Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить стягувати аліменти з [PERSON] на її користь на її утримання на період декретної відпустки по догляду за дитиною, а сааме, сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною трьохрічного віку. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву, в якій просить слухання справи проводити у її відсутності, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився. Він 03 червня 2021 року суду подав заяву, в якій просить судове засідання 04 червня 2021 року проводити в його відсутності, позов не визнає; просить врахувати, що він не може утримувати [PERSON] , оскільки за судовим наказом Бродівського районного суду Львівської області від 09 лютого 2021 року у справі № 439/108/21 щодо нього призначено аліменти у розмірі однієї чверті заробітку його доходу, що становить 3250 грн. в місяць на утримання його дитини сина [PERSON] . Окрім того, 06 травня 2021 року судом отримано від [PERSON] відзив на позовну заяву, в якому просить в задоволенні позову про стягнення з нього 1/4 заробітку на користь позивача аліментів на утримання [PERSON] на період декретної відпустки по догляду за дитиною сина [PERSON] відмовити повністю. В обґрунтування відзиву покликається на те, що він не погоджується з доводами позивача, зазначеними в позовній заяві, оскільки вони не підтверджуються жодними доказами, як цього вимагає от. 81 ЦПК України (Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом). Окрім цього, вимоги позивача не відповідають нормам, зазначеним ст. 75 Сімейного кодексу України. За положеннями частин другої-четвертої статі 75 СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, хто є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання (аліменти) має лише непрацездатна особа. Непрацездатним вважається той із подружжя, хто досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом І, II чи III групи. (ч. 3 ст. 75 СК України). Як вбачається з позовної заяви та додатків до неї позивачем не долучено доказів про те, що позивач має статус непрацездатної особи, тобто є особою пенсійного віку або є особою з інвалідністю. Другою умовою утримання одного з подружжя (аліментів) є те, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу (ч. 2 ст. 75 СК України встановлює, що право на утримання (аліменти) має один з подружжя за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу). Він не може утримувати позивача, оскільки за судовим наказом Бродівського районного суду Львівської області від 09 лютого 2021 року у справі № 439/108/21 щодо нього призначено аліменти у розмірі однієї чверті заробітку його доходу, що становить 3250 грн. в місяць на утримання його дитини - сина [PERSON] . Зазначити, що він працює в місті Львові інспектором взводу 1 роти 3 батальйону 4 УПП у Львівській області ДПП у званні лейтенанта поліції та заробітна плата його становить 13300 грн. в місяць. Оскільки його місце проживання село Лугове Золочівського району Львівської області, то він винаймає в м. Львові однокімнатну квартиру за адресою [ADDRESS] оренда становить 5000 грн. Крім цього він сплачує комунальні послуги на утримання квартири в м. Львові приблизно 2000 грн. в місяць. Заробітна плата його становить 13300 грн. в місяць, розмір аліментів на утримання дитини складає 3250 грн.; утримання квартири складає приблизно - 7000 грн., а всього його витрати становлять 10250 грн. в місяць. А тому він не може утримувати позивача та надавати їй матеріальну допомогу з об`єктивних причин, оскільки його заробіток не дозволяє надавати таку допомогу (аліменти) на утримання позивача. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що 4 травня 2019 року між позивачем та відповідачем [PERSON] Бродівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області було укладено шлюб, про що було зроблено актовий запис № 41, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 04 травня 2019 року (а.с. 7). Відповідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08 вересня 2020 року [PERSON] , [INFO] , батьком дитини є [PERSON] , мати [PERSON] (а.с. 8). З пояснень позивача, зазначених в позовній заяві, вбачається, що дитина проживає з нею і вона знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною до трьохрічного віку. На даний час вона не працює. Її матеріальний стан є досить скрутний. Єдиний її дохід на даний час, це одноразова допомоги при народженні дитини. З відповідачем вони проживають окремо. Оскільки [PERSON] офіційно працевлаштований в патрульніїй поліції ГУНП у Львівській області в м. Львів Львівської області, має фіксований дохід, на своєму утриманні, окрім сина [PERSON] жодних осіб не має, а том, він в стані сплачувати аліменти на її утримання на період її перебування у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трьохрічного віку. З врахуванням його доходу просить з нього стягувати аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення сином трьохрічного віку. Згідно із ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до ст. 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Положеннями ст. 80 СК України передбачено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Враховуючи, що відповідач працевлаштований, отримує постійний дохід у вигляді заробітної плати, розмір його доходу є достатнім для надання матеріальної допомоги дружині, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та стягувати з відповідача аліменти на утримання дружини у розмірі ј, частки заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку. Окрім того, нормами ст. 84 СК України, які є спеціальними у даному випадку, право дружини на утримання від чоловіка до досягнення дитиною трьохрічного віку не ставиться в залежність від її матеріального становища. Визначальним у даному випадку є наявність можливості у чоловіка надавати таке утримання дружині. Відповідно до ст. 79 Сімейного Кодексу України аліменти на утримання одного з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Крім того, оскільки позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір», то враховуючи вимоги ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved