Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд винести рішення про стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частки від всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що між нею та відповідачем 7.12.2006 року було укладено шлюб. У цьому шлюбі у них народилась дочка - [PERSON], [INFO], яка проживає та знаходиться на повному її утриманні, оскільки відповідач протягом року не надає жодної матеріальної допомоги, та постійно зловживає алкоголем. Відповідач, будучи батьком незважаючи на свої батьківські обов'язки ухиляється від їх виконання, а тому просить стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частки від всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надавши аналогічні пояснення, які викладені у позовній заяві. Просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, що стверджується, відмітками в журналі реєстрації вихідної кореспонденції, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволенню з таких мотивів. Сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком малолітньої дочки: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, копія якого наявна у матеріалах справи (а.с. 4). Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України кожен з батьків повинен утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Даний обов'язок не залежить від матеріального становища батьків. Отже, обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька. Дитина проживає разом із матір'ю та знаходиться на утриманні лише матері, оскільки відповідачем матеріальна допомога не надається. Суд вважає за необхідне визначити щомісячний розмір аліментів, який відповідач зобов'язаний сплачувати на утримання дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище сторін, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача. Відповідно до ст. 182 ч.2 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Частиною 1 статті 183 Сімейного кодексу України передбачено, що, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Таким чином, враховуючи вищенаведені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню та слід стягувати з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] аліменти на дитину у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Задовольняючи позовні вимоги, суд присуджує аліменти на дитину з дня пред'явлення позову, а саме з 05.08.2014 року. Відповідно до ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за 1 місяць. У зв'язку з задоволенням позову слід стягнути з відповідача судові витрати по справі.

Outcome: approved