Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтава-Сад» про визнання недійсним договору, посилаючись на те, що 01 жовтня 2013 року між ТОВ «Укрекотек» та ТОВ «Полтава-Сад» укладено договір підряду №32. Згідно умов договору, підрядник зобов'язався виконати послуги з теплоізоляції ангару, розташованого на території ТОВ «Полтава-Сад», а замовник зобов'язався передати підрядникові об'єкт для виконання робіт та прийняти якісно виконані роботи та оплатити їх у сумі згідно договору. 18 листопада 2013 року між сторонами укладено додаткову угоду до договору підряду, згідно якої внесено зміни до договору. Вказала, що вона являється одним із учасників (засновників) ТОВ «Полтава-Сад», яка має частку в статутному капіталі товариства в розмірі 78%, а тому є заінтересованою особою, яка має право та заперечує дійсність вказаного правочину. Вважає, що вказаний договір підряду являється господарським договором, а згідно ч.3 ст.180 ГК України при укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору. Відповідно до п.7.2. договору строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п.7.1. цього договору та закінчується після повного виконання сторонами своїх зобов'язань за цим договором. Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками. Таким чином, строк дії договору - до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за ним. Однак, ч.1 ст.251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Частина 1 ст.252 ЦК України вказує, що строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Даний перелік є вичерпним і не включає в себе визначення строку як «до повного виконання сторонами своїх зобов'язань». Тому п.7.2. спірного договору не визначає строку дії договору підряду в розумінні ст.ст.251, 252 ЦК України, а отже спірний договір не містить обов'язкової істотної умови договору - строку дії договору, тому договір суперечить ч.3 ст.180 ГК України. Роботи, які зобов'язався виконати відповідач, відносяться до будівельної діяльності, яка підлягає ліцензуванню. Відповідної ліцензії підрядник не має. Одночасно вказані правочини підписані особою, яка на мала необхідного обсягу цивільної дієздатності для підписання даного договору. Враховуючи вказане, просила визнати недійсним договір підряду №32 від 01 жовтня 2013 року, укладений між ТОВ «Укрекотек» та ТОВ «Полтава-Сад» та додаткову угоду від 18 листопада 2013 року до вказаного договору підряду. Від представника позивача [PERSON] за довіреністю, до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі. В письмових поясненнях зазначила, що спірний договір підряду слід визнати недійсним оскільки він суперечить ГК України, а саме не містить всіх обов'язкових істотних умов договору. Представник відповідача ТОВ «Полтава-Сад» в направленій до суду письмовій заяві справу просив розглянути без його участі. Представник відповідача ТОВ «Укрекотек» за довіреністю Бобровська І.В. позов не визнала та направила до суду письмові заперечення, в яких посилалась на те, що свої зобов'язання за договором підряду ТОВ «Укрекотек» виконав належним чином, здійснивши роботи в листопаді 2013 року, що підтверджується актом приймання виконаних будівельних робіт та довідкою про вартість виконаних підрядних робот. ТОВ «Полтава-Сад» всупереч договірним зобов'язанням за проведені роботи не розрахувався лише частково сплативши кошти за виконані роботи. Доводи щодо недійсності договору підряду у зв'язку з відсутністю в ньому істотних умов є надуманими та необґрунтованими. В клопотанні, направленим до суду, представник відповідача ТОВ «Укрекотек» просила справу розглянути без її участі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач [PERSON] являється одним із учасників (засновників) ТОВ «Полтава-Сад», яка має частку в статутному капіталі товариства в розмірі 78%, що підтверджується відповідним статутом ТОВ «Полтава-Сад» (а.с.6-18). 04 жовтня 2013 року між ТОВ «Полтава-Сад» та ТОВ «Укрекотек» укладений договір підряду №32, а 18 листопада 2013 року - укладено додаткову угоду до вказаного договору підряду №32 від 04 жовтня 2013 року. Відповідно до п.2. вказаної додаткової угоди сторони домовились внести зміни в п.2.1. договору, виклавши його новій редакції (а.с.21-26). ТОВ «Укрекотек» свої зобов'язання за договором підряду виконав належним чином, здійснивши роботи в листопаді 2013 року на загальну суму 312169 грн., що підтверджується актом приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2013 року, договірною ціною від 18 листопада 2013 року та довідкою про вартість виконаних підрядних робіт за листопад 2013 року. Зазначені документи підписані директорами підрядника і замовника без зауважень та скріплені печатками обох сторін (а.с.27-29). ТОВ «Полтава-Сад» всупереч договірним зобов'язанням за проведені роботи не розрахувався в повному обсязі. Ним частково сплачено за виконані роботи в розмірі 210000 грн., що підтверджується актом звірки розрахунків станом на 30 листопада 2013 року, банківськими виписками від 07 жовтня 2013 року, 15 жовтня 2013 року, 08 листопада 2013 року. Решту суму заборгованості в розмірі 102169 грн. замовник станом на день подання позовної заяви не сплатив. Доводи позивача щодо недійсності договору підряду у зв'язку з відсутністю в ньому істотних умов є необґрунтованими оскільки підставою недійсності правочину, у відповідності до ст.215 ЦК України, є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 206 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Приписи Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» передбачають, що угода може бути визнана недійсною лише з підстав визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом; в кожній справі про визнання угоди недійсною суд повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання угоди недійсною і настання певних юридичних наслідків. Відповідно до ч.1 ст.207 Господарського кодексу України господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині. Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, саме на момент вчинення правочину. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено (Постанова Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»). З наведених норм вбачається, що відсутність у договорі узгоджених сторонами істотних умов, свідчить про неукладеність договору і не може бути предметом вимог про визнання договору недійсним. Укладений між сторонами у справі договір від 04 жовтня 2013 року №32 за своєю правовою природою є договором підряду, на підставі якого ТОВ «Укрекотек» зобов'язався виконати роботи з теплоізоляції на об'єкті ТОВ «Полтава-Сад» До того ж, 11 лютого 2013 року між сторонами оспорюваного договору підписаний Акт приймання виконаних робіт за лютий 2013 року з якого вбачається, що ТОВ «Укрекотек» було виконано умови договору у повному обсязі на суму 389675 грн., а ТОВ «Полтава-Сад» в свою чергу виконані роботи були прийняті без зауважень. Відповідно до п.12 постанови Кабінету Міністрів України від 01 серпня 2005 року №668 «Про затвердження загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві» договір підряду вважається неукладеним (таким, що не відбувся) у разі, коли сторони не досягли згоди з усіх істотних умов. Якщо одна із сторін здійснила фактичні дії щодо його виконання, правові наслідки таких дій визначаються відповідно до Цивільного кодексу України. Як свідчить зміст договору від 04 жовтня 2013 року, сторони погодили предмет, ціну та строк дії договору, а також відбулось його повне виконання з боку ТОВ «Укрекотек». Таким чином позивач не підтверджує наявність підстав для визнання договору підряду №32 неукладеним. Відтак, обставини, на які посилається позивач, а саме: недосягнення сторонами згоди щодо істотних умов договору не є підставою для задоволення вимог про визнання спірної угоди недійсною, оскільки визнання договору неукладеним може мати місце лише на стадії укладення договору, а не за наслідками його виконання. Договір підписано уповноваженими представниками сторін з прикладенням печаток підприємств, без складення протоколу розбіжностей по договору. Посилання позивача на те, що договором не передбачений строк спростовується наступним. Строк дії договору встановлено сторонами в розділі 7 договору, зокрема, даний договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками сторін та діє до моменту повного виконання сторонами своїх зобов'язань за даним договором. Зокрема п.1.4. та п.1.5. договору №32 встановлений строк виконання своїх зобов'язань з боку підрядника, зокрема: п.1.4. договору передбачає, не пізніше 3-х робочих днів після отримання об'єкта, при умові отримання передоплати згідно п.2.1. договору, при умові передачі об'єкта замовником підряднику згідно п.1.3. договору. Пунктом 2.1. договору встановлені строки виконання зобов'язань замовником - ТОВ «Полтава-Сад». Твердження позивача стосовно того, що ТОВ «Укрекотек» на час укладення договору підряду не мав відповідної ліцензії на здійснення будівельної діяльності, що відповідно до ч.1 ст.277 ЦК України є підставою для визнання договору підряду недійсним спростовується наступним. Відповідно до п.3 Порядку ліцензування господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єкті архітектури, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 05 грудня 2007 року №1396 зі змінами від 27 лютого 2012 року №148, ліцензування будівельної діяльності та контроль за додержанням ліцензійних умов здійснюється Державною архітектурно-будівельною інспекцією та її територіальними органами. У відповідності до листа інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Херсонській області від 14 червня 2012 року №7/21-3879-і не підлягають ліцензуванню роботи з теплоізоляції та гідроізоляції приміщень, що передбачено п.1 вказаного Порядку та Переліком робіт, затвердженого наказом Мінрегіонбуду від 06 жовтня 2010 року №392. Визначені в договорі роботи з теплоізоляції ангару не входять до переліку будівельних робіт, на виконання яких видається ліцензія згідно Переліку робіт провадження господарської діяльності у будівництві, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури та Ліцензійних умов провадження господарської діяльності у будівництві, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури, затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку та будівництва України від 27 січня 2009 року №47 (у редакції наказу Міністерства регіонального розвитку та будівництва України від 06 жовтні 2010 року №392), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 березня 2009 року за №226/16242. Отже, на проведення спірних робіт ліцензія не потрібна. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень Відповідно до ст.59 того ж Кодексу обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Наразі, позивачем не наведено жодних правових підстав щодо невідповідності укладеного договору вимогам чинного законодавства, що мало б наслідком визнання його недійсним. Зокрема, позивачем фактично не зазначено, якому саме нормативному акту суперечить вказаний спірний договір та в якій частині, так само як і не представлено доказів в обґрунтування позовних вимог. Позивач не надав будь-яких доказів, які б підтверджували той факт, що спірний договір підписано особою, яка не мала необхідного обсягу цивільної дієздатності. Наявність будь-яких обставин, які б свідчили про невідповідність спірного договору вимогам закону, позивачем не вказано. Суд вважає, що позивачем не доведено належними доказами підстави на які він посилався як на такі, що дозволяють на його думку задовольнити позовні вимоги. Питання щодо судових витрат судом вирішуються відповідно до положень ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed