Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] міської ради Херсонської області, в якому просила визнати за нею в порядку спадкування право власності на 7/20 частин житлового будинку з господарськими будівлями та побутовими спорудами, що розташовані за адресою: проспект Миру, 11/2, м. Генічеськ, Херсонська область, та належали [PERSON]. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після смерті 02 березня 2016р. матері позивача [PERSON], відкрилась спадщина на належне їй майно. За життя, мати позивача [PERSON] придбала на підставі договору купівлі продажу від 04 липня 1987 року 7/20 частин житлового будинку, з господарськими будівлями та побутовими спорудами, що розташовані за адресою: проспект Миру, 11, м. Генічеськ, Херсонська область. На момент смерті матері позивач проживала разом з нею за вказаною адресою. При зверненні до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, отримала відмову у звязку з відсутністю у неї оригіналу правовстановлюючого документу на житловий будинок. У звязку із цим, позивач не може реалізувати своє право на спадщину, без рішення суду.\~ Тому,\~\~просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно після смерті її\~ матері [PERSON]. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] уточнив позовні вимоги, просив визнати право власності на 7/20 частин житлового будинку з господарськими будівлями та побутовими спорудами, що розташовані за адресою: проспект Миру, 11, у м. Генічеську, Херсонської області. Представник відповідача [PERSON] міської ради до судового засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом направлення поштового повідомлення. Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. З матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про народження [PERSON]\~ від 28 квітня 1952 року, серії БЮ № 712093, виданого Листвянською сільською радою Топчинського району Алтайського краю. Батьками останньої записані [PERSON] та [PERSON]. Згідно свідоцтва про шлюб, від 18 вересня 1970 року, серії ІV- КА № 083548, виданого Шоханським РАЦС Карагандинської області, між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб. Після укладання шлюбу прізвище [PERSON] змінено на [PERSON]. Вказаними даними підтверджено, що [PERSON] була дочкою [PERSON], [INFO]. Згідно довідки Виконавчого комітету [PERSON] міської ради, за підписом начальника відділу ведення реєстру територіальної громади міста [PERSON] від 22 вересня 2016 року за № 4438, [PERSON] дійсно була зареєстрована за адресою: [INFO], та проживала за вказаною адресою разом з матірю [PERSON], та чоловіком [PERSON] 02 березня 2016р. [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану [PERSON] районного управління юстиції у Херсонській області від 09 березня 2016 року, серії I-КГ за №214798. За життя, [PERSON], на підставі договору купівлі продажу від 04 липня 1987 року належало 7/20 частин житлового будинку, з господарськими будівлями та побутовими спорудами, що розташовані за адресою: проспект Миру, 11, м. Генічеськ, Херсонська область. Вказана інформація також підтверджується даними інвентарної справи на домоволодіння №11 по проспекту Миру, у м. Генічеську, згідно якої [PERSON] зазначена власником 7/20 частин зазначеного домоволодіння. Під час підготовки документів для оформлення спадкового майна, позивачем було виявлено відсутність оригіналу вищевказаного договору купівлі продажу частини житлового будинку від 04 липня 1987 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1772. У звязку з чим, позивач розмістила оголошення про втрату правовстановлюючого документу в газеті «Приазовська правда», номер 39, від 29 вересня 2016 року. Звернувшись до приватного нотаріуса [PERSON] для оформлення спадщини після смерті матері - [PERSON], 02 березня 2016 року, отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки нею не було надано документів, які б підтверджували право власності спадкодавця на житловий будинок. За таких обставин, позивач позбавлена можливості отримати у нотаріуса свідоцтво про спадщину за законом на вказане домоволодіння, що й стало підставою звернення до суду. Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне. Відповідно до ст.ст.1216, 1217, 1218, 1223 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов'язків спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У разі неприйняття спадщини або в разі відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом право на спадкування одержують спадкоємці за законом. Згідно вимог ст.ст.1268, 1269, 1270 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку не заявив про відмову від спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має право протягом шестимісячного строку подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] у силу вимог ст. 1268 ЦК України, прийняла спадщину після смерті своєї матері [PERSON] З метою отримання свідоцтва про право на спадщину, [PERSON] звернулась до нотаріуса. 10 жовтня 2016р. приватним нотаріусом [PERSON] на адресу [PERSON] було направлено листа з розясненням, що оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу на житловий будинок на імя померлої, тому\~ вирішення питання про прийняття спадщини можливе лише шляхом звернення до суду. Таким чином, втрата оригіналу договору купівлі продажу від 04 липня 1987 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1772, [PERSON] на 7/20 частин житлового будинку, з господарськими будівлями та побутовими спорудами, що розташовані за адресою: проспект Миру, 11, м. Генічеськ, Херсонська область позбавляє можливості позивача оформити свої спадкові права шляхом оформлення спадщини в нотаріальному порядку. Статтею 392 ЦК України регламентовано, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як зазначено в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позивач, як спадкоємець за законом, своєчасно прийняла спадщину після смерті матері, на даний час користується та розпоряджається спадковим майном, але юридично не може оформити свої спадкові права, оскільки відсутній належний правовстановлюючий документ на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який би підтверджував право власності померлої на дане майно, тому суд вважає, що позивач правомірно набула право власності на вищевказаний житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами і тому за нею слід визнати право власності на дане майно, в порядку спадкування.

Outcome: approved