Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до Мар`їнського районного суду Донецької області з позовною заявою про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою [ADDRESS] У судове засідання позивач та відповідач не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Мар`їнської районної ради від 19.08.1987 року номер в реєстрі № 168 належить житловий будинок, розташований за адресою [ADDRESS] . Відповідно до довідки Успенівської сільської ради Мар`їнського району Донецької області від 14.02.2019 року за № 173/02-26 [PERSON] дійсно зареєстрована та проживає за адресою [ADDRESS] та має склад сім`ї: [PERSON] , [INFO] , син. Відповідно до акта депутата Успенівської сільської ради від 19.03.2019 року, [PERSON] , 1962 р.н., за адресою [ADDRESS] не проживає з 2009 року по теперішній час, зі слів матері [PERSON] громадянки [PERSON] , місце перебування свого сина [PERSON] не відомо. Відповідно до вимог ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При цьому згідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним. За статтею 317 Цивільного кодексу України встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до вимог ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При цьому згідно до ст. 391 Цивільного кодексу України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 386 Цивільного кодексу України та ст. 150 ЖК України, які передбачають права власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до ст. 71 ЖК Українипри тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК Україниособа у судовому порядку втрачає право користування жилим приміщенням, якщо вона відсутня понад строки встановлені ЖК України. Відповідно до ч. 2 ст. 107 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Факт непроживання відповідача по справі за вказаною адресою понад шести місяців підтверджується документами, доданими до позовної заяви. Таким чином, позовні вимоги є законними та такими, що підлягають задоволенню. Позивач подав до суду клопотання про звільнення від сплати судового збору, оскільки має складне матеріальне становище. Відповідно до ч. 2 ст. 8 ЗУ «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою звільнити від сплати судового збору. З матеріалів справи вбачається, що підстави наведені позивачкою для звільнення від сплати судового збору є поважними, а тому суд вважає за можливе задовольнити клопотання та звільнити позивачку від сплати судового збору.

Outcome: approved