іншого виробу, що відповідав би заявленим вимогам; зобов'язати відповідача сплатити на її користь 2528,00 грн. у якості моральної шкоди за надання їй товару неналежної якості; стягнути з відповідача на її користь 22 822,00 грн., виходячи із розрахунку 1% вартості товару за кожен день затримки недоліку, за 80 днів з строку, що минули з моменту закінчення строку визначеного, для усунення недоліку;стягнути з відповідача на її користь 281,00 грн., виходячи з розрахунку 0,1 % вартості товару, за кожен день не додержання умов договору, за 80 днів з строку, що минули з моменту закінчення строку, визначеного, для усунення недоліку. В ході судового розгляду позивачка уточнила позовні вимоги та просила: 1. Зобов'язати Фізичну особу-підприємця [PERSON] безоплатно усунути недоліки ПВХ-конструкції ( вікна), придбаного відповідно до Договору від 09.03.2014 р. індивідуальний номер замовлення № FJ 145 L, шляхом встановлення іншої ПВХ-конструкції ( вікна), що відповідала би заявленим вимогам. 2.Стягнути Фізичної особи-підприємця [PERSON] на користь [PERSON] суму неустойки відповідно до закону у розмірі 5080,32 грн. 3.Стягнути Фізичної особи-підприємця [PERSON] на користь [PERSON] неустойку відповідно до договору у розмірі 508,03 грн. 4.Стягнути Фізичної особи-підприємця [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 1000,00 грн. 5.Стягнути Фізичної особи-підприємця [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 10000,00 грн. 6.Стягнути Фізичної особи-підприємця [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати щодо направлення телеграм у розмірі 61,21 грн. В обґрунтування позову зазначено наступне. 09.03.2014 р. [PERSON] уклала договір, індивідуальний номер замовлення № FJ 145 L від 09.03.2014 р. з ФОП «[PERSON]» з придбання вікон ПВХ, загальною площею 2,908 метри квадратні, загальною вартістю 3 528,00 грн.. У зв'язку з цим [PERSON], уклала кредитний договір № 401592632 від 09.03.2014 р. з Альфа-Банк на суму 3 528,00 грн. Відповідно до п.2.5 цього договору, кошти у розмірі 3 316,00 грн. , отримані нею на умовах цього договору, у якості кредитних були переведені на рахунок ФОП « [PERSON]» № [NUMBER] у ПАТ « УкрСиббанк». Умови договору, передбачені п. 3 « Зобов'язання сторін» [PERSON] виконала, натомість ФОП « [PERSON]» своїх обов'язків передбачених договором не виконав. Після того, як [PERSON] було встановлено виріб, виявилося, що він не відповідає замовленому, та є значно меншим від розміру пройомів. Про невідповідність виробу заявленим вимогам позивачу запропонували викласти у письмовому вигляді, вказати наявні недоліки і розписатися під ними в акті прийому передачі. Відповідач зобов'язався усунути недолік, шляхом заміни виробу, проте на сьогоднішній день від заміни та усунення недоліку відмовився, мотивуючи це тим, що позивачка використала своє право, звернулася до Державного комітету у справах по захисту прав споживачів. Відтак і до сьогодні недолік не усунуто. Враховуючи, що відповідач не усунув недоліки, [PERSON] просить стягнути з відповідача неустойку відповідно до абз. 3 ч.9 ст. 8 Закону України « Про захист прав споживачів» за затримку усунення недоліків товару за період з 10.04.2014 р. по 01.09.2014 р. ( 144 дні) у розмірі 5080,32 грн. / з розрахунку 1% вартості товару ( 3 528,00 грн.) складає 35,28 грн. х 144 дні/. Крім цього, позивачка просить стягнути з відповідача неустойку відповідно з п.2 договору № FJ 145 L від 09.03.2014 р., яким встановлено, що у випадку невиконання п.3.2, виконавець зобов'язаний сплатити неустойку у розмірі 0,1% від вартості Договору за кожний день прострочки. Так згідно розрахунку наданого позивачем сума неустойки згідно з п.4.2 Договору за період з 09.04.2014 р. по 01.09.2014 р. ( 144 дні) становить 508,03 грн. / 3,528 ( 01,% від вартості товару 3 528,00 грн./ х 144 дні/. Також позивачка просить стягнути з відповідача 1000,00 грн. , у якості відшкодування матеріальної шкоди, посилаючись на те, що для покупки вікон вона вимушена була взяти кредит. Вказані кошти були перераховані відповідачу. В рахунок погашення кредиту нею було сплачено кредит на суму 1000,00 грн., по 200 грн. за квітень-серпень 2014 р. Позивачка вважає, що внаслідок виявлених недоліків товару, використовувати вікно за призначенням немає можливості, на теперішній час вона вимушена вирішувати питання на замовлення нових вікон, відповідач відмовляючись усунути недоліки придбаного у нього вікна, спричинив їй матеріальну шкоду у вигляді грошових коштів, які вона платить за кредитним договором. Крім цього позивачка вважає, що відповідач спричинив їй моральні страждання, які виразились в тому, що з березня 2014 р., тобто понад 6 місяців, у щілини, які утворились, внаслідок того, що вікно не відповідає розмірам віконних пройомів, задуває вітер, крім того вікно внаслідок своїх недоліків, створює реальну загрозу життю та здоров'ю позивачки та її близьких, оскільки воно погано тримається. Відповідач на прохання позивача усунути недоліки власноручно її ігнорує та цинічно сміється в облич. Таке ставлення відповідача викликає у позивачки обурення та образу. Внаслідок цього позивачка не може спокійно спати, у неї підвищився артеріальний тиск. Своїми діями відповідач спричинив позивачці моральну шкоду. яку вона оцінює в 10000,00 грн. Також позивачка просила стягнути з відповідача на її користь витрати понесені нею на відправлення телеграм відповідачу у розмірі 61,21 грн. В судовому засіданні позивачка представник позивача [PERSON], яка діє на підставі договору про надання правової допомоги, вимоги і уточненому позові підтримали та просили їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи, за даними пошти за судовою повісткою не з'являється. За згодою позивача справа розглядається в заочному порядку. Суд, вислухав пояснення позивачки [PERSON], представника позивача [PERSON], перевірив матеріали справи, приходить до наступного. 09.03.2014 року був укладений договір між [PERSON] та ФОП « [PERSON]» , індивідуальний номер замовлення № FJ 145 L від 09.03.2014 р. з ФОП «[PERSON]» з придбання вікон ПВХ, загальною площею 2,908 метри квадратні, загальною вартістю 3 528,00 грн. / а. с. 10/ Згідно п.п. 3.1., цього ж договору [PERSON] зобов'язалась сплатити вартість виробу у розмірі 3 528,00 грн. Крім того, 09.03.2014 р. між [PERSON] та ПАТ « Альфа-Банк» укладено кредитний договір, відповідно до якого Банк надав позивачу кредит у розмірі 3 528,00 грн для оплати товару загальній сумі 3 316,32 грн. шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок ФОП [PERSON]. Дата остаточного повернення кредиту 11.03.2016 р. /а.с. 11/ ФОП [PERSON] зазначені кошти отримав, про що свідчить підпис та печатка у графі специфікація товару № 401592632 від 09.03.2014 р. « товар отримано». /а.с.9/ Судом встановлено, що відповідач ФОП [PERSON] зобов'язання за договором № FJ 145 L від 09.03.2014 р. не виконав. Як пояснила в судовому засіданні позивач, після встановлення виробу 26.03.2014 р., виявилося, що він не відповідає замовленому, та є значно меншим від розміру пройомів. Відповідач погодився усунути недолік, шляхом заміни виробу, однак на сьогоднішній день цього не зробив. Прохання позивача усунути недоліки власного ж виробу ігнорує. Невідповідність виробу розміру пройомів підтверджується фотознімками./а.с.5,6,7/ Відповідно до вимог ст. 865 ЦК України між підрядником, який здійснює підприємницьку діяльність і зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, та замовником, який зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу, укладається договір побутового підряду. Договір побутового підряду є публічним. За таким договором надавати побутові послуги населенню можуть не тільки організації, а й окремі громадяни, які набули статусу підприємця. Таким чином, договір, укладений між позивачем та відповідачем, є договором побутового підряду. Згідно до ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з сіх істотних умов договору. У п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 12.04.1996 року «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» визначено, що Закон України «Про захист прав споживачів» від 12.05.91 року застосовується, в тому числі, до правовідносин, що виникають з договорів купівлі-продажу, підряду (в тому числі побутового замовлення) і т.д. Згідно п. 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 року, споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Відповідно до вимог ст. 2 Закону України «Про захист прав споживачів» законодавство про захист прав споживачів складається з цього Закону, Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та інших нормативно-правових актів, що містять положення про захист прав споживачів. Відповідно до вимог п. 21, 22 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє або використовує продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника; робота - діяльність виконавця, результатом якої с виготовлення товару або заміна його властивостей за індивідуальним домовленням споживача для задоволення його особистих потреб. Відповідно до вимог ст. 865 ЦК України між підрядником, який здійснює підприємницьку діяльність і зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, та замовником, який зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу, укладається договір побутового підряду. Договір побутового підряду є публічним. За таким договором надавати побутові послуги населенню можуть не тільки організації, а й окремі громадяни, які набули статусу підприємця. Таким чином, договір, укладений між позивачем та відповідачем, є договором побутового підряду. Згідно до ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з сіх істотних умов договору. Враховуючи те, що 09.03.2014 року між [PERSON] та ФОП [PERSON] укладено договір № FJ 145 L від 09.03.2014 року, суд приходить до висновку, що вони дійшли згоди щодо істотних умов договору та взяли на себе зобов'язання щодо виконання даного договору. Вимогами пунктів договору встановлена загальна вартість робіт та товару - 3 528,00 грн. відповідальність сторін, договір підписаний сторонами та скріплений печаткою. Згідно з вимогами ст. 873 ЦК України робота оплачується замовником після її остаточного здавання підрядником. За згодою замовника робота може бути ним оплачена при укладенні договору повністю або шляхом видачі авансу. Згідно з вимогами ст. 866 ЦК України договір побутового підряду вважається укладеним у належній формі, якщо підрядник видав замовникові квитанцію або інший документ, що підтверджує укладення договору. З матеріалів справи вбачається, що 09.03.2014 року позивачем сплачено відповідачу 3 316,32 грн.., що підтверджується підписом та печаткою в графі « товар отримано» специфікації товару № 401592632. /а.с.9/ 26.03.2014 р. р. відповідач встановив виріб, який є значно меншим розміру пройомів. Відповідач прохання позивач про заміну виробу проігнорував, виріб не замінив. Пунктом 4.2 Договору № FJ 145 L від 09.03.2014 року визначено, що у випадку невиконання п. 3.2 виконавець зобов'язаний сплатити неустойку у розмірі 0,1 % від вартості Договору за кожний день прострочки. В пункті 3.2 Договору зазначено, що після виконання п. 3.1 виконавець зобов'язується передати у власність замовника виготовлений виріб протягом 30 роб. днів з моменту укладення договору. У випадку, якщо виріб має нестандартну комплектацію ( ламінація, непрямі кути, шпроси, тоніровка, та ін..) термін передачі виробу в у власність замовника виготовленого виробу збільшується до 40 робочих днів. Оскільки ФОП [PERSON] порушив умови вищевказаного договору, суд приходить до висновку про стягнення з нього на користь позивача неустойки, розмір якої за розрахунком позивача складає 508,03 грн. Відповідачем наданий розрахунок не оспорюється./а.с.28/ Крім того, частиною 9 ст. 8 Закону України « Про захист прав споживачів» встановлено, що при пред'явленні споживачем вимоги про безоплатне усунення недоліків товару вони повинні бути усунуті протягом чотирнадцяти днів з дати його пред'явлення або за згодою сторін в інший строк. Абз. 3 ч.9 ст. 8 Закону України « Про захист прав споживачів» встановлено, що за кожний день затримки виконання вимоги про надання товару аналогічної марки ( моделі, артикулу, модифікації» та за кожний день затримки усунення недоліків понад установлений строк ( чотирнадцять днів) споживачеві виплачується неустойка відповідно в розмірі одно відсотка вартості товару. Отже, в судовому засіданні встановлено, що відповідач, недоліки у встановлений законом строк не усунув, а тому з нього на користь позивача підлягає стягненню неустойка, розмір якої, згідно наданого позивачем розрахунку становить 5080,32 грн. Відповідачем наданий розрахунок не оспорюється /а.с.27/ Стосовно позовних вимог [PERSON] про відшкодування їй завданої моральної шкоди у розмірі 10000,00 грн. слід зазначити наступне. Згідно зі ст. 611 ЦК України моральна шкода підлягає відшкодуванню у разі порушення зобов'язання, якщо таке відшкодування встановлено договором або законом. За правилами ст. 4 Закону України « Про захист прав споживачів» право споживачів на відшкодування моральної шкоди виникає у разі заподіяння небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією, у випадках передбачених законодавством. Судом встановлено, що відповідач встановивши виріб, який не відповідає розмірам віконних пройомів, зазначений недолік не усунув, прохання позивач ігнорувавав та продовжує ігнорувати. Не усунення цього недоліку протягом тривалого часу, з 26.03.2014 р. р. по теперішній час, створило реальну загрозу для життя та здоров'я позивача та її родини, а тому суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про відшкодування шкоди 10 000, 00 грн. Стосовно позовних вимог [PERSON] про стягнення з відповідача грошових коштів у розмірі 1000,00 грн., у якості майнової шкоди слід зазначити наступне. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач посилається на п. 5 ч.1 ст. 4 Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України « Про захист прав споживачів» яким визначено що споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції ( дефекту в продукції», відповідно до закону. Крім цього, позивачка посилається на ч.1 ст. 1166 ЦК України, де зазначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим права фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовуються в повному обсязі особою яка її завдала. При цьому позивач зазначає, що для придбання вікон вона вимушена була взяти кредит, і в рахунок погашення кредиту нею було сплачено 1000,00 грн. ( по 200 грн. за квітень - серпень 2014 р.) оскільки на теперішній час, внаслідок виявлених недоліків товару, використовувати вікно за призначенням вона не може і вимушена вирішувати питання про замовлення нових вікон, відповідач, відмовившись від усунення недоліку придбаного у нього вікна, спричинив їй шкоду у вигляді грошових коштів, які вона перерахувала за кредитним договором. Суд не може погодитися, з позицією позивача про те, що відповідач своїми діями, з не усунення виявленого недоліку, заподіяв їй шкоду у розмірі 1000,00 грн., які вона вимушена сплачувати за кредитним договором з огляду на наступне. 09.03.2014 р. позивач, уклала з ПАТ « Альфа Банк» кредитний договір № 401592632 та отримала у кредит грошові кошти у розмірі 3 528,00 грн. зі строком повернення 11.03.2016 р. на умовах передбачених договором. Позивач, з умовами договору погодилась, про що поставила свій підпис. /а.с.11/ Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у термін встановлений відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 625 ч. 1 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. На підставі ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Отже в судовому засіданні встановлено, що позивачка отримавши кредит в сумі 3 528,00 грн. погодилась з умовами кредитного договору № 401592632 від 09.03.2014 р., яким передбачений в тому числі і порядок повернення суми кредиту та процентів за користування кредитом, про що свідчить її підпис. Отже, перераховуючи грошові кошти у розмірі 1000,00 грн. в рахунок погашення суми кредиту, позивач виконувала свої зобов'язання за кредитним договором, а тому позовні вимоги про стягнення цих грошових коштів з відповідача задоволенню не підлягають, оскільки повернення грошових коштів банку, це обов'язок позивача перед банком, передбачений умовами кредитного договору. Позивач також просить стягнути з відповідача на її користь витрати, понесені нею на відправлення телеграм у розмірі 61,21 грн. З матеріалів справи вбачається, ш що відповідач викликався в суд шляхом направлення телеграми. /а.с.19, 26/ Вартість оплати послуг з відправлення телеграм складає 61,20 грн., що підтверджується копія квитанцій. /а.с.о.с.32/ Таким чином,вимоги позивача про відшкодування витрат, пов'язаних з викликом відповідача в судовому засіданні є підтвердженими, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до п. 7 ст. 5 Закону України « Про судовий збір», позивач звільнений від сплати судового збору. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про стягнення з ФОП [PERSON] на користь держави судового збору в сумі 243,60 грн. за позовні вимоги майнового характеру та 100,00 грн. за позовні вимоги немайнового характеру.

Outcome: partial