Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до Сєвєродонецького міського суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що вона з 03 липня 2015 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] . У шлюбі у них народився син - [PERSON] , [INFO] . На даний час син проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу їй не надає, позивач усі основні витрати на необхідні потреби свої та дитини вимушена нести сама, у зв`язку з чим вона звернулась до суду з даним позовом та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частки від всіх видів доходу щомісячно до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. На виконання ухвали суду від 10.05.2019 представником відповідача адвокатом Приймою Р.С. до суду подано відзив на позов, згідно з яким відповідач не визнає позовні вимоги, посилаючись на наступне. На даний час у відповідача матеріальний стан є таким - офіційно не працює, має нерегулярний мінливий заробіток у зв`язку з відсутністю роботи на непідконтрольній території України, сплачує аліменти на утримання дитини від першого шлюбу на сина [PERSON] та доглядає свою матір похилого віку. Просив суд взяти до уваги викладені обставини та відмовити у задоволенні позовних вимог. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, від її представника [PERSON] до суду надійшла заява, з проханням розглянути справу без його та позивача участі, позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, до суду його представник [PERSON] подав заяву з проханням розглянути справу без його участі та без участі відповідача. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. З матеріалів справи встановлено, що згідно із свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 03.07.2015 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області, [PERSON] та [PERSON] 03.07.2015 зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 316. Прізвище чоловіка після реєстрації шлюбу [PERSON] , прізвище дружини - [PERSON] . Згідно із свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 11.11.2015 Відділом реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області, [INFO] народився [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис № 883. Батьком дитини записаний [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . Згідно з довідкою № 04-14/24 від 20.03.2017, виданою філією Публічного акціонерного товариства «Національна суспільна телерадіокомпанія України» Луганська регіональна дирекція» вбачається, що [PERSON] дійсно працює інженером 1 категорії з охорони праці та безпеки в філії ПАТ «НСТУ» «Луганська регіональна дирекція» з 01 грудня 2015 року. З 06 січня 2016 року знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідно до наданих представником відповідача письмових доказів, відповідач має на утриманні ще одного неповнолітнього сина [PERSON] , на утримання якого він сплачує аліменти на користь колишньої дружини [PERSON] , а також має мати пенсіонерку похилого віку. Отже, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу захисту позивачем свого права на утримання від другого із подружжя до досягнення дитиною трьох років. Вказані правовідносини регулюються нормами Сімейного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до ч. 2 ст. 75 СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 77 СК України за рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Задовольняючи позов частково та визначаючи частку заробітку від доходу, яку потрібно стягувати з відповідача на користь позивача в якості аліментів, суд виходить з того, що відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Як вбачається з матеріалів справи та письмових заперечень проти позову, відповідач сплачує аліменти на утримання ще однієї неповнолітньої дитини. Враховуючи такі обставини, доводи відповідача про те, що коштів, які він заробляє, не вистачить на своє утримання, утримання позивача до досягнення дитиною трьох років, матері похилого віку та на сплату аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , заслуговують на увагу, оскільки в такому разі розподіл грошових коштів, зароблених відповідачем, між ним та його утриманцями буде несправедливий. За таких обставин суд вважає, що позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років підлягає частковому задоволенню, а стягненню підлягають аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/6 частки від всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 21 березня 2017 року і до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трирічного віку, тобто до [INFO] . Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача на її користь витрат на правову допомогу суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб`єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. В даному випадку суд вважає, що позивачем доведено факт надання їй правової допомоги, оскільки згідно зі свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю № 778 від 19.05.2004 року адвокат Юрченко Володимир Григорійович має право на зайняття адвокатською діяльністю. Згідно з квитанцією від 21.03.2017 адвокат Юрченко В.Г. на підставі договору від 20.03.2017 року отримав від [PERSON] гонорар за надання правової допомоги у сумі 600 гривень. За таких обставин суд вважає, що зазначені витрати на правову допомогу підлягають стягненню з відповідача на користь позивача [PERSON] у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у цій справі, суд враховує, що позивач звільнений від сплати судового збору, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 640 грн. 00 коп. Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial