Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить встановити факт народження дитини сина [PERSON], який народився 31 жовтня 2016 року в м. Донецьку. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що вона незаміжня, 31 жовтня 2016 року у м. Донецьку народила дитину сина [PERSON], що підтверджується медичним свідоцтвом про народження № 750/1147 від 31.10.2016 року (Дублікат), виданим Донецьким клінічним територіальним медичним обєднанням. Оскільки медичний документ виданий на території, яка непідконтрольна Україні, та не приймається відділом ДРАЦС для реєстрації, заявник позбавлена можливості реалізувати свої права щодо реєстрації народження дитини, а також щодо здійснення особистих немайнових прав та запобігання обмеження цивільних прав та обовязків дитини, тому просить суд встановити факт народження нею дитини сина [PERSON], який народився 31 жовтня 2016 року в м. Донецьку, батьком дитини записати [PERSON]. Заявник та її представник [PERSON] надали суду заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, заявлені вимоги підтримали повністю. Представник заінтересованої особи Центрального районного у м. Маріуполі відділу ДРАЦС ГТУЮ у Донецькій області, у судове засідання не зявився, надіслали до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника відділу, на розсуд суду. Суд розглядає справу без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до медичного свідоцтва про народження № 750/1147 від 31.10.2016 року (Дублікат), виданого Донецьким клінічним територіальним медичним обєднанням, 31 жовтня 2016 року [PERSON] народила хлопчика. Згідно листа Центрального районного у м. Маріуполі відділу державної реєстрації акті цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області за вих. № 474/15.2-106 від 25.05.2017 року відмовлено у реєстрації народження [PERSON] дитини, оскільки медичне свідоцтво про народження видане на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до розяснень, викладених в пункті 1 Постанови пленуму Верховного суду України N 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» за нормами ЦПК в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Відповідно до ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Відповідно до ч.1 ст.144 СК України батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст.7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Відповідно до ч. 1 ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду, позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у книзі реєстрації народження вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Відповідно до ч. ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Отже, враховуючи вищенаведені розяснення та положення ЦПК України, СК України, наявні в матеріалах справи докази та зважаючи на те, що від встановлення факту народження дитини залежить виконання заявником батьківських обовязків, здійснення особистих немайнових прав, а також відновлення прав заявниці як матері дитини щодо реєстрації її народження, суд вважає за необхідне встановити факт того, що [PERSON], [INFO], громадянка України, народила дитину чоловічої статі 31 жовтня 2016 року в місті Донецьку, Україна. У задоволенні решти вимог відмовити як заявлених передчасно, оскільки судом встановлено факт народження дитини, а при цьому ще не складено актовий запис про народження дитини в органах державної реєстрації актів цивільного стану України. На підставі викладеного,

Outcome: partial