Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаною позовною заявою, мотивуючи позовні вимоги тим, що їй на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 19.10.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Вороною О.О., зареєстрованого в реєстрі за № 1244, належить житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями по [ADDRESS] . У вказаному житловому будинку зареєстроване місце проживання колишньої дружини її внука [PERSON] , що підтверджується довідкою від 11.11.2019 року № 3070, виданою виконавчим комітетом Леськівської сільської ради Черкаського району Черкаської області. Починаючи з 15.08.2017 року [PERSON] , добровільно залишивши помешкання, у належному їй житловому будинку не проживає, забрала усі свої речі, ніколи у будинку не з`являється. Вказана обставина підтверджується актом умов проживання від 11.11.2019 року. Як стало відомо позивачу, у даний час відповідач проживає у Республіці Польща, однак точне її місце проживання їй не відоме. Через це позивач не може користуватися та розпоряджатися належною їй власністю, оскільки змушена сплачувати за відповідача комунальні послуги та не може оформити субсидію на сплату комунальних послуг. Будь-яких дій, направлених на перешкоджання відповідачу користуватися житловими приміщеннями у вказаному житловому будинку, нею не вчинялося. На підставі викладеного просить суд усунути їй перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження власністю шляхом визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим будинком з господарсько-побутовими будівлями по [ADDRESS] . Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про відкриття провадження від 26.11.2019 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Повідомлення відповідача про розгляд справи здійснювався на адресу останнього місця реєстрації. Відповідач у визначений судом термін відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подала. Дослідивши надані позивачем у підтвердження позовних вимог письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено що, житловий будинок за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 19.10.2012 року, зареєстрованого у державному реєстрі 26.10.2012 року відповідно до витягу про державну реєстрацію прав №36010419. Відповідно до довідки, виданої виконкомом Леськівської сільської ради Черкаського району Черкаської області № 3070 від 11.11.2019 року, [PERSON] [INFO] зареєстрована та проживає по [ADDRESS] та має такий склад сім`ї: [PERSON] [INFO] - внук, [PERSON] [INFO] - дружина внука, [PERSON] [INFO] - правнук, [PERSON] [INFO] - дочка. Згідно акту умов проживання від 11.11. 2019 року, складеного комісією у складі депутата Леськівської сільської ради Глушкової Тетяни Олександрівни, у присутності громадян [PERSON] [INFO] , проживаючої у [ADDRESS] та [PERSON] [INFO] , проживаючого у [ADDRESS] , у домоволодінні за адресою [ADDRESS] , власником якого є [PERSON] зареєстрована дружина внука [PERSON] [INFO] , яка фактично не проживає за даною адресою з 15.08.2017 року. У домоволодінні відсутні речі [PERSON] та майно, яке могло їй належати. Відповідно до ст. 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається житлове приміщення протягом 6 місяців. Положеннями ст. 72 ЖК України встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності її понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном, а ст.150 ЖК України передбачає, що власник жилого будинку користується ним для особистого проживання та проживання членів своєї сім`ї і має право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.ст. 386, 391 ЦК України, власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. З наявних матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] зареєстрована, але фактично з 15.08.2017 року не проживає за адресою: [ADDRESS] , а тому втратила право користування житловим приміщенням в даному будинку, тому позов підлягає до задоволення. На підставі вище вказаних обставин, суд вважає, що [PERSON] має бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням в будинку по [ADDRESS] . Суд вирішує судовові витрати в порядку ст. 141 ЦПК України, однак позивач не просила стягнути з відповідача на її користь судовий збір. На підставі ст. ст. 317, 386, 391, 405 ЦК України, ст.71 ЖК України,

Outcome: approved