Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів, посилаючись на те, що рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15 вересня 2014 року з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 500,00 грн. щомісячно. На цей час розмір аліментів не задовольняє потреби дитини, тому позивач просить змінити розмір раніше присуджених аліментів та стягувати з відповідача на її користь аліменти на дитину у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання позивачка не з'явилась, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, фіксування судового процесу за допомогою звуко-записувального технічного засобу просила не здійснювати, позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав заяву згідно якої просив справу розглянути в його відсутність, фіксування судового процесу за допомогою звуко-записувального технічного засобу не здійснювати, з позовними вимогами згоден в повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо 187 відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивачки є такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 15 вересня 2014 року рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області у справі №495/6141/14-ц було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісячно і в цьому розмірі стягувати до [INFO]. Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, тощо, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів. Відповідно до ст.183, 184 СК України, за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідач офіційно не працює, хоча є працездатним та на обліку в центрі зайнятості не перебуває. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. З урахуванням викладеного, на думку суду, наявні підстави вважати, що з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів змінилися мінімальні життєві стандарти. Вимога про зміну розміру аліментів включає в себе вимогу про встановлення мінімального розміру аліментів, визначених законодавством України. Суд при розгляді вимог позивачки про збільшення розміру аліментів враховує те, що після ухвалення попереднього рішення суду про стягнення аліментів змінився визначений положеннями СК України мінімальний розмір аліментів, відтак попередньо визначений судом розмір аліментів цим вимогам вочевидь не відповідає, а тому з вказаних підстав аліменти підлягають збільшенню. Суд приходить до висновку, що необхідне збільшити розмір аліментів, визначений рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15 вересня 2014 року та стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved