Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, обґрунтувавши свої вимоги тим, що сторони мають двох спільних малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачкою, та перебувають на повному її утриманні, оскільки відповідач в їх матеріальному забезпеченні бере мінімальну участь. Посилаючись на\~те,\~що на\~відповідача,\~як на\~батька,\~покладений обов`язок\~брати участь\~в утриманні\~своїх дітей,\~зокрема в\~грошовій формі,\~та на\~наявність в\~останнього відповідної\~можливості,\~з огляду\~на його\~дохід, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 1/4 доходів але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 1/4 доходів але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У поданому до суду відзиву на позовну заяву, відповідач позовні вимоги визнав частково, зазначивши про те, що має можливість та погоджується сплачувати аліменти на утримання дітей [PERSON] , та [PERSON] , в єдиній частці від його доходу, як це встановлено законом, а саме у розмірі 1/3 частки усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Зазначив, що стягнення з нього аліментів у розмірі 1/2 частини його доходу поставить його у вкрай скрутне матеріальне становище. Позивачка [PERSON] , та її представник [PERSON] , у судовому засіданні наполягали на задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на обставини, аналогічні наведеним у позові. Відповідач у судове засідання не з`явився. Представник відповідача [PERSON] , у судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей у розмірі 1/3 частки усіх видів його заробітку (доходів), посилаючись на обставини аналогічні наведеним у відзиві на позовну заяву. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на такі встановлені у судовому засіданні обставини та відповідні ним докази. Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 03.04.2018 року, у справі №638/19591/17; провадження № 2/638/1673/18, яке набрало законної сили 04.05.2018 року, був розірваний шлюб між [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~та [PERSON] , [INFO] , який був зареєстрований 24 квітня 2009 року. Згідно із свідоцтвом про народження, серія: [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] у м. Донецьк. Його батьками в свідоцтві записані: [PERSON] та [PERSON] . Згідно із свідоцтвом про народження, серія: [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] у м. Харків. Його батьками в свідоцтві записані: [PERSON] та [PERSON] . Згідно із свідоцтвом про зміну імені, серія: [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Дзержинськ Донецької області, змінив ім`я, про що 17 жовтня 2018 року, складений відповідний актовий запис № 150. Вищевказані обставини не є спірними у цій справі. Також, позивачкою зазначено, а відповідачем не заперечується та не спростовано, що малолітні діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживають разом з позивачкою. Дослідивши спірні правовідносини та надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне. Відповідно до частин першої, другої, п`ятої\~статті 263 ЦПК України,\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, ратифікованої\~Постановою Верховної Ради України від 27лютого 1991року, №789XII\~78912, батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 цієї Конвенції, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки, або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із частинами 8, 9\~ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до\~ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною третьою\~статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до частини другої\~статті 183 СК України\~якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до частини п`ятої\~статті 183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Отже, той із батьків, разом з яким проживає дитина, має право на стягнення аліментів у розмірі на двох дітей - однієї третини, заробітку (доходу) платника аліментів. У зв`язку із наведеним, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, шляхом стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, від дня пред`явлення позову, до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Решта доводів учасників справи висновків суду не спростовують. При цьому, у контексті надання їм оцінки, суд зазначає, що у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58) зазначено про те, що принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Відповідно до частини першої\~статті 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина шоста\~статті 141 ЦПК України). Враховуючи, що позивачка є стороною, яка звільнена від сплати судових витрат за подання до суду позову про стягнення аліментів, судовий збір у цій справі компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: partial