Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до Малиновського районного суду м. Одеси з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Іпотека та інвестиції», Товариства з обмеженою відповідальністю «Стройтехснаб» про визнання недійсними пунктів Додаткової угоди до договору позики, в якій просить суд визнати недійсним пункти: 1., 2., 3. Додаткової угоди №1 від 08.12.2008 року до Договору позики №42/07 ФК (С) від 15.07.2008 року укладеної між [PERSON] та ТОВ «ФК» «Іпотека та інвестиції», яка діє від імені ТОВ «Стройтехснаб»; визнати недійсним пункти: 1., 3., 4. Додаткової угоди № 2 від 01.07.2009 року до Договору позики №42/07 ФК (С) від 15.07.2008 року укладеної між [PERSON] та ТОВ «ФК» «Іпотека та інвестиції», яка діє від імені ТОВ «Стройтехснаб»; визнати недійсним пункт 2. Додаткової угоди № 3 від 19.08.2009 року до Договору позики №42/07 ФК (С) від 15.07.2008 року укладеної між [PERSON], ТОВ «ФК» «Іпотека та інвестиції» та ТОВ «Стройтехснаб», а також визнати недійсним пункти: 1., 3., 4. Додаткової угоди № 4 від 01.08.2010 року до Договору позики №42/07 ФК (С) від 15.07.2008 року укладеної між [PERSON] та ТОВ «ФК» «Іпотека та інвестиції». Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 15 липня 2008 року між нею та ТОВ «ФК «Іпотека та інвестиції», яке діяло від імені ТОВ «Стройтехснаб», був укладений договір позики № 42/07 ФК (С), згідно до умов якого Позикодавець надав Позичальнику позику у сумі 258\~871 грн. 08 коп. строком на 240 місяців з 15 липня 2008 року по 15 липня 2028 року. У якості забезпечення виконання зобов'язань за договором позики № 42/07 ФК (С)\~ від 15 липня 2008 року, Позичальник уклав договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Одеської області [PERSON], реєстровий номер 3460 від 15 липня 2008 року між [PERSON] (Іпотекодавець), та Товариством з обмеженою відповідальністю «Стройтехснаб» (Іпотекодержатель 1) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Іпотека та інвестиції» (Іпотекодержатель 2), предметом якого виступає двокімнатна квартира [ADDRESS], загальною площею 60,2 кв.м.. 09 грудня 2008 року між ТОВ «ФК «Іпотека та Інвестиції», яке діяло від імені ТОВ «Стройтехснаб» укладено Додаткову угоду № 1 до договору позики № 42/07 ФК від 15 липня 2008 року, відповідно до п.п. 1., 2., 3 якої, сторони підтвердили, що заборгованість Позичальника перед Позикодавцем станом на 09.12.2008 року складає 252\~399,36 грн., шо еквівалентно 49\~980,07 дол. США; сторони погодились викласти додаток № 1 до договору «Графік погашення позики згідно договору позики №42/07 ФК (С) від 15.07.2008 року» в новій редакції, яка є невідємною частиною договору позики №42/07 ФК (С) від 15.07.2008 року та цієї додаткової угоди; позичальник здійснює оплату платежів в національній валюті України, при цьому сума, що підлягає сплаті згідно графіку погашення (Додаток №1 до Договору) визначається за грошовим еквівалентом у доларах США по комерційному курсу, встановленому продавцем, на дату оплати. 01.07.2009 року між цими ж сторонами укладено додаткову угоду № 2 до договору позики №42/07 ФК (С) від 15.07.2008 року, згідно з пунктами 1., 3., 4. Якої, сторони підтвердили, що заборгованість Позичальника перед Позикодавцем станом на 01.07.2009 року складає гривневий еквівалент 48\~698,53 дол. США, за комерційним курсом, встановленим позикодавцем, на дату здійснення платежів, нарахування та сплату відсотків за користування позикою; сторони погодились викласти додаток № 1 до договору позики №42/07 ФК (С) від 15.07.2008 року «Графік погашення позики згідно договору позики №42/07 ФК (С) від 15.07.2008 року» в новій редакції, з датою складання 01.07.2009 року яка є невідємною частиною договору позики №42/07 ФК (С) від 15.07.2008 року та цієї додаткової угоди; позичальник здійснює оплату платежів в національній валюті України, при цьому сума, що підлягає сплаті згідно графіку погашення (Додаток №1 до Договору) визначається за грошовим еквівалентом у доларах США по комерційному курсу, встановленому продавцем, на дату оплати. 19.08.2009 року\~ була укладена додаткова угода № 3, згідно якої, ТОВ «Стройтехснаб» передало, а ТОВ «ФК «Іпотека та інвестиції» прийняло усі права та обовязки за договором позики № 42/07 ФК (с) від 15.07.2008 року, та сторони підтвердили, що заборгованість Позичальника перед Позикодавцем станом на 19.08.2009 року складає 240\~783,53 грн., шо еквівалентно 48\~651,82 дол. США. 01.08.2010 року укладено докову угоду № 4 до договору позики №42/07 ФК (С) від 15.07.2008 року, відповідно до п.п. 1., 3., 4 якої, сторони підтвердили, що заборгованість Позичальника перед Позикодавцем станом на 01 серпня 2010 року складає гривневий еквівалент 47\~935 доларів США 39 центів за комерційним курсом, встановленим на дату сплати платежів по договору позики; сторони погодились викласти додаток № 1 до договору «Графік погашення позики згідно договору позики №42/07 ФК (С) від 15.07.2008 року» в новій редакції з датою складання 01.08.2010 року, яка є невідємною частиною вказаного договору позики та цієї додаткової угоди; позичальник здійснює оплату платежів в національній валюті України, при цьому сума, що підлягає сплаті згідно графіку погашення (Додаток №1 до Договору) визначається за грошовим еквівалентом у доларах США по комерційному курсу, встановленому продавцем, на дату оплати. На виконання своїх зобов'язань, [PERSON] щомісяця вносила грошові кошти на рахунок Позикодавця, та з моменту укладання договору перерахувала відповідачу суму у розмірі 392\~000 грн. 34 коп., та вважає, що у зв'язку з чим виконала свої зобовязання по договору позики достроково. При укладанні додаткових угод № 1, 2, 3, 4 до договору позики №42/07 ФК (С) від 15.07.2008 року [PERSON] було допущено помилку, стосовно істотних умов договору позики №42/07 ФК (С) від 15.07.2008 року, оскільки вона не розуміла, що внаслідок укладення вищезазначених додаткових угод до договору позики № 42/07 ФК (С) від 15.07.2008 року збільшиться її обсяг зобовязань за договором, дана обставина має істотне значення, оскільки укладаючи додаткові угоди, зміни у основний договір в частині предмету договору, внесені не були, що і стало причиною помилки [PERSON], оскільки вона вважала, що при укладанні додаткових угод сума кредиту не змінювалися. Посилаючись на викладене позивачка звернулась з наведеним позовом до суду. Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги своєї довірительки підтримав з підстав викладених у позовній заяві та просив їх задовольнити. Представник відповідача ТОВ «ФК «Іпотека та інвестиції» будучи присутнім в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, надав до суду письмові заперечення проти позову в яких просив суд у задоволенні позову [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Іпотека та інвестиції», Товариства з обмеженою відповідальністю «Стройтехснаб» про визнання недійсними пунктів Додаткової угоди до договору позики № 42/07 ФК (С) від 15.07.2017 року відмовити з підстав викладених у запереченнях проти позову. В судовому засіданні представник ТОВ «ФК «Іпотека та інвестиції» звернув увагу суду, що Додаткові угоди, що оскаржують ся позивачкою укладені за згодою обох сторін. Відповідно до гл. 71 ЦК України, визначення боргу додатковими угодами №№ 1,2,3,4 виходячи з суми, яка еквівалентна долару США за курсом, що існував на час укладення угоди, прямо законом не заборонено та не змінює суми ат валюти позики, та не збільшує обсяг зобовязань. Згідно ст.6 ЦК України, сторони вільні укладенні договору, тому домовленість про таке не може вважатися такою, що не відповідає закону. Зміст та форма правочинів, що оскаржуюються позивачкою не суперечить закону, тому що вчинюючи зазначені правочини [PERSON] мала необхідний обсяг цивільної дієздатності, її волевиявлення було вільним і відповідало її внутрішній волі та було спрямоване на реальне настання правових наслідків, що обумовлені угодою. Представник відповідача ТОВ «Стройтехснаб» в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Іпотека та інвестиції», Товариства з обмеженою відповідальністю «Стройтехснаб» про визнання недійсними пунктів Додаткової угоди до договору позики слід відмовити, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що 15 липня 2008 року між [PERSON] та ТОВ «ФК «Іпотека та інвестиції», яке діяло від імені ТОВ «Стройтехснаб»,\~ був укладений договір позики № 42/07 ФК (с). Згідно до умов договору позики, Позикодавець надав Позичальнику позику у сумі 258\~871 (двісті пятдесят вісім тисяч вісімсот сімдесят одна) грн. 08 коп. строком на 240 (двісті сорок) місяців з 15 липня 2008 року по 15 липня 2028 року. За договором позика надається позичальнику для інвестування обєкту житлового будівництва, згідно Угоди про участь у Фонді фінансування будівництва № 61/06 БО від 20.06.2008 року, який укладений позичальником з ВАТ «ФК «СТС-Інвест». Позичальник за користування позикою зобовязується сплатити позикодавцю проценти у розмірі 14 відсотків річних та 0,25% - щомісячну оплату за супроводження позики від суми заборгованості на початок місяця (в т.ч. ПДВ). Нарахування відсотків починається з дня набрання чинності цим договором.\~ \~ \~ В забезпечення договору\~позики № 42/07 ФК (с) від 15.07.2008 року між [PERSON] (Іпотекодавець), та Товариством з обмеженою відповідальністю «Стройтехснаб» (Іпотекодержатель1) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Іпотека та інвестиції» (Іпотекодавець 2) укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Одеської області [PERSON], який зареєстровано в реєстрі № 3460 від 15 липня 2008 року предметом якого виступає двокімнатна квартира [ADDRESS], загальною площею 60,2 кв.м.. 09 грудня 2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Іпотека та Інвестиції», яка діє від імені «Стройтехснаб» (В подальшому «Позикодавець» на підставі договору доручення від 17 січня 2008 року, в особі Генерального директора [PERSON], що діє на підставі Довіреності, посвідченої приватним нотаріусом 23 січня 2008 року за реєстром № 377, з одного боку і громадянка [PERSON] в подальшому « Позичальник», з іншого боку, укладено Додаткову угоду № 1 до договору позики № 42/07 ФК (с) від 15 липня 2008 року. Відповідно до п.п. 1., 2., 3 додаткової угоди № 1 від 08.12.2008 року до договору позики №42/07 ФК (С) від 15.07.2008 року, сторони підтвердили, що заборгованість Позичальника перед Позикодавцем станом на 09.12.2008 року складає 252\~399,36 грн., шо еквівалентно 49\~980,07 дол. США за комерційним курсом, встановленим позикодавцем, на дату укладання договору позики №42/07 ФК (С) від 15.07.2008 року; сторони погодились викласти додаток № 1 до договору «Графік погашення позики згідно договору позики №42/07 ФК (С) від 15.07.2008 року» в новій редакції, яка є невідємною частиною договору позики №42/07 ФК (С) від 15.07.2008 року та цієї додаткової угоди; позичальник здійснює оплату платежів в національній валюті України, при цьому сума, що підлягає сплаті згідно графіку погашення (Додаток №1 до Договору) визначається за грошовим еквівалентом у доларах США по комерційному курсу, встановленому продавцем, на дату оплати. 01 липня 2009 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Іпотека та Інвестиції» , яка діє від імені «Стройтехснаб» (В подальшому «Позикодавець» на підставі договору доручення від 17 січня 2008 року, в особі Генерального директора [PERSON], що діє на підставі Довіреності, посвідченої приватним нотаріусом 23 січня 2008 року за реєстром № 377, з одного боку і громадянка [PERSON] в подальшому «Позичальник», з іншого боку, укладено Додаткову угоду № 2 до договору позики № 42/07 ФК (с) від 15 липня 2008 року. Відповідно до п.п. 1., 3., 4. додаткової угоди № 2 від 01.07.2009 року до договору позики №42/07 ФК (С) від 15.07.2008 року, сторони підтвердили, що заборгованість Позичальника перед Позикодавцем станом на 01.07.2009 року складає гривневий еквівалент 48\~698,53 дол. США, за комерційним курсом, встановленим позикодавцем, на дату здійснення платежів, нарахування та сплату відсотків за користування позикою; сторони погодились викласти додаток № 1 до договору позики №42/07 ФК (С) від 15.07.2008 року «Графік погашення позики згідно договору позики №42/07 ФК (С) від 15.07.2008 року» в новій редакції, з датою складання 01.07.2009 року яка є невідємною частиною договору позики №42/07 ФК (С) від 15.07.2008 року та цієї додаткової угоди; позичальник здійснює оплату платежів в національній валюті України, при цьому сума, що підлягає сплаті згідно графіку погашення позики згідно договору позики №42/07 ФК (с) від 15.07.2008 року в новій редакції, з датою складання 01.07.2009 року (Додаток №1 до Договору) визначається за грошовим еквівалентом у доларах США по комерційному курсу, встановленому продавцем, на дату оплати. 19.08.2009 року\~між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Іпотека та Інвестиції» в особі Генерального директора [PERSON], що діє на підставі Статуту з одного боку, громадянкою [PERSON] в подальшому «Позичальник» Товариство з обмеженою відповідальністю «Стройтехснаб» в особі в.о. Генерального директора [PERSON], що діє на підставі Статуту на виконання протоколу загальних зборів учасників Товариства «Стройтехснаб» № 13/09 від 19.08.2009 року, протоколу загальних зборів учасників ТОВ «Фінансова компанія «Іпотека та Інвестиції» № 4/09 від 19.08.2009 року уклали Додаткову угоду № 3 до Договору позики № 42/07 ФК (с) від 15 липня 2008 року (Далі Договір позики). Згідно з пунктом 1 якої, відповідно до протоколу загальних зборів учасників Товариства № 4/09 від 19.08.2009 року Позикодавець передав, а ТОВ «ФК «Іпотека та інвестиції» прийняло усі права та обовязки Позикодавця за договором позики № 42/07 ФК (с) від 15.07.2008 року. Відповідно до пункту 2 цієї угоди Сторони підтвердили, що заборгованість Позичальника перед Позикодавцем станом на 19.08.2009 року складає 240\~783,53 грн., шо еквівалентно 48\~651,82 дол. США. Сторони погодилися, що поверненню підлягає 48 651, 82 доларів США за грошовим еквівалентом у національній валюті відповідно до комерційного курсу, встановленого Позикодавцем на дату оплати. Сторони погодили, що Позичальник здійснює сплату повернення позики та відсотків за користування нею в національній валюті України, при цьому сума, що підлягає сплаті визначається згідно графіку погашення від 01 липня 2008 року (Додаток № 1 до Договору), за грошовим еквівалентом у доларах США по комерційному курсу, встановленому Позикодавцем на дату оплати. 01 серпня 2010 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Іпотека та Інвестиції», в особі Генерального директора [PERSON], що діє на підставі Статуту з одного боку і [PERSON] в подальшому «Позичальник» з іншого боку, укладено Додаткову угоду № 4 до договору позики № 42/07 ФК (с) від 15 липня 2008 року. Відповідно до п.п. 1., 3., 4. додаткової угоди № 4 від 01.08.2010 року до договору позики №42/07 ФК (С) від 15.07.2008 року, сторони підтвердили, що заборгованість Позичальника перед Позикодавцем станом на 01 серпня 2010 року складає гривневий еквівалент 47\~935 доларів США 39 центів за комерційним курсом, встановленим на дату сплати платежів по договору позики № 42/07 ФК (с) від 15.07.2008 року, гривневий еквівалент на дату підписання цієї додаткової угоди становить 366705,71 гривень; сторони погодились викласти додаток № 1 до договору «Графік погашення позики згідно договору позики №42/07 ФК (С) від 15.07.2008 року» в нової редакції, з датою складання 01.08.2010 року, яка є невідємною частиною вказаного договору позики та цієї додаткової угоди; позичальник здійснює оплату платежів в національній валюті України, при цьому сума, що підлягає сплаті згідно графіку погашення (Додаток №1 до Договору) визначається за грошовим еквівалентом у доларах США за комерційним курсом, встановленому продавцем, на дату оплати. Матеріалами справи підтверджується, що у 2015 році [PERSON] звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Іпотека та інвестиції» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Стройтехснаб» про визнання договору позики виконаним та визнання іпотечного договору припиненим. Не погоджуючись з позовними вимогами Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Іпотека та інвестиції» предявило зустрічний позво до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 17.12.2015 року у задоволені позову [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Іпотека та інвестиції» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Стройтехснаб» про визнання договору позики виконаним та визнання іпотечного договору припиненим відмовлено. Зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Іпотека та інвестиції» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики задоволено у повному обсязі. Стягнуто з [PERSON], ідентифікаційний податковий номер [NUMBER], на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Іпотека та інвестиції», код ЄДРПОУ 34643399, місцезнаходження: м. Одеса, провулок Генерала Вишневського, 13/1, офіс 9, суму заборгованості за договором позики у розмірі 894\~908 (вісімсот девяносто чотири тисячі девятсот вісім) грн. 03 коп., яка складається з: заборгованості за позикою - 824 512 (вісімсот двадцять чотири тисячі п'ятсот дванадцять) грн. 67 коп.; заборгованості за відсотками - 70 395 (сімдесят тисяч триста девяносто пять) грн. 36 коп.\~ а також судовий збір в сумі 3654 (три тисячі шістсот пятдесят чотири) грн. Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 12.05.2016 року апеляційну скаргу [PERSON] відхилено. Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 17.12.2015 року залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14.12.2016 року касаційну скаргу [PERSON] відхилено. Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 17.12.2015 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 12.05.2016 року залишено без змін. Безумовно, згідно ст. 16 ч.1, ч.2 п.2 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання правочину недійсним. Як вказує ст. 202 ч.ч.1, 2 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Згідно ст. 203 ч.ч.1,2,3,4,5 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Дійсно, згідно ст. 215 ч.ч.1,3 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою статті\~ 203\~ цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до розяснень, які містяться в п.п. 4, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних і кримінальних справ про визнання правочинів недійсними», судам відповідно до статті 215 ЦК необхідно розмежовувати види недійсності правочинів: нікчемні правочини якщо їх недійсність встановлена законом (частина перша статті 219, частина перша статті 220, частина перша статті 224 тощо), та оспорювані якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом (частина друга статті 222, частина друга статті 223, частина перша статті 225 ЦК тощо). Нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом. Оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду. Вимога про встановлення нікчемності правочину підлягає розгляду в разі наявності відповідного спору. Зі змісту ст.ст. 204, 215 ЦК України, розяснень Пленуму ВСУ витікає, що нікчемним є правочин, недійсність якого прямо встановлена законом. Зокрема, нікчемними правочини: а) що обмежують можливість фізичної особи мати не заборонені законом цивільні права та обовязки (ч.1 ст.27 ЦК України); б) вчинені з недодержанням вимоги закону про нотаріальне посвідчення (ч.1 ст.219, ч.1 ст.220 ЦК України); в) вчинені малолітньою особою за межами її цивільної дієздатності або недієздатною фізичною особою без належного схвалення (ст.221, ч.1 ст.226 ЦК України) тощо. Статтею 229 ЦК України передбачено, що якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних і кримінальних справ про визнання правочинів недійсними», обставини, щодо яких помилилася сторона правочину (стаття 229 ЦК), мають існувати саме на момент вчинення правочину. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести, що така помилка дійсно мала місце, а також що вона має істотне значення. Помилка внаслідок незнання закону чи неправильного його тлумачення однією зі сторін не є підставою для визнання правочину недійсним. В судовому засіданні встановлено, та не спростовується сторонами, що зміст та форма оспорюваного правочину не суперечить закону, вчинюючи зазначені правочини позивач необхідний обсяг цивільної дієздатності, його волевиявлення було вільним і відповідає внутрішньої волі т було спрямоване на реальне настання правових наслідків, що обумовлено угодою. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Враховуючи викладене,суд вважає, що підстав для визнання окремих пунктів додаткових угод до договору позики недійсними не має. Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.202-204,215,216,219,220, 229, 638 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 169, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

Outcome: dismissed