Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до Автозаводського районного суду м.Кременчука з позовом до [PERSON] про поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Свої вимоги мотивувала тим, що з 14.09.2002 перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. За цей час за спільні кошти ними було придбано квартиру [ADDRESS]. Вказана квартира зареєстрована за відповідачем. Між нею та відповідачем не досягнуто згоди щодо поділу вищевказаного майна. Посилаючись на вказані обставини позивач просила суд, визнати квартиру №24 в буд.74 по вул.Європейській в м.Кременчуці об'єктом спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON]; поділити між нею та [PERSON] квартиру, визнавши за кожним з них по ? частині квартири [ADDRESS]. В судове засідання сторони та третя особа не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, надіслали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач в своїй заяві зазначив, що позов визнає та не заперечує проти поділу квартири. Суд, дослідивши матеріали справи, надані суду докази, приходить до таких висновків. Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. В ст.70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 23 постанови № 11 від 21 грудня 2007 року « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч.3 ст.368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст.325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Судом встановлено, що з 14 вересня 2002 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії І-БК №222122, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Подільського районного управління юстиції у м.Києві. У період шлюбу сторін відповідачем було укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого останній придбав квартиру №24 в буд.74 по вул. Європейській(колишня назва - Щорса) в м.Кременчуці. Вказане підтверджується копією договору купівлі-продажу від 07.07.2007, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу [PERSON], копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №15655694 від 21.08.2007, копією витягу з Державного реєстру правочинів №4252970 від 07.07.2007. Вказане нерухоме майно, відповідно до ст.60 СК України, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON]. Між сторонами виник спір з приводу поділу належного їм спільного майна, зокрема квартири [ADDRESS]. Враховуючи те, що відповідно до ст.70 СК України частки подружжя є рівними, суд вважає обґрунтованими вимоги [PERSON] в частині визнання за нею права власності на ? частину спірної квартири. Відтак, позов [PERSON]. про поділ майна подружжя підлягає задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України та враховуючи бажання сторін, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача 1/2 частину понесених нею судових витрат, які складаються із судового збору в сумі 2647,63 грн. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пов'язані з оплатою судового збору в розмірі 1323,82 грн.

Outcome: approved