Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вимогами ухвалити рішення, яким визнати [PERSON] таким, що втратив право на проживання та користування квартирою [ADDRESS] у м.Одесі, виселети відповідача з зазначеної квартири, зобов»язати відділ внутрішніх справ Київського району м.Одеси зняти [PERSON] з реєстраційного обліку по спірній квартирі, зобов»язати відповідача відшкодувати витрати за комунальні послуги за період з жовтня місяця 2013 року по лютий місяць 2014 року в сумі 2635,36 грн. У судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала. [PERSON] і [PERSON] позов не визнали. Суд вислухав сторони, вивчив матеріали справи і встановив, що двокімнатна квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] і [PERSON] (мати і син) на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 17.05.1994 року УЖКГ виконкому Одеської міськради. Крім власників у квартирі зареєстрований і проживає з 2004 року [PERSON]- шлюб між [PERSON] і [PERSON] розірвано у 1986 році. Позивачка стверджує, що останні два роки між нею та відповідачем склались вкрай неприязливі стосунки, тому як [PERSON] порушує правила соціального співжиття і робить неможливе спільне проживання в одній квартирі: не сплачує комунальні послуги, не прибирає в квартирі, образливо ставиться до неї - позивачки . [PERSON], як власник квартири, вважає, що [PERSON] внаслідок його поведінки втратив право на проживання і користування квартирою, тому підлягає виселенню з квартири, з підстав, визначених ст.116 ЖК України. Як на правову підставу визнання відповідача такою особою, що втратила право на користування житлом, позивачка зазначила і ст.405 ЦК. Позивачка вимагає також стягнути з [PERSON] витрати за комунальні послуги за період з жовтня 2013 року по лютий 2014 року, посилаючись на небажання відповідача добровільно сплатити борг за комунальні послуги по квартирі. На обґрунтування своїх вимог [PERSON] посилалась на свідоцтво про право власності на житло, свідоцтво про розірвання шлюбу, довідку МСЕК про інвалідність, рахунки-повідомлення про наявність заборгованості по оплаті комунальних послуг та досудову вимогу КП «Теплопостачання міста Одеси», постанову Київського райсуду м.Одеси від 10.07.2014 року про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст.173-2 ч.1 КУпАП, копію ордера на право вселення [PERSON] з дочкою в квартиру [ADDRESS] від 17.02.1994 року. Відповідач, не визнаючи позов, пояснив, що після розірвання шлюбу у 1986 році вони з [PERSON] поновили сім»ю і у 2004 році він оформив реєстрацію за місцем постійного проживання - квартира [ADDRESS] у якості члена сім»ї [PERSON] Оформлення реєстрації було проведено відповідно до вимог закону: за письмовою згодою співвласників квартири. Відповідач стверджує, що конфлікти в квартирі провокує [PERSON] з метою виселити його - [PERSON] з квартири, що позивачка усіляко перешкоджає йому у користуванні квартирою: не пускає в квартиру, для чого змінила замки на вхідних дверях, не дозволяє користуватися кухнею, ванною, вимагає сплачувати комунальні послуги тільки за його - відповідача - рахунок. [PERSON] надав до суду довідку МСЕК про інвалідність і пояснив, що в двокімнатній квартирі [ADDRESS] проживає сім»я дочки у складі 6 осіб: дочка, зять і 4 онуків, а в спірній квартирі фактично проживають вони вдвох: [PERSON] і [PERSON] (син проживає і працює в іншому місці). [PERSON] не визнаючи позов матері, заявив, що проти проживання батька в квартирі, співвласником якої є і він - [PERSON], не заперечує Крім того, [PERSON] пояснив, що він надасть батькам матеріальну допомогу на оплату боргів за комунальні послуги. При наведених обставинах суд вважає, що позов [PERSON] не підлягає задоволенню з таких підстав: Ч.2 ст.405 ЦК України визначає, що «член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом». У даному випадку [PERSON] - колишній член сім»ї одного з співвласників квартири спірне житлове приміщення не залишав і не був відсутнім у квартирі понад рік. Ч.1 ст.116 ЖК визначає правові підстави для виселення осіб, які систематично руйнують або псують житлове приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематично порушують правила соціального проживання і роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі, а засоби попередження виявились безрезультатними. Суд не отримав письмових доказів дій [PERSON] щодо руйнування або псування квартири, використання квартири не за призначенням, систематичного порушення правил соціального проживання. Щодо вимог [PERSON] про стягнення з відповідача витрат на комунальні послуги - позивачка не надала письмових доказів того, що за період з жовтня 2013 року по лютий 2014 року вона оплатила комунальні послуги по даній квартирі на зазначену у позові суму. З огляду на викладене позов [PERSON] є безпідставним. Вимоги [PERSON] в частині зобов»язання органів міграційної служби оформити зняття відповідача з реєстраційного обліку по спірній квартирі розгляду за нормами ЦПК не підлягають, тому в цій частині суд закрив провадження по справі.

Outcome: dismissed