Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з зустрічною позовною заявою до [PERSON] про стягнення грошових коштів на придбання житла у розмірі еквівалентному 120 000 тисяч доларів США. Свої вимоги обґрунтовує тим, що укладеним з [PERSON] п. 6 шлюбного договору від 03.06.2005 р. передбачено: «В разі розірвання шлюбу за ініціативою [PERSON], останній за умови працездатності за віком та станом здоров'я, зобов'язаний забезпечити [PERSON] окремою двокімнатною квартирою з необхідним умеблюванням, автомобілем, або сплатити протягом шести місяців від дати розірвання шлюбу грошову суму еквівалентну 120 000 (сто двадцять тисяч) доларів США….». Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 04.03.2015р. шлюб між сторонами було розірвано, однак [PERSON] до цього часу не виконав умови вищезазначеного договору та не забезпечив позивача окремою двокімнатною квартирою з необхідним умеблюванням, автомобілем, тому позивач звернулась до суду з позовом про стягнення грошових коштів в розмірі, еквівалентному 120 000 (сто двадцять тисяч) доларів США, які передбачені шлюбним договором. 7.06.2016року позовні вимоги [PERSON] про стягнення з відповідача користь [PERSON] грошових коштів на придбання житла в розмірі 2 640 000, 00 грн., що еквівалентно 120 000,00 доларів США згідно п. 6 шлюбного договору від 03.06.2005р. задоволено. Представник позивача в судовому засіданні поклався на розсуд суд при вирішенні питання про прийняття додаткового рішення. Відповідач та його представник в судове засідання не з,явились ,про дату,час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Суд,вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про постановлення додаткового рішення,виходячи з наступного. Відповідно до положень п.1 ч. 2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов,язків,зокрема є договори та інші правочини. Положеннями ст.509 ЦК України визначено поняття зобов*язань. Згідно до ч.2ст.509 ЦК України зобов*язання виникають з підстав, встановлених ст.11 ЦК України. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов*язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства ,а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положеннями ст.539 ЦК України передбачено ,що альтернативним є зобов*язання, в якому боржник зобов*язаний вчинити одну з двох або кількох дій. Боржник має право вибору предмета зобов*язання, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства,не випливає з суті зобов*язання або звичаїв ділового обороту. Згідно до ч.2ст.16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом . З часу розірвання шлюбу, визначений даним пунктом строк 6 місяців минув, однак [PERSON] до цього часу взяті на себе зобов'язання не виконав, у зв'язку із чим зустрічні позовні вимоги є такими,що підлягають задоволенню. Відповідно до п.3 Постанови ПЛЕНУМУ ВЕРХОВНОГО СУДУ УКРАЇНИ від 18 грудня 2009 року N 14»Про судове рішення у цивільній справі» суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин. Відповідно до статті 19 Конституції України, статті 1 ЦПК та з урахуванням положення частини четвертої статті 10 ЦПК вийти за межі заявлених вимог (вирішити незаявлену вимогу, задовольнити вимогу позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено) суд має право лише у випадках, прямо передбачених законом. Наприклад, суд має право вийти за межі заявлених вимог і з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину одночасно з позбавленням батьківських прав (частина друга статті 166 Сімейного кодексу України); застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину (частина п'ята статті 216 Цивільного кодексу України; далі - ЦК). Вирішуючи питання про задоволення позовних вимог позивача та з урахуванням положень ст. 539 ЦК України, суд приходить до висновку про неможливість задоволення позовних вимог в частині тільки стягнення грошової суми в розмірі еквівалентній 120 000 доларів США, оскільки договором передбачено одну з двох дій , а саме-забезпечення позивача 2-х кімнатною окремою квартирою з певним умеблюванням та автомобілем та саме боржнику належить право вибору предмета зобов*язання. При цьому суд виходить з того, що оскільки в судовому засіданні позивачем не доведено відмову відповідача від зобов*язання по забезпеченню позивачки 2х кімнатною окремою квартою та автомобілем та таке право альтернативи належить відповідачеві ,при вирішенні позовних вимог суд виходить за їх межі та поряд з стягненням розміру грошової суми зобов,язує відповідача виконати ще одну з альтернативних зобов*язань - забезпечити позивача окремою 2- х кімнатною квартирою з необхідним умеблюванням та автомобілем. До такого висновку суд приходить, виходячи з особливостей укладеного між сторонами договору, а саме, настання умов забезпечення позивачки відповідачем грошовими коштами в розмірі еквівалентному 120 000 доларів США або 2-х кімнатною квартирою з необхідним умеблюванням та автомобілем тільки у разі відсутності вини останньої в розірванні шлюбу . За таких умов, оскільки поряд з доказуванням вини позивачки вирішення питання про виконання з боку відповідача умов даного договору є наступним та право альтернативного вибору виконання зобов*язання в даному випадку суд покладає на відповідача. Таким чином, суд вважає за необхідне винести додаткове рішення, яким визначити спосіб захисту , передбачений договором та поруч зі стягненням грошової суми у розмірі 2 640 000, 00 грн. , надати [PERSON] право вибору виконання шлюбного договору та у разі неможливості виплати даної грошової суми протягом 1 місяця з моменту набрання даним рішенням чинності зобов*язати [PERSON] забезпечити [PERSON] окремою двокімнатною квартирою з необхідним умеблюванням та автомобілем . Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved