Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-01 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем перебувала у шлюбі з 08.06.2003 року, від якого у них є неповнолітні діти: син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], які на даний час проживають разом з нею та знаходяться на її повному утриманні. Покликається на те, що відповідач являється батьком неповнолітніх дітей, однак належної матеріальної допомоги на утримання синів не надає та не приймає участі у їх вихованні. Вказує, що відповідач працездатний, є військовослужбовцем Луцького прикордонного загону Державної прикордонної служби, має стабільний дохід і може надавати допомогу на утримання дітей. У зв'язку з чим, просить суд стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі ? частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення старшою дитиною повноліття. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у заяві та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнала частково, не заперечувала щодо стягнення аліментів у розмірі ? частини від усіх видів заробітку. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши представлені письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 15.11.2005 року та серії [NUMBER] від 13.06.2012 року (а.с. 4, 5). Крім того, судом також встановлено, що на утриманні відповідача знаходиться його неповнолітній син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про його народження та нотаріально посвідченою заявою [PERSON] (а.с. 14, 17). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При цьому, суд у відповідності до ст. 182 СК України, враховує матеріальне становище позивача та відповідача, який є працездатним, стан здоров'я дітей. Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище сторін та неповнолітніх дітей, а також факт перебування на утриманні у відповідача іншого неповнолітнього сина та прожитковий мінімум для дітей відповідного віку. Отже, зважаючи, що відповідач свій обов'язок по утриманню дітей належним чином не виконує, неповнолітні діти проживають з матір'ю та перебувають на її утриманні, то суд приходить до висновку, що на користь позивача слід стягувати аліменти в розмірі 1/3 частини від усіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, дослідивши та оцінивши представлені докази в їх сукупності і зважаючи на визначений законодавством мінімальних прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, отримуваний стабільний дохід відповідача, суд вважає, що останній спроможний надавати матеріальну допомогу неповнолітнім дітям у визначеному судом розмірі і до досягнення старшою дитиною повноліття. В решті позовних вимог слід відмовити. Крім цього, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави 551,20 грн. судового збору.

Outcome: partial