Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до Мар`їнського районного суду Донецької області з позовною заявою про визнання права власності на земельну ділянку в порядку відшкодування боргового зобов`язання. У судове засідання позивач та відповідач не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Позивачка, [PERSON] , подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі. Відповідач, Катеринівська сільська рада, подала до суду лист, проти заявлених позовних вимог не заперечує, просить розглянути справу без участі представника. Суд, дослідивши письмові докази у справі, встановив наступне. 20.05.2019 року [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , паспорт [NUMBER] , виданий Петровським РО ДГУ 25.01.2008 року, знаходячись в тверезій пам`яті та здоров`ї в присутності та зі згодою своєї дружини [PERSON] , перебуваючи в будинку [ADDRESS] позичив у [PERSON] , РНОПП [NUMBER] , грошові кошти в розмірі сто двадцять тисяч гривень, які зобов`язався повернути до 23.12.2020 року. У випадку неповернення просив рахувати в якості застави за вказаною позикою належну йому землю площею 4,76 га. кадастровий номер 1423383500:03:000:091, розташовану на території Мар`їнського району. У випадку неповернення вказаної суми з будь-яких причин, або його смерті дає [PERSON] повне право розпорядження за її власним бажання вищевказаною земельною ділянкою з можливістю зміни власника. Так, відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 125795273 сформованого 31.05.2018 року, земельна ділянка площею 4,76 га., призначена для ведення товарного сільськогосподарського, розташована за адресою Донецька область Мар`їнський район Катеринівська сільська рада. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] . Позивач вказує, що станом лютий 2020 року грошові кошти їй не повернуто. Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Отже, письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Крім того, частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг із зобов`язанням її повернення та дати отримання коштів. Відповідно до ст. 576 ЦК України зазначена земельна ділянка є предметом застави і забезпечує виконання [PERSON] боргового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 589 ЦК України, у разі невиконання позичальником свого зобов`язання, забезпеченого заставою, заставоутримувач отримує право звернення щодо стягнення на предмет застави. Відповідно до ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється на підставі рішення суду, якщо інше не встановлено угодою або законом. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved