Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, укладений 27 жовтня 1990 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Городнянського районного управління юстиції, актовий запис № 108. Після розірвання шлюбу позивач просить залишити їй прізвище «Кулініч». Позивач у позовній заяві зазначила, що 27 жовтня 1990 року вона уклала шлюб з [PERSON], який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Городнянського районного управління юстиції, актовий запис №108. Шлюб між сторонами розпався тому, що вони мають різні погляди на життя, внаслідок чого шлюбні стосунки припинили. Примирення між сторонами неможливо. Відповідач в органах ДРАЦС розривати шлюб відмовляється, а тому позивач змушена звернутись до суду з даним позовом. Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем 27 жовтня 1990 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Городнянського районного управління юстиції, актовий запис № 108. Ухвалою судді від 27 квітня 2017 року відкрито провадження у зазначеній справі. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, про дату, час та місце судового розгляду справи остання повідомлялась належним чином, надала до суду письмову заяву від 16.05.2017 року з проханням розглянути справу без її участі, підтверджує обставини, викладені в позовній заяві, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити. У поданій заяві [PERSON] вказала, що у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, просить провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів ( а.с. 16 ). Згідно положень ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи останній повідомлявся належним чином та йому направлялась рекомендованим листом судова повістка про виклик до суду. Згідно рекомендованого поштового повідомлення про отримання судової повістки [PERSON] повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи 19.05.2017 року. Про причину неявки відповідач суд не повідомив ( а.с. 22 ). Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи той факт, що відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення, суд приходить до висновку щодо можливості проведення заочного розгляду справи та ухвалення у справі заочного рішення. У відповідності до положень частини 2 статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-ЕЛ № 311017, встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 27 жовтня 1990 року, про що Городнянським районним відділом ЗАГС Чернігівської області зроблено відповідний актовий запис № 108. Прізвище подружжя після реєстрації шлюбу : [PERSON], [PERSON] ( а.с. 5 ). З довідки виконкому Городнянської міської ради Чернігівської області від 14.04.2017 року за № 1730 встановлено, що [PERSON] дійсно зареєстрована в [INFO] та до складу її сімї входить : чоловік [PERSON] ( а.с. 6 ). Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 55 СК України передбачає, що дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. При цьому стаття 56 СК України визначає, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 112 СК України при вирішенні питання про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги відсутність у сторін спільних дітей. Відповідно до частини 2 статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що причиною розірвання шлюбу позивач у позовній заяві зазначає те, що сторони мають різні погляди на життя, внаслідок чого припинили шлюбні стосунки. Примирення між сторонами неможливе. З огляду на викладене, а також враховуючи фактичні взаємини подружжя, наведені позивачем причини розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, в звязку з чим шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved