Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначає, що їй на підставі договору купівлі-продажу частини житлового будинку належить 49/100 частин будинку № 35/29 по вул..Підмосковній/Балковій в м.Запоріжжя. Зі згоди в належній їй частці житлового будинку 29.01.2014 р. була зареєстрована дочка [PERSON] 29.12.2001 р. [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] 12.12.2002 р. у [PERSON] та [PERSON] народилась донька [PERSON]. Рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 12.01.2006 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний. За період спільного проживання з [PERSON], відповідач почала зловживати спиртними напоями, неодноразово проходила лікування від алкогольної залежності. З травня 2012 р. [PERSON] не поживає разом з нею та дитиною, онука лишилась на піклуванні позивача. Рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 14.08.2013 р. [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно доньки [PERSON] Відповідач в належному позивачу будинку не мешкає, веде аморальний спосіб життя, бродяжить. Востаннє [PERSON] приходила побачитись із дочкою влітку 2015 р., місце перебування відповідача позивачу не відомо. В цей час весь тягар утримання житла несе вона одноособово та через реєстрацію відповідача не має змоги оформити субсидію. За позовом [PERSON], посилаючись на ст.ст.319, 321, 383, 391, 405 ЦК України, ст.ст.64, 156 ЖК України, просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування 49/100 частинами житлового будинку № 35/29 по вул..Підмосковній/Балковій в м.Запоріжжя. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує, просить задовольнити. Відповідач до суду повторно не з»явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому ЦПК України порядку, причини неявки суду не повідомила, заперечень не надала. Суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ст..224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію позивача, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 20.06.2002 р. [PERSON] належить 49/100 частин житлового будинку № 35/29 по вул..Підмосковній/Балковій в м.Запоріжжя (а.с.5,6). У вказаній частині житлового будинку зареєстрована донька позивача відповідач [PERSON], яка з 2012 р. у будинку не мешкає, що підтверджено поясненнями позивача, викладеними в позові, та актом від 09.01.2017 р. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування або розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися о суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Ст..383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України, член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку. Оцінивши наведені обставини справи у відповідності з вимогами ст.ст.10, 60, 212 ЦПК України, суд дійшов висновку про задоволення позову [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved