Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до Новоайдарського районного суду Луганської області з даним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 07 лютого 2003 року вони з [PERSON] зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини фактично припинені. Спільне життя не склалося через протилежні погляди на сумісне життя, втрату почуття взаємної любові один до одного. Позивачка вважає, що подальше перебування у шлюбі суперечитиме її інтересам, примирення є недоцільним. На підставі вищенаведеного, позивачка просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, оскільки подальше спільне життя суперечитиме її інтересам. Позивачка - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Відповідач - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що при розірванні шлюбу необхідно вирішити питання про поділ сумісного майна подружжя. Окрім того, пояснив, що шлюбні відносини між ним та позивачкою фактично припинені, позивачка майже 2 роки перебуває в позашлюбних відносинах. Просив суд строк для примирення не надавати, оскільки збереження сім`ї вважає не можливим. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом встановлені факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 19.11.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Старобільського районного управління юстиції у Луганській області, актовий запис №4, 07.02.2003 р. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, після чого подружжю присвоєне спільне прізвище - [PERSON] (а.с.5). Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.6,7). Спір про місце проживання дітей на час розгляду справи відсутній. Заперечення відповідача, в частині визнання позову, судом не сприймаються, оскільки відповідач не надав до суду зустрічної позовної заяви про розподіл сумісно нажитого майна подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 105 Сімейного кодексу України визначено, що однією із підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 СК України. Судовим розглядом встановлено, що шлюбні відносини між позивачем та відповідачем фактично припинені, спільне життя не склалося через протилежні погляди на сумісне життя та втрати почуття взаємної любові один до одного. Подальше перебування у шлюбі суперечитиме їх інтересам, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Спір про місце проживання дітей на час розгляду даної справи у сторін відсутній. На підставі ч. 2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до п.2 ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. Відповідно до ст. ст. 21, 24, 56, 105, 110, 112, 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved