Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], Обслуговуючого кооперативу «Нові Черьомушки-1» про встановлення факту проживання однією сімєю, визначення часток у праві спільної сумісної власності, зміну черговості спадкування та визнання права власності на спадщину, уточнивши який просить суд встановити факт проживання однією сімєю її [PERSON], та [PERSON] в період з 2000 року по день смерті [PERSON] 14 грудня 2015 року; визначити частки у праві спільної сумісної власності на пай, що був сплачений ОК «Нові Черьомушки-1», а саме визначити, що їй, [PERSON], та померлому [PERSON] належало по 1/2 частині вказаного паю в розмірі 137800,50 гривень кожному; визнання за нею права власності на частку паю, в розмірі 137 800,50 гривень за квартиру за будівельним номером 3-4-4, загальною площею 43,52 кв.м, що розташована на 4 поверсі секції №3, будинку № 53-55 по вул. Малиновського в м. Одесі; визнати за нею, спадкоємицею четвертої черги, право на спадкування спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON], померлого 14.12.2015 року у вигляді 1/4 частини паю, що був сплачений до ОК «Нові Черьомушки-1» в розмірі 63732,75 гривень, та на 1/4 частини квартири № 62, в будинку № 25, корпус 2, по вулиці Космонавтів, в м. Одесі. В своєму позові [PERSON] вказує, що вона та [PERSON] з квітня 2000 року почали мешкати разом як одна родина. Разом вони мешкали у квартирі [ADDRESS]. Згодом, змінивши ще декілька квартир, з 2008 року мешкали у квартирі №45 будинку №ЗА по вул.25-ій Чапаєвській Дивізії в м. Одесі. Як одна родина вони мали спільний бюджет та усі сімейні питання вирішували разом. Вона з 2002 року працює як приватний підприємець та має задекларовані доходи від підприємницької діяльності, які складають близько 1 000000 гривень щороку. Її цивільний чоловік [PERSON] працював моряком за контрактом з іноземним судновласником та отримував за період дії контракту від 1200 до 1400 доларів США. Тобто, вони обидва мали джерела доходів, які рахували спільним сімейним бюджетом та питання розпорядження якими вирішували спільно. В березні 2012 року за рахунок спільних коштів вирішили придбати квартиру у кооперативному будинку, що почав будуватися ОК «Нові Черьомушки-1» по вул. Малиновського, 53-55 в м. Одесі за рахунок набуття асоційованого членства у вказаному кооперативі та виплати вступного внесу та паю. Усі документи були оформлені на її цивільного чоловіка [PERSON] На виконання своїх обовязків асоційованого члена кооперативу, від імені [PERSON] за квитанцією №639623 від 30.03.2012 року, вони сплатили вступний внесок до вказаного кооперативу в розмірі 1102,41 грн., також було сплачено 192921,00 гривень в рахунок першої частки пайового внеску, 12.09.2012 року другу частину пайового внеску в розмірі 20670,00 грн., 04.03.2013 року третю частину пайового внеску в розмірі 20670,00 грн., 17.09.2013 року четверту частину пайового внеску в розмірі 20670,00 грн. На сьогоднішні день не сплачено лише остання частка паю в розмірі 20670,00 грн. Умовами персонального меморандуму від 15.03.2015 року, сплачений ними у грошових коштах пай після здачі будинку до експлуатації підлягає обміну шляхом надання ним у власність квартири у вказаному будинку, яка була визначена за будівельним номером 3-4-4 загальною площею 43,52 кв.м та розташована на 4 поверсі секції №3 будинку по вул. М.Малиновського, 53-55 в м. Одесі. Станом на сьогоднішній день будівництво будинку ще не закінчено. Після смерті [PERSON] позивачка звернулася до ОК «Нові Черемушки-1» з питанням переоформлення на її імя сплаченого за рахунок спільних коштів паю виходячи з тих підстав, що членство [PERSON] припинилося у звязку зі смертю, а сплачена ними частка паю є спільним сумісним майном. Проте, так як вона не перебувала у офіційному шлюбі з померлим, у вирішенні цього питання їй було відмовлено. [PERSON] того позивачка в своєму позові вказує, що [PERSON] останні роки життя дуже тяжко хворів. Відповідно до медичних виписок він страждав на хронічний вірусний гепатит «С», неходжкинська В-клітинна неодальна лімфома маргінальної зони 4а стадія. Постійні лікувальні заходи, хіміотерапія призвели до такого стану, коли він сам не міг самостійно пересуватися. Йому потрібна була допомога як у пересуванні так і у обслуговуванні у побуті. Усі матеріальні витрати на лікування вона взяла на себе. Більш того, вирішувала усі питання щодо його лікування, перевезення до лікарні, його харчування та забезпечення усім необхідним. Коли він перебував вдома, також допомогу у побуті, у його обслуговувані вона взяла на себе, як його дружина. Так як вона проживала з [PERSON] з 2000 року однією сімєю, останні роки життя доглядала за ним через його тяжкий фізичний стан, повністю ним опікувалася, несла усі матеріальні витрати на його лікування та догляд, то має право на спадкування у четверту чергу. Проте, з урахуванням зазначених обставин, вважає, що отримала право на спадкування нарівні з тією чергою спадкоємців, яка призивається до спадкоємства, а саме на рівні з першою чергою спадкоємців після померлого [PERSON] Далі позивачка вказує, що до складу спадщини, що відрилася після смерті [PERSON] входить: 1/2 частка паю, що був сплачений до ОК «Нові Черемушки-1»; 1/2 частка квартири №62, в будинку №25, корп. 2, по вул. Космонавтів в м. Одесі, що належала померлому на підставі свідоцтва про право власності на житло від 10.12.2008 року, виданого УЖКГ Одеської міської ради за №3-27605. Позивачка, вважаючи себе спадкоємицею 29.04.2016 року надала до приватного нотаріуса [PERSON] Одеського нотаріального округу заяву про прийняття спадщини. Проте, так як її права на визнаються відповідачами, ОК «Нові Черемушки-1» вимагає у неї документи щодо її права на сплачений пай, а відповідач, син померлого [PERSON] [PERSON] не визнає її як спадкоємицю, вона вимушена звернутися з наступним позовом до суду. Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, надав до суду письмові заперечення та пояснював в судовому засіданні, що не заперечує проти того факту, що його батько проживав з позивачкою однією сімєю без реєстрації шлюбу з 2000 року, але вона не має права на спадкування після смерті його батька, тому вони не були одружені. Окрім цього зазначив, що його батько помер у віці 49 років, тобто він не був похилого віку, каліцтва він не мав, також в безпорадному стані тривалий час не перебував навіть у зв'язку із хворобою, про це свідчить заява про взяття на медичне обслуговування в міську поліклініку від 28.07.2015 року. Також згідно з виписок із медичної картки видно, що його батько лише з кінця 2013 року звертався до лікарні за медичною допомогою, тобто приблизно за 2 роки до смерті, що вже суперечить вимогам щодо знаходження у безпорадному стані у зв'язку із хворобою. Щодо слів позивачки про те, що всі матеріальні витрати на його батька вона взяла на себе, звернув увагу суду на те, то його батько [PERSON] працював моряком за контрактом з іноземним садовласником та мав велику заробітну платню та в змозі був сам себе забезпечувати матеріально, і не потребував матеріального утримання з боку інших осіб, тому відповідач вважає, що не існує жодної з причин з якої можлива зміна черговості спадкування позивачки. Також відповідач в своїх запереченнях звертає увагу суду на відсутність у матеріалах справи постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину, також немає письмової відмови відповідача ОК «Нові Черемушки-1». Позивачка вважає себе співвласницею сплаченого паю до ОК «Нові Черемушки-1», але усі документи оформлені на батька відповідача [PERSON], тому що саме його батько сплачував пайові внески, саме з його батьком був укладений та підписаний персональний меморандум асоційованого члена кооперативу № ЗНЧ2/24, саме на ім'я його батька будо виписано посвідчення про асоційоване членство в ОК «Нові Черемушки-1» і ніде не йдеться мови про позивачку. Далі відповідач вказує, що його батько був досить розумною та грамотною людиною, тому якщо б він хотів, щоб співвласницею паю була позивачка, то й документи оформлювалися би на них обох. Більш того, ще при житті відповідач мав з батьком розмову, в якій батько повідомив, що хоче забезпечити його житлом і придбати квартиру у кооперативному будинку саме для нього. Тому вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню. Представник відповідача ОК «нові Черемушки-1» в судові засідання не зявлявся, повідомлений належним чином, причини неявку суду не повідомив. В судовому засіданні були допитані в якості свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], які в своїх поясненнях підтвердили факт проживання позивачки з померлим [PERSON] однією сімєю, без реєстрації шлюбу, що вони вели спільне господарство, разом сплачували пай в ОК «Нові Черьомушки-1», позивачка опікувалась за [PERSON] під час його хвороби та саме вона займалася його похованням. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши позивачку, її представника, відповідача, пояснення свідків, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1\~ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи за зверненням фізичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до\~ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості та кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч.ч.1, 2\~ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Частиною 3\~ст. 60 ЦПК України,\~визначено, що доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Як встановлено у судовому засіданні з 2000 року по день смерті, тобто до 14.12.2015 року [PERSON] та [PERSON]\~\~не перебуваючи у шлюбі між собою, проживали однією сім'єю.\~\~Вказаний факт встановлений судом на підставі пояснень самої позивачки, пояснень свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], які у судовому засіданні підтвердили факт проживання позивачки з [PERSON] однією сім'єю, актами з місця проживання. Як вбачається з лікарського свідоцтва про смерть № 002663, виданого 14 грудня 2015 року, складеного лікарем прозектором, [PERSON] 13 червня 1966 року помер у віці 49 років, смерть настала за адресою: м. Одеса, вулиця 25-ої Чапаївської дивізії, 3-А кв. № 45. Сторонами не оспорювалося, що квартира в проживали [PERSON] та [PERSON], до часу смерті [PERSON], належить на приватної власності позивачці по справі [PERSON] З свідоцтва про поховання № 010745 від 16.12.2015 року, виданого [PERSON], вбачається, що саме позивачка займалася похованням [PERSON] Наведені\~\~факти у судовому засіданні не були спростовані відповідачем. Відповідно до ч.1\~ст. 74 Сімейного Кодексу України\~якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набути ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. Згідно посвідчення про асоційоване членство в Обслуговуючому кооперативі «Нові Черемушки-1» від 02.04.2012 року, виданого [PERSON], він є Асоційованим членом ОК «Нові Черьомушки-1» та відповідно до Персонального меморандуму від 15.03.2012 року № ЗНЧ2/24 розмір паю [PERSON], який він зобовязаний сплатити до 15.03.2014 року, складає 275 601,00 гривень. Зазначений пай підлягає поверненню [PERSON] в майновій формі у вигляді квартири за будівельним № 3-4-4, загальною площею 43,52 кв.м, розташованої на 4 поверсі секції № 3, будинку № 53-55, по вул. Маршала Малиновського в м. Одесі. З довідки ДП «[PERSON] (Україна)» від 11.07.2016 року вбачається, [PERSON] у період з 2010 по 2012 року був працевлаштований за посередництвом ДП Корпорації «В.Шіпс» «[PERSON] (Україна)»: 14.07.2010 року на посаду матроса 1 класу (АВ) з базовою ставкою заробітної плати 611 доларів США; 12.04.2011 року з базовою ставкою заробітної плати 611 доларів США; 19.01.2012 року з базовою ставкою заробітної плати 624 долари США. З довідки Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФСУ в Одеській області вбачається, що [PERSON] є приватним підприємцем та, згідно наданої до ДПІ у Малиновському районі м. Одеси звітності, отримала доход: у 2010 році 832531,00 гривень, у 2011 році 565707,00 гривень, у 2012 році 11411700 гривень, у 2013 році 681487,00 гривень, у 2014 році 828443,00 гривень, у 2015 році 743270,00 гривень. Таким чином судом встановлюється, що пай в розмірі 275601,00 гривень на придбання квартири за будівельним № 3-4-4, загальною площею 43,52 кв.м, розташованої на 4 поверсі секції № 3, будинку № 53-55, по вул. Маршала Малиновського в м. Одесі є об'єктом права спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON], незважаючи на те, хто саме і в якої частині сплачував пай. Сторонами не доведені суду докази того, що між [PERSON] та позивачкою існували якісь домовленості або укладались договори стосовно визначення розміру часток спільної сумісної власності. Згідно ч.1\~ст. 70 СК України\~у разі поділу майна, що є об'єктом спільної сумісної власності, частки майна дружини та чоловіка (до яких, згідно ч.2\~ст. 74 СК України, віднесені і проживаючи однією сім'єю, без шлюбу) є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або договором. Відповідно до вимог ч. 1,2\~ст. 1258 Цивільного Кодексу України\~спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, встановлених\~ст. 1259 ЦК України. Стаття 1264 ЦК України\~проголошує, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. В даному випадку у судовому зсіданні встановлено, що [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 434884 від 15.12.2015 року, помер 14.12.2015 року, не залишивши заповіту, тому спадщина яка відкрилась після його смерті одержується спадкоємцями за законом. Позивачка [PERSON], яка, як встановлено у судовому засіданні, проживала зі спадкодавцем [PERSON] однією сім'єю більш п'яти років відноситься до спадкоємців четвертої черги. Черговість одержання, спадкоємцем фізичною особою, за законом права на спадкування може бути змінена, як це зазначено у ч.2\~ст. 1259 ЦК України, за рішенням суду, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Таким чином законодавець чітко встановив, що зміна черговості одержання права на спадкування можлива лише у разі знаходження спадкодавця на протязі тривалого часу до смерті у безпорадному стані. Відповідно до виписки із медичної картки стаціонарного хворого від 02.11.2015 року [PERSON] був встановлений діагноз неходжкинська В-кліточна модальна лімфома маргінальної зони, 4-а стадія з ураженням шийно-надключних, потиличних, пахових, стегнових л/у з двох сторін, л/у середостіння, зачеревинних л/у, л/у черевної порожнини. Гкпатоспленомегалія. специфічне ураження кісткового мозку. Тромбоцитопенія. Ремісія-1 07.02.2014 року, ранній рецидив-1-2015 рік. Хронічний вірусний гепатит «С» з помірно-вираженої ступенем активності, кіста правої нирки. Анамнез захворювання: вперше збільшення пахових л/у з січня 2012 року, погіршення стану у вигляді генералізованої лимфоаденопії з липня 2013 року, коли знаходився в рейсі в ПАР, зняти з рейсу, рекомендована біопсія; з 25.09.2013 року по 04.10.2013 року знаходився на стаціонарному лікуванні. З 30.09.2013 року по 14.12.2013 року проведено 4 курси ПХТ СНОР діагностовано ремісія; в подальшому проходив курси лікування: з 03.02.2014 року по 07.02.2014 року виписаний в задовільному стані, з 25.10.2014 року по 12.11.2014 року, 05.01.2015 року по 12.01.2015 року, з 11.05.2015 року по 21.08.2015 року, з 05.10.2015 року по 09.10.2015 року проводилися повторні курси ПХТ СНОР, знаходився на обліку в міській поліклініці № 20 під наглядом терапевта та онколога. З медичних карт суд не вбачає доказів, що [PERSON] знаходився у безпорадному стані. В процесі розгляду даної цивільної справи з боку позивачки не було доведене знаходження на протязі тривало часу до смерті [PERSON] у безпорадному стані, а тому відсутні підстави для зміни черговості одержання права на спадкування [PERSON] спадщини [PERSON] На підставі викладеного та

Outcome: partial