Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] в якому з урахуванням уточнення просить стягнути з відповідача на користь позивача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 63 600, 00 грн. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що позивач перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 07.08.1999 року, який на підставі заочного рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 17.11.2016 року було розірвано. Від шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований і фактично мешкає за однією адресою з позивачем. 17.11.2016 року заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова з [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої дитина, [PERSON] , у розмірі 1000 грн. на місяць, починаючи з 12.09.2016 року і до досягнення сином повноліття. Згідно розрахунку заборгованості по аліментам від 12.07.2021 року, наданого Міжрайонним відділом державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області заборгованість за аліментами станом на 02.02.2018 року за період з 12.09.2016 року по 02.02.2018 року становить 18 000,00 грн. Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 27.03.2018 року з [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання дитини, яка продовжує навчання - [PERSON] , у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. на місяць, на період навчання, починаючи з 01.02.2018 року і до 30.06.2019 року. Аліменти відповідач знову не сплачував, тому утворилася заборгованість. Згідно розрахунку заборгованість по аліментам від 22.07.2021 року, наданого Міжрайонним відділом державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області заборгованість за аліментами за період з лютого 2018 року по червень 2019 року становить 17 000, 00 грн. Заочним рішенням Жовтневого районного суду від 15.11.2019 року з [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання дитини, яка продовжує навчання - [PERSON] , у твердій грошовій сумі у розмірі 1300 грн. щомісячно, починаючи з 10.09.2019 року і до закінченням ним навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23-річного віку. Аліменти відповідач не сплачував, тому утрималась заборгованість. Згідно розрахунку заборгованість по аліментам від 22.07.2021 року наданого Міжрайонним відділом державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області заборгованість за аліментами за період з вересня 2019 року по червень 2021 року становить 28 600,00 грн. Відповідно до заочного рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 28.11.2019 року щодо стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період 12.09.2016 року по 30.06.2019 року було стягнуто з [PERSON] на користь позивача 31 800 грн. У зв`язку з вказаними обставинами позивач просить суд стягнути з відповідача суму неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 28.09.2021 року відкрито провадження у справі. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідно до п. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку шляхом направлення судової повістки на адресу зареєстрованого місця проживання, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. У відповідності до приписів ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши надані сторонами та долучені до матеріалів справи докази, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. З матеріалів справи судом було встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 17.11.2016 року. Від шлюбу у сторін народилася дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим Краснокутським відділом рагсу Харківської області від 15.02.2000 року. 17.11.2016 року заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова, стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання їх малолітнього сина [PERSON] [INFO] у розмірі 1000 грн. на місяць, починаючи з 12.09.2016 року і до досягнення сином повноліття. Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 27.03.2018 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання їх спільної повнолітньої дитини, яка продовжує навчання - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 грн на місяць, починаючи з 01.02.2018 року і до 30.06.2019 року. Також, заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 15.11.2019 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1300 грн. щомісячно, починаючи з 10.09.2019 року і до закінчення ним навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23-річного віку. Як вбачається з Розрахунку заборгованості по аліментам від 22.07.2021 року, складеного державним виконавцем Міжрайонним відділом державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області, Ростовським Р.В. заборгованість за аліментами за виконавчим листом по справі № 639/6845/16-ц станом на 02.02.2018 року за період з 12.09.2016 року по 02.02.2018 року становить 18 000,00 грн. Відповідно до Розрахунку заборгованості по аліментам від 22.07.2021 року, складеного державним виконавцем Міжрайонним відділом державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області, Романько К.І. заборгованість за аліментами за виконавчим листом по справі № 639/505/18 станом на 22.07.2021 року за період з 01.02.2018 року по 30.06.2019 року становить 20 200, 00 грн. Згідно Розрахунку заборгованості по аліментам від 22.07.2021 року, складеного державним виконавцем Міжрайонним відділом державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області, Ростовським Р.В. заборгованість за аліментами за виконавчим листом по справі № 639/6279/19 станом на 01.06.2021 року за період з 10.09.2019 року по 01.06.2021 року становить 28 6000 грн. Відповідно до заочного рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 28.11.2019 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 31 800,00 грн. Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відтак, обов`язок утримувати дитину це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків. Обов`язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В частині 2 ст.141 СК України зазначено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Отже, обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку. Зазначений висновок підтверджується і наявністю відповідальності за ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків, як передбачено у ч.4 ст.155 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України: у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Статтею 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначено порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду, а саме виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України. Визначаючи розмір пені за прострочення сплати аліментів, суд враховує вимоги чинного законодавства України та правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 25 квітня 2018 року по справі № 572/1762/15-ц про те, що правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: p=(A1х1%хQ1)+(A2х1%хQ2)+……….(Anх1%хQn), де: p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 Сімейного кодексу України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Звертаючись до суду, позивач просить стягнути пеню за прострочення сплати аліментів за період з вересня 2016 року по липень 2021 року та надала відповідний розрахунок, з якого вбачається, що загальна сума пені за прострочення сплати аліментів за вказаний період з урахуванням раніше стягнутої, заочним рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 28.11.2019 року, неустойки (пені) за прострочення аліментів склала 531 051,00 грн. Разом з тим, згідно ч. 1 ст. 196 СК України одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені), але не більше 100 відсотків заборгованості. Отже, враховуючи наведене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів в розмірі 63 600, 00 грн., що становить 100 відсотків заборгованості відповідача по аліментам за період з вересня 2016 року по липень 2021 року . Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів знайшли своє підтвердження в судовому засіданні так підлягають задоволенню. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, а також з урахуванням положень Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908, 00 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved