overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 16.03.2007 року між [PERSON] та [PERSON] у Відділі реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис за № 172. За час перебування у шлюбних відносинах у сторін народилось двоє дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Позивач аргументує заявлені вимоги тим, що у зв'язку з втратою [PERSON] почуттів до чоловіка, шлюбні відносини між ними припинені з серпня 2014 року. Більше року спільного господарства сторони не ведуть та проживають окремо. Крім того, позивачка стверджує, що сумісне сімейне життя суперечить її інтересам. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні судом встановлено, що на теперішній час сторони шлюбні стосунки не підтримують, проживають окремо та спільне господарство не ведуть. Крім того, подальше спільне життя суперечить інтересам дружини. Майновий спір між сторонами відсутній. В силу ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 24 СК України, примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії, одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 2, ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 17 червня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] у Відділі реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис за № 563. За час перебування у шлюбних відносинах у сторін народилась дитина - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серія 1-ЖД №329849, актовий запис № 9530). Позивач аргументує заявлені вимоги тим, що з грудня 2014 року шлюбні стосунки сторони не підтримують, проживають окремо, спільне господарство не ведеться. Позивач вважає, що збереження сімї неможливе, оскільки шлюб з відповідачем носить формальний характер, між сторонами відсутнє взаєморозуміння, втрачено почуття любові і поваги. Крім того, позивач стверджує, що збереження шлюбу та сім'ї не можливе та суперечить його інтересам та інтересам спільної дитини. Майновий спір між сторонами відсутній. Крім того, позивач просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його місячного заробітку, але не менше між 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення сином [PERSON] повноліття. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні судом встановлено, що на теперішній час сторони шлюбні стосунки не підтримують, проживають окремо та спільне господарство не ведуть. Майновий спір між сторонами відсутній. В силу ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 24 СК України, примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії, одружуватися і засновувати сімю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 2, ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий сбір» від сплати судового збору звільняється позивачі у справах про стягнення аліментів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 19 серпня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] у виконавчому комітеті Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис за № 27. Після реєстрації шлюбу прізвище подружжя - «[PERSON]». За час перебування у шлюбних відносинах у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Позивачка аргументує заявлені вимоги тим, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, спільне господарство подружжя на цей час не веде та сумісно не проживає. Позивач не бачить подальшого сенсу підтримувати сімейні стосунки. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, сповіщений належним чином, причини неявки суду не повідомив. За наявності умов, передбачених ч. 1 ст. 224 ЦПК України, суд вважає можливим допустити заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні судом встановлено, що на теперішній час сторони шлюбні стосунки не підтримують, майнового спору між ними немає, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, позивачка на примирення не згодна. В силу статті 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ст. 24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 21.10.2011 року між [PERSON] та [PERSON] у Першому Приморському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис за № 813. Позивач аргументує заявлені вимоги тим, що сімейне життя між подружжям поступово погіршувалось, що привело до фактичного припинення між сторонами шлюбних відносин. Кожен із подружжя має протилежні погляди на шлюб та на сімю. Дітей від шлюбу сторони не мають. Позивач вважає, що примирення неможливе та просить розірвати шлюб. Майновий спір між сторонами відсутній. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні судом встановлено, що на теперішній час сторони шлюбні стосунки не підтримують, проживають окремо та спільне господарство не ведуть. Майновий спір між сторонами відсутній. Дітей від шлюбу сторони не мають. В силу ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 24 СК України, примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії, одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 2, ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 21 жовтня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] у Київському відділі реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис за № 1073. За час перебування у шлюбних відносинах у сторін народився син - [PERSON], [INFO]. Позивач аргументує заявлені вимоги тим, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, спільне господарство подружжя на цей час не веде та сумісно не проживає. Позивач не бачить подальшого сенсу підтримувати сімейні стосунки. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала, просила розірвати шлюб. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що на теперішній час сторони шлюбні стосунки не підтримують, майнового спору між ними немає, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Сторони взаємно згодні на розірвання шлюбу. В силу статті 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ст. 24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 21 липня 1999 року між [PERSON] та [PERSON] у Відділі реєстрації актів громадянського стану Приморської райадміністрації виконкому Одеської міської ради зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис за № 397. Позивачка аргументує заявлені вимоги тим, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, спільне господарство подружжя на цей час не веде, хоча і проживає разом. Позивачка не бачить подальшого сенсу підтримувати сімейні стосунки. В свою чергу відповідач ухиляється від розірвання шлюбу в органах РАЦС. В судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив. За наявності умов, передбачених ч. 1 ст. 224 ЦПК України, суд вважає можливим допустити заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні судом встановлено, що на теперішній час сторони шлюбні стосунки не підтримують, майнового спору між ними немає, спільне господарство не ведуть, позивачка бажає розірвати шлюб, на примирення не згодна. В силу статті 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ст. 24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 22.01.1982 року між [PERSON] та [PERSON] Новоградківською селищною радою Овідіопольського району Одеської області зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис за № 3. Від шлюбу сторони мають двох повнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Неповнолітніх дітей подружжя не мають. Позивач аргументує заявлені вимоги тим, що на протязі останніх шести років сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що привело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Між подружжям відсутня взаєморозуміння і довіра. У зв'язку з тим, позивач не бачить подальшого сенсу підтримки сімейних відносин та просить розірвати шлюб. Спір щодо поділу майна відсутній. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні судом встановлено, що на теперішній час сторони шлюбні стосунки не підтримують, проживають окремо та спільне господарство не ведуть. Майновий спір між сторонами відсутній. В силу ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 24 СК України, примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії, одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 2, ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 23.02.2002 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Іллічівського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис №60. За час перебування у шлюбних відносинах у сторін народилась дитина - [PERSON], [INFO]. Позивач аргументує заявлені вимоги тим, що на протязі останнього часу сімейне життя між подружжям поступово погіршувалось, що провело до фактичного припинення шлюбних відносин. Позивач стверджує, що між сторонами постійно виникають сварки, свідком яких нерідко стає їх спільна дитина. Прохання [PERSON] до відповідача надавати щомісячну допомогу на утримання спільної дитини, останній ігнорував. На даний час неповнолітній [PERSON] проживає разом з матір'ю та знаходиться на повному її утриманні. Позивачка стверджує, що відповідач відмовляється у добровільному порядку допомагати в забезпеченні спільної дитини, тому вона змушена звернутися до суду. У судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені вимоги підтримала часткова та просила суд стягувати аліменти на утримання спільної дитини у розмірі 1500 грн. щомісячно. Відповідач у судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи були сповіщені належним чином. Однак від [PERSON] надійшла заява, якою відповідач повідомив суд, що позов визнає частково та згоден сплачувати аліменти у розмірі 1500 грн. щомісячно Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. У судовому засіданні судом встановлено, що на теперішній час сторони шлюбні стосунки не підтримують, проживають окремо та спільне господарство не ведуть. Майновий спір між сторонами відсутній. 13.08.2002 у сторін народився син [PERSON], який на даний час проживає разом з матір'ю та знаходиться на повному її утриманні. Батько допомогу на його утримання не надає . Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий сбір» від сплати судового збору звільняється позивачі у справах про стягнення аліментів.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

[PERSON] звернуласьдо суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 23.10.2003 року між [PERSON] та [PERSON] у Київському відділі реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 1035. За час перебування у шлюбних відносинах у сторін народилась дитина - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серія 1-ЖД №267429, актовий запис № 878). Позивач аргументує заявлені вимоги тим, що останнім часом сімейне життя між ними поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Позивач стверджує, що на даний час шлюб існує формально та вважає, що збереження шлюбу неможливе. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач визнав позовні вимоги у повному обсязі. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні судом встановлено, що на теперішній час сторони шлюбні стосунки не підтримують, проживають окремо та спільне господарство не ведуть. Майновий спір між сторонами буде вирішено в окремому цивільному провадженні. В силу ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 24 СК України, примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії, одружуватися і засновувати сімю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 2, ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 24.02.2015 року між [PERSON] та [PERSON] у Відділі реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис за № 185. Позивач аргументує заявлені вимоги тим, що з вересня 2015 року між сторонами припинені шлюбні відносини, спільного господарства сторони не ведуть. Спільна дитина залишилась проживати разом з матірю. Спір про поділ майна відсутній, спільних дітей сторони не мають. Позивач вважає подальше збереження шлюбу неможливе, оскільки між сторонами втрачено почуття любові та поваги. У судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені вимоги підтримала та просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив. Вислухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні судом встановлено, що на теперішній час сторони шлюбні стосунки не підтримують, проживають окремо та спільне господарство не ведуть. Майновий спір між сторонами відсутній. В силу ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 24 СК України, примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії, одружуватися і засновувати сімю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 2, ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved