Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

[PERSON]звернулась в суд із позовом до [PERSON]про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 26.08.1999 року у Кузнецовському відділі РАГС Рівненської області, актовий запис №183 та про стягнення на її користь на утримання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], аліментів в розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) відповідача. В обґрунтування позову [PERSON]зазначила, що вона перебуває у шлюбі із відповідачем, сторони не підтримують сімейно шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, відповідач в добровільному порядку допомоги для спільних дітей не надає в повному обсязі. В судовому засіданні [PERSON] підтримала позовні вимоги повністю та пояснила, що 26.08.1999 року вона з [PERSON] зареєструвала шлюб. Від спільного проживання у шлюбі в них народилися діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. На даний час у неї з відповідачем склалися неприязні стосунки, відповідач нехтує сімейними цінностями, застосовує фізичне насильство до неї та дітей. Все це призвело до фактичного припинення сімейних відносин. Також вказала, що відповідач не надає в повному обсязі допомоги на утримання дітей. Просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, причин неявки не повідомляв, тому судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачка проти такого вирішення справи не заперечує. Відповідач до суду не подавав заперечень на позов та доказів у справі. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши докази, які є в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі. Підставами для такого висновку суду є наступне: В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-ГЮ №020460 від 26.08.1999 року. Від спільного проживання в шлюбі у сторін народилися діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Вказана обставина підтверджується свідоцтвами про народження серії І-ГЮ №090562 від 25.04.2000 року, серії І-ГЮ №005221 від 30.05.2005 року, серії І-ГЮ №106622 від 16.11.2009 року. Частиною 2 ст.112 СК України передбачено, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони з серпня 2015 року не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства, миритися не бажають, відносини між подружжям стали ворожі. Позивачка наполягає на розлученні, вказуючи на неможливість сумісного проживання з відповідачем та збереження шлюбу. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що сімя [PERSON] фактично розпалася, існує формально і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки та дітей. За таких обставин, суд вважає, що шлюб необхідно розірвати, а дітей необхідно залишити на виховання матері. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 2 ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184\~цього Кодексу. Позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частини заробітку (доходу). Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не зявився, заперечень на позов та доказів у справі не подавав та не звертався до суду з клопотанням про вирішення справи у його відсутності. Враховуючи зазначене, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] необхідно задовольнити.

Outcome: approved