Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом в якому просить визначити порядок користування спільною власністю а саме житловим будинком розташованим [ADDRESS], та виділити їй для проживання житлову кімнату площею 8,3 кв.м., відповідачу - житлову кімнату площею 14,2 кв.м., їх сину [PERSON] - житлову кімнату площею 17,1 кв.м, всі інші приміщення залишити в спільному користуванні. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що їй та відповідачу [PERSON] в рівних долях (по 1/2 частці) належить вказаний житловий будинок, де вони зареєстровані разом з їх сином [PERSON] На теперішній час між співвласниками даної квартири виникли суперечки та конфлікти щодо порядку користування та володіння спірною власністю. З метою відновлення свого порушеного права позивач змушена звернутися з вказаним позовом до суду (а.с.3-4). Позивач в судове засідання не з'явилась, надала заяву в якій просила розглянути справу без її участі, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився надав заяву в якій визнав позовні вимоги та просив розглянути справу без його участі. Третя особа в судове засідання не з'явився, також надав заяву де зазначив що підтримує вимоги позову та не заперечує проти його задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] в рівних долях (по 1/2 частці) належить житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності, виданим 07.04.2008 року на підставі рішення виконкому Іллічівської міської ради Одеської області від 28.02.2008 року №135 (а.с.12). Згідно технічного паспорту, виготовленого 19.11.2007 року комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації» м.Іллічівська, інвентарний номер 5009, вказаний будинок складається в цілому з приміщень: « 1» - прихожа, площею 9,5 кв.м., « 2» - кухня, площею 8,2 кв.м., « 3» - житлова кімната, площею 8,3 кв.м., « 4» - санвузол, площею 2,9 кв.м., « 5» - житлова кімната, площею 17,1 кв.м., « 6» - житлова кімната, площею 14,2 кв.м. (а.с.5-9). В даній квартирі на сьогоднішній день зареєстровані: позивач, відповідач, та їх син. Як вбачається з позову сторони перебувають в зареєстрованому шлюбу, на теперішній час між ними фактичні шлюбні стосунки припинились, почали виникати суперечки та конфлікти щодо спільного сімейного проживання, а також відповідно порядку користування та володіння спільною квартирою. В результаті конфлікту з відповідачем, вона з сином була вимушена тимчасово змінити своє місце мешкання. Згідно зі ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі ст. ст. 317, 319 ЦК України власнику належать права володіння, користування і розпорядження своїм майном; власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст.356 ЦК України власність двох або більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ч.1, 2 ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою, співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їх спільною частковою власністю. Відповідач уникає таких домовленостей, перешкоджає позивачу користуватися своєю часткою у спільній власності. Відповідно до ст.156 ЖК України, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири). До членів сім'ї власника належать дружина, діти, батьки власника. Відповідно до п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.95 р. «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Враховуючи, що реальному розподілу квартира не підлягає, запропонований позивачем порядок користування квартирою не порушує інтереси сторін а також що заявлений порядок користування спірною квартирою фактично підтверджено відповідачем, суд вважає за необхідне задовольнити позов в повному обсязі.

Outcome: approved