Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до Олександрійського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO], на період навчання останньої. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач є батьком дитини. Згідно з рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 червня 2010 року з [PERSON] на її користь стягувались аліменти на утримання дочки в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно до досягнення останньою повноліття. З 1 вересня 2014 року дочка навчається на денному відділенні Олександрійського медичного училища, кінцевий термін навчання 30 червня 2018 року. 9 жовтня 2017 року дочка досягла повноліття. Відповідач є пенсіонером та отримує пенсію в розмірі близько 3000грн. Вона також є пенсіонером та отримує пенсію в розмірі 1611грн. 55коп., тому не в змозі самостійно утримувати дитину. Сторони, належно повідомлені про час, день та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явились. Від них надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності. При цьому позивач - наполягає на своїх позовних вимогах, а відповідач - не заперечує щодо стягнення аліментів на період навчання дитини. Крім того, відповідач. просить долучити до матеріалів справи довідку начальника відділу обслуговування громадян Олександрійського об'єднаного УПФ в Кіровоградській області від 13.12.2017р. №6290/02-26 щодо суми отримуваної ним пенсії. Суд ухвалив провести розгляд справи у відсутність сторін та ухвалити рішення на підставі наявних в справі доказів. За таких обставин, згідно ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до свідоцтва серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Олександрійської міської ради 6 грудня 1999 року, про народження [PERSON], [INFO], батьками останньої є [PERSON] та [PERSON]. Згідно довідки голови квартального комітету №26 від 02.11.2017р. (вих..№1017) [PERSON] [INFO], дійсно зареєстрована та проживає разом з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] Як свідчить довідка № 298 від 1 листопада 2017 року, видана директором Олекснадрійського медичного училища І рівня акредитації [PERSON] являється студенткою 4 курсу мед сестринського відділення денної форми навчання. Термін навчання до 30.06.2018 року. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. У ч. 1 ст. 182 СК України вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Аналізуючи викладені вище правові норми, судом відзначається, що правовідносини з обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, не є продовженням безумовного обов'язку батьків з утримання неповнолітніх дітей, якими вказаний обов'язок, встановлений щодо обох батьків, більше того, вони регулюються самостійними нормами матеріального права і залежать від можливості надавати матеріальну допомогу. Відповідно до довідки відділу обслуговування громадян Олександрійського об'єднаного УПФ в Кіровоградській області від 14.12.2017р. №803/02-26 [PERSON] знаходиться на обліку в Олександрійському об'єднаному УПФ в Кіровоградській області і отримує пенсію за вислугу років працівникам охорони здоров'я, яка становить: за липень-серпень 2017р. - 1611грн. 55 коп., жовтень-листопад 2017р. 1751грн. 55 коп., за грудень 2017р. - 1521грн. 69коп. Згідно довідки відділу обслуговування громадян Олександрійського об'єднаного УПФ в Кіровоградській області від 13.12.2017р. №6290/02-26 [PERSON] знаходиться на обліку в Олександрійському об'єднаному УПФ в Кіровоградській області і отримує пенсію за віком за списками №1(при повному пільговому стажі), яка за грудень 2017 року склала - 1692грн. 99коп. Проаналізувавши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що дочка сторін, яка продовжує навчання, дійсно потребує матеріальної допомоги, так як навчається у вказаному вище навчальному закладі на денній формі навчання та у зв'язку з цим, безсумнівно, несе витрати, що пов'язані з забезпеченням вирішення всіх побутових питань, у т. ч., пов'язаних з придбаванням одягу, взуття, продуктів харчування та безпосередньо навчанням. Аналізуючи відомості про доходи кожної із сторін, їх повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, їх майнове становище на час розгляду справи, суд враховує, що відповідач, дійсно, має можливість надавати певну матеріальну допомогу на вказані вище цілі, крім того, відповідачем 19.01.2018 року через канцелярію суду подано заяву, відповідно до якої він позовні вимоги визнає. Отже, суд вважає, що відсутні підстави для звільнення батька від участі у витратах на дочку, яка продовжує навчання. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Виходячи із принципів справедливості, добросовісності і розумності, закріплених у ст.7 Сімейного кодексу України, і з урахуванням інтересів сина студента, а також, беручи до уваги вимоги ст.ст.182,199,200 Сімейного кодексу України і визнання позову відповідачем, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судовий збір, від сплати якого позивач звільнена при зверненні з позовом до суду, слід стягнути в дохід держави з відповідача.

Outcome: approved