Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору орган опіки та піклування Білгород-Дністровської районної державної адміністрації про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В судове засідання позивачка не зявилась, але надала заяву згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила справу слухати в її відсутність. В судове засідання відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] не зявились, повідомлялись належним чином для надання пояснень та зясування обставин по справі, причини неявки суду не відомі. Відповідно до статті 74 ЦПК України судові виклики здійснюються на основі судових повісток та судових повідомлень. Згідно ч.4 ст.74 УПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за три дні до судового засідання. В судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору орган опіки та піклування Білгород-Дністровської районної державної адміністрації не зявився, був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК Україна, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. В судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] являється власником житлового будинку №50 по вул.Колгоспній, с.Руськоіванівка, Білгород-Дністровський район, Одеської області в порядку спадкування за законом після смерті своєї матері [PERSON], яка померла 20 січня 2005 року. Рішенням апеляційного суду Одеської області від 03.12.2013 року за позивачкою [PERSON] було визнано право власності на ? частину житлового будинку №50 по вул.Колгоспній, с.Руськоіванівка, Білгород-Дністровський район, Одеської області. Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22.07.2015 року за позивачкою [PERSON] було визнано право власності на ? частини житлового будинку №50 по вул.Колгоспній, с.Руськоіванівка, Білгород-Дністровський район, Одеської області. На теперішній час в житловому будинку №50 по вул.Колгоспній, с.Руськоіванівка, Білгород-Дністровський район, Одеської області зареєстровані відповідачі по справі [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджується довідкою виконавчого комітету Руськоіванівської сільської ради №756 від 17.10.2011 року. Відповідачі по справі [PERSON], [PERSON], [PERSON] разом з позивачкою в вказаному житлового будинку не проживають, оскільки у них є інше місце проживання, а саме: вул.Жовтнева 47, с.Руськоіванівка, Білгород-Дністровський район, Одеської області, вони взагалі не зявляються в житловому будинку позивачки та весь час проводять за власним місцем проживання. Позивачка [PERSON] неодноразово зверталась до відповідачів з проханням знятись з реєстраційного обліку в житловому будинку, але відповідачі у добровільному порядку відмовляються. Згідно ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст.150 ЖК України громадяни, що мають в приватній власності житло, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Згідно ст.383 ЦК України, власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання та проживання членів своєї сімї. Згідно ст.386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист усіх субєктів права власності. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Реєстрація відповідачів створює суттєві перешкоди для здійснення позивачкою своїх прав як власника, відповідачі не здійснюють оплату за користування житловим приміщенням та комунальні послуги, не несуть інших витрат по утриманню спірного будинку, позивачка змушена сплачувати комунальні послуги за всіх осіб прописаних в житловому будинку, включаючи відповідачів. У звязку з вищевказаним, суд вважає позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору орган опіки та піклування Білгород-Дністровської районної державної адміністрації про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням обґрунтовані і підлягаючими задоволенню.

Outcome: approved