Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання її такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що у дана квартира перебуває у спільній частковій власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , у даному житлі зареєстроване місце проживання [PERSON] , шлюб якої з [PERSON] розірвано, вона у квартирі не проживає без поважних причин, а її реєстрація у квартирі позивачки порушує її право власності. [PERSON] подала до суду відзив, у якому позовні вимоги не визнала та зазначила, що її колишній чоловік [PERSON] , який є співвласником вищезазначеного житла, після розірвання шлюбу висловив їй про свою згоду на те, щоб місце проживання її та їх дітей [PERSON] , 2006 р.н., та [PERSON] , 2008 р.н., було зареєстроване у цій квартирі. На думку відповідача, висловлену у відзиві на позов, [PERSON] не може діяти від імені усіх співвласників, а тому позов є безпідставним. В судовому засіданні позивач [PERSON] та залучена судом до участі у справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] повністю підтримали позовні вимоги та пояснили, що [PERSON] припинила проживати у квартирі [ADDRESS] ще до припинення шлюбу з її співвласником [PERSON] , не проживає у цій квартирі близько п`яти років, її речі там відсутні, припинила проживати у цій квартирі добровільно, вибувши разом з [PERSON] , участі в оплаті квартирної плати та плати за комунальні послуги не приймає, а її реєстрація, зокрема, перешкоджає реалізації права [PERSON] на отримання житлової субсидії, весь тягар утримання житла несе особисто позивач. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, була належним чином повідомленою про час, дату і місце розгляду справи, про причини неявки суд не інформувала, клопотань про відкладення розгляду справи чи інших заяв з процесуальних питань не подавала. На підставі ст.ст.223, 279 ЦПК України суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у відсутності [PERSON] . Залучений судом до участі у справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] до суду не з`явився, був належним чином повідомленим про час, дату і місце розгляду справи, заяв по суті справи на момент розгляду справи по суті від нього не надходило. Заслухавши пояснення позивача та третьої особи [PERSON] , дослідивши надані докази, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Підставами для такого висновку суду є наступне. Як вбачається з свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Кузнецовським міським головою 31.07.2012 на підставі рішення Кузнецовської міської ради № 493 від 20.07.2012, а також Витягу про державну реєстрацію прав, виконаного КП «Кузнецовське міське бюро технічної інвентаризації» № 35065974 від 06.08.2012, право спільної часткової власності на квартиру [ADDRESS] було зареєстроване у рівних частках по 1/3 за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . З вказаного документу вбачається також, що 12.09.2019 на 1/3 частку вказаної квартири, належну спадкодавцю [PERSON] , померлому [INFO] , посвідчено за реєстровим № 2385 Свідоцтво про право на спадщину за законом на ім`я [PERSON] . Довідкою відділу реєстрації виконавчого комітету Вараської міської ради Рівненської області № 1183-03 від 17.04.2020 підтверджується, що у квартирі [ADDRESS] , крім інших осіб, зареєстроване місце проживання [PERSON] . З пояснень позивача та третьої особи [PERSON] судом встановлено, що [PERSON] вселилась у вказану квартиру приблизно у 2014 році як член сім`ї (дружина) співвласника [PERSON] , та зареєструвала у вказаному житлі місце свого проживання. З копії рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 04.02.2020, яке набрало законної сили 06.03.2020, вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідно до ст.405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З пояснень позивача та третьої особи [PERSON] судом встановлено і відповідачем не спростовано, що [PERSON] орієнтовно протягом п`яти років, приблизно з 2015 року, у квартирі [ADDRESS] не проживає, у тому числі і понад один рік до дня звернення позивача до суду з даним позовом, припинила проживання у вказаній квартирі, добровільно виселившись разом з [PERSON] . Докази поважності причин непроживання відповідача у цій квартирі, чинення їй перешкод у користуванні цим житлом, а також будь-які інші докази, які б спростовували пояснення позивача та третьої особи [PERSON] , суду не надані. За таких обставин, на підставі ст.405 ЦК України, суд прийшов до висновку, що [PERSON] втратила право на користування зазначеною квартирою як колишній член сім`ї співвласника житла, що не проживає у ньому без поважних причин понад один рік. Відповідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, право власності позивача підлягає судовому захисту шляхом усунення йому перешкод у користуванні власним нерухомим майном, і наявність інших співвласників, які не висловили заперечення проти позову, не є підставою для відмови у ньому та невідновлення порушених прав [PERSON] . Враховуючи викладене,

Outcome: approved