Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-30 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 22 лютого 2000 року по 09 листопада 2011 року вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі, в якому 15 травня 2001 року у них народився син [PERSON]. Вже після розлучення 05 серпня 2012 року народився молодший син [PERSON]. [PERSON] в добровільному порядку належної матеріальної допомоги дітям не надає, їх вихованням не займається, не дбає про розвиток творчих здібностей, обдарувань синів. Самостійно забезпечити дітям належний рівень життя, умови для достатнього фізичного, духовного і культурного розвитку вона не спроможна. Вважає, що відповідач може надавати кошти на утримання неповнолітніх синів. Оскільки дохід [PERSON] має мінливий, нерегулярний характер, офіційно він ніде не працевлаштований, то просить визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі по 1000гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. В судове засідання позивачка не з'явилась. Подала до канцелярії суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов визнали частково. [PERSON] пояснив, що з моменту розірвання шлюбу вони із позивачкою та дітьми продовжують проживати в одному будинку. Він піклується про синів, купляє продукти харчування, оплачує комунальні послуги. Також час від часу купляє дітям одяг. Окрім того, придбав старшому синові, якій відвідує секцію боксу, необхідне спортивне спорядження, оплачує інші витрати, повязані із відвідуванням вищевказаної секції. Просив врахувати й те, що постійної роботи не має, підприємницькою діяльністю не займається, не спроможний буде сплачувати аліменти в розмірі, який просить позивачка. Згоден давати по 500 грн. на утримання кожної дитини щомісячно. Заслухавши пояснення відповідча та його представника, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.4; 5). В добровільному порядку коштів, яких було б достатньо для утримання неповнолітніх синів, відповідач позивачці не надає. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Суд вважає, що [PERSON] потребує коштів на утримання неповнолітніх дітей, а [PERSON] може їх надавати. Оскільки відповідач не має постійного місця роботи, отримує нерегулярний дохід, то є обґрунтованими вимоги позивачки про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дітей та платника аліментів, спроможність відповідача сплачувати аліменти в сумі, яку просить позивачка. При цьому суд приймає до уваги те, що середньомісячна номінальна заробітна плата штатних працівників, зайнятих на підприємствах, в установах, організаціях, розташованих на території Богородчанського району Івано-Франківської області в 2015 році становить 3115 гривень. Відповідно до п.7.13.1 Інструкції з організації примусового виконання рішень, якщо боржник не працює або відсутня інформація про отримання боржником доходів, державний виконавець розраховує заборгованість, виходячи із середньомісячної заробітної плати для відповідної місцевості. Виходячи з наведеного, суд вважає, що з [PERSON] слід стягувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі по 750 грн. щомісячно на кожну дитину. На підставі ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір. На підставі ст.ст. 180; 182; 184; 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial