Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до Мартівської сільської ради Печенізького району Харківської області, [PERSON], [PERSON], третя особа- четверта Харківська державна нотаріальна контора про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Позивач просить суд визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 0,9752 га , кадастровий номер [NUMBER], яка розташована на території Мартівської сільської ради Печенізького району Харківської області і передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка [PERSON], померлого [INFO]. Представник позивача надав до суду клопотання, в якому просив суд слухати справу в режимі відеоконференції згідно ст. 158-1 ЦПК України. Представник позивача - [PERSON] (в режимі відеоконференції) суду пояснила, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулись до четвертої Харківської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини після померлого [PERSON] та отримали свідоцтва про право власності на спадкове майно, а саме : [PERSON], [PERSON], [PERSON] отримали у спадок 1/5 частку квартири [ADDRESS] в рівних частках кожен: [PERSON]( донька) , [PERSON] ( донька), [PERSON]( дружина), тобто по 1/15 ч. квартири. Однак, як вказує представник позивача, нотаріус не роз'яснив позивачу та відповідачам права та обов'язки відповідно до вимог чинного законодавства з приводу отримання спадщини. Вказує, що позивачка не мала інформації про знаходження у власності її чоловіка земельної ділянки, а нотаріус не перевірив при видачі свідоцтва наявність у спадкодавця іншого майна. Таким чином вважає, що [PERSON] в зв'язку з вищезазначеним була позбавлена права на отримання одноособово спадкового майна у вигляді земельної ділянки на своє ім'я. Позивач [PERSON] судове засідання не прибула, хоча про день, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, довірила представляти свої інтереси в суді своєму представнику - [PERSON] Відповідач [PERSON] (в режимі відеоконференції) позов визнала повністю та суду пояснила, що нотаріусом при видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом не було роз'яснено їй, [PERSON], [PERSON] права та обов'язки при отриманні спадкового майна, та не було перевірено обсяг спадкового майна померлого [INFO] [PERSON]. Вказує, що якщо б вона знала про наявність земельної ділянки, то вона б не приймала спадщину взагалі. Також [PERSON] суду повідомила, що з приводу неправомірних дій нотаріуса вона нікуди не зверталась. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибула, хоча про день, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином згідно ст.74 ЦПК України, причину неявки суду не повідомила. Суд вважає, що відповідач належним чином повідомлялась про розгляд справи відповідно до вимог ч.5 ст.74 ЦПК України та розглядає дану цивільну справу за її відсутності. Представник відповідача- Мартівської сільської ради Печенізького району Харківської області в судове засідання не прибув, хоча про день, час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомив, але надав до суду заяву, в якій вказав, що підтримує рішення Печенізького районного суду Харківської області, яке буде відповідати чинному законодавству. Представник третьої особи - Четвертої Харківської держнотконтори в судове засідання не прибув, хоча про день, час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомив,але надав до суду письмові пояснення. Вислухавши представника позивача, відповідача, дослідивши надані позивачем та його представником письмові матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд вважає, що позовні вимоги не обгрунтовані, протиречать закону та не підлягають задоволенню. До такого висновку суд прийшов виходячи з наступного. Згідно ч.3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно свідоцтва про одруження [NUMBER] від 23 грудня 1969 року - «[PERSON]» та «[PERSON]» ( на рос. мові) одружились 23.12.1969 р. Прізвище подружжя після рестрації шлюбу - [PERSON]. ( а.с.7). Згідно державного акту на право приватної власності на землю на підставі розпорядження Печенізької райдержадміністрації Ради народних депутатів № 389 від 23.12.2002 р. - [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,9752 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Земельна ділянка розташована території Мартівської сільської ради Печенізького району Харківської області, що також підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. ( а.с.9,10). Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER], зареєстрованого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, виданого 06 жовтня 2009 р.- [PERSON] помер [INFO]. ( а.с.8). Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно відповіді на запит суду з Четвертої Харківської державної нотаріальної контори вбачається, що в нотаріальній конторі заведена спадкова справа № 85/2010 після смерті [PERSON], померлого [INFO]. Спадкова справа заведена на підставі звернення спадкоємців: [PERSON] , [PERSON], [PERSON]. Діти та дружина звернулися 01.02.2010 року та особисто підписали заяви про прийняття спадщини після смерті свого батька та чоловіка [PERSON]. Нотаріусом в усній формі було роз'яснено : ст. 1267 ЦК України щодо розміру спадщини, ст. 1268 ЦК України - щодо прийняття спадщини спадкоємцями, ст. 1269 ЦК України - щодо подачі заяви про прийняття спадщини та п. 208 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 р. № 20/5, що прийняття спадщини має місце у відношенні всього спадкового майна, а не його частки та спадкоємець , який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв всю спадщину. Вищевказані вимоги законодавства зафіксовано у кожній заяві спадкоємця, на яких стоїть особистий підпис та прізвище кожного спадкоємця. Обсяг спадкового майна нотаріусом виясняється зі слів спадкоємців (загальної бази щодо майна на померлу особу не існує). Спадкоємцям, які одержали свідоцтво про право на спадщину певної частини спадкового майна, у подальшому видаються наступні свідоцтва про право на спадщину інших частин спадкового майна, яке не перераховане в раніше виданому свідоцтві. 24.09.2010 року Четвертою Харківською державною нотаріальною конторою були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/5 частку квартири [ADDRESS] в рівних частках кожному: [PERSON]( донька) , [PERSON]( донька), [PERSON]( дружина), тобто по 1/15 ч. квартири.( а.с. 136-137). Судом встановлено, що 01 лютого 2010 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулись з заявами про прийняття спадщини за законом. 24 вересня 2010 року нотаріальною конторою біли видані свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/5 частку квартири [ADDRESS] по 1/15 ч. квартири на ім'я [PERSON], [PERSON], [PERSON]. ( а.с. 93). Судом також встановлено, що сторони по справі 01 лютого 2010 року звернулись до Четвертої Харківської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини за законом, в яких зокрема вказано, що їм нотаріусом роз'яснено зміст ч. 5 ст. 1269 ЦК України про можливість відкликати заяву про прийняття спадщини протягом встановленого для прийняття спадщини строку ( шести місяців). Також роз'яснено, що прийняття спадщини має місце у відношенні всього спадкового майна, а не його частки. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв всю спадщину. ( а.с. 166-168). Згідно ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Згідно ч. 3 ст. 1267 ЦК України спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Інформації щодо наявності вищезазначеної угоди сторонами суду надано не було. Згідно ч. ч. 1 , 2,5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що спадкоємиці 01 лютого 2010 року звернулись до Четвертої Харківської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини за законом та прийняли всю спадщину після смерті [PERSON], померлого [INFO]. Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до відповіді державного нотаріуса від 04.04.2017 р. вбачається, що спірна земельна ділянка може бути отримана сторонами по справі у власність в рівних частках кожним, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 1267 ЦК України. .( а.с. 136-137). Пояснення представника позивача [PERSON], відповідача [PERSON] про те, що нотаріусом їм не було роз'яснено права та обов'язки при прийнятті спадщини спростовуються наданими та дослідженими в судовому засіданні заявами про прийняття спадщини. Також згідно п. 212 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 р. № 20/5,вбачається, що нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців обов'язково вимагаються відповідні документи. Тобто обов'язок про надання правовстановлюючих документів для подальшої видачі свідоцтва про право на спадщину покладено саме на спадкоємців. Таким чином, суд розглянувши справу в межах заявлених вимог позивачки і на підставі доказів сторінвважає, що позивачка не довела ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог, а саме те що [PERSON] одноособово має право на отримання права власності на земельну ділянку після смерті свого чоловіка[PERSON], померлого [INFO], їїпозовні вимоги протиречать закону та не підлягають задоволенню. Разом з тим, суд зазначає, що позивачка разом з [PERSON], [PERSON] не позбавлені права отримати спірну земельну ділянку у власність в рівних частках, а саме по 1/3 частці кожна в нотаріальному порядку.

Outcome: dismissed