Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 27.07.2007 року Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 428. Просить стягнути з відповідача на її користь сплачений судовий збір. В обґрунтування позову посилається на те, що спільне життя у них не склалося, через різні погляди на життя, втрати почуття любові та поваги один до одного. Від шлюбу подружжя має двох синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] . Сім`я перестала існувати, тому шлюб необхідно озірвати, на примирення не згодна. Спору про поділ спільного майна не має, зазначає що після розлучення діти проживатимуть з нею. Ухвалою судді від 17 жовтня 2019 року відкрито провадження у даній справі та призначено до підготовчого судового розгляду. Ухвалою судді від 17 січня 2020 закрито підготовче провадження по справі та призначено до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити та розглянути справу без її участі, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідач повідомлявся у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового розгляду за зареєстрованим місцем проживання, в судове засідання повторно не з`явився, заяви про відкладення розгляду справи або про її розгляд за його відсутності не надав, відзиву проти позову не надав. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином завчасно повідомлений про дату, місце і час судового засідання, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача згідно ч.4 ст.223 ЦПК України та, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , 07 липня 2007 року у Київському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , актовий запис №428. З матеріалів справи вбачається та підтверджується наданими письмовими пояснення, що дійсно між позивачем та відповідачем сімейні відносини припиненні, подружнього господарства не ведуть, між ними немає взаєморозуміння, у зв`язку з чим позивач вважає, що збереження родини не є можливим, на примирення не згодна, відповідач клопотань про надання строку на примирення не надавав., відзиву на позов не надав. Подружжя від шлюбу має двох синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спору між сторонами про поділ майна та стосовно місця проживання дітей не має. За змістом положень ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1 статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 статті 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, як беруть участь у справі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved