Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~[PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем вони перебували у шлюбі, який розірваний рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17.01.2019 року. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Покликається на те, що відповідач являється батьком неповнолітньої дитини, яка перебуває на її утриманні і останній належної матеріальної допомоги на утримання дочки не надає та не приймає участі у її вихованні. Вказує, що відповідач працездатний, оскільки працює в Польщі водієм-дальнобійником і може надавати допомогу на утримання дитини. У звязку з чим, просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки в розмірі по 5000 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення нею повноліття. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у заяві та просили їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Заяви про розгляд справи за його відсутності та відзив на позов не подав. А тому, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи, у відповідності до ст. 280 ЦПК України. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши представлені письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії І-ЕГ №138218 від 17.06.2004 року (а.с. 4). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При цьому, суд у відповідності до ст. 182 СК України, враховує матеріальне становище позивача та відповідача, який є працездатним, відсутність чи наявність інших утриманців та стан здоровя дітей. Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ч.\~2\~ст.\~182\~СК України\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліменти у твердій грошовій сумі. Зважаючи, що відповідач свій обовязок по утриманню дитини належним чином не виконує, неповнолітня дочка проживає з матірю та перебуває на її утриманні, то суд приходить до висновку, що на користь позивача слід стягувати аліменти в розмірі по 5000 грн. щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, дослідивши та оцінивши представлені докази в їх сукупності і також зважаючи на визначений законодавством мінімальних прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, суд вважає, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу неповнолітній дочці у визначеному судом розмірі і до досягнення нею повноліття. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави 768,40 грн. судового збору. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved