Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. В своїй позовній заяві посилається на те, що 20 вересня 1997 року померла її бабуся [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина за законом на належне їй майно, а саме на право на земельну частку (пай) в розмірі 3,46 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі по колишній СС «Волинь» с. Льотниче Володимир-Волинського району Волинської області, яка знаходиться на території [PERSON] сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області згідно сертифікату на право на земельну частку (пай), серії ВЛ № 0223823. Після смерті [PERSON], відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року), спадщину у встановленому законом порядку прийняла її дочка [PERSON], яка проживала і була зареєстрована разом із своєю матірю до дня її смерті, утримувала в належному стані та вела домогосподарство, всі правовстановлюючі документи належні останній, зберігала в себе, а тому вважається такою що вступила у фактичне володіння спадковим майном, але документально не оформила її на себе, так як померла 28 липня 2003 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, в тому числі на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності СС «Волинь» с. Льотниче Володимир-Волинського району Волинської області розміром 3,49 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало померлій згідно сертифікату на право на земельну частку (пай), серії ВЛ № 008390. Вона, як спадкоємець першої черги за законом, фактично прийняла спадщину після смерті матері, однак їй відмовили в оформленні спадщини, та видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на вказані земельні частки (паї), а тому вона не може реалізувати свого права, так як її покійною матір»ю, за її життя, у встановленому законом порядку, не було оформлено спадкових прав після смерті [PERSON], та не надано оригінали правовстановлюючих документів. Просить визнати за нею право власності на право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності СС «Волинь», розміром 3,46 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі згідно сертифікату на право на земельну частку (пай), серії ВЛ № 0223823, зареєстрованого Володимир-Волинською районною державною адміністрацією Волинської області 16 липня 2001 року, про що зроблено запис у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 180, та на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності СС «Волинь», розміром 3,49 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі згідно сертифікату на право на земельну частку (пай), серії ВЛ № 008390, зареєстрованого Володимир-Волинською районною державною адміністрацією Волинської області 07 жовтня 1996 року, про що зроблено запис у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 181, які вона успадкувала за законом після смерті матері [PERSON], яка померла 28 липня 2003 року. В судове засідання позивач не зявилась, подала суду заяву, згідно якої заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві та просить суд слухати справу у її відсутності. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився, сільський голова [PERSON] подав суду письмову заяву згідно якої заявлений позивачем позов [PERSON] сільська рада визнає повністю, просить суд слухати справу у відсутності їх представника. Відповідно до ч.2\~ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Перевіривши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю, виходячи з наступних підстав. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно наявної у справі копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0223823, [PERSON], належить право на земельну ділянку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності СС «Волинь» (Волинська область, Володимир-Волинський район, с. Льотниче) розміром 3,46 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі. Як стверджується свідоцтвом про смерть серії 1ЕГ № 034962, 20 вересня 1997 року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, право на спадкування якого мали її діти. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] спадщину прийняла її дочка [PERSON] (дівоче прізвище Мороз) М.І., яка на момент смерті матері проживала та була зареєстрована разом з нею, а отже фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, однак спадкових прав не оформила в нотаріальному порядку, що стверджується відповідною довідкою виданою [PERSON] сільською радою Володимир-Волинського району № 1308 від 08.10.2017 року. Згідно свідоцтва про смерть серії 1ЕГ № 128246, 28 липня 2003 року померла [PERSON]. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 346 ЦК України смерть власника є однією з підстав припинення права власності. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялись внаслідок його смерті. Копією сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 008390, стверджується, що [PERSON] належала земельна частка (пай), яка перебуває у колективній власності СС «Волинь», розміром 3,49 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі. У відповідності до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Після смерті [PERSON] позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом, як дочка померлої, що підтверджується свідоцтвами про її народження та укладення шлюбу. Згідно вимог ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] спадщину прийняла її дочка [PERSON], яка на момент її смерті була зареєстрована та постійно проживала разом з нею. Інші спадкоємці першої черги за законом після смерті [PERSON], відсутні. Згідно постанови державного нотаріуса Володимир-Волинської державної нотаріальної контори [PERSON] від 23.110.2017 року позивачу [PERSON] в видачі свідоцтва на спадщину за законом відмовлено в зв»язку з відсуністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Частиною 1\~ст. 328 ЦК України\~встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2\~ст. 328 ЦК України). Право позивача, як спадкоємця на спадкове майно, підлягає захисту в судовому порядку, оскільки після смерті матері не залишилося оригіналів правовстановлюючих документів на це майно, що є перешкодою позивачу в нотаріальному оформленні спадщини. Таким чином вимоги позивача про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом ґрунтується на законі, та підлягає до задоволення. Судові витрати по справі суд покладає на позивача.

Outcome: approved