Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, мотивуючи тим, що 03 грудня 1993 року у відділі РАЦС Мінського району м. Києва зареєструвала з відповідачем шлюб, актовий запис № 1212. Одруження з відповідачем не склалося внаслідок несумісності характерів, відсутності взаємоповаги та постійних суперечок. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку не надає. [PERSON] просить постановити рішення, яким шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 03 грудня 1993 року у відділі РАЦС Мінського району м. Києва, актовий запис № 1212 - розірвати, стягнути з [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, надала суду письмову заяву з проханням розглядати справу без її участі, позов підтримує, прохає його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позов в частині розірвання шлюбу визнає. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів зазначив, що на даний час донька вже повнолітня. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 03 грудня 1993 року у відділі РАЦС Мінського району м. Києва між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, актовий запис № 1212. Одруження позивача з відповідачкою виявилося невдалим, сімейні стосунки не склалися, внаслідок чого станом на час розгляду справи сторони спільного господарства не ведуть, разом не проживають. Суд вважає, що шлюб між позивачем та відповідачем існує формально, фактично сім`я розпалася та відновити її неможливо. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Від шлюбу сторони мають дитину: [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачем та знаходиться на його утриманні. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Ст. 191 СК України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються від дня пред`явлення позову. У відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача у відповідності з ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved