Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 22.03.2014 року помер [PERSON]. Відповідач по справі [PERSON] є сином померлого [PERSON], якому належало 5/8 частин житлового будинку та господарських будівель і споруд по 1-му провулку Я. Степового, 33, в м. Чернівці. Відповідач [PERSON] являється власницею 3/8 частин цих же будівель. З померлим [PERSON] вона перебувала у фактичних шлюбних стосунках з 2007 року по день його смерті та проживали у вказаному будинку, де протягом 2013-2014 років проведи ремонтні роботи та закупили будівельні матеріали за її особисті кошти на загальну суму 29\~680, 18 гривень. Зокрема, нею було придбано козирок з покриттям за 3\~100 гривень, металеві поручні за 1 200 гривень, металопластикові вікна вартістю 17\~780 гривень. Також нею була придбана тротуарна плитка біля 100кв.м. вартістю 800 доларів США. Що еквівалентно 17\~664 гривень. На поховання [PERSON] нею було передано спадкоємцю померлого [PERSON] 500 доларів США та вона розрахувалась за доставку тіла в морг. Сплативши 500 гривень, а всього нею було витрачено 11\~540 гривень. З підстав, передбачених ст.ст.16, 360, 1232, 1268 ЦК України просила стягнути солідарно з відповідачів 22080 гривень в рахунок відшкодування понесених нею витрат на ремонт будинку № 33 по 1-му провулку Я. Степового в м. Чернівці; стягнути з відповідача [PERSON] 11\~540 гривень, витрачених нею на поховання померлого 22.03.2014 року [PERSON]; зобовязати відповідачів повернути їй тротуарну плитку та бордюри в кількості 100м.кв. загальною вартістю 17\~664 гривень, а у разі неповернення протягом 10 днів після набрання рішенням законної сили, стягнути солідарно з відповідачів вартість плитки та бордюр в сумі 17\~664 гривень. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали заявлені вимоги з наведених підстав. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], представник відповідача позову не визнали, заперечуючи тим, що позивачем не доведено факту спільного проживання, про що свідчить рішення суду, не доведено витрачання особистих коштів на ремонт та придбання будівельних матеріалів, належності їй будівельних матеріалів (тротуарної плитки та бордюр), а також не доведено витрачання та передання коштів на поховання. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Встановлено, що померлому 22.03.2014 року [PERSON] на праві власності належало 5/8 частин житлового будинку та господарських будівель і споруд по 1-му провулку Я. Степового, 33, в м. Чернівці. Співвласником інших 3/8 частин цих будівель є [PERSON] Допитана в судовому засіданні як свідок позивач [PERSON] показала, що з померлим [PERSON] проживала спільно з 2007 року до день його смерті в належному йому житловому будинку по 1-му провулку Я. Степового, 33. В м. Чернівці. Зареєстрована в будинку не була. Будинок потребував ремонту і вона особисто платила за вікна, які були встановлені у липні 2013 року згідно договору підряду. Також за особисті кошти придбала козирок та поручні, про що свідчить накладна. [PERSON] не заперечувала проти її проживання та проведення ремонтних робіт. Свідок [PERSON] показав, що його мати [PERSON] особисто придбала металопластикові вікна, козирок та плитку. За плитку заплатила 800 доларів США. За плиткою він їздив з вітчимом ([PERSON]С.). який і розраховувався за плитку, яку вони привезли до будинку у 2010 році. Вікна встановлювались у 2013 році. Також його мати надала [PERSON] 500 доларів США на поховання вітчима. Як показав свідок [PERSON] замовником вікон є [PERSON], про що був укладений договір підряду та складено [PERSON] виконаних робіт. Вартість виготовлення, доставки та демонтажу становить 17 780 гривень. Вікна встановлювались по 1-му провулку Я. Степового, 33, в м. Чернівці, у 2013 році. При здійсненні замірів був присутній чоловік. Аванс в сумі 2000 гривень вносила [PERSON], після роботи була сплачена вся сума та видано квитанцію. Коли належали кошти, йому не відомо. Згідно показань свідка [PERSON], після смерті батьків в їх будинку проживав [PERSON] з дружиною. Коли встановлювали вікна, [PERSON] не було вдома. Вона бачила, як встановлювали козирок. Всі роботи оплачувала [PERSON]. Наскільки їй відомо, бюджет у них був спільний. Свідок [PERSON] показав, що приблизно у 2009-2010 роках [PERSON] попросив його привезти чи з м. Вижниця чи з м. Вашківці плитку в м. Чернівці, він і допомагав грузити та розвантажувати плитку. Хто придбав, хто оплачував та за чиї кошти, йому не відомо, мабуть Артурові батьки. Відповідно до показань свідка [PERSON] [PERSON] та [PERSON] приблизно 10 років зустрічалися, потім [PERSON] одружився, а після розлучення знову зійшовся з [PERSON]. Йому відомо, що в двох кімнатах, в кухні та в коридорі зроблено євроремонт, також в будинку поміняні вікна, встановлений козирок. Коли встановлювались вікна, [PERSON] був у відрядженні. Чиї кошти витрачались, йому не відомо. Як показала свідок [PERSON], [PERSON] є її сестрою, разом з [PERSON] вони цікавились як робити ремонт. Вони встановили плитку в кухні, поміняли вікна. Сестра розповідала, що вікна поміняла за свої кошти. Син померлого [PERSON] запитав у [PERSON], чи має кошти на поховання, тоді [PERSON] дала йому 500 доларів США, які їй привіз син [PERSON]. Згідно показань свідка [PERSON] [PERSON] є її сестрою, з 2007 року жила з [PERSON]. В будинку міняли вікна та встановили козирок за кошти [PERSON], всередині будинку робили ремонт за спільні кошти. На поховання [PERSON] дала [PERSON] 500 доларів США, які їй привіз син [PERSON]. За судово-медичну експертизу [PERSON] заплатила особисті кошти в сумі 500 гривень. Свідок [PERSON] показав, що [PERSON] з [PERSON] вибирали козирок, [PERSON] вносила аванс приблизно 1500 гривень і розраховувалась повністю, всього 4300 гривень. Коли встановлювали козирок, [PERSON] не було вдома, була [PERSON], якій він видав документ про виконання робіт. Накладна оформлена на [PERSON], так як вона оплачувала, але кому належали кошти, йому не відомо. Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 09.12.2014 року у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання права спільної сумісної власності на автомобіль, визнання права власності на 1/2 частину автомобіля та витребування майна з чужого незаконного володіння відмовлено. Вказане рішення залишено без змін ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 18.03.2015 року. Зазначеним рішенням встановлено, що [PERSON] не надала належних доказів на підтвердження факту її спільного проживання з [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2007 року до 22.03.2014 року. Згідно ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Як розяснив Верховний Суд України у п.4 постанови № 7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» право спільної сумісної власності зокрема, виникає, коли будівництво велось подружжям в період шлюбу - жилий будинок у зв'язку з цим є їх спільною сумісною власністю, або велось за рахунок спільної праці членів сім'ї - жилий будинок стає їх спільною сумісною власністю, якщо інше не було встановлено письмовою угодою між ними. Інші особи, які приймали участь у будівництві жилого будинку (його купівлі) не на підставі угоди про створення спільної власності, яка відповідає законодавству, вправі вимагати не визнання права власності на будинок, а відшкодування своїх затрат на будівництво (купівлю будинку), якщо допомогу забудовнику (покупцю) вони надавали не безоплатно. Таке ж право за цих умов належить членам сім'ї власника жилого будинку, якщо вони приймали участь лише у будівництві підсобних будівель (літньої кухні, сараю, тощо) і підсобних приміщень або коли їх затрати на ремонт жилого будинку перевищували покладений на них ст.156 ЖК України обов'язок. Як на підставу заявлених вимог позивач посилається на ст.360 ЦК України, відповідно до якої співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. На підтвердження позовних вимог позивачем надано копії прибутково-видаткової накладної та договору підряду, оригінали яких оглянуті в судовому засіданні, в яких зазначено відповідні суми щодо вартості робіт та матеріалів: козирка з покриттям - 3\~100 гривень, поручнів 1\~200 гривень, виготовлення та встановлення вікон 17\~780 гривень, а також [PERSON] виконаних робіт щодо виготовлення та встановлення метало пластикових вікон. Однак зазначені докази не дають підстав для висновку про підтвердження факту покращення майна спадкодавця за особисті кошти позивача. Не встановлено, що позивач являлась членом сім`ї померлого [PERSON], будь-яка угода про спільну діяльність між [PERSON] та [PERSON] не укладалась. Пленумом Вищого Спеціалізованого Суду України у постанові № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» містяться наступні розяснення. Застосовуючи положення статті 387 ЦК, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним (п.19).\~ Спір про повернення майна, що виникає з договірних відносин або відносин, пов'язаних із застосуванням наслідків недійсності правочину, підлягає вирішенню відповідно до законодавства, яке регулює ці відносини. У разі коли між особами відсутні договірні відносини або відносини, пов'язані із застосуванням наслідків недійсності правочину, спір про повернення майна власнику підлягає вирішенню за правилами\~статей 387, 388 ЦК. Якщо власник вимагає повернення свого майна з володіння особи, яка незаконно ним заволоділа, така позовна вимога підлягає розгляду та вирішенню також за правилами статей 387, 388 ЦК (п.21). Відповідно до\~ст.387 ЦК та ч.3 ст.10 ЦПК \~особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача. При цьому суди повинні мати на увазі, що право власності на рухоме майно доводиться за допомогою будь-яких передбачених процесуальним законодавством доказів, що підтверджують виникнення такого права у позивача. Факт знаходження майна на балансі особи сам по собі не є доказом права власності чи законного володіння (п.23). Судом також не здобуто доказів стосовно належності [PERSON] на праві власності будівельних матеріалів: тротуарної плитки та бордюр. Згідно ч.1 ст.1232 ЦК України спадкоємці зобов'язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця. Позивачем не надано належних та допустимих доказів щодо витрачання коштів в сумі 500 гривень у звязку з похованням [PERSON] та щодо передання відповідачу [PERSON] грошових коштів в сумі 500 доларів США на поховання [PERSON], оскільки, як передбачено ст.208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти: правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу (п.3). За вищевикладеного судом не здобуто підстав для задоволення позову. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Мінімальна заробітна плата з 01.09.2015 року становить 1378 гривень, 40% мінімальної заробітної плати 551,20 гривень. Представник відповідача ([PERSON]І.) приймала участь у розгляді даної справи в загальній кількості 5 годин (551,20грн.х5год.=2\~756грн.). Відповідно до ст.88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.\~ З позивача підлягають стягненню витрати, понесені відповідачем за надання правової допомоги у розмірі 2 756 гривень. Враховуючи наведене, ст.ст. 208, 360, 387, 1232 ЦК України,

Outcome: approved