Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

[PERSON]звернулась в суд із позовом до [PERSON]про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 19 листопада 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області, актовий запис №262 та про стягнення на її користь на утримання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісячно. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю та пояснила, що 19.11.2010 року вона з відповідачем уклала шлюб. Від спільного проживання у шлюбі в них народилися діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Вказала, що на даний час вони з відповідачем не підтримують сімейно шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, проживають окремо з червня 2016 року, миритися не бажають. Вважає, що подальше спільне життя у шлюбі суперечить її інтересам, тому просить суд шлюб розірвати. Також зазначає, що відповідач допомоги на утримання дітей не надає, діти знаходяться на її повному утриманні та вихованні, тому просить стягнути з відповідача на її користь на утримання дітей аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісячно. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, причин неявки не повідомляв, тому судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачка проти такого розгляду справи не заперечує. Відповідач до суду не подавав заперечень на позов та доказів у справі. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши докази, які є в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON]підлягає задоволенню. Підставами для такого висновку суду є наступне. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ГЮ №061523 від 19.11.2010 року. Від спільного проживання у шлюбі в сторін народилися діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Вказана обставина підтверджується свідоцтвами про народження серії І-ГЮ №142002 від 24.03.2011 року, серії І-ГЮ №199576 від 26.09.2013 року. Частиною 2 ст.112 СК України передбачено, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки позивачка вказує на неможливість спільного проживання, збереження шлюбу, покликається на те, що сторони не ведуть спільного господарства, миритися не бажають, проживають окремо з червня 2016 року, відносини між подружжям стали ворожі, сімя фактично розпалася, існує формально і зберегти її неможливо, суд прийшов до висновку, що шлюб необхідно розірвати. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст.182 СК України вбачається, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 184 СК України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітніх дітей в твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. щомісячно. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не зявився, заперечень на позов та доказів у справі не подавав та не звертався до суду з клопотанням про вирішення справи у його відсутності. Факт того, що відповідач [PERSON] немає постійної роботи і має нерегулярний дохід, в судовому засіданні ствердила позивачка [PERSON] Доказів, які б спростували дане твердження позивачки в судовому засіданні не добуто. Враховуючи те, що батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а також те, що відповідач не працевлаштований, має нерегулярний, мінливий дохід, суд вважає, що аліменти необхідно стягнути в твердій грошовій сумі. На підставі наведеного, врахувавши матеріальний стан відповідача, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення аліментів підлягають задоволенню і вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved