Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-25 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до КУ «Міський психіатричний диспансер» про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити дії, відшкодування моральної шкоди, в якому просить суд визнати протиправною відмову КУ «Міський психіатричний диспансер» у видачі позивачу сертифікату (медичної довідки про проходження обовязкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів - форма № 122-2о); зобовязати КУ «Міський психіатричний диспансер» скасувати встановлений позивачу попередній діагноз «хронічний маячний розлад»; скасувати постановлення позивача на облік (нагляд) у КУ «Міський психіатричний диспансер»; знищити медичну документацію яка ведеться щодо позивача в КУ «Міський психіатричний диспансер»; видати позивачу сертифікат (медичну довідку про проходження обовязкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів - форма № 122-2о); стягнути з КУ «Міський психіатричний диспансер» на користь позивача 40000,00 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що вона є психічно здоровою людиною, однак в листопаді 2013 року дізналась, що стосовно неї в КУ «Міський психіатричний диспансер» ведеться медична документація. На звернення позивача, 13 грудня 2013 року відповідачем надана відповідь, що 18.06.2013 року на підставі письмової заяви колишнього чоловіка [PERSON], позивача оглянуто на дому (за місцем проживання її матері) лікарем - психіатром КУ «Міський психіатричний диспансер» в присутності колишнього чоловіка, сина і матері, з встановленням поперед\-нього діагнозу: хронічний маячний розлад. 24 вересня 2015 року у звязку з необхідністю працевлаштування в школі № 110 на посаді вчителя фізики, позивач звернулась до КУ «Міський психіатричний диспансер» з заявою про видачу сертифікату (медичної довідки про проходження обовязкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів - форма № 122-2о), однак у видачі сертифікату позивачу відмовлено. Оскільки позивач вважає вказані дії відповідача протиправними, вона вимушена звернутись з позовом до суду. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги просять суд їх задовольнити в повному обсязі. Представник КУ «Міський психіатричний диспансер» та Департаменту охорони здоровя Одеської міської ради в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив суду, що первісний психіатричний огляд позивача та взяття її на консультативний нагляд здійснені відповідно до вимог чинного законодавства, що є підставою для відмови в задоволенні позову. Третя особа лікар-психіатр КУ «Міський психіатричний диспансер» [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на їх необґрунтованість. Суд, вислухавши сторони, свідка, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. В судовому засіданні встановлено, що 18.06.2013 року до КУ «Міський психіатричний диспансер» звернувся [PERSON] з проханням здійснити психіатричний огляд його дружини [PERSON], у звязку з її неадекватною поведінкою, наявністю зорових та слухових галюцинацій, помітним схудненням тощо. 18.06.2013 року [PERSON] була оглянута лікарем-психіатром КУ «Міський психіатричний диспансер» [PERSON] за адресою: [ADDRESS], за місцем проживання її матері [PERSON], в присутності її сина та чоловіка. Під час огляду у [PERSON] виявлені ознаки психічного розладу, від стаціонарного обстеження вона відмовилася. Факт здійснення первісного психіатричного огляду позивача підтверджується письмовими заявами від 06 жовтня 2015 року [PERSON] та сина позивача - [PERSON]. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON], підтвердив своє звернення до КУ «Міський психіатричний диспансер» з проханням здійснити психіатричний огляд його дружини [PERSON] та факт проведення огляду лікарем-психіатром КУ «Міський психіатричний диспансер» [PERSON] [PERSON] за адресою: [ADDRESS], за місцем проживання її матері [PERSON], в присутності нього та сина позивача - [PERSON]. Представником КУ «Міський психіатричний диспансер» в ході судового розгляду заявлялось клопотання про допит в судовому засіданні в якості свідка сина позивача - [PERSON], однак позивач категорично заперечувала проти цього. Суд критично ставиться до наявної в матеріалах справи заяви матері позивача [PERSON], щодо відсутності її 18.06.2013 року за місцем мешкання та про те що їй не відомий лікар-психіатр КУ «Міський психіатричний диспансер» [PERSON], оскільки її зміст не спростовує факт огляду [PERSON] лікарем-психіатром КУ «Міський психіатричний диспансер» [PERSON] за адресою: м. Одеса, вул. Сегедська, будинок № 3, в присутності її сина та чоловіка, та в самій заяві, начальником дільниці КП ЖКС, засвідчений лише підпис заявника, а не сам зміст заяви. 13.12.2013 року [PERSON] взята на консультативний облік у КУ «Міський психіатричний диспансер» на підставі п. 5.1 Інструкції з організації диспансерного та консультативного нагляду осіб, які страждають на психічні розлади, при наданні амбулаторної психіатричної допомоги», затвердженої Наказом МОЗ України від 22.01.2007 року № 20, з можливим діагнозом: «Хронічний маячний розлад». З наданих в судовому засіданні пояснень представника відповідача, встановлено, що [PERSON] перебувала також на диспансерному нагляді, однак в вересні 2017 року знята з цього виду обліку. 24.09.2015 року, з метою працевлаштування вчителем у школі, позивач звернулася до КУ «Міський психіатричний диспансер» з проханням надати сертифікат (медичну довідку про проходження обовязкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів - форма № 122-2о). Згідно з Порядком і переліком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.09.2000 № 1465 «Про затвердження Порядку проведення обовязкових попередніх та періодичних психіатричних оглядів і переліку медичних психіатричних протипоказань щодо виконання окремих видів діяльності (робіт, професій, служби), що можуть становити безпосередню небезпеку для особи, яка проводить цю діяльність, або оточуючих» сертифікат-довідка форми № 122-2о, може бути видана після попереднього психіатричного огляду громадянина, з метою встановлення придатності особи до виконання окремих видів діяльності (робіт, професій, служби) з особливими вимогами до стану її психічного здоровя, з метою вирішення питання про наявність або відсутність у неї психіатричних протипоказань. Згідно з п. 8 Інструкції про проведення обовязкових попередніх та періодичних психіатричних оглядів, затвердженої Наказом МОЗ України від 17.01.2002 № 12 при проведенні оглядів ураховуються дані про звернення громадянина по психіатричну допомогу до територіальних психоневрологічних закладів за місцем проживання та інших психоневрологічних закладів на підставі документів (картка амбулаторного хворого, диспансерна картка тощо). При проведенні особистого психіатричного огляду та психологічного тестування у [PERSON] виявлені ознаки психічного розладу, а саме: сильна роздратованість, завищена конфліктність, легка збудливість тощо. Згідно з п. п. 11 та 12 вказаної Інструкції, позивачу запропоновано пройти обстеження в умовах стаціонару з метою діагностики можливого психічного розладу та для подальшого висновку лікарсько консультативної комісії. Обстеження в умовах стаціонару [PERSON] не пройдено. Крім того, ухвалою Малиновського районного суду міста [PERSON] від 19 квітня 2016 року за клопотанням позивача призначена амбулаторна судово-психіатрична експертиза, проведення якої доручено КУ «Херсонська обласна психіатрична лікарня», на розгляд експертів поставлені питання: чи страждає [PERSON], [INFO] хронічним маячним розладом, або на будь-які інші психічні захворювання або розлади. Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 371 від 02 серпня 2016 року, з метою надання відповіді на питання визначені ухвалою суду від 19 квітня 2016 року [PERSON] рекомендовано пройти стаціонарну комплексну психолого-психіатричну експертизу. Стаціонарна експертиза [PERSON] не пройдена. Згідно ч. 1\~ст. 11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно ст. ст.\~10,\~60 ЦПК України\~кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed