Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-04 00:00:00

\~ \~ \~ \~[PERSON]\~звернулась до\~суду з\~позовом,\~в якому\~з урахуванням\~уточнень просила: визнати договір купівлі-продажу квартири №7 по пр.-ту Г.Сталінграда,8/6 в м.Харкові за №173 від 22.10.2015р., укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] недійсним; скасувати реєстрацію права власності на квартиру №7, будинку 8/6 по пр.-ту Г.Сталінграда в м.Харкові за [PERSON] згідно рішення приватного нотаріуса ХМНО [PERSON] про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 22.10.2015р.. В обґрунтування позову позивач зазначила , що вона є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 29.01.2015року. [PERSON] її смерті залишилась спадщина квартира №7 по пр.-ту Г.Сталінграда,8/6 в м.Харкові, яка належала померлій на підставі дублікату свідоцтва про право власності на нерухоме майно. Позивач спадщину прийняла після смерті [PERSON], так як у встановлений законом строк звернулась із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, але нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину, оскільки власником квартири згідно державного реєстру речових прав на підставі договору довічного утримання, посвідченого Сьомою Харківською державною нотаріальною конторою 04.09.2013р. є відповідач [PERSON] Рішенням Комінтернівського районного суду м.Харкова від 15.10.2015р., яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області договір довічного утримання від 04.09.2013р. розірвано. Вказане рішення набрало законної сили 13.01.2015р.. В подальшому позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про витребування майна із чужого незаконного володіння та визнання права власності на спірну квартиру в порядку спадкування за законом . [PERSON] відкриття провадження у справі 06.10.2015 року відповідач [PERSON] та [PERSON] 22.10.2015 року уклали договір купівлі- продажу спірної квартири. При цьому відповідач достовірно знав , що договір довічного утримання розірвано судом та рішення суду набрало законної сили , оскільки особисто приймав участь у судових засіданнях , та не мав права відчужувати спірну квартиру. Таким чином , право власності відповідача на спірну квартиру припинилося після набрання законної сили рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 15.10.2014 року , після перегляду в апеляційному суді Харківської області 13 січня 2015 року . [PERSON] смерті [PERSON] 29 січня 2015 року єдиним спадкоємцем стала позивач , яка прийняла спадщину після її смерті. Враховуючи, що договір купівлі продажу квартири від 22.10.2015 року є недійсним , необхідно застосувати наслідки визнання його недійсним , шляхом скасування права власності [PERSON] на спірну квартиру , про що необхідно внести відповідний запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно . В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з,явилися, позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності її представника, позовні вимоги пітримала. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з,явилися. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з,явився. Представники третіх\~осіб \~Харківського міського\~управління юстиції\~ та приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не з,явилися. Суд,вивчивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. За приписами ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, свобод чи інтересів фізичних осіб , прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. \~ Судом\~встановлено, що квартира [ADDRESS] на підставі дублікату свідоцтва про право власності № 3\--95-757 від 07.06.2013 року\~, виданого 03.04.1995 року комісією по приватизації житлового фонду ДП «Завод ім. Малишева» належала [PERSON] 04 вересня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] укладений договір довічного утримання,\~ посвідчений Сьомою Харківською державною нотаріальною конторою, реєстраційний № 6-1174, відповідно до якого , [PERSON] передала у власність [PERSON] належну їй на праві власності квартиру № 7, розташовану за адресою: м. Харків пр-т Героїв Сталінграда, 8/6.\~ Право власності за [PERSON] було зареєстровано у встановленому законом порядку. Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 15.10.2014 року , договір довічного утримання, укладений 04.09.2013 року між [PERSON] та [PERSON].розірваний .Ухвалою апеляційного суд Харківської області від\~ 15.01.2015 року рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 15.10.2014 року залишено без змін.\~\~ 28 жовтня 2014 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений\~ приватним нотаріусом ХМНО [PERSON], реєстр. № 1152, яким все своє майно заповідала позивачу [PERSON]\~ Станом на 21.07.2015 року заповіт є останнім в спадковому реєстрі заповітів, не скасований і не змінений, про що свідчить інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори). 29 січня 2015 року [PERSON] померла , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ №483538 , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 30.01.2015 року. 21.07.2015 року до спадкового реєстру внесено реєстраційний запис щодо реєстрації спадкової справи № 57710396\~ після смерті [PERSON], померлої 29.01.2015 року. З витягу про зареєстровані речові права, їх обтяження на об,єкт майна у порядку доступу нотаріусів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 10.09.2015 року\~вбачається, що відомості про зареєстровані речові права щодо нерухомого\~ майна\~ [PERSON] відсутні , а за [PERSON] на підставі\~ договору довічного утримання\~ від 04.09.2013 року, посвідченому Сьомою Харківською державною нотаріальною конторою, зареєстроване право власності на квартиру № 7 , розташовану за адресою: м. Харків пр-т Героїв Сталінграду, 8/6. Відповідно до листа приватного нотаріуса ХМНО [PERSON] від 11.09.2015 року позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальних дій , \~\~ у звязку з вищезазначеними розбіжностями\~\~ між наданими [PERSON] документами та зареєстрованими правами в Державному реєстрі\~ речових прав на нерухоме майно, останній рекомендовано звернутися до суду щодо вирішення питання\~ про визнання права власності на квартиру\~ № 7 , розташовану за адресою: м. Харків пр-т Героїв Сталінграду, 8/6 в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно , Державного реєстру іпотек , Єдиного реєстру заборон відчуження об,єктів нерухомого майна , щодо об,єкта нерухомого майна, від 26.10.2015 року а саме : квартири [ADDRESS], дана квартира належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 22.10.2015 року , посвідченому приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] за р. №173 , що також підтверджується договором купівлі- продажу від 22.10.2015 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. \~Як встановлено\~\~ч. 2\~\~ст. 656 ЦК України, предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав. Відповідно до п. 1\~\~ст. 328 ЦК України\~\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, їх правочинів. В силу\~\~ст. 658 ЦК України, право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. При цьому, якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення. Згідно ч. 1\~\~ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити\~\~ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Відповідно до ч. 1\~\~ст. 215 ЦК України, недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог ч. 1\~\~ст. 203 ЦК України\~\~є підставою недійсності правочину. За загальним правилом ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ст. 216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов,язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 30 листопада 2015 року в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON]М, [PERSON] про витребування майна із чужого незаконного володіння та визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за заповітом залишено без задоволення. Рішенням судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 03.02.2016р. , рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 30.11.2015 року скасовно. Позовні вимоги [PERSON] задоволені частково . За [PERSON] визнано право власності на квартиру № 7 по пр.-ту Г.Сталінграда, 8/6 в м.Харкові в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої 29 січня 2015 року . Витребувано майно із чужого незаконного володіння [PERSON] вказану квартиру на користь [PERSON] У задоволенні позову у частині скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень , прийнятого приватним нотаріусом ХПНО [PERSON] 22.10.2015 року , за яким право власності на квартиру [ADDRESS] належить [PERSON] відмовлено. Вказане рішення суду набрало законної сили. \~ \~ \~ \~ З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно , Державного реєстру іпотек , Єдиного реєстру заборон відчуження об,єктів нерухомого майна від 13.10.2016 року , квартира [ADDRESS], зареєстрована за [PERSON] , на підставі рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 30.11.2015 року та рішення апеляційного суду Харківської області від 03.02.2016 року. Положеннями ст. ст. 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Таким чином порушення, невизнання або оспорювання субєктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені у ст. 16 ЦК України. Способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, можуть бути визнання права, визнання правочину недійсним\~(ч. 2\~ст. 16 ЦК України). За змістом ч.ч. 2, 3 ст. 16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень чч. 2 ? 5 ст. 13 цього Кодексу. Нормами цивільного законодавства передбачені засади захисту права власності. Реституція у вузькопрактичному розумінні є передусім загальним наслідком недійсності правочинів усіх видів незалежно від підстав недійсності й полягає в приведенні сторін у первісний стан. З урахуванням положень п. 4 ч. 2 ст. 16 ЦК України результатом реституції можна визнати такий спосіб захисту цивільних прав та інтересів, який полягає у відновленні становища, що існувало до порушення. Порушенням права в такому випадку визнається вчинення правочину за наявності станом на момент його вчинення дефекту, який за законом може бути підставою недійсності правочину, а реституція виступає наслідком факту визнання правочину недійсним або констатації недійсності правочину (в разі нікчемності правочину) і заходом, спрямованим на приведення майнового стану сторін недійсного правочину до початкового стану, тобто такого, який вони мали до вчинення правочину. За положеннями\~\~ чч. 1, 3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені чч. 1 - 3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Тобто відповідно до ст. 215 ЦК України\~вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним може бути заявлена\~як однією зі сторін правочину, так і\~іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину. \~ \~ \~ \~ Таким чином , враховуючи , що позивач [PERSON] є власником спірної квартири , тому вчиненням оспорюваного договору купівлі-продажу порушено її права та законні інтереси, щодо квартири [ADDRESS], а тому позовні вимоги [PERSON] про визнання договору купівлі- продажу квартири недійсним підлягають задоволенню . Позовні вимоги про скасування реєстрації права власності на квартиру №7, будинку 8/6 по пр.-ту Г. Сталінграда в м. Харкові за [PERSON] згідно рішення приватного нотаріуса ХМНО [PERSON] про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 22.10.2015р, задоволенню не підлягають, оскільки право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за позивачем , відповідно до рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 30.11.2015 року та рішення апеляційного суду Харківської області від 03.02.2016 року. На підставі викладеного,

Outcome: partial