Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 13.06.2009 року між нею та відповідачем укладено шлюб. Півтора роки тому стався неприємний випадок, коли відповідач повернувся додому у нетверезому стані, почав її ображати нецензурними словами, та вперше, за період спільного сімейного життя, допустив рукоприкладство. Після цього «тріщина» у фундаменті сімейних відносин все ж зявилася, а відносини між ними поступово погіршувались. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у сімї, він не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу, піклуватися про побудову сімейних відносин, на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Крім того, відповідач не дотримав своєї обіцянки. 15.08.2015 року знову прийшов додому у нетверезому стані. З приводу цього в них почалася сварка. Чоловік почав знущатися з позивача, нецензурно ображати, бити, вхопився за її горло і почав душити. Цей випадок остаточно поклав крапку у їхніх шлюбних відносинах. У шлюбі народилось двоє дітей. На утримання яких позивач за уточненою заявою просить стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1 000 гривень на кожну дитину щомісячно. Позивач в судовому засіданні обставини та вимоги уточненої заяви підтримала, на примирення категорично не погоджувалась. Зазначила, що за час окремого проживання з відповідачем, останній участі в утриманні дітей не приймає. У подальшому подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Представник відповідача проти розірвання шлюбу не заперечувала, щодо стягнення аліментів просила такі стягувати виходячи з частик від заробітку відповідача. Останній є працездатною, здоровою людиною, осіб які б перебували на його утриманні, окрім власних дітей в нього не має. На даний час офіційно не працевлаштований. Заслухавши пояснення, обстеживши матеріали справи та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що шлюб сторін існує формально, а фактично розпався, сторони за час окремого проживання мали можливість примиритись. Збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Так, у відповідності до ст.51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік за змістом ст.55 СК України зобовязані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Як встановлено в судовому засіданні, що сторони є батьками: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.8,9). Діти, за час окремого проживання сторін, знаходяться на утриманні позивача. Відповідач не має інших утриманців, його стан здоровя дозволяє працювати, однак його заробіток є нестабільним. Згідно із ч.1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При вирішення спору суд враховує засади рівності батьків в утриманні своєї дитини, які передбачені Сімейним кодексом України. Визначаючи розмір аліментів на утримання дітей в розмірі 1000 грн. на кожну дитину щомісячно, позивач не підтвердила жодними доказами про обґрунтованість такого розміру аліментів, у звязку з чим з відповідача слід стягувати аліменти у розмірі 800 гривень щомісячно, з урахуванням стану здоровя дітей, задовільного стану здоровя відповідача, його мінливого заробітку, відсутність інших осіб, які б перебували на його утриманні. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7,8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідач є молодою працездатною особою і спроможний платити аліменти на утримання дитини у вище вказаному розмірі. Визначений судом розмір аліментів не є значним, та відповідає загальним засадам сімейних відносин - справедливості, розумності, моральності. За встановлених обставин позов підлягає до часткового задоволення. Судові витрати понесені позивачем в сумі 243,60 грн. на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. В частині судових витрат від оплати яких позивач звільнена, судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial