Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до Запорізького районного суду Запорізької області з позовною заявою до [PERSON], третя особа: Орган опіки та піклування Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області, Прокурор Запорізького району в якості представника неповнолітньої дитини [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що з [PERSON] вона знаходилась в зареєстрованому шлюбі з 12.09.2000 року по 15.03.2011 року. 21.09.2013 року позивачка зареєструвала шлюб з гр. [PERSON] та змінила прізвище на «[PERSON]». Від спільного життя з відповідачем мають доньку - [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу мешкає з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні. Позивачка вказує, що з моменту народження і до останнього часу [PERSON] нехтує своїми батьківськими обов'язками, не виявляє ніякої турботи про дитину, коштів на утримання доньки не надає, неодноразово позбавлявся волі за скоєння злочинів. Крім того, позивачка зазначає, що відповідач також ухиляється від виконання своїх обов'язків щодо виховання дитини, не спілкується з нею взагалі, донька не отримує від батька жодного подарунку на день народження та на свята. Відповідач навіть не цікавиться життям, здоров'ям донька, не відвідував та не відвідує її вдома та жодного разу не був у школі, яку відвідує їх донька. За наявних умов, позивачка вважає, що можна зробити висновок про те, що батько не піклується про дитину і має бути позбавлений батьківських прав. Також позивачка зазначає, що позбавлення батьківських прав відповідача необхідно їй для вирішення питання подальшого удочеріння її чоловіком позивачки - [PERSON], який фактично виконує батьківські функції. В судове засідання позивачка з'явилась, підтримала позовні вимоги та просила суд задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, судові повістки не отримує. До матеріалів справи надано копію Заяви відповідача [PERSON] від 29.07.2014 року в якій зазначено, що з позовною заявою [PERSON] [INFO] до нього про позбавлення батьківських прав по відношенню до доньки - [PERSON], [INFO], погоджується повністю. також просить справу в суді та в службі по справам дітей розглядати без його участі. Заява посвідчена приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу та зареєстрована в реєстрі за № 1089. Представник третьої особи Служби у справах дітей Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог [PERSON] та надала до суду висновок про розв'язання спору. Всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, вислухавши сторони, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, у зв'язку з наступним. Згідно зі ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи на підставі наданих сторонами доказів. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Стаття 58 ЦПК України встановлює, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно ст. 59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, одержані з порушенням порядку, встановленого законом і обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. У судовому засіданні встановлено, що позивачка з [PERSON] знаходилась в зареєстрованому шлюбі з 12.09.2000 року, що підтверджується Свідоцтвом про одруження серія [NUMBER], актовий запис № 46, по 15.03.2011 року, що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу серія [NUMBER], актовий запис № 09. 21.09.2013 року позивачка зареєструвала шлюб з гр. [PERSON] та змінила прізвище на «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER], актовий запис № 458. Від спільного життя позивачки з відповідачем мають доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER], актовий запис № 36. Донька після розірвання шлюбу мешкає з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні. Згідно довідки № 545 від 15.04.2014 року встановлено, що [PERSON] 1983 р.н. разом з донькою [PERSON] 2000 р.н. проживає по [ADDRESS] без реєстрації з 20.06.2011 року по даний час, також за даною адресою зареєстровані: [PERSON] 1983 р.н. та [PERSON], 1988 р.н. Також факт проживання позивачки та її донки разом з чоловіком [PERSON] підтверджується Актом фактичного проживання громадян складеного 15.04.2014 року. Відповідно до характеристики Виконавчого комітету Біленьківської сільської ради гр. [PERSON] за місцем реєстрації характеризується позитивно. Скарги та заяви в її адресу не поступали. На комісіях при виконкомі Біленьківської сільської ради не розглядалась. До адміністративної відповідальності не притягалася. Згідно довідки № 111 від 18.03.2014 року [PERSON], [INFO] працює на ТОВ «Баядера Логістік», склад Бази в м. Запоріжжя з 01.03.2011 року згідно Наказу № 185-ПР-П від 01.03.2011 року по теперішній час на посаді завідувача складом. Відповідно до довідки про доходи № 104 від 17.03.2014 року [PERSON], [INFO], дохід у період з 01.09.2013 року по 28.02.2014 року становить 35220,32 грн. Згідно Характеристики № 110 від 18.03.2014 року [PERSON] за час роботи з 01.03.2011 року на ТОВ «Баядера Логістік» зарекомендував себе, як трудолюбивий працівник, відповідальний та виконавчий співробітник. Володіє добре розвинутими комунікативними здібностями, діловими якостями. Цілеспрямований, оптимістичний, проявляє стійкість в життєво-ділових умовах. До своїх обов'язків відноситься добросовісно, виконує їх своєчасно і якісно. На критику керівництва реагує позитивно, своєчасно виправляє недоліки. Вміє чітко, логічно і доступно викласти інформацію. В спілкуванні з колегами поводиться ввічливо та коректно. Нарікання зі сторони адміністрації не було. Відповідно до Висновку щодо розв'язання спору № 01-22/1199 від 27.08.2014 року встановлено, що 26.08.2014 року питання про доцільність/недоцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON], [INFO], було розглянуто комісією з питань захисту прав дитини Запорізької райдержадміністрації Запорізької області. Гр. [PERSON] була присутня на засіданні її думка була вислухана. Гр. [PERSON] на засідання комісії не з'явився, надав нотаріально посвідчену заяву про те, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої дочки [PERSON], [INFO] Комісія з питань захисту прав дитини за результатами розгляду даного питання постановила рішення № 108 відповідно до якого позбавлення гр. [PERSON] відносно малолітньої дочки [PERSON], [INFO], визнано доцільним. Дослідивши всі документи по справі, в тому числі акт обстеження умов проживання дитини, беручи до уваги той факт, що батько надав заяву в якій не заперечує проти позбавлення батьківських прав, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини Запорізької райдержадміністрації № 108 від 26.08.2014 року Запорізька райдержадміністрація Запорізької області, як орган опіки та піклування, зробила висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дочки [PERSON]. [INFO] П. 3 Конвенції про права дитини передбачено право дитини, яка розлучена з батьками, підтримувати на регулярних засадах особисті відносини та прямі контакти з ними, за виключенням випадків, коли це протирічить її інтересам. Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про охорону дитинства», контакт з дитиною - реалізація матір'ю, батьком, іншими членами сім'ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини. Як передбачено ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини, а ст.153 СК України передбачає право мати, батько та дитини на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Окрім того, ст. 15 ЗУ «Про охорону дитинства» передбачено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-ІІІ з наступними змінами і доповненнями, кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки, або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до статей 11-12 цього ж Закону кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів дитини. Батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до статті 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; зобов'язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Статтею 165 СК України встановлено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до пункту 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Враховуючи вище викладе, суд вважає за необхідне позбавити батьківських прав [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дочки [PERSON]. [INFO], у зв'язку з тим, що в судових засіданнях встановлено факт невиконання своїх обов'язків [PERSON] що підтверджується зібраними матеріалами справи. Також судом враховано думку Служби у справах дітей Запорізької районної державної адміністрації, яка надала свій висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої доньки [PERSON]. [INFO]. Суд вважає за можливе та необхідне винести рішення по справі, яким задовольнити позовні вимоги [PERSON] та позбавити батьківських прав [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дочки [PERSON] [INFO]

Outcome: approved