Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до Буського районного суду Львівської області з позовною заявою до [PERSON] сільської ради Буського району Львівської області, третя особа Відділ Держгеокадастру у Буському районі Львівської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування. Позов мотивує тим, що 13 жовтня 2007 року померла її мати, [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, до якого входять земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право на які належало померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю. Оригінал державного акту був втрачений. Про те, що дійсно матері належали земельні ділянки є наявні довідки. Інших осіб, які б претендували на спадкове майно ні за законом, ні за заповітом немає. Просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті матері. Позивачка в судове засідання не прибула, належно та вчасно була повідомлена про день, час, місце розгляду справи. До матеріалів справи додала заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задоволити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Буського району Львівської області в судове засідання не зявився, належно та вчасно був повідомлений про день, час, місце розгляду справи, подав до суду заяву про розгляд справи у відсутність їх представника, заперечень не має. Третя особа Відділ у Буському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області в особі начальника [PERSON] в судове засідання не зявився, належно та вчасно був повідомлений про день, час, місце розгляду справи, подали до суду заяву про розгляд справи у відсутність їх представника. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам чинного законодавства, інтересам сторін по справі, в свою чергу, не суперечить правам та інтересам інших осіб. Заповідач [PERSON] 05.04.2000 року на випадок своєї смерті усе своє майно, де б воно не знаходилось і з чого не складалось, і взагалі все те, що буде належать на час смерті заповіла своїй дочці [PERSON]. Заповіт був посвідчений секретарем Яблунівської сільської ради Буського району Львівської області, не змінювався та не відмінявся. Свідоцтвом про народження серії ІІ ЯР від 29 жовтня 1958 року підтверджено, що померла [PERSON] є матірю позивача [PERSON]. Свідоцтвом про смерть серії І-СГ №113772 від 15.10.2007 року підтверджено, що заповідач [PERSON] померла 13 жовтня 2007 року. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. В силу ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ч. 1, 3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті своєї матері [PERSON], що підтверджено належним доказом заповітом і в силу ч. 1 ст. 1223 ЦК України є спадкоємцем за заповітом. Інших спадкоємці після смерті [PERSON] до спадкового майна немає, що підтверджується листом Буської державної нотаріальної контори № 1438/01-16 від 20.11.2017 року. На підставі зазначеного, суд приходить до висновку, що позивач має право спадкувати за заповітом після смерті своєї матері. В силу ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Оригінал державного акту на право приватної власності на землю [PERSON] у позивачки відсутній. Судом встановлено, що доказом належності земельних ділянок [PERSON] є довідки від 14.12.2017 року № 97-13-0.20-2471/162-17, № 97-13-0.20-2470/162-17, які видані Відділом у Буському районі Головного управління Держгеокадастру Львівської області. З довідок убачається, що земельні ділянки розташовані на території [PERSON] сільської ради Буського району Львівської області, цільове призначення земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площа земельних ділянок становить 1,0338 га, 0,8195 га. Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ЛВ № 037675 зареєстрований в Книзі записів (реєстрації) державних актів на право власності на землю по [PERSON] сільській раді під № 1541 від 28.02.2000 року, виданий на підставі розпорядження Буської райдержадміністрації від 14.02.2000 року №72 на імя «Шевців Ярослава Василівна». Суд приймає надані довідки позивачкою як належний письмовий доказ. В силу ч. 2 ст. 158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Ураховуючи, що позивачка не може в іншому порядку оформити право власності на землю в порядку спадкування за заповітом, позовна заява про спадкування земельної ділянки після смерті матері підлягає до задоволення.

Outcome: approved