Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до Старобільського районного суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій просить розірвати шлюб, укладений між сторонами, в якому зазначила, що 10.07.1999 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося з причини різних поглядів на спосіб життя та відсутності взаєморозуміння і поваги. Шлюбно - сімейні відносини припинені з початку квітня 2020 року. Майнового спору не заявлено. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, надала суду заяву, в якій просила розірвати шлюб між нею та відповідачем та просила розглянути справу у її відсутності. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, надав суду заяву, в якій позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував та просив суд розглянути справу без його участі. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про шлюб, виданого 10 липня 1999 року виконкомом Лиманської с/Ради Старобільського району Луганської області, сторони з 10 липня 1999 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, актовий запис № 11. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. З позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що фактичні взаємовідносини подружжя припинені з початку квітня 2020 року, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Майнового спору не заявлено. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Задовольняючи позовні вимоги про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз», підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберегти шлюб. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. З урахуванням встановлених обставин суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. За таких обставин суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Після розірвання шлюбу [PERSON] буде іменуватися прізвищем [PERSON] . Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача но користь позивача судовий збір.

Outcome: approved