Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON], Публічного акціонерного товариства «ДТЕК-Дніпрообленерго» Новомосковського РЕМ, [PERSON], третя особа - [PERSON], [PERSON], яким просила визнати право спільної сумісної власності на комплексну трансформаторну підстанцію КТП № 1059, силове обладнання Транформатор ТМ 630/10/0,4, опору № 881-883, ділянка ВЛ-10 Кв від відпайки опори № 241 до опори № 883 та відпайки КЛ-10кВ від опори № 883 до КТП № 1059, що запитана з опори № 883 ВЛ 10 Кв Л-56 та інше обладнання, пов'язане з функціонуванням КТП № 1059, що розташована за адресою: [ADDRESS] за [PERSON], [PERSON] та [PERSON] з визначенням часток в розмірі 1/3 за кожним із співвласників; зобов'язати [PERSON] не чинити перепони в праві користування та постійного доступу [PERSON], [PERSON] до трансформаторної підстанції КТП № 1059, силового обладнання Транформатору ТМ 630/10/0,4, опор № 881-883, ділянка ВЛ-10 Кв від відпайки опори № 241 до опори № 883 та відпайки КЛ-10кВ від опори № 883 до КТП № 1059, що запитана з опори № 883 ВЛ 10 Кв Л-56 та інше обладнання, пов'язане з функціонуванням КТП № 1059,що розташована за адресою: [ADDRESS]; зобов'язати Новомосковський РЕМПАТ «ДТЕК-Дніпрообленерго» внести зміни в технічні умови № 996/15-Н-08 від 30.12.2008 року, Договір про користування електричною енергією № 1903008 від 08.09.2010 року та Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін щодо приведення у відповідність даних про основного споживача із зазначенням [PERSON], [PERSON] основними споживачами; заборонити їм вчиняти будь-які дії, в тому числі надавати погодження та дозволи, вносити зміни до технічної документації щодо комплексної трансформаторної підстанції КТП № 1059, що розташована за адресою: [ADDRESS] без погодження із власниками [PERSON], [PERSON] та [PERSON]; зобов'язати [PERSON] внести зміни до договору від 14.06.2010 року, укладеного між [PERSON], [PERSON], [PERSON] щодо спільного використання комплексної трансформаторної підстанції щодо права спільної сумісної власності на комплексну трансформаторну підстанцію КТП № 1059, силове обладнання Трансформатор ТМ 630/10/0,4, опор № 881-883, ділянка ВЛ-10 Кв від відпайки опори № 241 до опори № 883 та відпайки КЛ-10кВ від опори № 883 до КТП № 1059, що запитана з опори № 883 ВЛ 10 Кв Л-56 та інше обладнання, пов'язане з функціонуванням КТП № 1059, що розташована за адресою: [ADDRESS] за [PERSON], [PERSON] та [PERSON], із визначенням часток в розмірі 1/3 за кожним із власників; встановити безоплатний земельний сервітут щодо права прокладання та експлуатації ліній електропередачі, інших лінійних комунікацій на земельній ділянці, що розташована за адресою: [ADDRESS] та зобов'язати [PERSON] провести державну реєстрацію такого права. 13.11.2013 року позивач доповнила позовні вимоги, а саме зазначила, які саме зміни вона просить внести до договору від 14.06.2010 року, укладеного між [PERSON], [PERSON], [PERSON] щодо спільного використання комплексної трансформаторної підстанції щодо права спільної сумісної власності на комплексну трансформаторну підстанцію КТП № 1059 (а.с.55-64). В обґрунтування свого позову позивач зазначає, що14.07.2010 року між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір, яким сторони узгодили спільне використання трансформаторної підстанції, підземних та наземних кабельних ліній.Даним Договором сторони погодилися, шляхом об'єднання своїх зусиль та майна, що належить сторонам, спільно використовувати трансформаторну підстанцію (КТП № 1059), підземну та повітряну електричні кабельні лінії, що розташовані за адресою: [ADDRESS]. П.1 зазначеного Договору передбачено, що зазначене майно належить сторонам на праві спільної сумісної власності, сторони мають право використовувати об'єкт для власних потреб (п.2 Договору від 14.07.2010 року). Таким чином, сторони є співвласниками трансформаторної підстанції № 1059. За погодженням сторін з метою мінімізації переоформлення документів, КТП № 1059 і після укладання вищезазначеного Договору, перебувала на балансі [PERSON], проте лише, як балансоутримувача. Після укладення вищезазначеного Договору, [PERSON] та [PERSON] зобов'язалися внести грошові кошти відповідачу для виконання умов договору, як компенсація витрат, які поніс відповідач на спорудження КТП № 1059 та як оплата вартості часток у власності КТП № 1059. Тобто, [PERSON] та [PERSON] передали кошти в сумі 80 000,00 гривень за компенсацію частки 2/3 вартості спорудження КТП № 1049. До того ж, [PERSON] та [PERSON] було повністю замінено обладнання КТП № 1049, що дало можливість використовувати більші потужності подачі електроенергії . Зокрема, [PERSON] та [PERSON] було придбано за власні грошові кошти обладнання для приведення трансформаторної підстанції до встановлених законом норм відповідності до Робочого проекту 166-10-ЄС. Так, за рахунок грошових коштів [PERSON] та [PERSON] було замінено трансформатор на 160 кВа для реалізації проектної потужності 125 кВт. Даний трансформатор було передано для встановлення його в приміщення КТП №1059 задля забезпечення трьох споживачів, під'єднаних до нього: 30 кВт - [ADDRESS] [PERSON]; 25 кВт - [ADDRESS] [PERSON]; 15 кВт - [ADDRESS] [PERSON]; 55 кВт - [ADDRESS] [PERSON] Придбання нового трансформатору 160кВа та переобладнання існуючої Комплексної трансформаторної підстанції № 1059 було проведено на підставі виданих технічних умов [PERSON] та [PERSON], нотаріально посвідченої заяви [PERSON] та вимог Робочого проекту. Нотаріальною заявою від 26.07.2010 року, [PERSON] дала дозвіл на підключення до КТП № 1059, запитаної з опори № 883 ВЛ10кв Л-56, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], [PERSON] та [PERSON] Відповідач [PERSON] своїм Листом від 16.11.2012 року повідомив [PERSON] про відключення від трансформаторної підстанції № 1059 на підставі п.4.2 Договору від 14.07.2012 року. Однак, на думку позивача, правові та законні підстави на відключення [PERSON] від трансформаторної підстанції № 1059 відсутні, а тому дії по відношенню до позивача є неправомірними. Отже, на думку позивача, [PERSON] та [PERSON] є власниками обладнання (силового трансформатора), що знаходиться у КТП № 1059. Посилаючись на ст. 355, 368-369 ЦК України, позивач, вважаючи майно спільною сумісною власністю, просить виділити часки співвласників та визнати право власності на них. Щодо протиправних дій, то відключення [PERSON] від КТП № 1059 позбавляє її можливості використовувати електроенергію та користуватися своїми законними та конституційними правами щодо використання природних ресурсів. [PERSON] в повному обсязі сплачує кошти за спожиту електроенергію, вносить кошти за ремонт трансформаторної підстанції № 1059, дотримується всіх приписів і правил, виконує умови договору від 14.07.2010 року. Не зважаючи на це, ПАТ «ДТЕК-Дніпрообленерго» Новомосковського РЕМ за заявою лише [PERSON] здійснює опломбування та розпломбування без відповідних заяв інших споживачів. Щодо встановлення сервітуту, то потреба у його встановленні полягає у наступному. КТП № 1059 та силове обладнання - трансформатор ТМ 630/10/0,4 ділянка ВЛ-10кВ від відпайки опри №241 до опори № 883 та відпайки КЛ-10кВ від опори № 883 до КТП № 1059, що запитана з опори № 883 ВЛ10Кв Л-56 та інше обладнання, пов'язане з функціонуванням КТП № 1059, що розташована за адресою: [ADDRESS], фактично розташовані на земельній ділянці, що належить на праві власності [PERSON] Однак, з боку [PERSON] чиняться з серпня 2012 року постійні перешкоди у вільному доступі до КТП № 1059, які полягають у тому, що без повідомлення інших співвласників здійснюється відключення світла, заміна замків на дверях КТП. Крім того, позивачу відомо, що [PERSON] зверталась до ПП «Гуард-Техно» з метою встановлення охоронних засобів на об'єкті,розташованому за адресою: [ADDRESS]. Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся із зазначеним позовом до суду. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, надавши пояснення з приводу обставин, викладених в позовній заяві, просила позов задовольнити. При цьому зазначила, що договір про спільну діяльність, укладений між сторонами є по суті змішаним договором і передбачає, крім спільної діяльності об'єднання майна, а тому є всі підстави для визнання майна спільною сумісною власністю. В судовому засіданні представники відповідача [PERSON] - [PERSON], [PERSON] проти позову заперечували, просили відмовити у задоволенні позовних вимог повністю, свою позицію мотивували обставинами, викладеними в запереченнях. Крім того пояснили, що факт укладення договору про спільну діяльність вони не заперечують, однак метою даного договору було спільне користування даною підстанцією, однак ніяким чином не перехід прав власності на неї. Від Відповідача [PERSON] надійшли письмові заперечення, якими остання проти задоволення позову заперечувала, вважаючи його не обґрунтованим, а викладені в ньому факти перекрученими та викладеним сторонами на свій розсуд (а.с.91-95). Представник відповідача ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» -Панасенко О.В. проти позову заперечував, просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю, свою позицію мотивував обставинами, викладеними в запереченнях (а.с.104-106). Третя особа - [PERSON], будучи допитаним у якості свідка зазначив, що договір, який є предметом позову не містить жодного слова про відчуження будь-якого майна, зокрема КТП. Ним особисто був укладений договір з [PERSON], який придбав новий трансформатор. Відповідачі, будучі сусідами, звернулись з проханням надати їм можливість підключитись до підстанції. У зв'язку з тим, що для цього необхідно було збільшити її потужність, сторони уклади договір та замінили обладнання КТП на більш потужне. Само КТП знаходиться на приватизованій земельній ділянці, яка належить [PERSON] і, як належало так і належить їй, а тому вимоги щодо права власності безпідставні. Щодо користування, то він не заперечує проти цього і ніколи їм у цьому не перешкоджав. Інші учасники процесу в судове засідання не з'явились, будучи належним чином повідомленими про час і місце судового засідання, причин неявки суду не повідомили. В судовому засіданні були допитані свідки: [PERSON] та[PERSON] Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що приблизно в 2010 році він [PERSON] та [PERSON] зустрілись та обговорили можливість спільного використання КТП, яке на той час належало [PERSON] Вони домовились про те, як вони в подальшому будуть експлуатувати підстанцію. Також домовились про внесення 40 000,00 гривень кожним для модернізації КТП, а саме для збільшення її потужностей. Крім того, вони з [PERSON] купили новий трансформатор більшої потужності за 26 000,00 гривень. Враховуючи, що РЕС міг оформити дану підстанцію на одну людину, вони домовились, що зареєструємо КТП ми на [PERSON] В 2012 році між ними виник конфлікт з приводу розрахунків підрядника, після чого відповідач почав перешкоджати у користуванні спірною КТП, а саме 28.12.2012 року відключив їм світло, потім змінив замки. Коли вони намагались потрапити до КТП, щоб поновити постачання електроенергії, охоронець їх не пускав. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він є прорабом [PERSON] Йому відомо, що новий трансформатор для КТП купував [PERSON] Після чого, [PERSON] і [PERSON] заплатили [PERSON] по 26 500,00 гривень, старий трансформатор продали, а кошти поділили між собою. Суд, вислухавши пояснення сторін, їх представників, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. 14.07.2010 року між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір, яким сторони узгодили спільне використання трансформаторної підстанції, підземних та наземних кабельних ліній. Даним Договором сторони погодилися, шляхом об'єднання своїх зусиль та майна, що належить сторонам, спільно використовувати трансформаторну підстанцію (КТП № 1059), підземну та повітряну електричні кабельні лінії, що розташовані за адресою: [ADDRESS] (а.с.10-11). П.1 зазначеного Договору передбачено, що сторони по цьому Договору зобов'язуються, шляхом поєднання своїх зусиль та майна. Яке належить Сторонам, спільно використовувати трансформаторну підстанцію, підземну та повітряну електричні кабельні лінії, що розташовані за адресою: [ADDRESS] (а.с.10-11). Нотаріальною заявою від 26.07.2010 року, [PERSON] дала дозвіл на підключення до КТП № 1059, запитаної з опори № 883 ВЛ10кв Л-56, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], [PERSON] та [PERSON] (а.с.18). Відповідно до Розписки, [PERSON] отримала від [PERSON] 40 000,00 гривень по договору на використання трансформаторної підстанції (а.с.19). Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: зміна правовідношення; припинення правовідношення. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно частини 1 та 2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу свої вимог і заперечень. Відповідно до положень ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Частина 3ст. 11 ЦК України вказує, що цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Відповідно до положень ст.317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до положень ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до положень ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до положень ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до положень ст.331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Відповідно до положеньст.386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Як встановлено в судовому засіданні, на земельній ділянці, яка належить відповідно до Державних актів на право приватної власності на землю (а.