Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до Новоайдарського районного суду Луганської області з позовом до Гречишкинської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування заявлених вимог [PERSON] зазначила, що [INFO] померла баба позивача [PERSON] , яка на момент смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , у складі сім`ї - одна. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно: земельна частка (пай) члена КСП «Прогрес» с. Гречишкине Новоайдарського району Луганської області розміром 4,47 умовних кадастрових гектарів. Згідно з заповітом [PERSON] , який було посвідчено 12.11.1996 року секретарем виконкому Гречишкинської сільської ради за реєстром № 107, все своє майно [PERSON] заповідала [PERSON] . Її мати [PERSON] , [INFO] , була донькою [PERSON] , що підтверджується рішенням Новоайдарського районного суду Луганської області від 01.07.2010 року у цивільній справі № 2о-48/10. [PERSON] померла [INFO] . На момент смерті [PERSON] проживала одна за адресою [ADDRESS] . Заповіту вона не залишила. [PERSON] не оформила свої права на спадкове майно [PERSON] . За даними спадкового реєстру, спадкова справа на ім`я [PERSON] не заводилась. Таким чином, спадщина [PERSON] до цього часу не оформлена. Вона є онукою [PERSON] , має право на спадкування належного їй майна відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України та ч. 1 ст. 1265 ЦК України. При зверненні до приватного нотаріуса Новоайдарського районного нотаріального округу Кузьменко М.С. з метою оформлення своїх прав на спадщину. Однак своїм листом від 29.01.2020 року № 49\\01-16 нотаріус відмовила їй і рекомендувала звернутися до суду. Таким чином просить суд визнати за нею, [PERSON] , [INFO] , право власності у порядку спадкування за законом на земельну частку (пай) члена КСП «Прогрес» села Гречишкине Новоайдарського району Луганської області розміром 4,47 умовних кадастрових гектарів (сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ЛГ № 0092940), яка належала [PERSON] , яка померла [INFO] . В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити (а.с. 3). Відповідач представник Гречишкинської сільської ради Новоайдарського району Луганської області в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без участі представника, щодо винесення рішення поклалась на розсуд суду (а.с. 36). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд робить наступні висновки. Судовим розглядом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого повторно ( а.с. 7). Відповідно до копії Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЛГ № 0092940 [PERSON] на підставі рішення Новоайдарської районної державної адміністрації від 23.12.1996 № 442 належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Прогрес» с. Гречишкине Новоайдарського району Луганської області розміром 4,47 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (а.с. 9). Відповідно до копії заповіту померла [PERSON] на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження, усе своє майно де б воно не було та з чого б воно не складалось, все те, що буде належати їй на день смерті і на те на що по закону матиме право заповіла [PERSON] . Відповідно до записів на зворотній стороні заповіту, заповіт не змінювався та не скасовувався (а.с. 11). За даними витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 59209115 спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась (а.с. 15). Згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] (а.с. 13). Відповідно до копії рішення Новоайдарського районного суду Луганської області від 01.07.2010 року справа №2о-48/10 за заявою [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення задоволено. Встановлено факт, того що [PERSON] , яка народилась [INFO] в с. Гречишкине Новоайдарського району Луганської області є дочкою [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Гречишкине Новоайдарського району Луганської області (а.с. 12). Згідно з довідки № 112, виданої 06.02.2020 року виконавчим комітетом Гречишкинської сільської ради Новоайдарського району Луганської області, померла [PERSON] , [INFO] дійсно мешкала і була зареєстрована за адресою [ADDRESS] . На день смерті померла мешкала та була зареєстрована одна. Заповіту в сільській раді не має (а.с. 14). Відповідно до копії свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , заповненого на російській мові, [INFO] народилась « [PERSON] » її батьками зазначені « [PERSON] » та « [PERSON] » (а.с. 20). Згідно з копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , заповненого на російській мові [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , 24.02.1979 року уклали шлюб та подружжю присвоєне прізвище « [PERSON] » (а.с. 21). Відповідно до роз`яснення приватного нотаріуса Новоайдарського районного нотаріального округу Кузьменко М.С. від 29.01.2020 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), оскільки згідно з п. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Звернення позивача до неї після вищезазначеного строку. Відповідно до п. 1 ст. 1272 Цивільного кодексу України вважаєтеся такою спадкоємицею, що не прийняли спадщину після смерті баби, [PERSON] , померлої [INFO] . На підставі п. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Крім того Сертифікат на право на земельну частку (пай) Серії ЛГ № 0092940, виданий Новоайдарською районною державною адміністрацією Луганської області 27 січня 1997 року, на ім`я [PERSON] , померлої [INFO] , після її смерті. Для вирішення питання та визнання права власності в порядку спадкування за законом на право на земельну частку (пай), що належало [PERSON] , померлій [INFO] , згідно з Сертифікатом на право на земельну частку (пай) Серії ЛГ № 0092940, виданим Новоайдарською районною державною адміністрацією Луганської області 27 січня 1997 року необхідно звернутися до суду (а.с. 19). Відповідно до копії інформаційної довідки про земельну частку (пай) від 04.03.2020 року № 149/108-20 сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0092940, виданий на підставі рішення Новоайдарської районної державної адміністрації від 23 грудня 1996 року № 442, зареєстрований у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП «Прогрес» під реєстраційним № 988 від 27 січня 1997 року на ім`я [PERSON] . Розмір земельної частки (паю) по сертифікату складає: 4,37 з них: рілля - 2,23, сіножаті природні - 0,26; сіножаті (деградована рілля) - 0,91; пасовища - 0,77; багаторічні насадження - 0,20 в умовних кадастрових гектарах. Вартість паю в цінах на 01.07.1995 року становить 9290,60 грн. з них: рілля - 7049,86 грн., сіножаті природні - 298,56 грн., сіножаті (деградована рілля) - 842,94 грн., пасовища -529,47 грн., багаторічні насадження - 569,77 грн. (а.с. 16). Відповідно до ст.129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Основними засадами судочинства є: законність; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; підтримання державного обвинувачення в суді прокурором; забезпечення обвинуваченому права на захист; гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом; обов`язковість рішень суду. Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Згідно з чч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. У відповідності до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Як встановлено судом спадкодавець [PERSON] померла [INFO] . Правовідносини, що є предметом розгляду у цій справі, виникли до набрання чинності ЦК України, отже для вирішення даної справи підлягають застосуванню норми ЦК Української РСР. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР 1963 року. Тобто в даному випадку, вирішуючи заявлений позов, суд застосовує законодавство, яке діяло на час виникнення спірних правовідносин та виходить із наступних обставин. Згідно з ст. 524 ЦК УРСР 1963 року чинної на час відкриття спадщини, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Частиною 2 статті 548 ЦК УРСР 1963 року встановлено, що прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно з ст.549 ЦК УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно з довідки № 725, виданої 10.07.2019 року виконавчим комітетом Гречишкинської сільської ради Новоайдарського району Луганської області, померла [PERSON] , [INFO] дійсно мешкала і була зареєстрована за адресою [ADDRESS] . На день смерті померла мешкала та була зареєстрована одна (а.с. 8). Згідно з п.113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 18/5 від 14.06.1994, доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанцій про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім`я спадкодавця на майно, користування якім можливе лише після належного оформлення прав на нього. Таким чином, законодавець, зокрема, пов`язує факт вступу в управління та володіння спадковим майном із наявністю у спадкоємця, зокрема, сертифікату серії ЛГ № 0092940 на право на земельну частку (пай) спадкодавця; прийнята в такий спосіб спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту її відкриття. Згідно з ст. 561 ЦК УРСР свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини. При спадкоємстві як за законом, так і за заповітом свідоцтво може бути видане і раніше закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, якщо в державній нотаріальній конторі є дані про те, що, крім осіб, що заявили про видачу свідоцтва, інших спадкоємців немає. Таким чином, ст. 549 ЦК УРСР встановлює строк на прийняття спадщини, згідно з якою дії на прийняття спадщини повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Окрім цього, відповідно до статей 529, 530 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. При відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Під час розгляду справи судом не встановлено достовірних доказів які б свідчили про те, що [PERSON] після смерті матері [PERSON] не вступила у володіння спадковим майном останньої, таким чином суд позбавлений можливості визначити чи дійсно спадкування має здійснюватися після смерті [PERSON] , а не спадкоємиці за заповітом [PERSON] , яка померла [INFO] . Окрім цього позивач пропустила строк для прийняття спадщини після померлої [PERSON] , яка померла [INFO] році, як це встановлено судом, протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, що залишилась після смерті [PERSON] , від імені позивача не було виконано вказаного законодавчо встановленого обов`язку, та не здійснено передбачених на той час чинним законодавством дій, що свідчать про прийняття спадщини таким учасником справи. Суд зауважує, що строк для прийняття спадщини належить до категорії обмежувальних (преклюзивних, присічних). Його сплив припиняє право на прийняття спадщини. З врахуванням чинних на вказаний період часу приписів цивільного законодавства спадщина перейшла у власність держави на підставі ст. 555 ЦК УРСР. На думку суду, задоволення вимог позивач про визнання за нею права на спадкове майно по закінченню майже 14 років після спливу встановленого законом для вчинення цієї дії шестимісячного строку є не допустимим.

Outcome: dismissed