Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-12 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до Львівського будинку органної та камерної музики про визнання незаконними та скасування наказів, стягнення недоотриманої заробітної плати та моральної шкоди. В обгрунтування позову покликається на те, що відповідно до Наказу від 10.10.2007 року №56 «Про [PERSON] », остання працює вахтером Львівського будинку органної та камерної музики з 11.10.2007 року. Починаючи з березня 2019 року в Львівському будинку органної та камерної музики відбулись зміни істотних умов праці з порушенням вимог чинного трудового законодавства, внаслідок чого порушується її право на працю, гарантоване Конституцією України. За результатами звернення, від директора відповідача [PERSON] , позивач отримала копії документів, в яких виявила ряд порушень Кодексу законів про працю України. Зокрема, вважає Накази Львівського будинку органнної та камерної музики від 09.01.2019 року №5 «Про приведення назв посад у відповідність до вимог Класифікатора професій ДК 003:2010» та від 01.03.2019 року №10 «Про зміну графіку роботи», такими, що не відповідають вимогам ч.3 ст.32 КЗпП України, оскільки про зміну істотніх умов праці за два місяці її повідомлено не було. Крім того, позивач зазначає, що до прийняття Наказу Львівського будинку органної та камерної музики від 01.03.2019 року №10 «Про зміну графіку роботи», позивач приймала їжу протягом робочого часу та їй здійснювалась оплата 24 годин роботи, а не 23 годин, що свідчить про недоотримання нею заробітної плати з 01.03.2019 року, що розрахунку однієї години за одне чергування. Також, [PERSON] вважає, що протиправні дії відповідача призвели до її моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків, що вимагало від неї додаткових зусиль для організації свого життя. За наслідком душевних переживань позивач неодноразово була змушена звертатись до лікарів, що підтверджується листом від 18.06.2019 року №1138 Львівського обласного центру екстренної медичної допомоги та медицини катастроф. Відтак, вважає, що розмір завданих їй моральних страждань становить 5000,00 грн. 29.08.2019 року від представника відповідача - авдоката [PERSON] на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просить відмовити в задоволенні позову зазначивши про те, що Львівський будинок органної та камерної музики, дотримуючись положень закону, щомісяця видає своїм працівникам довідки про нарахування та виплату заробітної плати. Оскільки нарахування заробітної плати відбувається у відповідності до тарифної сітки та штатного розпису, то у вказаних довідках вказується не лише прізвище працівника, але й назва посади, за якою відбувається нарахування. Позивач, починаючи з січня 2019 року щомісяця отримувала відповідні довідки про заробітну плату, в яких було вказано її посаду як «Сторож». Крім того, Львівський будинок органної та камерн-ої музики є комунальним закладом культури та отримує з міського бюджету м.Львова бюджетні асигнування, у тому числі й на витрати з оплати праці, а тому, підготовка пакету документів, обгрунтування витрат відповідача з оплати праці розпочалась у серпні - вересні 2018 року. Саме у вказаний період відповідачу стало відомо про необхідність приведення назв посад працівників у відповідність до Класифікатора професій ДК 003:201, оскільки бюджетні асигнування для компенсації оплати праці відбуватимуться відповідно до назв посад, вказаних у класифікаторі. Так, у вересні 2018 року працівникам, які перебували на посадах «Вахтер» було повідомлено, що з початку 2019 року назва посади з «Вахтер» буде змінена на « Сторож » відповідно до законодавства. Вказує, що зміна назви посади жодним чином не впливає на код класифікації чи інші умови праці та за своїм змістом є уточненням найменування посади, а не зміною істотних умов праці. Щодо позовних вимог майнового характеру, відповідач зазначає, що позивачем не надано обгрунтованого розрахунку суми, що оспорюється, а тому, вказана вимога є недоведеною. Крім того, вважає, що позовна заява не містить відповідних підстав для задоволення вимог в частині відшкодування моральної шкоди, оскільки відсутнє порушення трудових прав [PERSON] та заперечує проти факту понесення позивачем витрат у зв`язку з розглядом даної справи. Разом з тим, зазначає, що позивачем пропущено строк, протягом якого вона мала право звернутися до суду із вказаним позовом. 20.02.2020 року представником позивача - адвокатом Тацишиним І.Б. на адресу суду скеровано відповідь на відзив, в якому останній зазначає, що позивач не порушила строк позовної давності, визначений ст.233 КЗпП України, оскільки про зміну істотних умов праці (зміна найменування посад та графіку роботи) дізналась лише після отримання відповіді на заяву від 17.06.2019 року, згідно якої отримала копії наказів, які стали підставою для зміни істотних умов праці. Також, просить звільнити [PERSON] від сплати судового збору на підставі ч.3 ст.136 ЦПК України. В судовому засіданні [PERSON] та її представник - адвокат Тацишин І.Б. позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили такі задоволити з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив. Представник відповідача - адвокат Коломоєць М.