Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-15 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] , в якому просила розірвати укладений між нею та відповідачем шлюб, що зареєстрований 04 вересня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Долинського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 111, її прізвище після розірвання шлюбу не змінювати та стягнути з відповідача судові витрати по справі. Свої вимоги мотивувала тим, що між нею та відповідачем 04.09.2004 року було зареєстровано шлюб, від якого у них народилось двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] . Однак, одруження з відповідачем виявилося невдалим, оскільки у них виявилися різні погляди на сімейне життя та сімейні обов`язки. Між ними часто виникали непорозуміння, які призвели до того, що вони проживають окремо вже протягом року. Вважає, що їхня сім`я остаточно розпалася і подальше спільне проживання з відповідачем є неможливим, в зв`язку з чим звернулася в суд з даним позовом. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, додатково пояснивши, що у відповідача є інша сім`я, тому зберегти їхній шлюб неможливо, просила позов задоволити та укладений з [PERSON] шлюб розірвати. Відповідач відзиву на позов не подавав, в судове засідання не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки, незважаючи на те, що про дату, час та місце розгляду справи був належно повідомлений у встановленому законом порядку, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення. За таких обставин суд 16.09.2020 року постановив ухвалу про заочний розгляд даної справи у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази, суд вважає, що заявлений позов належить до задоволення, виходячи з наступного. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ст.ст. 110, 112 вищевказаного кодексу, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається зі свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 04.09.2004 року (а.с. 4), яке видане відділом реєстрації актів цивільного стану Долинського районного управління юстиції Івано-Франківської області, сторони по справі 04 вересня 2004 року зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис за № 111. Про те, що від даного шлюбу у них народилось двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] , свідчать їх свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09.02.2006 року та серії [NUMBER] від 24.10.2012 року (а.с. 12,13) видані Малотур`янською сільською радою Долинського району Івано-Франківської області та відділом державної реєстрації актів цивільного стану Долинського районного управління юстиції Івано-Франківської області. В судовому засіданні встановлено, що в сторін по справі виявилися різні погляди на сімейне життя та сімейні відносини, що стало причиною розпаду їх сім`ї. Як вказала позивачка, вони з відповідачем з січня 2019 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть, останній створив нову сім`ю, тому збереження шлюбу неможливе, оскільки їх сім`я розпалася остаточно і шлюб існує тільки формально. За таких обставин суд приходить до висновку, що сімейні відносини сторін по справі існують формально, фактично їхня сім`я розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, а тому заявлений позов слід задоволити, укладений між [PERSON] та [PERSON] шлюб розірвати, прізвище позивачки після розірвання шлюбу не змінювати. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України, в якій зазначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. На підставі викладеного, ст.ст. 24,105,110,112-114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved