Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-23 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до Тупичівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області та після уточнення заявлених позовних вимог просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] : А-1 житловий будинок, площею забудови 68,5 кв.м. з а-1 прибудовою, площею забудови 19.0 кв.м., загальною площею 67,8 кв.м. в тому числі житловою площею 29,1 кв.м. та допоміжною - 38,7 кв.м., Б-1 сарай, площею забудови 72,3 кв.м., Б1 -1 сарай, площею забудови 15,4 кв.м. В погріб, площею забудови 10,8 кв.м., № 1 ворота з хвірткою, площею забудови 6,9 кв.м., № 2 хвіртка, № 3 огорожа, площею забудови 32,0 кв.м., після смерті її рідного брата [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою судді від 21 жовтня 2019 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, про дату, час та місце судового розгляду справи остання повідомлялась належним чином, надала до суду письмову заяву від 23.04.2020 року з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд задовольнити позов ( а.с. 119 ). Згідно положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Представник відповідача - Тупичівська сільська рада Городнянського району Чернігівської області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином. Сільський голова Тупичівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області Шовкова Л. надала до суду письмову заяву від 11.11.2019 року за вих. № 02-20/734 з проханням розглянути справу без участі представника сільської ради, при позовних вимог [PERSON] не заперечують ( а.с. 34 ). Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Городнянська районна державна адміністрація Чернігівської області про дату, час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином, представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про причини неявки представника суд не повідомлено, від третьої особи до суду не надійшло письмових пояснень щодо позову. Неявка в судове засідання третьої особи відповідно до положень ст. 223 ЦПК України не є перешкодою для розгляду справи ( а.с. 112 ). Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON] , про дату, час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином, третя особа в судове засідання не з`явилась, про причини своєї неявки суд не повідомила, від третьої особи до суду не надійшло письмових пояснень щодо позову. Неявка в судове засідання третьої особи відповідно до положень ст. 223 ЦПК України не є перешкодою для розгляду справи ( а.с. 116 ). Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Городнянська районна державна нотаріальна контора Чернігівської області про дату, час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином, представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про причини неявки представника суд не повідомлено, від третьої особи до суду не надійшло письмових пояснень щодо позову. Неявка в судове засідання представника третьої особи відповідно до положень ст. 223 ЦПК України не є перешкодою для розгляду справи ( а.с. 113 ). Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Городнянське РГ БТІ про дату, час та місце судового розгляду справи було повідомлено належним чином, представник третьої особи в судове засідання не з`явився. Начальник Городнянського РГ БТІ Кривець О.М. надав до суду письмову заяву від 06.04.2020 року за вих. № 17 з проханням розглянути справу без участі їх представника, проти задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечують ( а.с. 118 ). Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. Відповідно до вимог частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до положень частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Уточнений позов обґрунтовується тим, що по [ADDRESS] , яке належало до суспільної групи - «колгоспний двір», членами якого були мати позивача [PERSON] та брат позивача [PERSON] , які не втратили права на частку в його майні і кожному належало по 1/2 частині домоволодіння. За життя мати позивача склала заповіт на ім`я брата позивача. Брат позивача як спадкоємець за заповітом подав заяву про прийняття спадщини після смерті матері. [INFO] помер брат позивача [PERSON] і позивач, як спадкоємець за законом, подала заяву про прийняття спадщини після смерті брата. Але у зв`язку з тим, що право власності на житловий будинок [ADDRESS] не було зареєстровано, це унеможливлює представлення нотаріусу правовстановлюючого документу на будинок як спадкове майно, а тому дані обставини стали перешкодою в оформленні права власності на спадкове майно в нотаріальному порядку і причиною необхідності звернення до суду. Суд, дослідивши усі наявні матеріали справи, встановивши наявність обставин, якими обґрунтовуються вимоги, визначившись щодо правовідносин, зумовлених встановленими фактами, а також щодо правових норм, якими врегульовані ці правовідносини, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Дослідженням свідоцтва про смерть серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] померла [INFO] у віці 83 років у с. Новий Білоус, Чернігівського району, Чернігівської області ( а.с. 8 ). Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом на все належне їй майно. Згідно дублікату заповіту, що має силу оригіналу від 07 квітня 2004 року, посвідченого секретарем виконкому Бурівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області, зареєстрованого в реєстрі за № 33, [PERSON] на випадок свої смерті заповіла все належне майно своєму сину [PERSON] ( а.с. 100 ). Отже, [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] . Після смерті [PERSON] - [PERSON] , як спадкоємець за заповітом, 05 лютого 2015 року звернувся до Городнянської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Дочка спадкодавця [PERSON] , яка на підставі ст. 1241 Цивільного кодексу України має право на обов`язкову частку у спадщині, із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталась ( а.с. 73-82 ). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] у віці 59 років у м. Чернігів ( а.с. 7 ). Після його смерті відкрилась спадщина за законом на все належне йому майно. Зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] народився [INFO] та його батьками значаться : [PERSON] , [PERSON] ( а.с. 6 ). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] у с. Бурівка, Тупичівського району, Чернігівської області та її батьками значаться : [PERSON] , [PERSON] ( а.с. 6 ). Прізвище [PERSON] після укладення шлюбу - « [PERSON] », що підтверджується повторним свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] ( а.с. 5 ). Отже, позивач є рідною сестрою померлого [PERSON] та спадкоємцем другої черги за законом після його смерті. Після смерті [PERSON] - [PERSON] , як спадкоємець за законом, 15 березня 2018 року звернулась до Городнянської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . 15 березня 2018 року відкрита спадкова справа щодо майна померлого [PERSON] .. Також спадкоємцем за законом є [PERSON] , яка у встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталась. Спадкоємцю [PERSON] вже були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки ( а.с. 83-103 ). У 1975 році на відведеній колгоспом під забудову земельній ділянці було побудовано будинок [ADDRESS] . Дослідженням довідок Бурівського старостинського округу Тупичівської сільської ради Чернігівської області від 20.02.2019 року № 70 та від 06.03.2020 року № 44 встановлено, що згідно запису в погосподарській книзі № 4 за 1991-1995 роки, особовий рахунок № [NUMBER] , по [ADDRESS] , станом на 01.07.1990 року були постійно зареєстровані та проживали : [PERSON] , [PERSON] , яким належало по 1/2 частині вказаного домоволодіння. Вказане домоволодіння мало статус «колгоспного двору». Члени колгоспного двору - [PERSON] та [PERSON] станом на 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні ( а.с. 15,69 ). Ці дані підтверджуються копією погосподарської книги по Бурівської сільській раді Городнянського району Чернігівської області ( а.с. 16,70 ). Статтею 120 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) було передбачено, що колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Крім того, колгоспному дворові належать передані в його власність членами двору їх трудові доходи від участі в громадському господарстві колгоспу або інше передане ними у власність двору майно, а також предмети домашнього вжитку і особистого користування, придбані на спільні кошти. За положеннями ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 6 Постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року N 20, до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність» застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме : а ) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; б ) розмір частки члена двору визначається виходячи із рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. З інформаційної довідки, виготовленої Городнянським РГ БТІ від 19.03.2020 року № 299, встановлено, що станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою : [ADDRESS] не зареєстровано. Технічна інвентаризація проведена станом на 04.05.2018 року. Житловий будинок побудовано в 1975 року, процент готовності житла - 100%. Зміна назви вулиці - рішення другої сесії сьомого скликання від 22 грудня 2015 року Бурівської сільської ради ( а.с. 105 ). Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна відомості у вказаних реєстрах по спірному домоволодінню відсутні ( а.с. 62-63 ). Суд бере до уваги особливість забудови спірного будинку, який було збудовано в 1975 році в системі колгоспного двору. Зокрема, ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року N 1952-IV передбачає, що права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов : якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини, станом до прийняття 15.04.1991 року Закону України «Про власність», члени колгоспного двору [PERSON] та [PERSON] мали право кожний на 1/2 частину спірного будинку. Підстав вважати домоволодіння, що є предметом позову, самочинно збудованим майном суд не вбачає. Наказ Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 24.04.2015 року № 79, передбачає, що документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 року індивідуальних ( присадибних ) житлових будинків, господарських будівель і споруд є технічний паспорт. З виготовленого Городнянським РГ БТІ технічного паспорта на садибий ( індивідуальний ) житловий будинок за адресою : [ADDRESS] , встановлено, що відповідно до технічної характеристики будівель та споруд зазначено : «А-1» - житловий будинок з «а-1» - прибудовою, загальною площею 67,8 кв.м., в т.ч. житловою площею 29,1 кв.м., «Б-1» - сарай, «Б1-1» - сарай, «В» - погріб, № 1 - ворота з хвірткою, № 2 - хвіртка, № 3 - огорожа ( а.с. 9-11 ). Ці дані підтверджуються матеріалами інвентаризаційної справи № 159 наданої Городнянським РГ БТІ. Враховуючи, що за життя спадкодавці [PERSON] та [PERSON] не зареєстрували своє право власності на належні частки нерухомого майна, це унеможливлює реалізацію позивачем своїх спадкових прав через нотаріальну контору. Підсумовуючи викладене, суд дійшов об`єктивного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Враховуючи наведене,

Outcome: approved