Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-18 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та аліментів на її утримання. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що з відповідачем по справі перебуває в шлюбі, який зареєстровано 18.01.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Старовижівського районного управління юстиції Волинської області. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Малолітня дочка проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має можливість надавати таку допомогу. У зв'язку з наведеним позивач просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі - в сумі 800 гривень щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, позивач вказує, що вона не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку, тому прохає стягувати з відповідача аліменти на її утримання в сумі 500 гривень щомісячно і до досягнення дитиною віку трьох років. В судовому засіданні позивач позов підтримала повністю, з підстав, викладених у заяві, прохає його задовольнити. Додатково пояснила, що відповідач хоч і не працює, проте їздить за кордон, тому має можливість надавати матеріальну допомогу на її утримання та на утримання дитини. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, суду вказав, що згідний сплачувати аліменти на утримання дочки в сумі 400 гривень щомісячно. Рахує вимоги позивача про стягнення аліментів на її утримання безпідставними, оскільки не працює, вказав, що допомагає батьку у здійсненні ним підприємницької діяльності. Крім того, в судовому засіданні відповідач не заперечив того факту, що один раз на десять днів їздить у закордонні поїздки, проте вказав, що будь-якого прибутку від цього не отримує. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення частково. З копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано 18.01.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Старовижівського районного управління юстиції Волинської області. Як вбачається з копії свідоцтва про народження, сторони по справі - [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 Сімейного кодексу України визначено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Аліменти стягуються на корись того із батьків з ким проживає дитина. Сторонами визнається та обставина, що малолітня [PERSON], [INFO] проживає з позивачем [PERSON]. Заперечуючи проти позову відповідач вказує, що він не працює, не перебуває на обліку в центрі зайнятості, про що подав відповідну довідку, будь-якого доходу не отримує. Доводи відповідача про відсутність у нього постійного заробітку (доходу) не можуть бути взяті до уваги судом, оскільки в судовому засіданні встановлено, що будь-яких домовленостей щодо сплати аліментів між сторонами не досягнуто, відповідач не приймає участі у матеріальному утриманні дитини, малолітня дочка сторін проживає з позивачем, перебуває на її утриманні, а тому у [PERSON] виникло право на звернення з даним позовом до суду Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу - визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі. Згідно ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно ч. 1, 3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказів того, що відповідач може сплачувати аліменти на утримання дитини в сумі 800 гривень щомісячно позивач суду не надала. Оскільки [PERSON] є молодою працездатною особою, інших утриманців не має, з його пояснень, наданих в судовому засіданні слідує, що він спроможний сплачувати аліменти в сумі 400 грн. щомісячно, а тому відповідно до вимог ст. 184 СК України аліменти, які будуть стягуватись з відповідача слід визначити у твердій грошовій сумі - в сумі 500 гривень щомісячно. У відповідності до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.1 ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. У відповідності до ч.2 ст. 84 СК України, дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Суд не приймає до уваги твердження відповідача, про те що позивач не має права на своє утримання, оскільки отримує допомогу на дитину, так отримання даної допомоги не позбавляє останню від права дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку. Доказів того, що відповідач може сплачувати аліменти на утримання дружини в сумі 500 гривень щомісячно остання не надала. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є молодою працездатною особою, інших утриманців немає, тому виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача слід стягувати аліменти на її утримання в сумі 200 гривень щомісячно.

Outcome: partial