Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа Міськрайонне управління дерземагенства у м. Сімферополі та Сімферопольському районі про визначення частки у праві спільної власності на земельну ділянку. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] На момент відкриття спадщини померлій та відповідачам на праві спільної загальної власності належала земельна ділянка, розташована за адресою: [ADDRESS], площею 0,1590 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель. Згідно державного акту про право власності на земельну ділянку серії КМ № 133855, який виданий 08 липня 2004 року виконавчим комітетом Сімферопольської міської ради АРК, згідно якого земельна ділянка, загальною площею 0,1590 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], без визначення часток кожного із співвласників. Оскільки за життя її матері розмір частки кожного співвласника на земельну ділянку не було визначено ні договором, ні рішенням суду, то вона з цієї причини не може прийняти спадщину після смерті матері. В теперішній час вона є єдиною спадкоємицею, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку їй нотаріусом було відмовлено на підставі того, що частка земельної ділянки, яка повинна перейти у спадщину, не визначена. Вважає, що спадкодавцю належала ? частка земельної ділянки, що відповідає частці на домоволодіння, що належить їй. Просить визначити, що в державному акті на право власності на земельну ділянку серії КМ 133865, виданому 08.07.2004 року виконавчим Комітетом Сімферопольської міської ради АРК на підставі договору дарування земельної ділянки від 03.07.2003 року № 884 на ім'я [PERSON], в праві спільної власності на земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS], загальною площею 0,1590 га частка [PERSON], померлої [INFO] року становить ? частку. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнали та не заперечували проти їх задоволення. Представник третьої особи - Міськрайонного управління дерземагенства у м. Сімферополі та Сімферопольському районі та відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явились, про день, час та місце слухання справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. З матеріалів справи встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 29.11.2012 р. серії [NUMBER] ( а.с.7). Після її смерті відкрилася спадщина на частку земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS], яка належала на праві спільної часткової власності померлій - [PERSON] та [PERSON], площею 0,1590 га (а.с. 13). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, 18.10.2013 року [PERSON] отримала у спадщину ? частку домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с. 37). З постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії Другої Сімферопольської державної нотаріальної контори від 18.10.2013 року вбачається, що позивачці було відмовлено у оформлені права на спадщину за заповітом на земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS], оскільки у державному акті про право власності на землю не визначено ідеальну частку земельної ділянки, яка належить кожному власнику (а.с. 9). Згідно з п. 22-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 10.03.2010 р. Про внесення змін та доповнень до постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», відповідно до статей 1225 Цивільного кодексу України і ст. 131 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд, переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, а також право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної часткової власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній частковій власності, мають право на її поділ, або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка перебуває у спільній частковій власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням його цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель і споруд переходить право власності, на земельну ділянку на якої вони розміщені. Принцип застосування даної статті викладений в п. 10 Ухвали Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкоємство». Згідно з абз. 2 п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» правило статті 1225 ЦК України свідчить про те, що при переході до спадкоємців права власності на житловий будинок, інші будівлі та споруди, до них переходить і право власності, або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, у розмірі, який необхідний для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Необхідно розуміти, що така ділянка переходить у власність, або користування спадкоємців, якщо її було надано в установленому порядку, в межах, визначених при наданні, за умови, що спадкодавець не складав заповіту щодо розпорядження земельною ділянкою, належною йому на праві власності. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки спадкодавцю земельна ділянка була надана відповідно до закону, межі земельної ділянки не змінювалися, інші співвласники земельної ділянки не заперечують проти визначення ідеальної части земельної ділянки спадкодавця [PERSON] у відповідності із часткою у будівлях, що становить ? частки. На підставі ст. ст. 3, 11-16, 358,1225 Цивільного кодексу України, п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування»,

Outcome: approved