Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до Золочівського районного суду Львівської області з позовом до територіальної громади с. Коропець в особі Коропецької сільської ради Золочівського району Львівської області про визнання права власності в порядку спадкування на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (пай). В обґрунтування позову посилається на наступне. Її батько [PERSON] мав у власності земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (пай), який складається з земельних ділянок пл. 0,7297, кад. номер 4621883700:05:000:0148, пл. 0,9958га., кад. номер 4621883700:06:000:0053 пл. 0,1164 га., кад. номер 4621883700:06:000:0054. Право власності на вказаний пай підтверджувалось державним актом, серія ЛВ №000379 про право власності на земельну ділянку виданого Золочівською РДА 06.08.2004 року. 25.08.2001 року [PERSON] помер. Після нього спадщину прийняла його дружина, мати позивачки, [PERSON] так як проживала разом з ним до смерті однією сімєю, яка 10.10.2002 року померла. Останнім місцем їх проживання було с. Коропець Золочівського району Львівської області. Вказує, що вона в передбачений ст. 1269 ЦК України строк я звернулася до Золочівської держнотконтори з заявою про прийняття спадщини. Їй було видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 28.12.2011року на цю земельну ділянку (пай), проте згідно рішення Золочівського районного суду Львівської області від 01.07.2013 року вказаний державний акт про право власності на земельну ділянку виданий Золочівською РДА 06.08.2004 року, серія ЛВ №000379 був визнаний недійсним. 27.11.2014 року ще один можливий спадкоємець [PERSON] помер, після смерті якого вона звернулася з заявою про прийняття спадщини, і вона по суті є єдиним спадкоємцем. Зазначає, що батько мав сертифікат про право власності на пай, який на даний час замінений на державний акт, який визнаний недійсним. Тобто зреалізувати своє право на спадщину не може через вищевикладене. Представник позивача [PERSON] позов підтримав, давши пояснення аналогічні позовній заяві. Суд оцінивши належність та допустимість наявних у справі доказів, а також кожного доказу окремо, всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо, а також всі докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з такого: Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до п. г ч. 1 ст. 81 та ст. 131 Земельного кодексу України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки також на підставі прийняття спадщини. Згідно абз.2 п.17 Розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно статті 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» (далі Закон). Мають право на земельну частку (пай), зокрема громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; Згідно ст. 2 Закону. Основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Згідно абз.3 п.3.9. Методичних рекомендації щодо порядку передачі земельної частки (паю) а натурі із земель колективної власності членами колективних сільськогосподарських підприємств і організацій. Затв. Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах. Мінсільгосппродовольства України, УАААН №46/172/48 від 04.06.1996року, Після видачі власнику державного акта, сертифікат на право на земельну частку (пай) повертається до районної державної адміністрації. З спадкової справи [PERSON], вбачається, що позивачка [PERSON] в передбачений ст. 1268 ЦК України строк звернулася з заявою про прийняття спадщини в Золочівську держнотконтору. При чому інших спадкоємців, крім позивачки немає. З спадкової справи [PERSON] вбачається, що позивачка [PERSON] та померлий [PERSON] зверталися в Золочівську держнотконтору з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, і таке було їм видане на ? майна кожному. В матеріалах спадкової справи також міститься довідка №160 від 17.08.2010 року, згідно якої спадщину після смерті [PERSON] фактично прийняла його дружина [PERSON]. Спадщину після смерті якої прийняли: позивачка [PERSON] та [PERSON] Таким чином суд приходить до висновку, що позивачка має право на спадщину, після своєї матері та брата, однак не може свого права реалізувати через обставини викладені вище, тому її спадкове право підлягає захисту судом. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved