Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, якою просить стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти для утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що між ним та відповідачем 06.09.2003 року укладено шлюб, в якому 04.08.2009 року народився син [PERSON], та який розірваний 10.10.2011 року. Після розірвання шлюбу відповідач не приймає участь у вихованні, лікуванні дитини, допомоги на утримання дитини не надає. Тому позивач вимушена звернутися до суду із вказаним позовом. Ухвалою суду від 29.10.2018 року відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження, постановлено справу розглядати без виклику учасників справи та без проведення судового засідання. В судове засідання позивач не прибула, в заяві поданій до суду, просить суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання також не прибув, про час і місце його проведення повідомлений належним чином згідно ст. 128 ЦПК України, що підтверджується копією оголошення про виклик учасника справи від 29 жовтня 2018 року, розміщеної на офіційному веб-сайті судової влади України. Про причини своєї неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без його участі не заявив, заперечень проти позову не надав. Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності вищезазначених осіб відповідно до ч. 3 ст.\~211 та ст. 223\~ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у звязку з розглядом справи за відсутності учасників. Суд, оцінивши надані докази, прийшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Між сторонами 06 вересня 2003 року укладено шлюб, який розірвано відповідно до рішення Пролетарського районного суду м. Донецька від 10 жовтня 2011 року . Від шлюбу сторони мають спільного сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-НО №278715, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Пролетарського районного управління юстиції у м. Донецьку Донецької області. Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України, позивач та відповідач зобов'язані утримувати сина до досягнення ним повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7\~СК України при\~вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Отже, відповідно до зазначених норм, а також ст. 180 СК України, позивач та відповідач зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття та забезпечити їм рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Визначаючи розмір аліментів, що мають бути стягнуті з відповідача судить виходить з наступних норм чинного законодавства України. У відповідності до положень ч. 2 ст. 182 СК України (в редакції Законів\~№ 2901-IV від 22.09.2005,\~№ 2037-VIII від 17.05.2017) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік» у 2018 році прожитковий мінімум на одну особу дітей віком до 6 років: з 1\~січня 2018\~року -\~1492\~гривні,\~з 1\~липня\~-\~1559\~гривень,\~з 1\~грудня \~1626\~гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Тому суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову шляхом стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на утримання дитини мають бути стягнуті з відповідача від дня предявлення позову. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду у межах суми платежу за один місяць має бути допущено до негайного виконання. Згідно ст. 88 ЦПК України та Закону України\~«Про судовий\~збір» з відповідача на користь державного бюджету підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп Враховуючи вищевикладене,\~

Outcome: approved