Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідачів у якому просила зобов'язати відповідачку усунути перешкоди у можливості безперешкодно користуватись земельною ділянкою шляхом зняття її з реєстрації за адресою [ADDRESS] , Богородчанського району Івано-Франківської області. Одночасно поставила питання про покладення обов'язку на Дзвиняцьку сільську раду зняти з реєстрації [PERSON] Заявлені позовні вимоги позивачка та представник позивача в судовому засіданні мотивували тим, що [PERSON] набула права власності на земельну ділянку площею 0,1499 га, що знаходиться в [ADDRESS], на підставі договору дарування вчиненого її братом [PERSON] серії ВКР №824873 від 03.09.2008 року, який був посвідчений нотаріусом [PERSON] На підставі цього договору отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯП №484684, який видано 22.03.2011 року. Вказана ділянка кадастровий номер 26204824010:01:002:0080 за цільовим призначенням віднесена до земель відведених для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Однак жодної будівлі ні на момент укладення договору дарування, ні на даний час на цій ділянці не зведено. Обмірковуючи питання будівництва на ділянці житлового будинку, від працівників сільської ради довідалась, що ділянці присвоєна поштова адреса [ADDRESS] і за цією адресою з 1996 року значились зареєстрованими колишня дружина її брата [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO] Вказані особи були зареєстровані на цій ділянці працівниками Дзвиняцької сільської ради уже після розірвання шлюбу. Відповідно до інформації, отриманої від Богородчанського РС УДМС від 12.11.2014 року за архівами адресно-довідкової картотеки Богородчанського РС УДМС [PERSON] значиться за адресою с.Дзвиняч, [ADDRESS], а [PERSON] - за адресою [ADDRESS]. Разом з тим, у погосподарській книзі сільської ради за вказаною адресою числяться обоє вказаних осіб. Її вимоги до сільської ради про приведення питання реєстрації відповідачки до вимог Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України», зокрема щодо того, що особа може бути зареєстрована у житлі, а не на земельній ділянці, сільська рада ігнорує. Власник має право ставити питання про усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо таке порушення не повзане з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Просили позов задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, про причини неявки в судове засідання не повідомили. За таких обставин суд ухвалив проводити розгляд справи в порядку заочного провадження. Заслухавши пояснення позивачки та представника позивача, дослідивши письмові докази, які подані у розпорядження суду, з'ясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житовий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання у ньому (гуртожиток, готель, тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Судом встановлено, що позивачка відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯП №484684, який видано 22.03.2011 року являється власником земельної ділянки площею 0,1499 га, кадастровий номер 26204824010:01:002:0080, яка призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Відповідно до інформації Дзвиняяцької сільської ради до погосподарських книг сільської ради внесені дані про реєстрацію за адресою с.Дзвиняч, [ADDRESS] (за якою знаходиться земельна ділянка) [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Згідно даних Богородчанського РС УДМС за адресою [ADDRESS] в с.Дзвиняч зареєстрована лише [PERSON] Разом з тим, за матеріалами справи встановлено, що на згаданій земельній ділянці жодних будівель чи споруд немає. Таким чином, реєстрація відповідача [PERSON] проведена сільською радою з порушенням вимог ст.29 ЦК України та ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України», зокрема щодо того, що місцем перебування і реєстрації може бути виключно житло. Відповідно до ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть крім інших бути припиненні дії, що порушує право. Оскільки факт реєстрації відповідачки [PERSON] за адресою знаходження земельної ділянки порушує її право власності, тобто можливості на власний розсуд володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном без обмеження у його здійсненні, то воно може бути захищено у визначений спосіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved