Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме - квартирою № 43 в будинку № 7 по вулиці Набережній Енергетиків в м. Южноукраїнську Миколаївської області. Свої вимоги мотивує тим, що він є власником квартири [ADDRESS]. Окрім нього в даній квартирі зареєстровані його колишня дружина [PERSON] та решта членів його сімї. У березні 2014 року [PERSON] виїхала з квартири та з того часу у ній не проживає. Місце її знаходження йому невідоме, зв'язку з нею він не підтримує. На сьогоднішній день він створив нову сімю. Оскільки витрати по житлово-комунальним послугам за [PERSON] покладено на нього, просив визнати її втратившою право користування житловим приміщенням та зняти її з реєстраційного обліку у даній квартирі. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги в повному обсязі. Просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явилась, причину неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи була повідомлена вчасно і належним чином через оголошення в газеті Рідне Прибужжя (а.с. 28). Суд, допитавши позивача, свідків, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, прийшов до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності від 12 грудня 2007 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 17467194 від 23 січня 2008 року [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] (а.с. 16, 17). Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний\~ розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно довідки про склад сім'ї та реєстрацію від 21 лютого 2017 року, в зазначеній квартирі зареєстровані [PERSON]. - квартиронаймач, [PERSON] - дружина, [PERSON] - дочка, [PERSON] знайомий, [PERSON] - жінка (а.с. 14, 14 зворот). Однак, як вбачається з акту № 202 від 06.10.2016 року та акту № 57 від 23.02.2017 року про непроживання, [PERSON] в квартирі [ADDRESS] з 2014 року не проживає (а.с. 5, 57). Факт непроживання [PERSON] за місцем реєстрації протягом останніх трьох років підтвердила в судовому засіданні свідок [PERSON] Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч.1 ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Частиною 2 цієї ж статті передбачено, якщо наймач або члени його сімї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом. Відповідно ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням\~ внаслідок\~ відсутності\~ цієї\~ особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином в судовому засіданні знайшов свого підтвердження факт непроживання відповідача [PERSON] за місцем своєї реєстрації в квартирі [ADDRESS]. Поважних причин, які б заважали їй проживати за місцем своєї реєстрації судом не встановлено, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON], в цій частині, підлягають задоволенню. Що стосується вимоги позивача в щодо зобовязання ВГІРФО Южноукраїнського МВ УМВС України в Миколаївській області зняти [PERSON] з реєстраційного обліку в квартирі [ADDRESS], вони задоволенню не підлягають, оскільки визнання особи втратившою право користування житловим приміщенням передбачає зняття зазначеної особи з реєстраційного обліку. Тому в задоволенні цієї частини позовних вимог слід відмовити.

Outcome: partial