Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд сягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі в сумі 4505,82грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що вона працювала в Публічному акціонерному товаристві «Автромат» з 24.01.1989 року по 07.07.2014рік на посаді токаря 2 розрядку. Наказом №242 від 07.07.2014року була звільнена за власним бажанням на підставі ст..38 КЗпП України. Відповідачем їй не виплачувалася заробітна плата у зв'язку з чим виникла заборгованість по заробітній платі в сумі 4505,828 грн. Позивач в судове засідання не з'явилася, але надала до суду заяву в якій зазначила що свої позовні вимоги вона підтримує в повному обсязі та просить розглядати справу за її відсутності. Представник відповідача Василинич О.А. в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву в якій зазначила, що проти позовних вимог не заперечує, просить розглядати справу за її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] працювала в Публічному акціонерному товаристві «Автромат» з 24.01.1989 року по 07.07.2014рік /а.с. 5-9/. Наказом №242к від 07.07.2014року [PERSON] звільнена за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України. Відповідно до довідки №223 від 14.07.2014року, виданої ПАТ «Автрамат», підприємство має заборгованість по заробітній платі перед [PERSON] з березня 2014року по липень 2014 року в сумі 4505,82 грн. /а.с.4/. Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітною платою є винагорода у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу. Приписами ч. 1 ст. 115 Кодексу законів про працю України встановлено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства провадиться в день звільнення. Враховуючи, що відповідач в порушення вимог чинного законодавства не виплатив [PERSON] нараховану заробітну плату з березня 2014року по липень 2014 року, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості з нарахованої, але не виплаченої заробітної плати у розмірі 4505,82 грн. Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст. 88 ЦПК України. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved