Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до Михайлівського районного суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно [PERSON], [INFO]. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 14.09.2012 року між нею та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів 14.09.2014 року було зроблено актовий запис № 61, місце реєстрації шлюбу відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Михайлівського районного управління юстиції Запорізької області, та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]. На теперішній час рішенням Михайлівським районним судом Запорізької області шлюб між сторонами розірвано. Під час проживання у шлюбі у нас народилась донька, [PERSON], [INFO] року народження, свідоцтво про народження серії [NUMBER], актовий запис № 05 зареєстрований Пришибською селищною радою Михайлівського району Запорізької області від 05.02.2013 року. Позивач зазначає, що шлюбні відносини були припинені через різні погляди на шлюб та сім'ю. Відповідач постійно нехтував сімейними цінностями, з дня народження дитини ухиляється від своїх обов'язків по вихованню дитини, проживає окремо, адресу свого проживання не повідомляє, взагалі не телефонує з питання дитини, не приймає участі в утриманні дитини, не піклується про фізичний розвиток та про стан її здоров'я, не виявляє інтересу до внутрішнього світу доньки. Рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 07.08.2013 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття, починаючи з 19.04.2013 року. Рішення суду відповідач не виконує, в наслідок чого позивач вимушена отримувати тимчасову соціальну допомогу на утримання доньки. Згідно тверджень позивача, вона виховує дитину на належному рівні, донька повністю знаходиться на її утриманні та забезпечена у повному обсязі всім необхідним. Відповідач не приймає участі у вихованні дитини, не цікавиться її розвитком та здоров'ям, тобто ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, визначених положеннями ст.150 СК України, в наслідок чого існують підстави для можливості прийняття рішення про позбавлення батьківських прав у відповідності до положень п.2 ч.1 ст.164 СК України. На обґрунтування позовних вимог позивачем надано суду: -Копія свідоцтва про народження дитини (а.с.4); -Копія свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.5); -Копія довідки з місця проживання а.с.6); -Копія довідки з КЗ «Пришибський ДНЗ «Сонечко» (а.с.7); -Копія рішення суду про стягнення аліментів від 17.05.2013 року (а.с.8); -Копія відповіді лікаря на запит стосовно стану здоров'я дитини від 25.08.2015 року (а.с.9); -Копія акту обстеження житлових умов від 17.9.2015 року (а.с.10); В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги у повному обсязі, пославшись на доводи викладені у позовній заяві та надані суду письмові докази. Крім того, позивач повідомила суду, що батько дитини не приймає участі у вихованні та забезпеченні доньки, має заборгованість по сплаті аліментів, зовсім не цікавиться життям дитини та її розвитком. На підтвердження зазначених обставин позивачем надано суду: -Копія довідки про неотримання аліментів за № 5831 (а.с.36); -Копія розрахунку заборгованості по аліментам (а.с.37); -Копія довідки про заборгованості по сплаті аліментів на утримання дитини (а.с.38). Відповідач у судове засідання не з'явився, не повідомив суд про причини неявки, про час і дату судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення у газеті «Запорізька правда» від 04 лютого 2016 року за № 4. Заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності від відповідача не надходили, тому суд визнає його неявку неповажною та вважає можливим розглянути справу за його відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та клопотання позивача про ухвалення заочного рішення, у відповідності до положень ч.1 ст.224 ЦПК України. Представник третьої особи - сектору опіки та піклування служби у справах дітей Михайлівської районної державної адміністрації, в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову, зазначаючи про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача відносно його малолітньої дитини. Згідно наданого висновку служби у справах дітей Михайлівської райдержадміністрації від 12.02.2016 року № 01-14/070, [PERSON] фактично ухиляється від виконання батьківських обов'язків по відношенню до своєї доньки - не цікавився її життям, фізичним та духовним розвитком, аліменти, що визначено судом не сплачує, ніякої іншої матеріальної допомоги доньці [PERSON] не надає. В зв'язку з викладеним, на підставі п.2 ст.164 Сімейного кодексу України, служба у справах дітей вважає за доцільне позбавити відповідача по справі батьківських прав. Дослідивши позовну заяву, додані до неї матеріали, матеріали надані іншими учасниками, заслухавши пояснення позивача, третьої особи, суд приходить до висновку про потребу в задоволенні позову, виходячи з наступного: -відповідно до положень ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; -відповідно до положень ст.16 ЦК України, кожній особі надається право звернутися до суду за захистом свого особистого порушеного немайнового або майнового права та інтересу. На підставі ч.3 цієї ж статті суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу, тобто у разі відсутності порушеного права; -положення ст.60 ЦПК України зобов'язують кожну сторону довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; -відповідно до ч.1 ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Частиною другою зазначеної статті передбачено, що той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні. Обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини передбачені положеннями ст.150 СК України; -відповідно до ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав якщо ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; -відповідно до ст.165 СК України, право звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор; -згідно п.16 ПВСУ № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України , які як кожну окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків; -в судовому засіданні, на підставі пояснень позивача, представника третьої особи, наданих ними письмових доказів, встановлено, що відповідач та позивач по справі перебували у шлюбі й мають спільну дитину [PERSON], [INFO] року народження, що підтверджується наданими суду свідоцтвом про шлюб позивача та відповідача, а також свідоцтвом про народження дитини, в якому в графі батько - зазначено відповідача, в графі мати - зазначено позивача (а.с.4, 5). Крім того, в судовому засіданні на підставі пояснень позивача, підтверджених письмовими доказами (довідкою про склад сім'ї (а.с.6), актом обстеження житлово-побутових умов (а.с.10), довідкою КЗ «Пришибський ДНЗ «Сонечко» (а.с.7), довідкою КЗ «Михайлівський центр первинної медико-санітарної допомоги» (а.с.9), встановлено, що сторони однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть, дитина проживає разом з позивачем, яка повністю займається вихованням доньки. Також, в судовому засіданні на підставі пояснень позивача на наданих документів (рішення Михайлівського районного суду від 17.05.2013 року (а.с.8), довідки про неотримання аліментів (а.с.36), розрахунку заборгованості по аліментам (а.с.37), довідки про заборгованість по сплаті аліментів (а.с.38) встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по утриманню дитини, не зважаючи на звернення позивача до суду з питання стягнення аліментів, судове рішення не виконує та має заборгованість по сплаті аліментів; -крім того, згідно висновку служби у справах дітей Михайлівської райдержадміністрації від 12.02.2016 року № 01-14/070, [PERSON] фактично ухиляється від виконання батьківських обов'язків по відношенню до своєї доньки - не цікавився її життям, фізичним та духовним розвитком, аліменти, що визначено судом не сплачує, ніякої іншої матеріальної допомоги доньці [PERSON] не надає. [PERSON], [INFO] року народження, виховується у ясельній групі КЗ «Пришибський ДНЗ «Сонечко» ясла-садок загального розвитку». Батько дівчинки участі у її вихованні та навчанні не бере, жодного разу педагоги дошкільного навчального закладу з батьком не спілкувались. На підставі викладеного, з врахуванням позиції третьої особи та наданого висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON], суд доходить висновку про ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO] року народження, передбачених ст.150 СК України, в наслідок чого мають місце підстави для прийняття рішення про позбавлення батьківських прав у відповідності до положень визначених ст.164 СК України. Питання про судові витрати підлягає вирішенню у відповідності до положень ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved