Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до Лисичанського міського суду з заявою про встановлення факту спільного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, заінтересована особа [PERSON], в якій зазначила, що 01 січня 2016 року помер її чоловік [PERSON], який постійно проживав і був зареєстрований на день смерті за адресою: м. Лисичанськ, вул. Рубіжна, буд. 20. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з квартири за адресою: [ADDRESS]. Вони з чоловіком були офіційно одружені, весь час проживали однією сімєю, але були зареєстровані в різних місцях. Вони мешкали разом у належному їй спадковому будинку за адресою м. Лисичанськ, вул. Рубіжна, буд. 20. Вона доглядала за чоловіком, лікувала його, поховала за свої кошти та вважала, що вона прийняла спадщину і отримає свідоцтво про право на спадщину за законом у будь-який час. 30.03.2017 р. вона звернулась до державного нотаріуса Лисичанської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, але отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з тим, що заяву про прийняття спадщини у встановлений законом термін вона не подала, а документально перевірити факт постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини немає можливості. Вона не заявляла про відмову від спадщини, навпаки, управляє спадковим майном. Факт сумісного проживання із спадкоємцем йому необхідно встановити для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. На підставі викладеного просила суд, встановити факт спільного її проживання із [PERSON], померлим 01.01.2016 року, на час відкриття спадщини за адресою м. Лисичанськ, вул. Рубіжна, буд. 20. Заявник [PERSON] в судове засідання не зявилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала до суду письмову заяву в якій просила справу розглянути за її відсутністю, заяву підтримує. В судовому засіданні [PERSON] підтвердила факти, викладені в заяві, заяву підтримала та просила її задовольнити. В судовому засіданні заінтересована особа [PERSON] не заперечувала проти задоволення заяви. Суду пояснила, що спадщину вона не прийняла., до нотаріуса після того не зверталась. В судовому засіданні представник заінтересованої особи [PERSON] не заперечувала проти задоволення заяви. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що заявника [PERSON] знає, вони кума, подруга та сусідка. Підтвердила, що [PERSON] проживала разом з чоловіком [PERSON] до його смерті, тобто і на час відкриття спадщини. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що заявника [PERSON] знає, вони друзі з 1978 року. Підтвердва, що [PERSON] проживала разом з чоловіком [PERSON] до його смерті, тобто і на час відкриття спадщини. Вислухавши представника заявника, представника заінтересованої особи, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сімєю. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Матеріалами справи встановлено, що згідно з свідоцтвом про шлюб серії І-АБ № 120817 від 08.05.1971 року, Лисичанським Палацом щастя Ворошиловградської області [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 08.05.1971 року, про що зроблено актовий запис № 433. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON]. Згідно з свідоцтвом про смерть, серії І-ЕД № 481632, виданого 05.01.2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області, [PERSON] помер 01.01.2016 року у віці 68 років, про що зроблено актовий запис № 28. Згідно з договором купівлі-продажу квартири від 27.04.2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Лисичанського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстром № 3772, [PERSON] від імені [PERSON] продав, а [PERSON] купив квартиру № 116 в будинку № 119, що знаходиться по пр. Леніна в м. Лисичанську. Згідно з довідкою Відділом адміністративних послуг Лисичанської міської ради № 840/10-13 від 16.02.2017 р., за адресою: м. Лисичанськ, вул. Рубіжна, буд. 20, станом на 01.01.2016 р. до зареєстрованих входять [PERSON] - чоловік, помер 01.01.2016р., [PERSON] власник. Згідно з довідкою від 22.03.2017р., наданою Головою вуличного комітету, [PERSON], яка мешкає за адресою: м. Лисичанськ, вул. Рубіжна, буд. 20, фактично проживала за даною адресою із чоловіком [PERSON], до 01.01.2016 р., вела спільне господарство до моменту смерті. Згідно із постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30.03.2017р., наданою державним нотаріусом Лисичанської державної нотаріальної контори [PERSON], [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого 01.01.2016 р. [PERSON] оскільки заяву про прийняття спадщини у встановлений законом термін вона не подала, а документально перевірити факт її постійного проживання спільно із спадкодавцем на час відкриття спадщини, тобто факт прийняття спадщини спадкоємцем, немає можливості. Згідно з відповіддю на запит № 313/02-14 від 18.05.2017 року, наданою Лисичанською державною нотаріальною конторою після померлого 01.01.2016 року [PERSON] до Лисичанської державної нотаріальної контори 08 листопада 2016 року надійшла заява про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом від його доньки - [PERSON], якій у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, у звязку з пропущеним строком для прийняття спадщини. Інших заяв про прийняття спадщини або про відмову від її прийняття від інших спадкоємців станом на 18.01.2017 року не надходило. Свідоцтва про право на спадщину не видавалось. Таким чином при дослідженні вищенаведених доказів судом встановлено, що спадкоємець [PERSON] постійно проживала із спадкодавцем [PERSON] на час її смерті і відкриття спадщини, тому оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд знаходить достатньо підстав для встановлення цього факту і задоволення заяви.

Outcome: approved