Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 12.04.2011 року помер її чоловік [PERSON], який на момент смерті проживав та був зареєстрований в [INFO]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої ввійшли всі права та обовязки спадкодавця, що належали йому на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, зокрема права на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, у складі якого: житловий будинок літ. «А», загальною площею 83,9 кв.м, житловою площею 37,4 кв.м, прибудова літ. «а», мансарда літ. «м/А», ганок, сарай літ. «Б», погріб літ. «п/Б», вигрібна яма № 1, що розташовані за адресою: селище Березина, ССТ «Медик-3», туп. Підлісний, 3, Вінницького району Вінницької області, який був побудований [PERSON] за життя у 1991 році. Спадкодавець [PERSON] при житті заповіту не залишив. Спадкоємцями першої черги за законом після його смерті є дружина спадкодавця [PERSON] та його сини [PERSON] і [PERSON] [PERSON] прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а тому до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не зверталась. Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на дане спадкове майно в нотаріальному порядку позивач не має можливості, оскільки відсутній належним чином оформлений правовстановлюючий документ на вказаний житловий будинок та відсутня його державна реєстрація в органах державної реєстрації речових прав на нерухоме майно. В звязку з зазначеним позивач вимушена звернутись до суду з даним позовом. В судове засідання сторони не зявились, попередньо через канцелярію суду подали письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність, при цьому представник позивача [PERSON] за довіреністю [PERSON] позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити, а відповідач [PERSON], який діє у власних інтересах та по угоді в інтересах [PERSON], позов визнає у повному обсязі та не заперечує щодо його задоволення. Згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Врахувавши думки та позиції сторін, викладені у поданих до суду письмових заявах, дослідивши письмові докази по справі в їх сукупності та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що 12.04.2011 року в м. Вінниця помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-АМ № 197678 від 15.04.2011 року (а.с. 7). Відповідно до копії довідки № 790, виданої 15.10.2011 року ПП «Мешканець», спадкодавець на момент смерті був зареєстрований та проживав за адресою: [INFO] (а.с. 8). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої у відповідності до положень статті 1218 ЦК України ввійшли всі права та обовязки спадкодавця, що належали йому на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, зокрема права на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, у складі якого: житловий будинок літ. «А», загальною площею 83,9 кв.м, житловою площею 37,4 кв.м, прибудова літ. «а», мансарда літ. «м/А», ганок, сарай літ. «Б», погріб літ. «п/Б», вигрібна яма № 1, що розташовані за адресою: селище Березина, ССТ «Медик-3», туп. Підлісний, 3, Вінницького району Вінницької області, який був побудований [PERSON] за життя у 1991 році, що підтверджується копією довідки № 2699, виданої виконкомом Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області 20.08.2015 року (а.с. 13), та копією технічного паспорта, виготовленого ПП «Практик БУД» 13.08.2015 року (а.с. 14-16). Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. [PERSON] за життя заповіту не залишив. Стаття 1261 ЦК України визначає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії ІІІ-УР № 548406 від 23.04.1967 року (а.с. 10), та його сини [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження серії VII-УР № 0215906 від 14.02.1968 року та серії І-АМ № 439278 від 03.01.1975 року (а.с. 11, 12). [PERSON] прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 1268 ЦК України, відповідно до якої спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Факт проживання [PERSON] разом з [PERSON] на час відкриття спадщини та прийняття нею спадщини після його смерті підтверджується копією її паспорта серії АА 145834, виданого Ленінським РВ УМВС України у Вінницькій області 29.02.1966 року (а.с. 9), в якому наявна відмітка про реєстрацію позивача за адресою: [ADDRESS]. Крім того, даний факт не заперечується також відповідачами [PERSON] та [PERSON], що підтверджується письмовою заявою відповідача [PERSON], який діє у власних інтересах та по угоді в інтересах [PERSON], про визнання позову. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] спадщину після смерті батька [PERSON] не прийняли та від її прийняття відмовились на користь матері [PERSON], про що подали письмові заяви нотаріусу, що підтверджується їх копіями (а.с. 63, 64), копією довідки № 1228/02-14 про коло спадкоємців, виданою 27.08.2015 року Другою Вінницькою державною нотаріальною конторою (а.с. 30), а також копією спадкової справи № 232/2015, заведеною Другою Вінницькою державною нотаріальною конторою до майна померлого [PERSON] (а.с. 73-88). Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на вищезазначене будинковолодіння позивач не має можливості, оскільки, відповідно до копії письмової відмови нотаріуса Другої Вінницької державної нотаріальної контори за № 1626/02-31 від 03.11.2015 року, відсутні правовстановлюючі документи щодо належності цього майна спадкодавцеві (а.с. 66). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно ч. 2 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Частиною 3 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обовязкової реєстрації. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року і яка втратила чинність на підставі Наказу Держжитлокомунгоспу № 56 від 13.12.1995 року, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України № 7/5 від 07.02.2002 року. Однак, зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Права [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: селище Березина, ССТ «Медик-3», туп. Підлісний, 3, Вінницького району Вінницької області, виникли у 1991 році, з моменту закінчення будівництва, однак зазначені права не були оформлені належним чином та не були зареєстровані. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Таким чином, судом встановлено, що за життя [PERSON] на законних підставах володів та користувався спадковим будинковолодінням, а [PERSON] у встановленому законом порядку прийняла спадщину після його смерті. Вищевикладене дає суду законні підстави для задоволення позовних вимог. Крім того, в звязку з відсутністю клопотання позивача та її представника про стягнення на користь позивача судових витрат, суд вважає судові витрати по сплаті судового збору залишити за позивачем. На підставі викладеного та

Outcome: approved