с.20-22) відповідачу по справі [PERSON] знаходиться КТП № 1059, яка відповідно до Розпорядження від 06.04.2009 року №38 введена в цей день введена в експлуатацію (а.с.85). Існування КТП № 1059 до моменту укладення Договору від 14.07.2010 року, не заперечувалась і сторонами в судовому засіданні, як не заперечувався і факт того, що сторони за спільні кошти, шляхом спільних зусиль домовились про спільне використання даної КТП, однак за умови збільшення її потужності. Враховуючи обставини, встановлені в судовому засіданні, у суду немає підстав дане майно - КТП № 1059, вважати новоствореним, у зв'язку з чим відсутні підстави для застосування ст. 331 ЦК України. А тому перехід права власності здійснюється на підставі ст.328 ЦК України. Однак, суду в порушення вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України не надано доказів того, що між сторонами існувала будь-яка усна чи письмова домовленість про перехід права власності на спірну КТП. Не випливає це і з наданого договору від 14.07.2010 року. Виходячи з вищевикладеного, суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання права спільної сумісної власності на КТП № 1059, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Щодо зобов'язання Новомосковського РЕМ ПАТ «ДТЕК-Дніпрообленерго» внести зміни в технічні умови № 996/15-Н-08 від 30.12.2008 року, Договір про користування електричною енергією № 1903008 від 08.09.2010 року та Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін щодо приведення у відповідність даних про основного споживача із зазначенням [PERSON], [PERSON] основними споживачами та заборони їм вчиняти будь-які дії, в тому числі надавати погодження та дозволи, вносити зміни до технічної документації щодо комплексної трансформаторної підстанції КТП № 1059, що розташована за адресою: [ADDRESS] без погодження із власниками [PERSON], [PERSON] та [PERSON], то в цій частині позову суд вважає також відмовити, виходячи з наступного. Технічні умови № 996/15-Н-08 від 30.12.2008 року, Договір про користування електричною енергією № 1903008 від 08.09.2010 року та Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін - це спеціалізовані відомчі документи, які оформлюються установою, яка несе відповідальність за відомості, які в них містяться. Дані документи оформляються уповноваженими особами на підставі документів, поданих споживачами, а тому зобов'язувати організацію вносити будь-які зміни до спеціалізованих документів, не відноситься до компетенції суду. Це стосується також надання дозволів та погоджень, оскільки забороняючи дані дії, суд фактично заборонить органу здійснюватифункції, для виконання яких він створений. Крім того, суд вважає за необхідне зауважити, що діючим законодавством не передбачено такого способу захисту цивільного право, як зобов'язання організацію внести відомості в відомчі документи. Щодо внесення змін в Договори, а саме Договір від 14.07.2010 року, укладений між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] та Договір про користування електричною енергією № 1903008 від 08.09.2010 року, то в цій частині позову суд також вважає за необхідне відмовити, оскільки згідно зі ст.626 ЦК України Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ч.1 ст.627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. А тому позовну вимогу про зобов'язання сторони внести певні зміни до договору, суд вважає такою, що суперечить вимогам чинного законодавства та принципу свободи договору. Вважає за необхідне суд відмовити позивачу і у встановлені постійного безоплатного сервітуту, виходячи з наступного. Згідно ст.401 ч.1 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Статтею ст.402 ч.1 ЦК України та ст.100 ЗК України, встановлено, що сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. На підставі ст.403 ч.2 ЦК України, ст.98 ЗК України, сервітут може бути встановлений на певний строк або без визначення строку. Згідно ст.404 ч.1 ЦК України, ст.99 ЗК України, право користування чужою земельною ділянкою або іншим нерухомим майном полягає у можливості проходу, проїзду через чужу земельну ділянку, тощо. Таким чином, з вимог чинного закону слідує, що земельний сервітут встановлюється по домовленості сторін, а якщо домовленість відсутня, за рішенням суду. Встановлення земельного сервітуту можливо, якщо не можливо задовольнити потреби особи іншим засобом, окрім, як шляхом встановлення сервітуту. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності на підставі Державних актів на право приватної власності на землю належить земельна ділянка, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.20-22), на якій розташоване КТП № 1059, яке є предметом спору. На встановлення земельного сервітуту має право власник або законний користувач земельної ділянки для реалізації в повному обсязі права власності або права користування земельною ділянкою. Умовою для встановлення земельного сервітуту є необхідність використання чужої земельної ділянки для обслуговування своєї ділянки. Підставою для встановлення земельного сервітуту є: домовленість між власниками сусідніх земельних ділянок, зафіксована відповідним договором; а у випадку відсутності домовленості - рішення суду. При цьому встановлюється, що нормальне господарське використання земельної ділянки, яка належить позивачу, неможливе без обтяження сервітутом. Крім того, при розгляді позову про встановлення земельного сервітуту суд повинен з'ясовувати, чи зверталась особа з такою вимогою безпосередньо до власників земельної ділянки, чи вирішувалось це питання в добровільному порядку; чи не будуть за таким варіантом установлення сервітуту порушуватися права власників земельної ділянки та чи обґрунтовані заперечення відповідачів Таким чином позивач зобов'язаний довести в судовому засіданні той факт, що без обтяження земельної ділянки відповідача земельним сервітутом, неможливо нормально використовувати свою земельну ділянку. Однак в порушення вимог ст. ст.10, 60 ЦПК України в судовому засіданні позивачем не надано доказів того, що ним він не може використовувати свою земельну ділянку без обтяження сервітутом чужої земельної ділянки. Окрім цього, як встановлено Договором про спільну діяльність від 14.07.2010 року та не заперечувалось сторонами у судовому засіданні, самим вищезазначеним договором передбачено право сторін (п.2.1 Договору) користуватись об'єктом для власних потреб. Таким чином в цій частині позовних вимог суд вважає за необхідне відмовити. Однак, суд вважає за необхідне задовольнити позов в частині зобов'язання відповідача [PERSON] не чинити перешкоди в праві користування та постійного доступу [PERSON] та [PERSON] до трансформаторної підстанції КТП № 1059, силового обладнання Транформатору ТМ 630/10/0,4, опор № 881-883, ділянка ВЛ-10 Кв від відпайки опори № 241 до опори № 883 та відпайки КЛ-10кВ від опори № 883 до КТП № 1059, що запитана з опори № 883 ВЛ 10 Кв Л-56 та іншого обладнання, пов'язаного з функціонуванням КТП № 1059, що розташована за адресою: [ADDRESS], оскільки, як зазначалося вище Договором від 14.07.2010 року [PERSON], [PERSON] та [PERSON] узгодили спільне використання трансформаторної підстанції, підземних та наземних кабельних ліній. Даним Договором сторони погодилися, шляхом об'єднання своїх зусиль та майна, що належить сторонам, спільно використовувати трансформаторну підстанцію (КТП № 1059), підземну та повітряну електричні кабельні лінії, що розташовані за адресою: [ADDRESS]. На момент розгляду справи в суді даний Договір є чинним, оскільки сторонами не надано доказів його розірвання. Допитаний у якості свідка [PERSON] пояснив, що дійсно змінив замки на КТП і ключі є тільки у нього. Його посилання на той факт, що позивачу нічого робити в приміщенні КТП, судом оцінюється критично, оскільки сторони не заперечували того факту, що від даної КТП відбувається електричне живлення будинків сторін, а тому позбавлення [PERSON] можливості доступу до даного КТП є порушенням її прав та порушенням умов Договору,стороною якого вона є, п.2.1 якого зазначено Сторони мають право користуватись об'єктом для власних потреб. Судом також досліджені: видаткова накладна від 05.08.2010 року на суму 21 600,0 гривень, відповідно до якої ТОВ «Електрокабель» поставило [PERSON]. трансформатор ТМ 16010-0,4 (а.с.98), договір купівлі-продажу, укладений між [PERSON] та [PERSON], за яким [PERSON] продав а [PERSON] купила за 1080,00 гривеньтрансформатор ТМ 16010-0,4 (а.с.100-101), однак наявність даних документів не спростовує обставин, встановлених в судовому засіданні. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до переконання про необхідність часткового задоволення позовних вимог, а саме в частині усунення перешкод у користуванні КТП, шляхом надання позивачу доступу до нього, а в іншій частин позову вважає за необхідне відмовити. Крім того, на підставі ст.ст.79,88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивачів підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених вимог. На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial