Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] вказуючи, що відповідач є батьком малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, яку відповідач усиновив. Оскільки відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно в достатньому обсязі не надає, позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини - [PERSON] в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO]. В судове засідання позивачка не з'явилась, проте попередньо написала заяву, в якій пояснює, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд розглянути справу за її відсутності, згодна на заочний розгляд справи у разі відсутності відповідача. Відповідач в судове засідання двічі не з'явився, направлені йому судові повістки про виклик до суду за його останнім місцем проживання, повернуті суду з поміткою кур'єрської пошти про те, що відповідач не проживає за цією адресою. У відповідності до ч. 9 ст. 74 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Судом подано оголошення про виклик відповідача до суду через газету «Урядовий кур'єр» № 225 (5354) від 03 грудня 2014 року, проте відповідач у судове засідання не з'явився. Отже, відповідач вважається повідомлений належним чином. Суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи в порядку ст. 224 ЦПК України. Вивчивши надані докази та дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідач є батьком малолітньої дитини [PERSON], [INFO], яку відповідач усиновив, що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 12 вересня 2011 року. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальний стан дитини, ті ж обставини відносно платника аліментів та їх стягувача. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Судом встановлено, що дитина виховується і утримується [PERSON], потребує матеріальної допомоги. Відповідач працездатний, у зв'язку з чим може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Беручи до уваги необхідність врегулювання аліментних правовідносин, що виникли між сторонами, на принципах справедливості, сумлінності і розумності, суд вважає, що заявлений позов [PERSON] з урахуванням тієї обставини, що дитина перебуває на повному утриманні позивачки, підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved