Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-26 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить визначити місце проживання дитини - [PERSON] , [INFO] , разом із матір`ю, а також стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 1013,50 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. До суду надійшла заява позивача [PERSON] про підтримання позовних вимог в частині визначення місця проживання сина. В частині вимог про стягнення аліментів на утримання сина позивач [PERSON] просила позов залишити без розгляду. Від представника відповідача [PERSON] адвоката Дмитрук Т.І. до суду надійшла заява про визнання позову в частині визначення місця проживання дитини, а також про відсутність заперечень щодо залишення без розгляду позову в частині стягнення аліментів на утримання дитини. Від третьої особи - Служби у справах дітей Слобідського району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради до суду надійшла заява про слухання справи за відсутності їх представника Суд, вивчивши матеріали справи, давши добутому правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] народився [PERSON] , про що 30.10.2009 Комінтернівським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції складено відповідний актовий запис № 745 (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ). Батьками неповнолітнього [PERSON] зазначені [PERSON] та [PERSON] . Позивач у справі [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , разом із нею зареєстрований та мешкає її син [PERSON] , 2009 р.н. Батько неповнолітнього [PERSON] , 2009 р.н., відповідач у справі [PERSON] зареєстрований та фактично мешкає за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до положень ст. 160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Згідно ст. 161 Сімейного кодексу України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Якщо орган опіки та піклування або суд визнав, що жоден із батьків не може створити дитині належних умов для виховання та розвитку, на вимогу баби, діда або інших родичів, залучених до участі у справі, дитина може бути передана комусь із них. Якщо дитина не може бути передана жодній із цих осіб, суд на вимогу органу опіки та піклування може постановити рішення про відібрання дитини від особи, з якою вона проживає, і передання її для опікування органу опіки та піклування. Суду надано висновок Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради від 16.12.2019 щодо доцільності визначення місця проживання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , разом із матір`ю [PERSON] . Враховуючи, що дитина [PERSON] , 2009 р.н., мешкає разом із матір`ю [PERSON] , де створені всі умови для проживання та розвитку дитини, остання матеріально забезпечена, працює в ХНТУ СГ ім. П. Василенка, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, батько дитини [PERSON] не заперечує щодо визначення місця проживання її доньки разом із батьком дитини, суд вважає вимоги [PERSON] , такими, що підлягають задоволенню. Що стосується вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини та клопотання про залишення без розгляду позову в цій частині суд вважає за необхідне зазначити наступне. Так, відповідно до положень п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду. Враховуючи, що позивачем подано заяву про залишення без розгляду її позову в частині стягнення на її користь аліментів на утримання сина, суд вважає за необхідне ці вимоги залишити без розгляду. Питання щодо розподілу судових витрат вирішується відповідно до положень ст.ст. 141, 142 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved