Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовом, де просить визнати їх із відповідачем [PERSON] спільною сумісною власністю подружжя майно придбане у період шлюбу, а саме: автомобіль ВАЗ 2107, 2001 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]; причеп ЧЗ 81021, 1993 року випуску, реєстраційний номер 07533АА; трактор ДТ-75 НР, 1986 року випуску, реєстраційний номер 13108АА; трактор Т-25, 1984 року випуску, реєстраційний номер 13098АА; трактор МТЗ-82, 1995 року випуску, реєстраційний номер 35037АА та поділити його в рівних частках по 1/2, кожному. Також, в порядку поділу майна подружжя, позивач просить визнати за нею право власності на ? частину автомобіля ВАЗ 2107, 2001 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], та виділити їй у приватну власність трактор МТЗ-82, рік випуску 1995, реєстраційний номер 35037АА, а всього виділити майна на суму 69300 грн., що більше ніж ідеальна частка на 272,2 грн. [PERSON] позивач просить виділити у приватну власність причеп ЧЗ 81021, 1993 року випуску, реєстраційний номер 07533АА; трактор ДТ-75НР, 1986 року випуску, реєстраційний номер 13108АА; трактор Т-25, 1984 року випуску, реєстраційний номер 13098АА, а всього виділити майна на суму 68755,60 грн., що менше ніж ідеальна частка на 272,20 грн. Для приведення у рівність часток кожного із сторін з урахуванням дійсної вартості майна, позивач просить стягнути з неї на користь [PERSON] різницю вартості поділеного майна в розмірі 272,20 грн., а також стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати у справі по оплаті судового збору в розмірі 690,30 грн. В обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що з відповідачем [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з 01 березня 1985 року, від якого мають двох повнолітніх синів, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На цей час відповідач вирішив розірвати шлюб і подав до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області відповідний позов. З цієї причини в неї виникла необхідність поділити спільне майно придбане в період шлюбу та яке зареєстроване на відповідача. Спроби поділити майно в досудовому порядку не мали реального результату. Відповідач відмовляється вчиняти будь-які дії щодо визнання за нею право власності на перелічене вище майно, в звязку з чим була змушена звернутися до суду з даним позовом. Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявилась направивши до суду свого представника. Уповноважений представник позивача [PERSON], який діє на підставі договору №28/13 про представництво від 15.07.2013 року, в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримав в повному обсязі на підставах викладених у позовіта просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судові засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином з урахуванням положень ч.5 ст. 74 ЦПК України, про поважність причин своєї неявки суд не повідомив. Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідача про день та час розгляду справи у спосіб передбачений законом та з огляду на те, що відповідач не повідомив суд про поважність неявки його до суду, суд вважає за можливе постановити по справі судове рішення без участі відповідача на підставі наявних у матеріалах справи доказах. Суд, заслухавши пояснення сторін, повно, всебічно та обєктивно дослідивши матеріали справи у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи із наступного. Сторони із 01 березня 1985 року перебували у шлюбі, котрий розірвано рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області 05 травня 2014 року, що підтверджується копіями свідоцтва про одруження та рішення суду /а.с. 7,118,119/. Від даного шлюбу мають двох повнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. /а.с. 8, 9/. Під час шлюбу і за кошти спільного сімейного бюджету, сторонами придбано наступне майно: автомобіль ВАЗ 2107, 2001 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] 21740 грн.; причеп ЧЗ 81021, 1993 року випуску, реєстраційний номер 07533АА 659 грн; трактор ДТ-75 НР, 1986 року випуску, реєстраційний номер 13108АА 25976,60 грн.; трактор Т-25, 1984 року випуску, реєстраційний номер 13098АА 31250 грн.; трактор МТЗ-82, 1995 року випуску, реєстраційний номер 35037АА 58430 грн. Ціна майна визначена субєктом оціночної діяльності станом на 10 серпня 2013 року [PERSON] /а.с. 17, 19, 23, 26, 29/. Загальна вартість майна, що підлягає поділу, складає 138055,60 грн., отже, розмір ідеальних часток позивача та відповідача складають по 69027,80 грн. Спроби поділити майно в досудовому порядку не дали результату. Відповідач відмовляється вчиняти будь-які дії щодо визнання за позивачем право власності на перелічене вище майно. Оскільки відповідач не бажає добровільно поділити спільне майно, то є необхідність такого поділу судом. Запропонований позивачем варіант визнання за нею права власності на ? частку майна та виплату нею відповідачу грошової компенсації за відхилення від ідеальної частки не суперечить вимогам діючого законодавства та спрямований на захист прав сторін та їх спільних дітей на недоторканість житла та таємницю особистого життя. Відповідно вимог статті 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Статтею 68 СК України передбачено, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Відповідно до ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу сторони не здійснювали розподіл спільного майна подружжя, у тому числі і вказаних транспортних засобів. Згідно ч.3 ст. 368 ЦК України, майно набуте подружжям за час шлюбу є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ч.1 ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. Розмір часток майна дружини та чоловіка при поділі майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, визначається за правилами ст. 70 СК України. Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України,власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням частки кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю, тому майно колишнього подружжя знаходиться у спільній частковій власності сторін. Відповідно до п.3 ст. 358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до ст. 364 ЦК України, співвласник\~ має\~право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник,\~ який бажає\~ виділу,\~ має право\~ на\~одержання\~ від\~інших\~ співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може\~ бути\~ надана\~ лише\~за\~ його згодою. Відповідно до ст. 365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі;\~2) річ є неподільною;\~3) спільне володіння і користування майном є неможливим;\~4) таке припинення на завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Згідно квитанції №1310104 від 05 лютого 2015 року [PERSON] внесла на депозитний рахунок суду 272,20 гривен, з призначенням платежу: оплата за різницю вартості майна. Враховуючи викладене, а також виходячи із принципів справедливості, добросовісності і розумності суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved