Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 25 % з усіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 07 жовтня 2000р. Від даного шлюбу мають спільну дитину дочку [PERSON], [INFO]. Рішенням Генічеського районного суд Херсонської області від 29 жовтня 2013р. шлюб між сторонами розірвано, дитина залишилась проживати з матірю. Оскільки відповідач не приймає участі у вихованні дитини, добровільно матеріальну допомогу не надає, просить стягнути на її користь аліменти на утримання дочки у розмірі 25 % всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08 травня 2015 року. У судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги, просила їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Генічеського районного управління юстиції у Херсонській області зроблено актовий запис №92. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 29 жовтня 2013р., яке набрало законної сили, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після розлучення, дитина проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні. Відповідач не приймає участі у вихованні, проживає окремо, працює приватним підприємцем та має непостійний дохід. Оскільки відповідач в добровільному порядку не бажає надавати допомогу на утримання їх доньки, тому позивач звернулась до суду з відповідним позовом. Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України). Відповідно до\~ст. 182 Сімейного кодексу України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно положень ст. 183 Сімейного кодексу України\~розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 Сімейного кодексу України ст. 182 Сімейного кодексу України, так і положень ст.ст.183,184 Сімейного кодексу України.\~\~ \~Зважаючи на ті обставини, що дитина проживає разом з матір,ю, а таким чином знаходиться на її утриманні, то відповідач як батько дитини, що проживає окремо від сім,ї зобовязаний також нести відповідні витрати щодо утримання своєї дитини у відповідності до\~ст. 183 Сімейного кодексу України. Вирішуючи спосіб виконання відповідачем обов'язку утримувати дитину та визначаючи розмір аліментів, суд враховує, що відповідач визнав позовні вимоги, зазначивши, що в змозі надавати дитині допомогу у розмірі 25 % від всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також інші обставини, що мають істотне значення, а тому суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 08 травня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до вимог ч. 3\~ст. 88 ЦПК України\~з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 243 грн. 60 коп., оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved