Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про надання дозволу на виїзд за кордон неповнолітнього [PERSON], [INFO] Свої вимоги мотивує тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який було розірвано 07.08.2008 р., від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] , який проживає з нею, його вихованням і утриманням займається вона. Сестра позивачки є хрещеною матірю [PERSON] , мешкає в Сполученому [PERSON] Великої Британії та Північної Ірландії. В цьому році вона запросила їх до себе відсвяткувати Новий Рік і Різдво Христове. Відповідач раніше надавав таку згоду, але в даний час зв'язок з ним відсутній і вона не має можливості з ним спілкуватись. Просить визнати не надання згоди відповідачем на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітнього сина [PERSON] безпідставним та неправомірним, надати дозвіл [PERSON] тимчасовий виїзд за кордон до Сполученого [PERSON] Великої Британії та Північної Ірландії із загальним терміном перебування за межами України з 19 грудня 2015 року по 10 січня 2016 року без згоди батька [PERSON] В судове засідання позивач не зявилася, про день, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Від неї до суду надійшла заява в якій позов підтримує повністю, просить розглядати справу у її відсутність в заочному провадженні . Відповідач в судове засідання не зявився без поважних причин. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі , який було розірвано 08.09.2008 р., від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Згідно копій квитків [PERSON] забронювала квитки на 4 особи серед яких [PERSON] на рейс [PERSON] : [PERSON] Великої Британії на 19.12.2015 р. та [PERSON] Великої Британії : [PERSON] на 10.01.2016 р. (а.с.9,11). Згідно нотаріально завірених заяв [PERSON] неодноразово надавав згоду на виїзд [PERSON] з України за кордон у 2007 р., 2009 р., 2010 р., 2011 р., в тому числі і до Англії (а.с. 14-19). Згідно частини 2 статті 4 Закону України „ Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Суд, вважає, що за таких обставин заявлений позов обгрунтований і підлягає до часткового задоволення. Вимога щодо надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон [PERSON] підлягає до задоволення, оскільки відповідає інтересам неповнолітньої дитини і направлена на виконання батьківського обовязку щодо виховання дитини, забезпечення піклування про її здоровя, фізичний, духовний та моральний розвиток. Вимоги щодо визнання безпідставними та неправомірними не надання згоди відповідачем на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітнього сина [PERSON] не підлягають до задоволення, оскільки не ґрунтуються на законі. В позовній заяві позивач зазначає, що відповідач раніше неодноразово надавав свою згоду на вивезення сина [PERSON] за кордон , але в даний час сам виїхав на заробітки за межі України і з ним не має звязку але він би надав згоду на вивезення сина за кордон. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі викладеного та

Outcome: partial