Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 20 червня 2003 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану № 1 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 750. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначила, що вона знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 20 червня 2003 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність спільних поглядів на життя та сім`ю, ведення спільного господарства та побуту. Шлюбні відносини з відповідачем не підтримуються, спільне господарство не ведеться, сторони мешкають окремо один від одного. Також зазначила, що шлюбно-сімейні відносини припинені з січня 2020 року, подальше сумісне проживання з відповідачем і збереження шлюбу неможливе. Ухвалою суду від 28 квітня 2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 29 травня 2020 року за клопотанням [PERSON] сторонам у справі було надано строк для примирення 1 місяць, зупинено розгляд справи до закінчення строку для примирення. Ухвалою суду від 07 липня 2020 року поновлено провадження у справі. У судове засідання [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явились, повідомлялись про дату та час слухання справи своєчасно та належним чином. В матеріалах справи містяться заяви, в яких останні просять суд проводити розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, надав через канцелярію суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає у повному обсязі та просить справу розглядати без його участі. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного. Згідно ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20 червня 2003 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану № 1 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 750 (свідоцтво про одруження серії [NUMBER] від 20 червня 2003 року). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 24 грудня 2005 року). Відповідно до ст. 1 СК України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 1 ст.110 СК України встановлено, що право на пред`явлення позову про розірвання шлюбу має один із подружжя. При цьому, статтею 111 СК України визначено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 29 травня 2020 року сторонам було надано строк для примирення терміном один місяць. Суд вважає цей строк достатнім для того, щоб сторони могли вчинити дії щодо примирення. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, а саме, що сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбні відносини, вважає необхідним шлюб розірвати, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved