Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі, зареєстрованому 24 травня 1998 року Вербською сільською радою Дубенського району Рівненської області, актовий запис № 07. Під час шлюбу у них народилися двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Причиною звернення до суду стало те, що спільне життя позивачки з відповідачем не склалося, тому що в них різні погляди на сімейне життя та обов`язки, відсутнє взаєморозуміння. Враховуючи наведене просить шлюб розірвати. Доньку [PERSON] залишити проживати з нею, стягнути з відповідача судові витрати. Ухвалою суду від 22.06.2021 прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі та розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивачка в судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи. Подала до суду заяву, згідно якої просить розгляд справи проводити без її участі. Позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, відзив на позовну заяву не подав, заяв та клопотань від нього не надходило. Суд вважає за можливе проводити розгляд справи в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи про права та взаємовідносини сторін, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Дослідивши матеріали справи, докази по справі, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що подружжя перебуває у шлюбі, зареєстрованому 24 травня 1998 року Вербською сільською радою Дубенського району Рівненської області, актовий запис № 07 про, що свідчить свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] (а.с. 7). [PERSON] народилася [INFO] , її батьками зазначені сторони по справі (а.с. 5). Позивачка неодноразово зверталася до правоохоронних органів з приводу насильства в сім`ї з боку відповідача, що підтверджується інформацією Дубенського РВП в Рівненській області від 15.03.2021 (а.с. 6). Згідно з ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Сторони припинили сімейні і подружні стосунки та не бажають їх поновлення. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує, передбачене ст. 56 Сімейного кодексу України, право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідачем не надано жодних заперечень, відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є не припустимим. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи, що спору щодо місця проживання дочки: [PERSON] , [INFO] немає, відповідно до ст. 160 СК України, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити проживати їх з позивачкою, що кореспондується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові № 200/952/18 від 15 січня 2020 року. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Позивачкою було сплачено судовий збір у розмірі 908 грн. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПУ України судові витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Приймаючи до уваги, що причини, які спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved