Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовом до Мединської сільради Галицького району, Івано-Франківської області, уточнивши позовні вимоги просить суд: -тлумачити заповіт від 18 грудня 2006 року померлої матері [PERSON] встановивши, що померла заповіла їй земельну ділянку розміром 0, 2348 га., з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована в урочищі «Дубрівки» на території Мединської сільської ради Галицкого р-ну, Івано-Франківської області; -визнати за нею право власності на земельну ділянку розміром 0, 2348 га., з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована в урочищі «Дубрівки» на території Мединської сільської ради Галицкого р-ну, Івано-Франківської області в порядку спадкування за заповітом після смерті матері. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 20 січня 2015 року померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на спадкове майно, зокрема на зазначене вище. За життя мати залишила заповіт, яким спірну земельну ділянку заповіла їй. Після смерті матері прийняла спадщину звернувшись до нотаріуса з відповідною заявою протягом шестимісячного строку. Однак, перешкодою в отриманні свідоцтва про право на спадщину в нотаріуса є відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на спірну земельну ділянку. З огляду на наведене, позивач просить суд винести рішення, яким тлумачити заповіт та визнати за собою право власності на згадану земельну ділянку. В судове засідання позивач не зявився. Такою подано заяву про розгляд справи у її відсутності. Належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи відповідач - Мединська сільрада Галицького р-ну Івано-Франківської обл. в судове засідання представника не скерувала. Жодних заяв щодо подальшого руху справи на адресу суду не скерувала. Дослідивши подані сторонами документи, зясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що після смерті [PERSON], яка померла 20 січня 2015 року, відкрилась спадщина. До маси спадкового майна, що належало спадкодавцю входить, зокрема, земельна ділянка розміром 0.2348 га., з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована в урочищі «Дубрівки» на території Мединської сільської ради Галицького р-ну, Івано-Франківської обл. За життя, 18 грудня 2006 року померла залишила заповіт, яким земельну ділянку розміром 0, 10 га. в урочищі «Дубрівки» заповіла позивачу. Відповідно до ст. 1256 ЦК спадкоємці вправі здійснити тлумачення заповіту з дотриманням правил тлумачення правочинів, установлених ст. 213 ЦК. За відсутності згоди між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до ст. 213 ЦК. Виходячи з аналізу положень норм ст. ст. 213, 1256 ЦК, тлумачення заповіту здійснюється з метою встановлення точної волі заповідача і може мати місце, якщо заповіт викликає питання в спадкоємців, має суперечливий характер, у зв'язку з чим необхідно уточнити його зміст. З огляду на те, що померлій [PERSON] належала на праві власності земельна ділянка розміром 0,2348 га., з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована в урочищі «Дубрівки» на території Мединської сільської ради Галицького р-ну, Івано-Франківської обл., доказів належності іншої земельної ділянки померлій в урочищі «Дубрівки» судом не здобуто, слід тлумачити заповіт від 18 грудня 2006 року померлої [PERSON] встановивши, що померла заповіла позивачу саме спірну земельну ділянку. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивач є таким, що прийняла спадщину, оскільки протягом шестимісячного строку подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Враховуючи те, що позивач є спадкоємцем за заповітом та прийняла спадщину, суд приходить до висновку, що право власності на спадкове майно перейшло у порядку спадкування до позивача, а тому є всі підстави для визнання за нею права власності на спірне майно. На підставі викладеного,

Outcome: approved