Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь заборгованість за договором позики від 02.11.2015 в розмірі 24000,00 грн., а також інфляційні втрати - 1061,76 грн. та 3% річних - 177,53 грн. за період з вересня по листопад 2017 року, відшкодувати судові витрати, посилаючись на те, що відповідач [PERSON] отримав від неї в борг грошові кошти в розмірі 184000,00 грн., зобов'язавшись повертати їх рівними частинами по 8000,00 грн. щомісячно, починаючи з грудня 2015 року. Однак [PERSON] свої грошові зобов'язання належним чином не виконує, грошові кошти в добровільному порядку не повертає, що змушує позивача звертатися до суду за захистом своїх законних прав та інтересів. До суду надійшла заява представника позивача [PERSON] - адвоката [PERSON] про розгляд справи за її відсутності із зазначенням щодо підтримання позовних вимог в повному обсязі та ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомлявся про дату, час та місце судового засідання у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подавав. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, давши добутому правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 02 листопада 2015 року між [PERSON] та [PERSON] укладений договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Скорбач\~ Я.С., зареєстрований в реєстрі за №2370, відповідно до якого [PERSON] передала, а [PERSON] прийняв грошові кошти в сумі 184000,00 грн., взявши на себе обов'язок щомісячно до 3-го числа кожного місяця рівними частинами в сумі у розмірі 8000,00 грн. повертати суму позики, починаючи з грудня 2015 року (а.с. 7-8). На підтвердження отримання грошових коштів [PERSON] надано власноруч написану розписку (а.с. 9). Згідно положень ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частина 2 ст. 1047 ЦК України встановлює, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Як визначено ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановленого договором. Положення ст. 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором чи законом (ст. 525 ЦК України). В порушення умов укладеного договору [PERSON] грошові кошти у строк, визначений договором, у добровільному порядку не повертає. Заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12.04.2016 у справі № 641/963/16-ц присуджено до стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу за договором позики від 02.11.2015 за період грудень 2015 року - березень 2016 року з урахуванням індексу інфляції та 3% річних в розмірі 32308,00 грн. Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 24.03.2016 у справі № 641/115753/15-ц шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, прізвище дружини після розірвання шлюбу змінено на дошлюбне «[PERSON]». Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 24.10.2016 у справі № 641/6356/16-ц присуджено до стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу за договором позики від 02.11.2015 за період травень - серпень 2016 року з урахуванням індексу інфляції та 3% річних в розмірі 32483,35 грн. Заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10.03.2017 у справі № 641/178/17 присуджено до стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу за договором позики від 02.11.2015 за період вересень - грудень 2016 року з урахуванням індексу інфляції та 3% річних в розмірі 33971,48 грн. Заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10.07.2017 у справі № 641/2869/17 присуджено до стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу за договором позики від 02.11.2015 за період січень - квітень 2017 року з урахуванням індексу інфляції та 3% річних в розмірі 33579,30 грн. Статтею 625 ЦК України передбачено, зобов'язання боржника, який прострочив виконання грошового зобов'язання, сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно розрахунку, наданого представником позивача, сума боргу [PERSON] перед позикодавцем [PERSON] за період вересень - листопад 2017 року складає 24000,00 грн., а також 3% річних в розмірі 177,53 грн., індекс інфляції - 1061,76 грн. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved