Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до Володимир-Волинського міського суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , про визнання права власності на спадкове майно. В своїй позовній заяві посилається на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Заповіту він не залишив, тому після його смерті відкрилася спадщина за законом на належне йому на праві приватної власності майно, а саме: побудований без належно затвердженого проекту індивідуальний двохповерховий житловий будинок з самочинно побудованими господарськими будівлями та спорудами, земельну ділянку площею 699 кв.м. для обслуговування житлового будинку з господарськими будівлями, що розташована по [ADDRESS] згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ВЛ № 027822 та грошові заощадження у Володимир-Волинському відділенні Ощадбанку України № 6302. Згідно рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 08.08.2007 року за нею визнано право власності на вказане вище спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . Також, згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 14 липня 1997року [PERSON] належала земельна ділянка площею 600 кв.м. для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що розташована на території Володимир- Волинської міської ради по [ADDRESS] . Однак, покійний не встиг оформити належним чином документи на вище зазначену земельну ділянку, оскільки раптово помер. Вважає, що вона належить до першої черги спадкоємців за законом і має право на спадкування вказаної земельної ділянки, яка належала покійному. Крім неї, право на спадкування майна належного померлому мають його дочки [PERSON] та [PERSON] , які також належать до спадкоємців першої черги за законом, однак не вступили у фактичне управління спадковим майном та відмовились від прийняття спадщини в її користь. Інших спадкоємців за законом на спадщину немає. В даний час виникла необхідність оформити право власності на спадщину, однак постановою державного нотаріуса Володимир-Волинської державної нотаріальної контори Волинської області Олейник А.П., позивачу відмовлено в оформленні спадкових прав та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, так як відсутні правовстановлюючі документи, необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину.У зв`язку з цим просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку надану для обслуговування житлового будинку та господарських споруд площею 600 м.кв., що розташована по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою судді від 13.11.2019 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. Підготовче судове засідання призначено на 22.11.2018 року. В підготовче судове засідання позивач не з`явилась, подала суду заяву, згідно якої заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві та проводити розгляд справи у її відсутності. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в підготовче відповідач не з`явились, подали письмові заяви, згідно яких заявлені позовні вимоги визнають у повному обсязі, просять проводити розгляд справи у їх відсутності. В зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст.247 ЦПК України. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем з дотримання порядку, встановленого ст. 206 цього Кодексу. Згідно ч.ч. 1,4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за заявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання відповідачами позову не суперечить закону не порушує їх права, а також свободи чи інтереси інших осіб, тому суд ухвалює рішення про задоволення позову. З копії державного акта на право власності на земельну ділянку серії ІV-ВЛ № 027727 вбачається, що [PERSON] належала земельна ділянка площею 600 м.кв. для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, яка розташована на території Володимир-Волинської міської ради по [ADDRESS] . Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 14.07.1997 року [PERSON] купив у [PERSON] вказану вище земельну ділянку. Як стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , [INFO] [PERSON] помер. Як вбачається із фактичних даних, які містяться в матеріалах справи, спірні правовідносини між сторонами виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України 01 січня 2004 року та продовжують існувати у даний момент. У відповідності до ст.ст. 524, 525 ЦК УРСР (1963 року), які діяли на момент смерті, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. У відповідності до ст.529 ЦК УРСР (1963 року), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ст.ст.548, 549 ЦК УРСР (1963 року), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст. 550 ЦК УРСР 1963 року якщо спадкоємець в установлений ст. 549 ЦК УРСР строк вступив в управління або володіння спадковим майном чи його частиною, суд з цих підстав вирішує питання не про продовження пропущеного строку, а про визнання права на спадкове майно. Копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] стверджується, що позивач [PERSON] є дружиною покійного [PERSON] , а отже є спадкоємцем першої черги. Згідно рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 08.08.2007 року визнано за [PERSON] право власності на побудований без належно затвердженого проекту індивідуальний двохповерховий житловий будинок з самочинно побудованою господарською будівлею в складі: гаража, літньої кухні з кладовою, господарських приміщень, на земельну ділянку площею 699кв.м. для обслуговування житлового будинку та господарських будівель відповідно до державного акта на право приватної власності на землю серії ІV-ВЛ № 027822 від 28.08.1997 року, що розташовані по [ADDRESS] та на грошові зощадженняу Володимир-Волинському відділенні Ощадбанку України № 6302, рахунки № [NUMBER] і № [NUMBER] в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Володимир-Волинської державної нотаріальної контори Волинської області Олейник А.П. від 24.10.2019 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку , розташовану по [ADDRESS] після смерті [PERSON] оскільки у спадкоємця відсутні необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину правовстановлюючі документи, та повідомлено, що вирішення зазначеного питання проводиться в судовому порядку. Згідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За положеннями статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частиною 1 ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2 ст. 328 ЦК України). Право позивача, як спадкоємця на спадкове майно, підлягає захисту в судовому порядку, оскільки після смерті [PERSON] не залишилося правовстановлюючого документа на це майно, що є перешкодою позивачу в нотаріальному оформленні спадщини. Визнання відповідачами позову в даній справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Таким чином вимога позивача про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом ґрунтується на законі, та підлягає до задоволення. Судові витрати по справі суд покладає на позивача.

Outcome: approved