overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із заявою про визнання її матері - [PERSON] , [INFO] , недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна, посилаючись, що її мати перенесла декілька інсультів, була консультована психіатром , який зробив висновок про її психічну нестабільність. Крім того, [PERSON] страждає на психічні розлади, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Психічний стан останнім часом значно погіршився, вона потребує постійного стороннього догляду. [PERSON] не може самостійно вчиняти правочини, не в змозі здійснювати цивільні обов`язки, самостійно нести відповідальність, потребує стороннього догляду та опіки. На думку заявника, [PERSON] не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, тому постійно потребує опіки. На даний момент вона доглядає [PERSON] , тому просить призначити її опікуном. У судовому засіданні заявник доводи заяви підтримала з підстав, викладених в ній, та просила суд задовольнити заяву. Представник відділу опіки та піклування Комунарської районної держадміністрації Запорізької міської ради до суду [PERSON] не заперечувала проти задоволення заяви [PERSON] . Суд, заслухавши пояснення заявника, представника заінтересованої особи, вивчивши матеріали справи та письмові докази, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст. 39 Цивільного кодексу України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно акту первинної амбулаторної комісійної судово-психіатричної експертизи № 266 від 06.06.2019 року, проведеною експертною комісією Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікаря» Запорізької обласної ради, [PERSON] , [INFO] , виявляє ознаки психічного розладу у вигляді деменції, внаслідок органічного ураження головного мозку судинного ґенезу (церебральний атеросклероз, інсульти), внаслідок чого не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатною. Відповідно до ст.41 Цивільного кодексу України над недієздатною особою встановлюється опіка. Згідно ч.1 ст. 300 ЦПК України ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, суд встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна. Оскільки бажання бути опікуном недієздатної особи - [PERSON] виявила - [PERSON] до суду надано подання заступника голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району, в якому надано згоду на призначення [PERSON] , опікуном над її матір`ю [PERSON] , [INFO] , суд вважає за доцільне вимогу заявника задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-03 00:00:00

\~ \~ \~ \~[PERSON] звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із заявою про визнання її сестри [PERSON], [INFO], недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна, посилаючись, що її сестра є людиною з інвалідністю другої групи з дитинства. Інвалідність встановлена безстроково. Крім того, [PERSON] страждає на психічні розлади, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Психічний стан останнім часом значно погіршився, вона потребує постійного стороннього догляду. [PERSON] не може самостійно вчиняти правочини, не в змозі здійснювати цивільні обовязки, самостійно нести відповідальність, потребує стороннього догляду та опіки. На думку заявника, [PERSON] не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, тому постійно потребує опіки. На даний момент вона доглядає [PERSON], тому просить призначити її опікуном. У судовому засіданні заявник доводи заяви підтримала з підстав, викладених в ній, та просила суд задовольнити заяву. Представник відділу опіки та піклування Комунарської районної держадміністрації Запорізької міської ради до суду не зявився, про день, місце і час розгляду справи повідомлені належним чином, жодних доказів та заперечень не надано. Суд, заслухавши пояснення заявника, вивчивши матеріали справи та письмові докази, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст. 39 Цивільного кодексу України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно акту первинної амбулаторної комісійної судово-психіатричної експертизи № 588 від 20.12.2018 року, проведеною експертною комісією Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікаря» Запорізької обласної ради, [PERSON], [INFO], виявляє ознаки психічного розладу у вигляді деменції, внаслідок органічного ураження головного мозку змішаного ґенезу (менінгоенцефаліт, гіпертонічна хвороба, церебральний атеросклероз, цукровий діабет), внаслідок чого не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатною. Відповідно до ст.41 Цивільного кодексу України над недієздатною особою встановлюється опіка. Згідно ч.1\~ст. 300 ЦПК України ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, суд встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна. Оскільки бажання бути опікуном недієздатної особи [PERSON] виявила [PERSON], до суду надано подання заступника голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району, в якому надано згоду на призначення [PERSON], [INFO] опікуном над сестрою [PERSON], [INFO], суд вважає за доцільне вимогу заявника задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-24 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із заявою про визнання її чоловіка [PERSON] , [INFO] , недієздатним, встановлення над ним опіки та призначення опікуна, посилаючись, що її чоловік переніс інсульт, у квітні 2019 року переніс операцію щодо видалення внутрішньомозкової інсульт-гематоми лівої гемісфери головного мозку. [PERSON] є інвалідом 1 групи безстроково, потребує стороннього догляду. Психічний стан [PERSON] погіршується. [PERSON] не може самостійно вчиняти правочини, не в змозі здійснювати цивільні обов`язки, самостійно нести відповідальність, потребує стороннього догляду та опіки. На думку заявника, [PERSON] не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, тому постійно потребує опіки. На даний момент вона доглядає [PERSON] , тому просить призначити її опікуном. У судовому засіданні заявник доводи заяви підтримала з підстав, викладених в ній, та просила суд задовольнити заяву. Представник відділу опіки та піклування Комунарської районної держадміністрації Запорізької міської ради до суду [PERSON] не заперечувала проти задоволення заяви [PERSON] . Суд, заслухавши пояснення заявника, представника заінтересованої особи, вивчивши матеріали справи та письмові докази, прийшов до такого. Відповідно до ч.1 ст. 39 Цивільного кодексу України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно акту первинної амбулаторної комісійної судово-психіатричної експертизи № 394 від 05.09.2019 року, проведеною експертною комісією Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікаря» Запорізької обласної ради, [PERSON] , [INFO] , виявляє ознаки психічного розладу у вигляді деменції, внаслідок органічного ураження головного мозку судинного ґенезу (гіпертонічна хвороба, геморагічний інсульт), внаслідок чого не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатним. Відповідно до ст.41 Цивільного кодексу України над недієздатною особою встановлюється опіка. Згідно ч.1\~ст. 300 ЦПК України ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, суд встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна. Оскільки бажання бути опікуном [PERSON] виявила лише [PERSON] , до суду надано подання заступника голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району, в якому надано згоду на призначення [PERSON] , опікуном над її чоловіком [PERSON] , [INFO] , тому суд вважає за доцільне заявника вказати опікуном [PERSON] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із заявою про встановлення факту смерті. Свої вимоги обґрунтовує наступним. [INFO] року в реанімаційному відділенні Комунальної установи «Центральна міська лікарня» м. Краснодон Луганської області, від тупої травми голови, що спричинила крововилив під тверду мозкову оболонку, помер брат заявника - [PERSON], [INFO] рок народження. На основі виданої довідки, було видано лікарське свідоцтво про смерть № 267 від 18.08.2015 року. Однак, у зв'язку із ситуацією, що склалась на території м. Луганськ, свідоцтво про смерть було завірене печаткою невизнаної Луганської Народної Республіки. На підставі викладеного, просить суд встановити факт смерті [PERSON], [INFO], місце народження: с. С.-Гундоровське, Краснодонський район, Луганської області, місце смерті: реанімаційне відділення Комунальної установи «Центральна міська лікарня» м. Краснодон Луганської області, яка настала [INFO] року. Заявник [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги підтримала в повному обсязі. Представник Комунарського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиціїв судове засідання не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, які знаходяться в матеріалах справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 257 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 267 від 18.08.2015 року [PERSON], [INFO], помер [INFO] року в Луганській області у м. Краснодон. Причиною смерті є тупа травма голови, крововилив під тверду мозкову оболонку, набряк - набухання головного мозку, що підтверджується довідкою про причину смерті № 267 від 18.08.2015 року. [PERSON] є рідною сестрою [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER], виданого РАЦС Кіровської області, та серії [NUMBER], виданого Поповським с/с Краснодонського РАЦС. Відповідно до листа Комунарського відділу державної РАЦС ЗМУЮ встановлено, що відділ відмовив [PERSON] у державній реєстрації смерті, оскільки документи надані останньою були засвідчені печатками Луганської Народної Республіки. Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що заява є обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, зацікавлені особи: [PERSON], [PERSON]. Свої вимоги обґрунтовує наступним. [PERSON] є матір'ю [PERSON], однак підтвердити факт родства не може оскільки при народженні у [INFO] заявник мала прізвище [PERSON]. 23.08.1954 року заявника одружилася з [PERSON], після чого змінила своє дівоче прізвище на «[PERSON]». На той момент вона мешкала у сільській місцевості і паспорт не отримувала. [INFO] народилась донька заявника [PERSON]. 04.11.1971 року помер її чоловік. Вже після смерті чоловіка, вона отримала паспорт, в якому була записана за дівочим прізвищем «[PERSON]». 03.12.1976 року заявник вдруге виходить заміж за [PERSON] Після укладення шлюбу бере прізвище чоловіка «[PERSON]». Таким чином, на теперішній час відсутній документ, який підтверджує зміну прізвища з «[PERSON]» на «[PERSON]», а тому неможливо встановити факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] У зв'язку з вищевикладеним, просить суд встановити факт про те, що [PERSON], [INFO], є матір'ю [PERSON], [INFO]. Заявник [PERSON] в судовому засіданні підтримала заяву з підстав, викладених в ній, надала аналогічні пояснення, просила суд задовольнити заяву у повному обсязі. Зацікавлені особи [PERSON]. та [PERSON] проти задоволення заяви не заперечували. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт того, що [PERSON]. та [PERSON] є рідними донькою та матір'ю. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, які знаходяться в матеріалах справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, зокрема про встановлення родинних відносин. Відповідно до ст. 257 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Встановлено, що заявник [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Вищевикладені обставини підтверджуються матеріалами справи, а саме копіями наступних документів: паспорти [PERSON] та [PERSON], свідоцтво про народження [PERSON]., свідоцтва про шлюб, свідоцтво про народження [PERSON], копія ордера на житлове приміщення № 2178 від 16.06.1993 року, крім того, показами свідків, які були допитані у судовому засіданні. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що заява є обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із позовом до [PERSON] , відповідно до якого просить суд розірвати шлюб укладений між позивачем та відповідачем. В обґрунтування позову позивач зазначила, що з 17.11.215 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони не мають дітей. Позивач просить розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем оскільки спільне життя не склалось. У позивача та відповідача різні погляду на сімейне життя. Подружні стосунки припинені. Спільне господарство не ведеться. У судове засідання позивач не з`явилась, її інтереси представляв адвокат Грона Д.С. який надав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, та відсутності позивача позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій зазначив, що визнає позовні вимоги та просить розглянути справу за його відсутності. Вивчивши матеріали справи і дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , виданого Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №1199, 17.11.2015 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. Прізвище після укладання шлюбу « [PERSON] та [PERSON] ». Від шлюбу сторони не мають дітей. Судом також встановлено те, що сім`я розпалась остаточно, спільне господарство не ведеться, бажання до примирення у сторін відсутнє. Відновити шлюб неможливо, так як, між сторонами відсутня любов, взаємна довіра і повага. Відповідно до\~ст.51 Конституції України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.\~Статтею 21 Сімейного кодексу України\~визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно з ч.ч.3, 4\~ст.56 Сімейного кодексу України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 1\~статті 110 Сімейного кодексу України\~передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі\~ст.111 Сімейного кодексу України\~суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У даному випадку сторони вважають неможливим з моральної точки зору продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов`язати їх прийняти заходи до примирення. Відповідно до ч.2\~ст.112 Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач зазначила, що з 04.07.2008 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивач просить розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем. Подружні стосунки припинені з травня 2021 року. Спільне господарство не ведеться. Рішення про розірвання шлюбу позивач прийняла остаточно. У судове засідання позивач не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Корабльов В.В. у судове засідання не з`явились. Представник відповідача надав заяву про розгляд справи без їх участі, не заперечують проти розірвання шлюбу. Вивчивши матеріали справи і дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , виданого Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №480, 04.07.2008 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. Прізвище після укладання шлюбу « [PERSON] та [PERSON] ». Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.5,6). Судом також встановлено те, що сім`я розпалась остаточно, спільне господарство не ведеться, бажання до примирення у сторін відсутнє. Відновити шлюб неможливо, так як, між сторонами відсутня любов, взаємна довіра і повага. Відповідно до\~ст.51 Конституції України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.\~Статтею 21 Сімейного кодексу України\~визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно з ч.ч.3, 4\~ст.56 Сімейного кодексу України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 1\~статті 110 Сімейного кодексу України\~передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі\~ст.111 Сімейного кодексу України\~суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У даному випадку сторони вважають неможливим з моральної точки зору продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов`язати їх прийняти заходи до примирення. Відповідно до ч.2\~ст.112 Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач зазначила, що з 11.07.2003 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивач просить розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем. Подружні стосунки припинені. Спільне господарство не ведеться. У судове засідання позивач не з`явилась, надала заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій зазначив, що визнає позовні вимоги та просить розглянути справу за його відсутності. Вивчивши матеріали справи і дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про одруження, серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м.Запоріжжя, актовий запис №301, 11.07.2003 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. Прізвище після укладання шлюбу « [PERSON] та [PERSON] ». Від шлюбу сторони мають дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.15,18). Судом також встановлено те, що сім`я розпалась остаточно, спільне господарство не ведеться, бажання до примирення у сторін відсутнє. Відновити шлюб неможливо, так як, між сторонами відсутня любов, взаємна довіра і повага. Відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Статтею 21 Сімейного кодексу України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно з ч.ч.3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 1 статті 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст.111 Сімейного кодексу України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У даному випадку сторони вважають неможливим з моральної точки зору продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов`язати їх прийняти заходи до примирення. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення.

Outcome: approved