Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-02 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі по 2000,0 грн. щомісячно протягом навчання дитини, але не довше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. Свої вимоги обгрунтовує тим, що син навчається на 1-му курсі юридичного факультету заочної форми навчання за спеціальністю «Право» в Університеті Короля Данила , терміном навчання з 01.09.2019 року по 30.06.2023 року, на платній формі (16500,0 грн. за перший курс навчання). Вказує, що їй матеріально важко утримувати повнолітнього сина, оскільки вона ніде не працює, вона являється особою з інвалідністю ІІІ-ої групи, а її син являється особою з інвалідністю ІІ-ої групи, багато коштів витрачається на обстеження та лікування, їхньої пенсії не вистачає на необхідні потреби сина. Відповідач є працездатною особою, підзаробляє на будівництві, має можливість по стану здоров`я працювати, зобов`язаний утримувати повнолітнього сина протягом його навчання у вищому навчальному закладі та може сплачувати аліменти у зазначеному розмірі. Просила справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до частин 2-6 статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову дана справа, відповідно до ч. 4 ст. 274 ЦПК України, підпадає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно частини третьої статті 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Ухвалою судді Тлумацького районного суду Івано-Франківської області Луковкіної У.Ю. від 12.02.2020 року вирішено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження. Також даною ухвалою було встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання ним відзиву на позовну заяву, а позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Згідно ч.1 ст. 178 ЦПК України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. У відповідності до ч.ч. 1, 8 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, однак до суду подала письмову заяву, в якій вказала, що позов підтримує, просила його задовольнити та розгляд справи провести без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву суду не надав, проте подав до суду письмову заяву, в якій вказав, що позов визнає, не заперечує проти його задоволення, та просив розгляд справи провести без його участі. У відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав. Судом встановлено, що сторони з 03.11.1994 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 03.11.2014 року, що набрало законної сили 14.11.2014 року, було розірвано (а.с. 5-6). За час перебування у шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] (повнолітній), що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 4). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов, складеного комісією Олешанської сільської ради ОТГ Тлумацького району Івано-Франківської області 11.02.2020 року № 52, встановлено, що [PERSON] (позивачка) проживає по [ADDRESS] , являється особою з інвалідністю ІІІ-ої групи, підприємницькою діяльністю не займається, перебуває в складному матеріальному становищі, часто хворіє та у неї на утриманні перебуває повнолітній син [PERSON] , який являється особою з інвалідністю ІІ-ої групи (а.с. 7). Відповідно до копії пенсійного посвідчення № [NUMBER] серії [NUMBER] [PERSON] (позивачка) являється особою з інвалідністю ІІІ-ої групи загального захворювання (а.с. 12). Також відповідно до копії довідки до акту огляду МСЕК серії 12 ААБ № 167665 [PERSON] (син) являється особою з інвалідністю ІІ-ої групи з дитинства (а.с. 13). [PERSON] (син) отримує державну соціальну допомогу у зв`язку з інвалідністю ІІ-ої групи, про що свідчить посвідчення серії [NUMBER] від 24.10.2016 року (а.с. 11). Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 005973/2018 ДУ «Національний інститут хірургії та трансплантології ім. О.О. Шалімова» та консультативного висновку ДУ «Національний інститут хірургії та трансплантології ім. О.О. Шалімова» від 13.05.2019 року [PERSON] (син) має вроджену хворобу та у період з 23.01.2019 року по 29.01.2019 року перебував на стаціонарному лікування у медичній установі (а.с. 9, 10). Відповідно до копій квитанцій [PERSON] здійснював витрати на лікування у ДУ «Національний інститут хірургії та трансплантології ім. О.О. Шалімова» та придбання лікарських препаратів (а.с. 14). На даний час [PERSON] (син), [INFO] , являється повнолітнім, йому виповнилось повних 18 років та він навчається на І-му курсі приватного вищого навчального закладу Університеті короля Данила (вул. Є.Коновальця, 35, м. Івано-Франківськ) за ОС «Бакалавр» на заочній формі навчання юридичного факультету за спеціальністю «Право», терміном навчання з 01.09.2019 року до 30.06.2023 року включно, стипендії не отримує та вартість навчання за І-ий курс становить 16500,0 грн., що підтверджується довідкою, виданою Університетом короля Данила № 14323 від 11.02.2020 року (а.с. 8). Також, у відповідності з вимогами ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Також відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З`ясувавши обставини, які згідно ст. 182 СК України враховуються при визначенні розміру аліментів, беручи до уваги те, що [PERSON] є повнолітнім та навчається у вищому навчальному закладі, а позивачка, яка ніде не працює та являється особою з інвалідністю ІІІ-ої групи та у неї на утриманні перебуває повнолітній син [PERSON] , який являється особою з інвалідністю ІІ-ої групи, позивачка має право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів, з врахуванням того, що відповідач, який офіційно ніде не працює, відзиву та заперечень на позовну заяву не надав, а повністю визнав позов, суд вважає, що позов підлягає до задоволення та з відповідача слід стягувати на користь позивачки аліменти у твердій грошовій сумі на утримання повнолітнього сина [PERSON] у розмірі по 2000,0 грн. щомісячно протягом його навчання у приватному вищому навчальному закладі Університеті короля Данила, але не довше ніж до досягнення ним 23-х років. Рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць належить допустити до негайного виконання. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. При такому вирішенні позову, з врахуванням того, що позивачка звільнена від сплати судового збору, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у встановленому законодавством розмірі - 840,80 грн. На підставі ст.ст. 182, 199, 200, 201 СК України,

Outcome: approved