Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 28 березня 2008 року між ними зареєстровано шлюб Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького управління юстиції Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис за №156. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , який після розірвання шлюбу буде проживати з позивачем. Сторони разом не проживають тривалий час. Причиною припинення шлюбних стосунків стало те, що протягом останніх декількох років стосунки з чоловіком розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Практично сім`я припинила своє існування. На даний час вони проживають окремо, сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Спору про поділ майна, що є спільною власністю немає. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Враховуючи зазначені обставини позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем.Сплату судових витрат покласти на відповідача. Крім того, позивач подала до суду клопотання в якому просить звільнити її від сплати судового збору, судові витрати стягнути з відповідача, обґрунтовуючи свою вимогу тим, що має скрутне матеріальне становище, жодного доходу не отримує. Ухвалою Голованівського районного суду Кіровоградської області від 10 жовтня 2019 року клопотання позивача задоволено. Ухвалою суду від 10.10.2019 в даній справі відкрито провадження, визначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого засідання. В підготовче засідання позивач не з`явилась про день та час розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідач та його представник адвокат Гончарук О.О. в підготовче засідання не з`явилась, подала до суду заяв про розгляд справи у їх відсутність, просить задовольнити позовні вимоги. Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч. 1, ч. 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи норми ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки вони належним чином повідомлені про дату, час і місце засідання, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 28 березня 2008 року сторони зареєстрували шлюб у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького управління юстиції Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис за №156, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 28.03.2008р. Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького управління юстиції Дніпропетровської області(а.с. 11). Від спільного шлюбу сторони мають малолітнього сина, [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 23.07.2008 р. Тернівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області(а.с. 7). Відповідно до довідки №397 від 03.10.2019р. виданої виконкомом Михайлівської громади Машівського району Полтавської області [PERSON] . дійсно зареєстрована та проживає в [ADDRESS] , разом з матір`ю [PERSON] (а.с.8). Статтею 21 СК України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Статтею 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Частиною першою ст. 110 СК України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до частин 1, 2 ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, спільного господарства сторони не ведуть, разом не проживають. Згідно наданих сторонами заяв збереження шлюбу між ними неможливе. Таким чином, шлюб носить чисто формальний характер. За таких обставин, суд приходить до висновку, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу з відповідачем є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, оскільки між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, а тому збереження сім`ї є неможливим. Оскільки позивач подав позовну заяву про розірвання шлюбу, що свідчить про наполягання на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Клопотань про відмову від позову до суду не надходило. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач надала суду заяву про залишення їй прізвища, тому суд вважає за необхідне залишити їй прізвище « [PERSON] ». Ухвалою Голованівського районного суду Кіровоградської області від 10 жовтня 2019 року клопотання позивача [PERSON] про звільнення від сплати судового збору задоволено. [PERSON] звільнено від сплати судового збору в розмірі 768 грн. 40 коп. по цивільній справі за її позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу до ухвалення судового рішення у справі. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем заявлено вимогу про стягнення судових витрат з відповідача. На підставі поданих по справі доказів, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки обставини, якими обґрунтовуються вимоги позивача мали місце і підтверджуються письмовими матеріалами справи, які не викликають сумніву, вони являються достовірними та вичерпними. Підстави для допущення до негайного виконання судового рішення та для скасування заходів забезпечення позову відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: approved