Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS], мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач з 1995 року одружився та переїхав на постійне проживання до своєї дружини, в подальшому перевіз усі свої особисті речі, лише іноді (2 - 3 рази на місяць) навіщав батька, який проживає в указаній квартирі. З квітня 2010 року відповідач взагалі припинив з'являтися в квартирі. Позивачка вказує, що відповідач з березня 2010 року протягом семі місяців передавав їй по 100 грн. для оплати за комунальні послуги по квартирі, в подальшому перестав приймати участь в оплаті комунальних послуг, вважає, що він втратив право користування квартирою. У судовому засіданні позивач та її представник підтримали заявлені вимоги, просили позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, пояснивши, що на теперішній час він дійсно мешкає у дружини за іншою адресою, проте, це пов'язано з тим, що в спірній квартирі крім нього зареєстровані та проживають ще четверо осіб, у зв'язку з чим, для того щоб не заважати один одному, він вимушений проживати у дружини, при цьому він не рідше одного разу на тиждень з'являється в квартирі, так як в неї проживає його батько та брат, знаходяться його особисті речі, постійно приймає участь в оплаті комунальних послуг. Треті особи [PERSON], [PERSON] у судовому засіданні вважали заявлені позовні вимоги необґрунтованими, просили відмовити в їх задоволенні, також підтвердили, що відповідач не рідше одного разу на тиждень з'являється в квартирі, приймає участь в оплаті комунальних послуг, в квартирі є його речі. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні вважав заявлені позовні вимоги обґрунтованими. Суд, заслухавши пояснення сторін, третіх осіб, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровані п'ять осіб: [PERSON] - наймач, його сини [PERSON] (відповідач) та [PERSON], дочка [PERSON] (позивач), онук [PERSON] (а.с.7). Як пояснили у судовому засіданні сторони та треті особи, дана квартира не приватизована. Відповідно до вимог ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Під час судового розгляду справи сторони визнали, що позивач [PERSON] постійно проживає в спірній квартирі лише з 20 листопада 2013р., до цього вона приблизно вісім років мешкала зі своїм чоловіком за іншою адресою. Також сторони визнали, що відповідач щомісячно, починаючі з 2003 року проводить оплату поточного споживання послуг з газопостачання по даній квартирі. Відповідно до вимог ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Разом з тим, під час судового не знайшли свого підтвердження доводи позивача про те, що відповідач постійно не проживає та не з'являється в спірній квартирі більше шести місяців, оскільки, як вже було зазначено вище, сама позивач постійно мешкає в даній квартирі лише біля трьох місяців. Пояснення допитаного у судовому засіданні свідка [PERSON] стосовно того, що вона тривалий час не бачила відповідача, не можуть бути підставою для задоволення позову, оскільки, як пояснила, у судовому засіданні свідок, вона буває у спірній квартирі приблизно один раз на півроку. Свідок [PERSON], яка також пояснила, що тривалий час не бачила відповідача, зазначила, що почала відвідувати вказану квартиру з часу, коли в неї стала проживати позивачка, тобто з кінця листопада 2013 року. Враховуючі встановлені під час судового розгляду обставини, судом не приймається до уваги також наявний в матеріалах справи акт про не проживання відповідача в квартирі від 09.12.2013р., крім того, не зрозуміло яким чином, особи, які підписали даний акт, зокрема, [PERSON], [PERSON] встановили факт не проживання відповідача в спірній квартирі, сторона позивача не підтримала своє клопотання про їх виклик у судове засідання в якості свідків. З огляду на все вищезазначене, враховуючі, що позивачка мешкає в квартирі менше трьох місяців, відповідач періодично відвідує квартиру, суд приходить до висновку, що підстав для визнання його таким, що втратив право користування спірною квартирою згідно ст.ст.71,72 ЖК України немає. На підставі ст.ст.71,72 ЖК України,

Outcome: dismissed