Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з даним позовом та просить змінити правовідношення за договором купівлі-продажу квартири від 16.12.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гавловською І.О. 16.12.2004 року шляхом зобов»язання [PERSON] передати [PERSON] однокімнатну квартиру у Шевченківському районі м. Києва площею не менше 42,80 кв. м., протягом місяця з дня набрання рішенням суду законної сили. Свої вимоги мотивує тим, що 16.12.2004 р. між нею тв. відповідачем було укладено договір купівлі-продажу відповідно до якого позивач придбала у [PERSON] квартиру [ADDRESS]. Однак, рішенням Апеляційного суду м. Києва від 13.02.2014 року право власності на квартиру в порядку спадкування визнано за [PERSON], як спадкоємцем попереднього власника - [PERSON] з підстав встановленого судом факту вибуття майна з володіння попереднього власника поза його волею, та витребувано квартиру з володіння [PERSON] та виселено її разом із сином і матір»ю з квартири. Зважаючи на те, що права позивача порушено відповідачем [PERSON] обирає спосіб захисту прав - зміною зобов»язання, як це передбачено ст.. 16 ЦК України. З огляду на специфіку правовідносин, що виникли між сторонами позивач виходить з того, що нею повністю сплачена вартість квартири, припинення правовідносин завдасть істотної шкоди, зважаючи на те, що вартість квартир суттєво збільшилась, та приймаючи до уваги, що іншого житла у позивача та її сім»ї не має. В судовому засіданні [PERSON], її представник підтримали заявлені вимоги, просили задовольнити з підстав заявлених в позові. Представник [PERSON] заперечував щодо задоволення позову. Пояснив, що права [PERSON] не порушувались відповідачем, оскільки злочин, і це встановлено вироком суду, відносно квартири вчинила [PERSON], а отже позивачем не вірно обраний спосіб захисту своїх прав. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Встановлено і не заперечується сторонами, що 16.12.2004 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі - продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гавловською І.О. Відповідно до положень ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов»язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець зобов»язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. За умовами договору [PERSON] взяла на себе зобов»язання передати у власні сить позивача однокімнатну квартиру [ADDRESS] а [PERSON] зобов»язалась сплатити за нерухоме майно суму у розмірі 15 000,00 грн. Як свідчить текст угоди грошові кошти передаються покупцем продавцю до моменту підписання договору. Як встановлено в судовому засіданні, і це не оспорювалось сторонами, що умови договору виконані, позивач здійснила розрахунок за придбаний товар, відповідач передав майно покупцеві. Як пояснила в судовому засіданні [PERSON], після вчинення угоди вона разом із родиною проживає у придбаній квартирі. Не заперечувалось у судовому засіданні учасниками процесу та обставина, що відповідач набула права власності на спірне майно разом із неповнолітньою донькою на підставі договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Донською Т.О. 13 лютого 2014 р. Апеляційним судом м. Києва було скасовано рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 20.11.2013 р. та ухвалено нове наступного змісту. Частково задоволено позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього [PERSON], [PERSON], Київської міської ради, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Донська Т.О., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гавловська І.О., Орган опіки та піклування Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації, Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві про визнання договору нікчемним, витребування майна з чужого незаконного володіння, скасування державної реєстрації, визнання права власності в порядку спадкування за заповітом та вселення. Витребувано із чужого незаконного володіння [PERSON] квартиру [ADDRESS] на користь [PERSON]; визнано за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] померлого [INFO]; виселено [PERSON], , її неповнолітнього сина [PERSON] та її матір [PERSON]. За приписами ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Крім того, відповідно до ч. 4 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов»язкові для суду, що розглядає справу про цивілньо-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Так вироком Апеляційного суду м. Києва від 20.11.2006 р. по кримінальній справі за обвинуваченням [PERSON]. у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 1 ст. 14 п.п. 6,9 ч. 2 ст. 115 КК України остання була визнана винною та засуджена. Вироком суду встановлено, що підпис від імені [PERSON] на договорі купівлі-продажу [ADDRESS] 18.06.2004 р., який був укладений між ним та [PERSON], [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Донською Т.О. виконаний не [PERSON], а іншою особою, а також те, що дана квартира вибула із володіння [PERSON] в результаті обману та зловживання довірою за попередньою змовою групою осіб. Тако встановлено, що договір купівлі-продажу квартири від 18.06.2004 року укладений внаслідок вчинення відносно [PERSON] шахрайських дій з боку [PERSON]., без його згоди та за відсутності волевиявлення. За таких обставин Апеляційним судом м. Києва було частково задоволено позов спадкоємця [PERSON] та витребувано спірну квартиру у добросовісного набувача [PERSON]. відповідно до положень ст. 388 ЦК України. За таких обставин позивач просить захистити її право шляхом зміни правовідносин з відповідачем та зобов»язати останню надати ій однокімнатну квартиру у Шевченківському районі м. Києва. Серед інших, відповідно до ст.. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав є примусове виконання обов»язку в натурі, зміна правовідношення. При цьому згідно до ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб'єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, як зазначив Верховний Суд України у листі від 01.04.2014 р. щодо аналізу практики застосування судами ст. 16 Цивільного кодексу України. Укладаючи договір купівлі-продажу сторони визначились з предметом договору, ціною, іншими істотними умовами угоди. Також, як було встановлено в судовому засіданні, позивачем та відповідачем було повною мірою виконано умови договору. Зважаючи на встановлені обставини, беручі до уваги зміст та характер правовідносин, які виникли між сторонами та характер порушення прав [PERSON] суд не вважає за можливе зобов»язати відповідача передати позивачу квартиру. Розподіляючи судові витрати, суд керується положеннями ст.. 88 ЦПК України. Виходячи з наведеного,

Outcome: dismissed