Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою зацікавлена особа: Департамент економіки та розвитку Черкаської міської ради про встановлення факту постійного проживання. Просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме: факт проживання [PERSON] з 20.08.1991 по 19.01.1994 у будинку [ADDRESS], з 17.03.1995 по 14.10.1996 - у квартирі [ADDRESS] та з 15.10.1996 по 14.10.2005 - у кімнаті [ADDRESS]. Заява обґрунтована тим, що 01 жовтня 1996 року вона отримала ордер на житлове приміщення № 1330 серії «А», а саме: кімнати [ADDRESS], загальною площею 12 кв. метрів. З того часу почала проживати у вказаній кімнаті разом з сином, [PERSON], [INFO]. Знаючи про те, що НВК «Фотоприлад», де вона працювала на той час, має надати їй кімнату у гуртожитку - вона 17.03.1995 виписалася з попереднього місця реєстрації та подала паспорт і необхідні документи для оформлення. Після вселення в гуртожиток, 15 жовтня 1996 року вона здала коменданту гуртожитку паспорт громадянина України на моє її для прописки, однак вказаний документ в подальшому по вині коменданта було втрачено, що змусило її звернутися до суду за захистом своїх прав. Так, рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 квітня 2005 року за нею визнано право на проживання у кімнаті [ADDRESS] та зобов'язано адміністрацію НВК «Фотоприлад» оформити відповідні документи для її реєстрації в паспортному відділенні Придніпровського РВ УМВС України в Черкаській області. Зазначену кімнату вона планує приватизувати відповідно до Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», однак не може цього зробити, оскільки згідно відповіді Департаменту економіки та розвитку Черкаської міської ради від 12.10.2017 № 6720-2 відповідно до пункту 18 та 20 Положення Про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян», громадяни до органу приватизації подають довідки з попередніх місць проживання, починаючи з 01.01.1993 по теперішній час, а у неї відсутні довідки про реєстрацію на період з 01.01.1993 до 19.01.1994 та 17.03.1995 до 14.10.2005. Вказана інформація також відсутня і у її паспорті. До вселення в свою кімнату, у період часу з 20.08.1991 по 19.01.1994 вона проживала та була зареєстрована у будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], який вона на той час винаймала, що підтверджується довідкою з місця проживання та про склад сім'ї від 24 жовтня 2017 року № 2425. На підтвердження факту її проживання за адресами: [ADDRESS] та [ADDRESS] вона має актскладений сусідами та довідку з місця проживання та про склад сім'ї, затверджену комітетом самоорганізації населення мікрорайону «Благовісний», але достовірним доказом для органів приватизації є судове рішення У судовому засіданні заявник підтримала заяву та просила її задовольнити. Представник заявника за дорученням [PERSON] у судовому засіданні підтримала заяву та просила її задовольнити. У судовому засіданні представник зацікавленої особи не заперечував щодо задоволення позову. Свідок [PERSON], у судовому засіданні, підтвердила факт проживання [PERSON] в період з 20.08.1991 по 19.01.1994 за адресою: [ADDRESS]. Заслухавши пояснення сторін, свідка, дослідивши письмові матеріали справи, на підставі їх повного, об'єктивного та всебічного дослідження, суд вважає, що заява підлягає до задоволення виходячи з наступного. Встановлено, що у період часу з 20.08.1991 по 19.01.1994 [PERSON] проживала та була зареєстрована у будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою з місця проживання та про склад сім'ї № 2425 від 24.10.2017 виданою комітетом самоорганізації населення мікрорайону «Благовісний». [PERSON] з 19.04.1994 по 01.10.1996 була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS], що підтверджується актом підтвердження проживання вих. № 351 від 06.12.2017, затвердженим головою ОСН «Південний» Селіоновою Н.О. З 01.10.1996 по теперішній час [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS], що підтверджується: актом підтвердження проживання № 1626 від 1.11.2017, затвердженим головою КСН мікрорайону «Соборний» Ніконенко В.В.; довідкою № 1043 від 03.05.2017 виданою КП «Придніпровська СУБ». 01 жовтня 1996 року [PERSON] отримала ордер на житлове приміщення № 1330 серії «А», а саме: кімнати [ADDRESS], загальною площею 12 квадратних метрів. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 квітня 2005 року за [PERSON] визнано право на проживання у кімнаті [ADDRESS] та зобов'язано адміністрацію НВК «Фотоприлад» оформити відповідні документи для її реєстрації в паспортному відділенні Придніпровського РВ УМВС України в Черкаській області. Підставою для звернення заявника до суду послугувало те, що [PERSON] має намір приватизувати кімнату [ADDRESS], відповідно до Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», однак не може цього зробити, оскільки згідно відповіді Департаменту економіки та розвитку Черкаської міської ради від 12.10.2017 № 6720-2 відповідно до пункту 18 та 20 Положення Про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян», громадяни до органу приватизації подають довідки з попередніх місць проживання, починаючи з 01.01.1993 по теперішній час, а у відповідача відсутні довідки про реєстрацію на період з 01.01.1993 до 19.01.1994 та з 17.03.1995 до 14.10.2005. Оскільки, встановлення вказаного факту викликано необхідністю реалізації права володіння, користування і розпорядження майном, суд вважає за необхідне встановити юридичний факт. Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановленні факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Враховуючи вище викладені докази в їх сукупності з іншими обставинами справи суд вважає, суд дійшов висновку про наявність правих підстав для задоволення заяви про встановлення факту постійного проживання. Відповідно п.п. 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що з 01.01.2017 року становить 640,00 грн. [PERSON] заявлено три вимоги немайнового характеру. Таким чином позивачем повинно бути сплачено 1920,00 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved