Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] сільської ради Ковельського району про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Заявлені вимоги позивач обгрунтовує тим, що 27.01.2015 року померла її мати [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно. Позивач вказує, що вона є єдиним спадкоємцем за заповітом, однак, у визначені законом строки вона не звернулась в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, в звязку із тим, що не знала про існування заповіту. Позивач вважає, що такі причини пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини є поважними, а тому звернулась до суду та просить визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, подала до суду письмову заяву в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Ковельського району у судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення Укрпошти про вручення поштового відправлення судової повістки. Про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подав. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до п.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини, згідно ст.1220 ч.2 ЦК України, є день смерті особи або день, з якого оголошується померлою. Чинним законодавством, а саме : п.3 ст. 1272 ЦК України, передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно свідоцтва про народження серії ІІІ-УР №469828 від 24.03.1961 року батьками позивачки [PERSON] вказані: батько [PERSON] та мати [PERSON] (а.с.4). 26 квітня 1980 року позивачка [PERSON] вступила в юридичний шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на «Фелось», що стверджується свідоцтвом про одруження серії І-ЕГ №128662 від 06.03.2018 року (а.с.5). Згідно свідоцтва про смерть І-ЕГ №166792 від 27.01.2015 року виданого виконавчим комітетом Уховецької сільської ради Ковельського району Волинській області, зроблено актовий запис за №3, мати позивачки [PERSON] померла 27.01.2015 року (а.с.7). Як убачається із матеріалів справи 26.07.2007 року [PERSON] було складено заповіт, нотаріально посвідчено та зареєстровано в реєстрі за №28, згідно якого все своє майно, де б воно не знаходилось, і, з чого воно б не складалось, і, взагалі все те, що буде мати на час смерті заповіла дочці позивачці по справі [PERSON] (а.с.6). Як убачається із змісту позовної заяви, позивач просить продовжити строк прийняття нею спадщини після смерті матері, мотивуючи тим, що не знала про існування заповіту, і виявила його уже після смерті матері коли перебирала старі речі. Доказів, які б спростовували наведені вище обставини справи, суду не надано. Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, витягу про державну реєстрацію прав та державного акту на право приватної власності на землю, [PERSON], яка померла 27.01.2015 року, була власником житлового будинку та господарських споруд та земельної ділянки, що знаходяться в с.Уховецьк Ковельського району, - що і є спадковим майном на яке претендує позивач (а.с.12-14). Проаналізувавши зібрані по справі докази, суд вважає, що з врахуванням обставин справи [PERSON] слід визначити додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини строком до 03 серпня 2018 року включно. На підставі викладеного та

Outcome: approved