Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 11 листопада 2006 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції міста Києва, актовий запис №1073, про свідчить свідоцтво про одруження серія [NUMBER] від 11 листопада 2006 року. У позові зазначає, протягом останніх декількох років сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося. З серпня 2019 року подружжя мешкає окремо та не веде спільне господарство. Спільні діти проживають з позивачем. Підставою для звернення до суду з даним позовом про розірвання шлюбу позивач зазначає те, що у неї з відповідачем відсутні спільні інтереси, сторони мають різні погляди на життя та між ними відсутнє взаєморозуміння, втратили почуття любові та поваги один до одного. Позвач вважає, що шлюб з відповідачем фактично припинив існування, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, у зв`язку з чим остання наполягає на його розірванні. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 13.09.2021 року відкрито провадження у справі за даним позовом, вирішено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідач про відкриття провадження у справі повідомлявся належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, що наявне у матеріалах справи, однак своїм правом на подання заяв по суті у строк встановлений ухвалою про відкриття провадження не скористався, відзиву на позовну заяву не подав. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, розглянувши подані документи, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, що мають істотне значення для правильного вирішення справи по суті та на яких ґрунтуються позовні вимоги, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 11 листопада 2006 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції міста Києва зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що складений актовий запис №1073 та видано свідоцтво про одруження серія [NUMBER] від 11 листопада 2006 року. Прізвище чоловіка після державної реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Від спільного шлюбу народилися п`ятеро дітей: [PERSON] , [INFO] , про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві зроблено відповідний актовий запис № 1052 від 27 липня 2007 року, що підтверджується доданою до позову копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 27 липня 2007 року; [PERSON] , [INFO] , про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві зроблено відповідний актовий запис № 1872 від 11 листопада 2010 року, що підтверджується доданою до позову копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 11 листопада 2010 року; [PERSON] , [INFO] , про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві зроблено відповідний актовий запис № 546 від 03 квітня 2012 року, що підтверджується доданою до позову копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 03 квітня 2012 року; [PERSON] , [INFO] , про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві зроблено відповідний актовий запис № 1002 від 01 серпня 2017 року, що підтверджується доданою до позову копією свідоцтва гро народження серія [NUMBER] від 22 січня 2020 року; [PERSON] , [INFO] , про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві зроблено відповідний актовий запис № 1659 від 12 серпня 2020 року, що підтверджується доданою до позову копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 12 серпня 2020 року. Причиною звернення позивача до суду з позовом про розірвання шлюбу стало те, що сторони не проживають разом, не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх відносин. За вказаних обставин позивач вважає, що шлюб існує лише формально й зберегти сім`ю неможливо. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Відповідно до ст. 111 Сімейного кодексу України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Як роз`яснено в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року за №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державною полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Сторони не виявили бажання примиритись. Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб грунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, примушування жінки та чоловіки до шлюбу не допускається. Частинами 2, 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України, встановлено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За частиною 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи наведені норми, а також з огляду на те, що в суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, що позивач наполягає на розлученні та має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, і що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно з частиною другою статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Оскільки судом задоволено позовні вимоги, то відповідно до статей 141-142 ЦПК України судові витрати у вигляді сплати судового збору у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи наведене та

Outcome: approved