Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів, що стягуються з нього на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], за рішенням Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 10 грудня 2012 року. Заявлені вимоги мотивовані тим, що за вищевказаним рішенням Богородчанського районного суду Івано-Франківської області на відповідача покладено обов'язок сплачувати щомісячно аліменти на утримання неповнолітньої дочки в розмірі 1/4 частини його заробітку, але не менше 30% від мінімального прожиткового мінімуму, встановленого для вікової групи дитини, до досягнення [PERSON] повноліття. Однак на даний час на утримання доньки потрібно значно більше коштів, так як суттєво змінились потреби останньої. [PERSON] працює неофіційно та отримує мінливий, нерегулярний, але досить високий дохід, який повністю витрачає на свої потреби. Позивачка вважає, що за таких обставин він може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини в більшому розмірі, аніж це визначено рішенням суду від 10 грудня 2012 року. Для належного забезпечення потреб неповнолітньої [PERSON] просить суд змінити розмір аліментів, ухваливши рішення про стягнення з відповідача в її користь аліментів на утримання неповнолітньої дочки в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка не зявилась. Подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився. Представник відповідача в судовому засіданні заявлений позов визнав частково. Звернув увагу суду на те, що з позовної заяви чітко не зрозуміло, чи ставить позивачка питання про зміну способу стягнення аліментів з частки від заробітку його довірителя на тверду грошову суму, чи вона просить суд змінити розмір аліментів. Зазначив також, що до матеріалів справи [PERSON] не додано доказів на підтвердження факту зміни (зокрема, покращення) матеріального становища його довірителя, погіршення або поліпшення здоров'я дитини чи платника аліментів, що свідчило б про можливість зміни розміру аліментів. Просив суд врахувати, що на даний час відповідач взагалі не працює. А загалом не заперечив, що [PERSON] отримує мінливий, нерегулярний дохід. На чому ґрунтується твердження позивачки про «досить високий» рівень заробітку відповідача, не зрозуміло, зазначена інформація не відповідає дійсності. До того ж, його довіритель надає посильну грошову допомогу своєму батькові [PERSON], який є пенсіонером та потребує матеріальної підтримки сина. Зважаючи на викладене, [PERSON] згоден сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] в розмірі 1000 грн. щомісячно. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази, подані в розпорядження суду, з'ясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що рішенням Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 10 грудня 2012 року ухвалено стягувати з відповідача в користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини його заробітку, але не менше 30% від мінімального прожиткового мінімуму, встановленого для вікової групи дитини, до досягнення донькою повноліття (а.с.6). У відповідності до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Життєві обставини, які були враховані при встановленні у попередньому судовому рішенні розміру аліментів, змінились. Зокрема, на даний час неповнолітня [PERSON], якій станом на грудень 2012 року було 5 років, вже навчається в школі, у звязку з чим витрати на її утримання значно зросли. До того ж суд враховує, що за період з 2012 по 2017 рік внаслідок інфляційних процесів купівельна спроможність знизилась і визначений раніше розмір аліментів не забезпечує потреб дитини. Дохід [PERSON] є мінливим та нерегулярним, що підтвердив у судовому засіданні його представник, достовірно визначити заробіток відповідача складно, тому суд вважає, що вимога позивачки щодо визначення надалі розміру аліментів у твердій грошовій сумі, відповідно до ст.184 СК України, є обґрунтованою. Відповідно до\~Закону України від 17 травня 2017 року №2037-VІІІ, внесено зміни до\~Сімейного кодексу України, які стосуються порядку стягнення аліментів на дитину. Зокрема, згідно ч.2\~ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи з наведених доводів, величини прожиткового мінімуму та мінімального розміру аліментів, які встановлені законодавчо, приймаючи до уваги щоденні потреби дитини, враховуючи водночас наведені представником відповідача доводи про необхідність надання відповідачем матеріальної допомоги його батькові пенсіонеру, суд вважає, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з [PERSON] слід визначити у сумі 1000 грн. щомісячно. На підставі наведеного,

Outcome: partial