Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до Красноармійського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів, стягнутих на утримання дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що 28.08.2009 року Совєтським районним судом м. Макіївка видано виконавчий лист про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання доньки - [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини від усіх видів доходів. На теперішній час їй стало відомо, що відповідач працює, проживає однією сімєю з іншою жінкою, та у звязку з чим, за її думкою має можливість сплачувати аліменти в більшому розмірі, ніж в розмірі ? ,стягнутих рішенням Совєтського районного суду м. Макіївка. Окрім того, зазначила, що другий шлюб у неї розірвано, а той дохід, який вона отримує від відповідача в рахунок сплати аліментів є недостатнім для розвитку дитини. Просить змінити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на її користь з ? частини від усіх видів доходу до 5000 грн. у твердій грошовій сумі щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня подання позовної заяви. В судове засідання позивачка не зявилась, просила справу слухати без її участі. ( а. с. 27). Відповідач в судове засідання не з»яився, просив справу слухати без його участі та відмовити в задоволенні позовних вимогах.( а.с. 29). Суд, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], є донькою [PERSON] та [PERSON] ( а. с. 6). Згідно виконавчого листа № 2-2864/2008 від 05.09.2008 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини від усіх видів доходів щомісячно, починаючи з 01.09.2008 року і до досягнення дитиною повноліття ( а. с. 8) Як вбачається з матеріалів справи, що відповідач по справі [PERSON] працює у ФОП [PERSON] на посаді столяра та його середньомісячна заробітна плата становить 3200 грн. ( а. с. 33,34). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №\~789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. Отже, враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у звязку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не повязує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров»я та матеріальне становище дитини ; 2) стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів ; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина ; 4) інші обставини, що мають істотне значення . Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обовязку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Звертаючись до суду з вказаним позовом про зміну розміру аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивачки на підставі рішення суду від 28.09.2008 року, на утримання доньки [PERSON], [INFO], з ? частини доходів до 5000 грн., позивачка посилається на ту обставину, що відповідач працює у приватного підприємця, проживає з іншою жінкою, у звязку з чим, за її думкою, має можливість сплачувати аліменти в більшому розмірі, ніж в тому, в якому вона отримує на даний час. Доказів, які б підтверджували покращення матеріального становища платника аліментів, з моменту присудження аліментів, позивачкою не надано. Позивачкою ставиться питання про збільшення розміру аліментів з відповідача на її користь до 5000 грн., в той час як його середньомісячна заробітна плата становить 3200 грн.( а.с. 33,34). Окрім того, звертаючись до суду з вказаним позовом позивачкою не надано підтверджуючих доказів зміни її прізвища з [PERSON] на [PERSON], клопотань про витребування доказів позивачкою не надано. Враховуючи вищезазначені норми права, обставини справи, зокрема той факт, що позивачкою не доведена зміна матеріального становища платника аліментів в найкращу сторону з моменту присудження аліментів, або доказів, підтверджуючих змін стану здоровя, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed