Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], громадянки Республіки В»єтнам про відшкодування збитків та моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров»я внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (ДТП) від 26.04.2009 року. Позивачка [PERSON] зазначала, що 26.04.2009 року на ділянці автодороги Бориспіль - Дніпропетровськ відбулось зіткнення автомобілів «Фольксваген» номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] (відповідачки) та «Рено» номерний знак [NUMBER], власником якого є [PERSON]; ДТП сталася з вини [PERSON] (відповідачки); 02.08.2010 року вона (позивачка) звернулась до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок зазначеної ДТП; рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 17.01.2012 року на користь позивачки було стягнуто з [PERSON] 6667,00 грн. майнової шкоди (витрати на придбання ліків) та 30000,00 грн. в порядку відшкодування моральної шкоди. Оскільки після постановлення попереднього рішення суду (від 17.01.2012 року) стан здоров»я позивачки погіршився, вона втратила працездатність - із встановленням ІІ групи інвалідності, у зв»язку з чим була звільнена з роботи; вона (позивачка) має на утриманні малолітню дитину [PERSON], [INFO], отримує пенсію у розмірі 894,00 грн.; після 17.01.2012 року (дати постановлення судового рішення у першій справі) позивачкою понесено витрати - на придбання ліків на суму 3023,72 грн., за 5 років після ДТП вона (позивачка) потребувала додаткового харчування, вартість якого становить 9600,00 грн. х 5 років = 48000,00 грн.; додатково їй (позивачці) завдано моральної шкоди, розмір якої вона визначає грошовою сумою 756200,00 грн.; відповідачка не виконує попереднє судове рішення, тому вона (позивачка) вимушена була звернутися до суду з даним позовом. Під час судового розгляду справи позивачкою [PERSON] було збільшено розмір позовних вимог; відповідно до редакції позову від 28.07.2014 року (останньої редакції) позивачка [PERSON] просила стягнути з [PERSON] на її користь: вартість лікування (ліків) у розмірі (3023,72 + 1389,87 + 27349,25 + 6039,07) = 37801,91 грн.; вартість додаткового харчування за 5 років після ДТП - у розмірі (9600,00 грн. х 5 років) = 48000,00 грн.; вартість санаторно-курортного лікування відповідно до медичних рекомендацій - у розмірі (11880,00 + 12480,00 + 21000,00 + 21000,00) = 66360,00 грн.; аліменти на утримання позивачки з 01.09.2013 року і на весь термін її непрацездатності (інвалідності) - у розмірі мінімальної заробітної плати (прожиткового мінімуму) щомісяця; аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] з 01.09.2013 року і на весь термін непрацездатності (інвалідності) позивачки (матері), до повноліття дитини - у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця; в порядку відшкодування моральної шкоди - 756200,00 грн. (а.с.26-28, 143-146, 154-157). В судовому засіданні позивачка [PERSON] уточнені та збільшені позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити у повному обсязі, додатково пояснила, що згідно висновку МСЕК від 19.05.2014 року їй встановлено ІІІ групу інвалідності (замість другої групи) на період з 01.06.2014 року по 01.06.2016 року (а.с.169); представник відповідачки [PERSON] - [PERSON], не оспорюючи обставини справи по факту дорожньо-транспортної пригоди від 26.04.2009 року, позовні вимоги не визнав; стверджуючи, що позивачці були спричинені легкі тілесні ушкодження; рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 17.01.2012 року позивачці було відшкодовано майнові збитки та відшкодовано в порядку відшкодування моральної шкоди 30000,00 грн.; стверджуючи, що позовні вимоги не доведені в судовому засіданні, просив в задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Заслухавши пояснення позивачки [PERSON] та представника відповідачки [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, матеріали приєднаної справи №2-283/12 за позовом [PERSON], суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Згідно ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу (підстави звільнення від доказування). В судовому засіданні встановлено: 26.04.2009 року приблизно о 17.15 год. на ділянці автодороги Бориспіль - Дніпропетровськ (20 км + 400 м) між с. Старе - с. Любарці Київської області відбулось зіткнення автомобілів «Фольксваген» номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] (відповідачки) та «Рено» номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів, а також внаслідок зіткнення отримали тілесні ушкодження легкого ступеню тяжкості пасажири автомобіля «Рено» номерний знак [NUMBER] - [PERSON], [PERSON] (позивачка), [PERSON], [INFO] (донька позивачки) та [PERSON]; ДТП сталася з вини водія [PERSON], яка порушила п.2.3 б), 16.11 ПДР України. Дані обставини підтверджуються копією постанови від 25.08.2009 року Солом»янського районного суду м. Києва (справа №3-7655/09) про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ст.124 КпАП України (а.с.37), копією постанови від 02.07.2009 року про відмову в порушенні кримінальної справи по факту ДТП від 26.04.2009 року (а.с.36, справа №02/2-283/12) і не заперечуються сторонами. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 17.01.2012 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди (справа №02/2-283/12) по факту події ДТП від 26.04.2009 року з відповідачки [PERSON] було стягнуто на користь [PERSON] (позивачки) 6667,00 грн. - витрати на лікування та придбання ліків, а також 30000,00 грн. - в порядку відшкодування моральної шкоди; при цьому, позовні вимоги позивачкою були збільшені станом на 13.04.2011 року, у тому числі позивачкою [PERSON] підтримувались збільшені позовні вимоги з урахуванням довідки серії 10 ААА №120127 від 25.05.2010 року про встановлення їй другої групи інвалідності загального захворювання на період (первинний) з 20.05.2010 року по 01.06.2011 року (а.с.113, 173-175 справи №02/2-283/12); зазначене рішення суду набрало законної сили (а.с.41, справа №02/2-283/12). З позовом у даній справі позивачка [PERSON] звернулась до суду 19.06.2013 року; під час розгляду даної справи позивачкою надано до матеріалів справи копії довідки МСЕК серії 10 ААА №792004 від 15.06.2012 року про встановлення їй другої групи інвалідності загального захворювання на період (повторний) з 01.06.2012 року по 01.06.2014 року (а.с.14) та довідки МСЕК серії АВ №0082531 від 19.05.2014 року про встановлення їй (позивачці) третьої групи інвалідності загального захворювання на період (повторний) з 01.06.2014 року по 01.06.2016 року (а.с.169). В порядку обґрунтування позовних вимог у даній справі позивачка [PERSON] посилається (у тому числі) на періоди її лікування - з 11.03.2010 року по 22.03.2010 року, з 20.03.2011 року по 11.04.2011 року, з 20.09.2011 року по 26.10.2011 року (а.с. 7, 8, 9 - виписки з історії хвороби за №4548, №6075, №825/2375 - відповідно), які також були надані нею на обґрунтування вимог про відшкодування матеріальної та моральної шкоди у справі №02/2-283/12. Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно ч.4 ст.23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов»язана з розміром цього відшкодування. Згідно п.3 ч.1 ст.268 ЦК України позовна давність не поширюється на вимогу про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров»я або смертю. Згідно ст.1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди іншим ушкодженням здоров»я фізичній особі, зобов»язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Згідно ст.1202 ЦК України відшкодування шкоди, завданої іншим ушкодженням здоров»я, здійснюється щомісячними платежами; за наявності обставин, які мають істотне значення, та з урахуванням матеріального становища фізичної особи, яка завдала шкоду, сума відшкодування може бути виплачена одноразово, але не більш як за три роки наперед. Стягнення додаткових витрат, передбачених ч.1 ст.1195 цього Кодексу, може бути здійснене наперед у межах строків, встановлених на основі висновку відповідної лікарської експертизи, а також у разі необхідності попередньої оплати послуг і майна (придбання путівки тощо). Враховуючи встановлені обставини справи, суд приходить до висновку про те, що відповідно до ч.1 ст.1167, ч.1 ст.1195 ЦК України відповідальність за спричинену матеріальну та моральну шкоду, завдану внаслідок ДТП від 26.04.2009 року позивачці [PERSON], з урахуванням у тому числі отримання тілесних ушкоджень малолітньою дитиною - дочкою позивачки - [PERSON], [INFO] (а.с.39-40, 67) за період лікування позивачки [PERSON] з 18.01.2012 року по 01.06.2016 року (в об»ємі заявлених позивачкою вимог в частині відшкодування витрат на придбання ліків, санаторно-курортного лікування позивачки, відшкодування моральної шкоди) має бути покладено на відповідачку [PERSON]. При цьому, суд враховує періоди лікування позивачки [PERSON] - з 04.01.2012 року по 13.01.2012 року (витяг з історії хвороби №178 - а.с.10), з 08.05.2012 року по 17.05.2012 року (витяг з історії хвороби №8734 - а.с.11), з 08.11.2012 року по 02.01.2013 року (витяг з історії хвороби №319 - а.с.12), з 19.03.2013 року по 01.04.2013 року (витяг з історії хвороби №5617 - а.с.13), з 21.11.2013 року по 27.01.2014 року (витяг з історії хвороби №376 - а.с.147), з 06.03.2014 року по 17.03.2014 року (витяг з історії хвороби №4745 - а.с.149); зазначені періоди лікування, а також періоди амбулаторного лікування у міжгоспіталізаційні періоди пов»язані із перенесенням позивачкою [PERSON] закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку під час ДТП у квітні 2009 року. Згідно наданих позивачкою платіжних чеків (квитанцій) за зазначений період нею були понесені витрати на придбання ліків (лікування) у розмірі - 9784 грн. 03 коп., які підлягають відшкодуванню на її користь відповідачкою [PERSON] (а.с.4-6, 32, 158-160, 170-185). Згідно довідки №297 від 02.10.2013 року поліклініки №3 Дарницького району м. Києва позивачка [PERSON] потребує санаторно-курортного лікування неврологічного профілю (а.с.69); згідно рахунку-фактури №39 від 10.07.2014 року вартість курсу лікування нервової системи в санаторії «Квітка Полонини» становить 21000,00 грн., тому виходячи з обґрунтованої вимоги позивачки щодо відшкодування витрат на санаторно-курортне лікування (1 раз на 3 роки - з урахуванням встановлених обставин справи), з відповідачки [PERSON] підлягає стягненню на користь позивачки грошова сума 21000,00 грн. Аналізуючи встановлені в судовому засіданні обставини справи та надані сторонами докази у їх сукупності, суд визначає розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди в межах заявлених позивачкою вимог - з урахуванням отримання тілесних ушкоджень під час ДТП малолітньою дитиною - дочкою позивачки - [PERSON], [INFO] та з урахуванням характеру та обсягу заподіяних фактом ДТП позивачці моральних і фізичних страждань, обставин справи, вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] в порядку відшкодування моральної шкоди - 20 000 грн. 00 коп. Позовні вимоги позивачки в частині відшкодування витрат на посилене харчування у розмірі 48000,00 грн., в частині стягнення додаткових коштів на утримання позивачки та її доньки («аліментів») - позивачкою не обґрунтовані належним чином, не доведені в судовому засіданні достатніми та належними доказами; позивачкою не заявлено клопотання про призначення судово-медичної експертизи для встановлення ступеню втрати професійної (загальної) працездатності (у процентах), тому в задоволенні позову у цій частині вимог має бути відмовлено. Таким чином, з відповідачки [PERSON] підлягає стягненню на користь позивачки [PERSON]: витрати на придбання ліків (лікування) у розмірі - 9784 грн. 03 коп., витрати на санаторно-курортне лікування - 21000,00 грн., в порядку відшкодування моральної шкоди - 20 000 грн. 00 коп., а всього - 50784 грн. 03 коп.; в решті позову має бути відмовлено. Заперечення відповідачки в особі її представника в частині вимог позивачки, які підлягають задоволенню, суд вважає необґрунтованими та такими, що не можуть бути покладені в основу рішення суду по даній справі. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідачки [PERSON] також підлягають стягненню судові витрати на користь держави у розмірі (307,84 + 243,60) = 551 грн. 44 коп.

Outcome: partial