Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до Сєвєродонецького міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання , яку мотивувала тим , що сторони перебувають у шлюбі 11.11.1995р.. Від цього шлюбу сторони мають повнолітню доньку [PERSON], 04.09.1997р.н., яка мешкає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. З лютого 2000р. сторони разом не проживають, спільне господарство не ведеться. Наразі їх повнолітня донька навчається у Харківському Національному Технічному Університеті «ХПІ» на денній формі навчання, у звязку з чим не має змоги працевлаштуватись та самостійно утримувати себе. Матеріальну допомогу на повнолітню доньку, яка продовжує навчання відповідач [PERSON] не надає і в добровільному порядку надавати відмовляється, хоча має змогу утримувати спільну дитину. Тому, позивачка звернулась до суду з позовом і просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу). Позивачка [PERSON] у судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав. Третя особа [PERSON] у судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки до суду не повідомила. Дослідивши матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.ст. 199 , 200 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. З матеріалів справи вбачається , що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11.11.1995р.. Від цього шлюбу сторони мають доньку [PERSON], 04.09.1997р.н.. Відповідно до довідки Національного технічного університету «ХПІ» №66-230/475 від 01.07.2015р., [PERSON] дійсно є студенткою 2 курсу денної форми навчання Національного технічного університету «ХПІ», планові строки навчання: з 01.09.2014р. по 30.06.2018р.. Відповідно до копії довідки про доходи №24458 від 06.07.2015р., виданої ПрАТ «Сєвєродонецьке обєднання Азот», загальна сума доходу [PERSON] за період з 01.01.2014р. по 31.12.2014р. складає 60157,23грн.. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006р., обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Таким чином, судом встановлено, що сторони мають повнолітню доньку [PERSON], 04.09.1997р.н., яка продовжує навчання у у Харківському Національному Технічному Університеті «ХПІ» на денній формі навчання, у звязку з чим не має змоги працевлаштуватись та самостійно утримувати себе. Відповідач [PERSON] має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням віку , стану здоров'я, відсутності на утриманні відповідача інших осіб, які потребують матеріальної допомоги, його матеріального забезпечення, матеріального забезпечення повнолітньої доньки, суд вважає за необхідне задовольнити позов та стягувати з [PERSON] на користь позивачки аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON], 04.09.1997р.н., у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно , починаючи з дня подання позову до суду і до закінчення нею навчання до 30.06.2018р.. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивачку [PERSON] звільнено від сплати судового збору, то судовий збір у розмірі 487,20грн. підлягає стягненню з відповідача [PERSON] в дохід держави.

Outcome: approved