Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Заява мотивована тим, що [PERSON] , 1907 року народження, являлася її матір`ю. [INFO] [PERSON] померла. В паспорті покійної матері її по батькові вказано - « [PERSON] », в трудовій книжці колгоспника [NUMBER] від 31.08.1966 року, в свідоцтві про народження заявника серії [NUMBER] , виданим 02.11.1949 року її по батькові вказано - « [PERSON] ». В книгах обліку праці колгоспників, що велися колгоспом ім.Дзержинського с.Рогинці Хмільницького району Вінницької області, за 1960, 1961, 1962, 1964 роки зазначено по батькові матері - « [PERSON] », в пенсійному посвідченні члена колгоспу [NUMBER] від 18.09.1967 року по батькові матері вказано « [PERSON] », в протоколі комісії по призначенню пенсії по батькові матері вказано - « [PERSON] ». Вона зверталася до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області із позовом про встановлення факту членства в колгоспі та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Однак, в задоволенні позову було відмовлено з тих мотивів, що нею подані до суду докази які містять в собі інформацію на підтвердження членства покійної матері в колгоспі, проте стосуються різних осіб, що вбачається у різниці написання по батькові особи на яку позивачка вказує як на спадкодавця. За вказаних обставин звернулася в суд з даною заявою. Заявник в судове засідання не зявилася, надавши письмову заяву, де просить справу розглянути за її відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Заінтересована особа в судове засідання також не з`явилася, проте в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за її відсутності, проти заявлених вимог не заперечує. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. В зв`язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Так, [PERSON] , 1907 року народження, являлася матір`ю [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим 03.07.2000 року Сальницькою сільською радою Калинівського району Вінницької області. В паспорті покійної матері заявника її по батькові вказано - « [PERSON] », в трудовій книжці колгоспника № [NUMBER] від 31.08.1966 року, в свідоцтві про народження заявника серії [NUMBER] , виданим 02.11.1949 року її по батькові вказано - « [PERSON] ». В книгах обліку праці колгоспників, що велися колгоспом ім.Дзержинського с.Рогинці Хмільницького району Вінницької області, за 1960, 1961, 1962, 1964 роки зазначено по батькові матері заявника-« [PERSON] », в пенсійному посвідченні члена колгоспу [NUMBER] від 18.09.1967 року по батькові матері заявника вказано « [PERSON] », в протоколі комісії по призначенню пенсії по батькові матері заявниці вказано- « [PERSON] ». Згідно рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 22.04.2019 року по справі №149/534/19 [PERSON] зверталася до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області із позовом про встановлення факту членства в колгоспі та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] . Однак, в задоволенні позову було відмовлено з тих мотивів, що позивачкою подані до суду докази, які містять в собі інформацію на підтвердження членства покійної матері в колгоспі, проте стосуються різних осіб, що вбачається у різниці написання по батькові особи на яку позивачка вказує як на спадкодавця. Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у паспорті. Згідно з розясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали документи не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України громадяни мають право звернутись до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не саме одержання документа, а оформлення особистих чи майнових прав, які випливають з цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючий. На підставі викладеного,

Outcome: approved