Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищевказаною заявою в якій просить суд встановити факт її перебування на утриманні її померлого сина [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування поданої заяви зазначає, що вона зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області (Шевченківський відділ обслуговування громадян м. Запоріжжя) та отримує пенсію за віком відповідно до ст. 26 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Її син, [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] був зареєстрований та фактично проживав за адресою: [ADDRESS] та за життя перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області (Дніпровський відділ обслуговування громадян м. Запоріжжя) та також отримував пенсію за віком. За твердженням заявниці, допомога яка надавалась їй померлим сином за його життя, зокрема, після її виходу на пенсію, була для неї постійним та основним джерело засобів для існування, оскільки дохід, що отримував її померлий син, значно перевищував дохід, який отримувала вона. Її син завжди забезпечував її продуктами харчування, ліками, сплачував рахунки за надання комунальних послуг. 15.11.2019 року заявниця звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою про призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника відповідно до ст. 36 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», однак листом № 2909/02.8 від 13.12.2019 року їй повідомлено, що вона не надала документ, який засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї (довідки житлово-експлуатаційних або інших організацій з місця проживання (реєстрації), або довідки органів місцевого самоврядування, або довідки про реєстрацію місця проживання) та у разі неможливості надати зазначені документи було рекомендовано звернутися до суду. На підставі викладеного заявник просить встановити факт того, що вона перебувала на утриманні свого померлого сина. В судовому засіданні заявниця та її представниця заявлені вимоги підтримали в повному обсязі, підтвердили обставини зазначені в заяві, просили заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надав суду заяву в якій зазначив, що не заперечує проти встановлення факту перебування особи на утриманні та просить проводити судове засідання призначене на 05.05.2020 року без його участі. Свідки, [PERSON] та [PERSON] , допитані в судовому засіданні та які є сусідками заявниці пояснили, що восени 2019 року помер її син, який за життя, після виходу останньої на пенсію, утримував свою матір, допомагав їй, піклувався про неї, хоч і проживав окремо, часто приїжджав до неї, привозив продукти харчування, сплачував комунальні послуги, возив до лікарні та оплачував її лікування. Заслухавши пояснення заявниці та її представниці, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 76 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків. Відповідно до статей 77, 78, 79 Цивільного процесуального кодексу України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно зі статтею 80 Цивільного процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до частини 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З матеріалів справи встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , який доводився сином заявниці [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про його народження серія [NUMBER] виданого повторно 13.11.2019 року Олександрівським районним у м. Запоріжжі відділом ДРАЦС ГТУЮ у Запорізькій області від 13.11.2019 року (а.с.7) та копією свідоцтва про його смерть серії [NUMBER] виданого 18.10.2019 року Запорізьким районним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Запорізькій області (а.с.8). Відповідно до копії довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Запорозькій області (Шевченківський відділ обслуговування громадян м. Запоріжжя) від 05.02.2020 року (а.с.9) заявниця [PERSON] , що проживає за адресою: [ADDRESS] , знаходиться на обліку в Управлінні та отримує пенсію за віком, яка за 2019 рік скала 24 2382, 72 грн. Згідно з копією довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 21.02.2020 року (а.с.10) померлий [PERSON] , який був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , також перебував на обліку в Управлінні та одержував пенсію за віком розмір якої за період січень 2018 по жовтень 2019 року склав 168 615, 57 грн. 15.11.2019 року заявниця звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою про призначення їй пенсії у зв`язку із втратою годувальника відповідно до ст.ст. 36, 37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», однак у призначенні такого роду пенсії їй було відмовлено посилаючись на відсутність серед наданих нею документів, документу, що підтверджує факт перебування її на утриманні померлого годувальника (а.с.11-12). У відповідності з пунктом 5 частини 2 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 2 частини 1 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Відповідно до частини 1 статті 319 Цивільного процесуального кодексу України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких встановив цей факт. Відповідно до статті 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення» члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію. Згідно з частиною 1 статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. Згідно роз`ясненням, що містяться у пункті 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», з наступними змінами та доповненнями, судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів для існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановлені факту перебування на утриманні, коли суд установить, що основним і постійним джерелом засобів для існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні. Обґрунтовуючи заявлені вимоги [PERSON] посилається на те, що за весь час до дня смерті її сина вона перебувала на його утриманні, оскільки його дохід значно перевищував її дохід, а тому постійним та основним джерелом її існування був заробіток її сина, а згодом і його пенсія. Вищенаведені обставини підтверджені матеріалами справи, а також показами свідків допитаних в судовому засіданні, достовірність і правдивість фактів, повідомлених останніми у суду немає підстав ставити під сумнів, оскільки дані про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, показання свідків об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Враховуючи вищевикладене, а також те, що встановлення зазначеного факту, про що просить заявниця, породжує юридичні наслідки, а саме необхідне останній для оформлення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення і встановлення зазначеного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, суд вважає за необхідне дану заяву задовольнити.

Outcome: approved