І. в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив та надав пояснення, аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи в їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що Наказом директора Львівського будинку органної та камерної музики [PERSON] №56 від 10.10.2007 року «Про [PERSON] » [PERSON] переведено з посади двірника на посаду вахтера з 30-ти денним випробувальним терміном, з 11.10.2007 року та з оплатою згідно із штатним розписом. Наказом Директора Львівського будинку органної та камерної музики [PERSON] №5 від 09.01.2019 року «Про приведення назв посад у відповідність до вимог Класифікатора професій ДК003:2010» перейменовано назви посад: касир квиткової каси 1-ї категорії - на касир квитковий; вахтер - на сторож; прибиральниця - на прибиральник службових приміщень. Наказом Директора Львівського будинку органної та камерної музики [PERSON] №10 від 01.03.2019 року «Про зміни графіку роботи сторожів» внесено зміни в графік роботи сторожів, а саме: початок роботи 08.00 год.; закінчення роботи 20.00 год.; перерва на обід з 14.00 год. до 15.00 год. (одна година); кількість відпрацьованих - 11 годин; початок роботи - 20.00 год.; закінчення роботи - 08.00 год. без перерви; кількість відпрацьованих - 12 годин. Згідно ст.32 КЗпП України, переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, а також переведення на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або в іншу місцевість, хоча б разом з підприємством, установою, організацією, допускається тільки за згодою працівника, за винятком випадків, передбачених у статті 33 цього Кодексу та в інших випадках, передбачених законодавством. Не вважається переведенням на іншу роботу і не потребує згоди працівника переміщення його на тому ж підприємстві, в установі, організації на інше робоче місце, в інший структурний підрозділ у тій же місцевості, доручення роботи на іншому механізмі або агрегаті у межах спеціальності, кваліфікації чи посади, обумовленої трудовим договором. Власник або уповноважений ним орган не має права переміщати працівника на роботу, протипоказану йому за станом здоров`я. У зв`язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці. 29.11.2018 року Ухвалою №4249 «Про міський бюджет м.Львова на 2019 рік» за кодом програмної класифікації 1014020 «Фінансова підтримка філармоній, художніх і музичних колективів, ансамблів, концертних та циркових організацій» було затверджено видатки у сумі 5618200,00 грн., з яких 2009730,00 грн. - грошові кошти, передбачені для фінансової підтримки Львівського будинку органної та камерної музики. Відповідно до Листа Міністерства соціальної політики України від 02.10.2018 року №18921/0/2-18/28 «щодо застосування Національного класифікатора України ДК 003:2010 «Класифікатор професій», виправлення технічних помилок або зміна назв професій без зміни кодів не потребують попередньої згоди працівників, які обіймають відповідні посади (професії), оскільки зазначені зміни не пов`язані зі зміною завдань та обов`язків за посадами (професіями), кваліфікаційних вимог до працівника, оплати праці тощо. Оскільки відповідачем було змінено назву посади позивача з «Вахтер» на « Сторож » без зміни коду класифікації, з метою приведення назви посади у відповідність до Класифікатора професій ДК 003:201, згідно з яким відбуваються бюджетні асигнування та у відповідності до п.5.1.5 ДСТУ 1.5:2003 «Національної стандартизації правил побудови, викладання, оформлення та вимог до змісту нормативних документів», яким заборонено вживати іншомовні слова та терміни за наявності рівнозначних слів та термінів в українській мові, підстав вважати вказане приведення назви у відповідність - зміною істотних умов праці в розумінні ст.32 КЗпП України - немає. А відтак, обов`язку повідомляти працівника про зміну назви посади не пізніше ніж за два місяці у відповідача не було, як і обов`язку повідомляти про зміну графіку роботи, оскільки [PERSON] про зазначене було відомо, що стверджується наявними в матеріалах справи довідками про нарахування останній заробітної плати за перше півріччя 2019 року, яка нараховувалась згідно табелю робочого часу та за посадою « Сторож ». Крім того, суд не приймає до уваги доводи позивача про недоотримання нею заробітної плати у зв`язку зі зміною графіку роботи, оскільки такі не підтверджені жодними належними та достатніми доказами, як це передбачено вимогами ст.ст.76,77 ЦПК України, зокрема, відсутні будь-які обґрунтовані розрахунки, а тому, в цій частині позов [PERSON] також до задоволення не підлягає. Стосовно позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно ч.1 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відтак, обов`язковою умовою відшкодування моральної шкоди є наявність вини у діях особи, яка заподіяла таку шкоду. Так, судом встановлено, що позивачем у своєму позові не доведено факт заподіяння моральних страждань, спричинених відповідачем, наявності причинно-наслідкового зв`язку між діями Львівського будинку органної та камерної музики та наслідками, зазначеними [PERSON] у позові та не аргументовано суму морального відшкодування. А відтак, суд не знаходить підстав для задоволення вимоги позивача про стягнення на її користь моральної шкоди. За вимогами чинного процесуального законодавства, обставини, зазначені позивачем на підтвердження вимог щодо наявності моральної шкоди мають бути підтверджені належними засобами доказування, за відсутності яких можна стверджувати про недоведеність позивачем факту завдання йому моральної шкоди. Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Зважаючи на викладене, позивачем у справі не виконано вимоги чинного законодавства щодо надання суду доказів на підтвердження обставин, на які він посилається, як на підставу своїх вимог. Дослідивши докази зібрані у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок їх у сукупності, суд дійшов висновку, що позов не обґрунтований і задоволенню не підлягає. Суд не приймає до уваги покликання представника відповідача на пропуск позивачем строку позовної давності, оскільки [PERSON] дізналась про наявність оскаржуваних наказів після отримання нею відповіді на лист від 17.06.2019 року, відтак, звернулась до суду у встановлений законом строк. На підставі п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» та ч.3 ст.136 ЦПК України, суд вважає за необхідне судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Outcome: dismissed