Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] борг у розмірі 122\~000 гривень за розпискою від 03.02.2017. В обґрунтування позову зазначила, що на початку 2017 року [PERSON] звернулась до неї з проханням надати у борг грошові кошти. 03.02.2017\~позивач надала\~ [PERSON] кошти у борг у розмірі 122\~000 гривень, яка в свою чергу зобов`язалась повернути їх у березні 2017 року, про що була написана розписка. Відповідач своє зобов`язання по поверненню боргу не виконала. Позивачем 23.01.2020 на адресу відповідача була надіслана вимога про повернення боргу, однак жодного реагування на неї не відбулось, у зв`язку з чим вона вимушена звернутись до суду з позовом. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій позов підтримала, просила його задовольнити, розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце судового засідання повідомлена своєчасно та належним чином, причини неявки не повідомила. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі юридичні факти та відповідні ним правовідносини. Статтею 16\~ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Положеннями ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Відповідно до розписки від 03.02.2017, [PERSON] взяла у борг у [PERSON] суму у розмірі 122\~000 гривень, котрі зобов`язується повернути в березні 2017 року (а.с.17). Між сторонами склалися цивільні правовідносини з договору позики.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст.\~1046\~ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або речі, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошей або кількість речей того ж роду і якості. Згідно ст.\~1047\~ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника. Розписка є документом, який боржник видає кредитору, підтверджуючи як укладення договору позики, так і його умови, а також засвідчуючи отримання певної грошової суми. Відповідно до ч. 1 ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. У встановлений договором позики строк березень 2017 року, заборговану суму у розмірі 122\~000 гривень відповідач позивачу не повернула. Як зазначає [PERSON] в позові, вона в порядку досудового врегулювання направляла на адресу відповідача вимогу про добровільне виконання зобов`язання щодо повернення боргу. Однак, станом на день розгляду справи в суді відповідач свого зобов`язання щодо повернення боргу у добровільному порядку не виконала. Відповідно до ч 1 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи, що матеріали справи не містять відомостей про повернення суми позики у строк, встановлений договором, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved