Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 18.07.2017 року, від шлюбу мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , однак, сім`я фактично розпалась. На момент звернення до суду з позовом сторони разом не проживають. Просить шлюб розірвати. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 27.06.2019 року відкрито провадження у справі та вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження. У підготовче судове засідання 31.07.2019 року сторони не з`явились, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Від відповідача надійшло електронне звернення та заява, з яких вбачається, що останній заперечує проти задоволення позовних вимог позивача та повідомив, що наразі перебуває в Райківській виправній колонії № 73. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 31.07.2019 року наступне судове засідання 05.09.2019 року призначено в режимі відеоконференції з Райківською виправною колонією № 73. 05.09.2019 року у підготовче засідання в режимі відеоконференції з`явився відповідач та клопотав про проведення наступних судових засідань в режимі відеоконференції, розгляд справи було відкладено у зв`язку з неявкою позивача. У підготовче засідання, проведене в режимі відеоконференції 07.10.2019 року, з`явились сторони, ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. 13.11.2019 року у судовому засідання, проведеному в режимі відеоконференції, позивач підтримала позовні вимоги, просила суд позов задовольнити, а також покласти судові витрати на неї. Відповідач направив на адресу суду заяву з поясненнями по суті позову, та у судовому засідання просив відмовити у задоволені позовних вимог, оскільки зазначив, що кохає свою дружину та любить доньку, після закінчення строку відбування покарання має намір налагодити шлюбні стосунки. Суд, вислухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали позовної заяви з додатками, приходить до наступного висновку. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджено копією свідоцтва про шлюб, виданого Святошинським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві 18.07.2017 року, серія [NUMBER] , актовий запис № 744 (а.с. 5). Статтею 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до частини 3 статті 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно статей 105, 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позивач скористалась вищевказаним правом та звернулась до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей (стаття 109 Сімейного кодексу України). Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, на теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб, позивач на розірванні шлюбу наполягає. Приймаючи до уваги, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, крім того, суд звертає увагу, що відповідач по справі з 14.09.2017 року утримується в місцях позбавлення волі, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, а тому позов підлягає задоволенню. Згідно з частиною 2 статті 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до частини 3 статті 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов до висновку про задоволення позову. Позивач не заперечувала проти покладення судових витрат на неї. На підставі викладеного,

Outcome: approved