Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Позивачка вказує, що між нею та [PERSON] був укладений шлюб, який був розірваний у 2005 році. Від даного шлюбу в них народилась донька [PERSON] , [INFO] , яка проживає з матір`ю. Навчається [PERSON] на першому курсі Державного університету залізничного транспорту на контракті, стипендії не отримує, ніякого джерела доходів не має , потребує матеріальної допомоги. Позивачку зараховано на навчання на економічний факультет. Термін навчання з 15.09.2020 р. по 30.06.2024 р. за кошти фізичних, юридичних осіб. Позивачка вказує, що відповідач не є інвалідом, знаходиться в працездатному стані, непрацездатних батьків на його утриманні не має. Позивачка просить суд стягнути з [PERSON] на утримання дитини, яка навчається - [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі ј частки його доходу до досягнення дитиною 23 років, або закінчення навчання. Позивачка в судове засідання не прибула, хоча про день, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, але надала до суду заяву, в якій просила слухати справу за її відсутності, вказала, що позов підтримує повністю та просила позов задовольнити. Відповідач в неодноразово призначені судові засідання не прибув, хоча про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Судова повістка надсилалась відповідачу в порядку, передбаченому ст. 128 ЦПК України, на адресу місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку. Відповідач причину неявки суду не повідомив, але судові виклики отримував, про що свідчить підпис на рекомендованих повідомленнях про вручення поштового відправлення, які були повернуті на адресу суду. Суд вважає, що відповідач належним чином повідомлявся про розгляд справи відповідно до вимог ст.128 ЦПК України та розглядає дану цивільну справу відповідно до вимог ч. 4 ст.223 ЦПК України за його відсутності. Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності відповідачки, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення, враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши надані позивачкою письмові матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки обґрунтовані, не суперечать законодавству, та підлягають задоволенню. До такого висновку суд прийшов виходячи з наступного. Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші. Згідно ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 29 березня 2003 р. зареєстрованого Самійлівською сільською радою Близнюківського району Харківської області - [PERSON] народилась [INFO] , актовий запис № 05, її батьками є [PERSON] та [PERSON] . (аркуш 11). Згідно довідки Українського державного університету залізничного транспорту № 02-27-239 від 05.04.2021 р. - [PERSON] навчається на І курсі вищевказаного університету денної форми здобуття вищої освіти освітнього ступеня бакалавра першого рівня вищої освіти економічного факультету за кошти фізичних, юридичних осіб. Термін навчання з 15.09.2020 р. по 30.06.2024 р. ( аркуш 9). Також даний факт підтверджується договором № 2020051Д145 від 02.09.2020 року про навчання у закладі вищої освіти.( аркуші 6-7). Сплата за навчання позивачки підтверджується дублікатами квитанцій банку, де платником за навчання доньки вказана її мати - [PERSON] . ( аркуш 8). Згідно паспорта громадянина України та довідки про реєстрацію місця проживання особи - [PERSON] , [INFO] значиться зареєстрованою за адресою : [ADDRESS] . ( аркуші 12-13). Відповідно до вимог ч.1,2 ст. 199 Сімейного кодексу України обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до вимог ст.200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до п.20 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд враховує такі обставини: стан здоров`я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров`я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, визначається з врахуванням вартості навчання, навчального обладнання, навчальних матеріалів, проїзду. З огляду на те, що [PERSON] , після досягнення повноліття продовжує навчання і не має самостійного заробітку, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів є обґрунтованими. При визначені розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки на утримання дитини, яка продовжує навчання, суд враховує те, що відповідачем не було надано доказів, які б свідчили про неможливість надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці, яка продовжує навчання і потребує такої допомоги. З урахуванням вищевказаних обставин, а також приймаючи до уваги рівність обов`язків батьків щодо утримання дитини, суд вважає за можливе задовольнити вимоги [PERSON] , та стягнути з відповідача на користь [PERSON] аліменти в розмірі однієї чверті його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 09.07.2021 р. і до закінчення [PERSON] , навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років. В порядку ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує із відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 908 гривень 00 копійок.

Outcome: approved