Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до Кредитної спілки «Злагода» про повернення депозитного внеску. Позов мотивовано тим, що 11.07.2014 року між позивачем та Кредитною спілкою «Злагода» був укладений договір № 243дГ у відповідності з яким позивачка внесла вклад члена кредитної спілки на депозитний рахунок спілки кошти в сумі 25000 грн. на строк до 11.01.2015 року з виплатою 28,0% річних. 10.11.2014 року між позивачкою та Кредитною спілкою «Злагода» був укладений договір № 266дГ у відповідності з яким позивачка внесла вклад члена кредитної спілки на депозитний рахунок спілки кошти в сумі 85000 грн. зі строком повернення 10.02.2015 року, процентна ставка становила 27,03% річних. 28.01.2015 року зобовязання за двома договорами № 243дГ від 11.07.2014 року та № 266дГ від 10.11.2014 року були обєднанні та укладено новий договір № 275дГ між позивачкою [PERSON] та кредитною спілкою «Злагода» з урахуванням суми двох вкладів та залишку невиплачених відсотків внесок становив 109\~040 грн. 47 коп. строком на 6 місяців з поверненням депозитного вкладу до 28 липня 2015 року. До договору № 275дг від 28.01.2015 року було укладено додаткову угоду до договору. Процентна ставка за депозитом з урахуванням змін з 01.02.2015 року до 30.04.2015 року включно становила 2, 5 % річних, а з 01.05.2015 року до закінчення строку його дії - 21% річних. За період депозитного вкладу було нараховано відсотки в розмірі 5052,56грн. Термін повернення депозитного вкладу закінчився 28.07.2015 року. В липні 2015 року позивачка звернулась до КС «Злагода», щодо повернення коштів внесених на депозитний рахунок за договором строкового внеску, однак у добровільному порядку повернути кошти КС «Злагода» відмовила. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилась, однак надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі за обставин викладених в позові. Представник відповідача в судове засідання не зявився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином поштовим повідомленням, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин на підставі ст. 224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення за відсутності представника відповідача на підставі наявних в справі доказів, оскільки позивач не заперечував проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за заявою осіб, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тобто кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Між сторонами виникли правовідносини в сфері договірних зобовязань, а саме з договору про депозитний вклад, що регулюються відповідними нормами Цивільного Кодексу України. При розгляді справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 11.07.2014 року між позивачем та Кредитною спілкою «Злагода» був укладений договір № 243дГ у відповідності з яким позивачка внесла вклад члена кредитної спілки на депозитний рахунок спілки кошти в сумі 25000 грн. на строк до 11.01.2015 року з виплатою 28,0% річних (а.с.6-8). 10.11.2014 року між позивачкою та Кредитною спілкою «Злагода» був укладений договір № 266дГ у відповідності з яким позивачка внесла вклад члена кредитної спілки на депозитний рахунок спілки кошти в сумі 85000 грн. зі строком повернення 10.02.2015 року, процентна ставка становила 27,03% річних (а.с.11-12). 28.01.2015 року зобовязання за двома договорами № 243дГ від 11.07.2014 року та № 266дГ від 10.11.2014 року були обєднанні та укладено новий договір № 275дГ між позивачкою [PERSON] та кредитною спілкою «Злагода» з урахуванням суми двох вкладів та залишку невиплачених відсотків внесок становив 109 040 грн. 47 коп. строком на 6 місяців з поверненням депозитного вкладу до 28 липня 2015 року (а.с.15-17). До договору № 275дг від 28.01.2015 року було укладено додаткову угоду до договору. Процентна ставка за депозитом з урахуванням змін з 01.02.2015 року до 30.04.2015 року включно становила 2, 5 % річних, а з 01.05.2015 року до закінчення строку його дії - 21% річних (а.с.19). Відповідно до акту - звірки рахунку за депозитом від 15.06.2015 року зафіксована сума виплати 111286, 77 грн. (а.с.20). Судом встановлено, що позивачка виконала умови договорів банківського вкладу та внесла на депозитний рахунок спілки кошти, після закінчення строку вкладу, позивачка звернулась до спілки з вимогою виплатити кошти та відсотки за договором про вклад. На день розгляду справи, відповідач не виконав вимоги позивача щодо повернення депозитних коштів та нарахованих відсотків за депозитом. У зв'язку з порушенням відповідачем зобов'язань за договором, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем складає 111286, 77 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. У відповідності до ст. 23 Закону України «Про кредитні спілки» вклади (внески)членів кредитної спілки на депозитні рахунки належать членам кредитної спілки на правах приватної власності. Кожен член кредитної спілки має право отримати належні йому вказані кошти в порядку і в термін, які встановлені у відповідності з ч. 7 ст. 10 даного Закону. Повернення вкладів проводиться за взаємною згодою сторін або не пізніше строку, передбаченого відповідним договором, статутом кредитної спілки. Враховуючи викладене вище, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах Закону, а тому підлягають задоволенню, а саме з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в загальному розмірі. На підставі ст.ст. 525, 526, 610, 612, 1058, 1060, 1061 ЦК України та

Outcome: approved