Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до Сєвєродонецького міського суду з заявою про встановлення факту смерті особи в певний час, мотивуючи вимоги тим , що 13.12.2016р. у с. Білоріченський Лутугинського району Луганської області померла мати заявника [PERSON]. Причиною її смерті були хронічна серцево-судинна недостатність, атеросклеротичний кардіосклероз. У червні 2017р. заявник з заявою звернулась до відділу ДРАЦС Сєвєродонецького міського управління юстиції для державної реєстрації смерті та видачі свідоцтва про смерть українського зразку, відповідно до законодавства України, але заявником було отримано відповідь в якій зазначено, що неможливо на підставі наявних документів зареєструвати смерть її матері. Заявник [PERSON] у судове засідання не зявилась , про дату , час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином , надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник заінтересованої особи Сєвєродонецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти вимог заявника не заперечував. У звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи , суд вважає , що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту , що має юридичне значення у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Статтею 257-1 ЦПК України, встановлено особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. З матеріалів справи слідує , що відповідно до копії паспорту громадянина України серії ЕК №111662, виданого Лутугінським РВ УМВС України в Луганській області від 18.12.1995р. [PERSON] народилась 18.09.1925р. у с. Успенівка Гуляйпільського району Запорізької області та з 18.01.1979р. зареєстрована за адресою: [INFO], кв. Ювілейний, 3/68. Відповідно до копії лікарського свідоцтва про смерть №76 , довідки про причину смерті складених за формою № 106/у та виданих 13.12.2016р., [PERSON], померла 13.12.2016 р. у с. Білоріченський Лутугінського району Луганської області , Україна , у віці 91 років. Відповідно до копії листа Сєвєродонецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області №3109/17.10-94 від 09.06.2017р. , вказаний відділ повідомив заявника про те, що відсутнє підпорядкування медичного закладу у відповідності до відомчої підпорядкованості , що ставить під сумнів легітимність оформлення лікарського свідоцтва про смерть [PERSON] закладами охорони здоров'я, місцем розташування яких є населені пункти , на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Суд враховує , що с. Білоріченський Лутугинського району Луганської області станом на час розгляду цієї справи знаходиться на тимчасово окупованій території України і у відповідності до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р , входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Вказана обставина позбавляє заявника можливості зареєструвати факт смерті [PERSON] у встановленому Законом порядку. Крім того, Європейський суд з прав людини зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій територіях, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. До того ж суд бере до уваги, що встановлення факту , що має юридичне значення має ключове значення для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника, а тому як виняток, документи, видані органами та установами (зокрема лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, беруться судом до уваги та оцінюються судом у сукупності та взаємозвязку під час розгляду справи у порядку ст. 257-1 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене , судом встановлено, що [PERSON], 18.09.1925р.н., померла 13.12.2016 року у с. Білоріченський Лутугинського району Луганської області , Україна , у віці 91 років. Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що обставини, викладені заявником в обґрунтування своїх вимог є достовірними , підтверджені письмовими доказами , сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними , у звязку із чим заява [PERSON] про встановлення факту смерті [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved