Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на її утримання в розмірі 1/5 частини з усіх видів доходу (заробітку), щомісячно, починаючи з 1 вересня 2018 року і до 23 вересня 2019 року, тобто до досягнення дитиною трирічного віку. Також просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частин з усіх видів його доходів щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначила, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12 лютого 2016 року Від шлюбу вони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Протягом останнього часу сімейне життя між сторонами не склалося, сторони припинили будь-які шлюбні відносини. З вересня 2018 року сторони проживають окремо. Сторони домовились, що відповідач як батько допомагає в утриманні доньки шляхом щомісячної сплати коштів в розмірі 3000 грн. Проте згоди про надання матеріальної допомоги на утримання дружини, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, сторони згоди не дійшли, хоча відповідач обіцяв надавати допомогу в розмірі 1/5 частині від його доходів щомісячно. Станом на сьогодні, позивач вважає, що визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) відповідача та стягнення їх у примусовому порядку буде більш гарантованим способом участі батька в утриманні дитини, а тому звернулась до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 3 грудня 2018 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Додатково зазначив, що [PERSON] народилася [INFO] у США в штаті Іллінойс і на момент її народження батька дитини в США не було. Оскільки для реєстрації народження дитини батько повинен подавати заяву особисто, то у свідоцтві про народження [PERSON] не було зазначено відомостей про батька. Проте, статтями 121, 122 СК України визначено, що дитина народження у шлюбі, походить від подружжя. За таких обставин, відповідач як батько малолітньої [PERSON] зобов`язаний надавати кошти на утримання доньки. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Зазначив, що малолітня [PERSON] є його донькою і він погоджується з тим, що має сплачувати аліменти на її утримання в розмірі ј частки від його доходу (заробітку), що свого часу здійснював у добровільному порядку. Проте зазначив, що не згоден із вимогою позивача про стягнення з нього аліментів на утримання дружини, оскільки вона працює і має змогу заробляти кошти на своє утримання, а тому просив відмовити у задоволенні даної позовної вимоги. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи на надані сторонами письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 лютого 2016 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 7). Згідно свідоцтва про народження [PERSON] народилася [INFO] в місті Чикаго огругу Кук, штат Іллінойс США (а.с. 10). В відомостях про матір дитини зазначено, що матір`ю дитини є [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька дитини відсутні. Відповідно до ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. На підставі ч.1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжені у шлюбі, походить від подружжя. З огляду на вищевикладене, та те, що відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнав ту обставину, що він є батьком [PERSON] , в суму відсутні підстави вважати протилежне. Відповідно до ч.2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Пунктом 17 постанови ПВСУ № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України» при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів передбачено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників, разом з яким проживає дитина, а відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 141 СК України визначено рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини не залежно від того, чи перебувають вони у шлюбі. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно пунктів 2, 3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ст. 12 цього Закону, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, проте проживають окремо і малолітня [PERSON] проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні. Позивач з грудня 2018 року працевлаштована у ТОВ «СЛУЖБА ПРИВАТНИХ ВИКОНАВЦЕВ» і її дохід за грудень 2018 року складає 2606,10грн., інших доходів вона немає. Відповідач є здоровою працездатною особою, працює в Черкаському обласному військовому комісаріаті і має середньомісячний дохід в розмірі 11000грн., інших утриманців не має, а відтак може надавати грошову допомогу на утримання дитини в тому розмірі та порядку, який просить позивач, крім того, суд враховує, що відповідач згоден сплачувати аліменти саме в такому розмірі та порядку. Щодо вимоги позивач про стягнення аліментів на її утримання то суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Заперечуючи проти задоволення даної позовної вимоги, відповідач зазначає, що оскільки позивачка [PERSON] працевлаштована то має можливість утримувати себе самостійно. Разом з тим, частиною 4 ст. 84 СК України визначено, що право на утримання дружина з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та не залежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Оскільки в судовому засіданні було встановлено, що відповідач є здоровою працездатною особою, яка має стабільний дохід, не має інших утриманців, то суд приходить до висновку, що відповідач має можливість надавати допомогу на утримання своєї дружини з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трьох років, тобто до [INFO] . Щодо розміру такого утримання, то слід зазначити наступне. В своєму позові позивачка просила стягнути аліменти на її утримання в розмірі 1/5 частини від усіх видів доходів (заробітків) чоловіка щомісячно, проте, суд приймає до уваги, що відповідач має також зобов`язання по утриманню своєї неповнолітньої дитини [PERSON] в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів (заробітку) щомісячно. З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що розмір стягуваних аліментів на утримання дружини у вигляді 1/6 частини від всіх видів доходів (заробітку) відповідача буде належним та достатнім заходом матеріального забезпечення дружини за рахунок якого існуватиме достатній баланс забезпечення інтересів дружини та недопущення надмірного обмеження прав та законних інтересів відповідача. Частиною 1 статті 191 СК передбачено, що аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, аліменти на утримання малолітньої [PERSON] до досягнення нею повноліття підлягають стягненню з 12 листопада 2018 року, тобто з дня звернення позивача з цим позовом до суду. Крім того, позивач просила присудити стягнення аліментів на її утримання починаючи з 01 вересня 2018 року і до досягнення дитиною трьох років, тобто до [INFO] . Відповідно до ч.1 ст. 79 СК України за загальним правилом аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Частиною 2 статті 79 СК України передбачено, що у випадку, якщо позивач вживав заходів щодо одержання аліментів від відповідача, але не міг їх одержати внаслідок ухилення відповідача від їх сплати, суд, залежно від обставин справи, може постанови рішення про стягнення аліментів за минулий час, але не більше як за один рік. Проте, позивачем не надано суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження того, що позивачем вживалися буд-які заходи щодо одержання від відповідача аліментів на її утримання. Крім того, слід звернути увагу, що в судовому засіданні відповідачем не була підтверджена дана обставина, а відтак суд не може прийняти її до уваги під вирішення питання, щодо визначення часу з якого слід присудити стягнення таких аліментів. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що стягнення аліментів на утримання дружини [PERSON] слід присудити від дня пред`явлення позовної заяви до суду, тобто з 12 листопада 2018 року і до досягнення дитиною трьох років, тобто до [INFO] . Відповідно до п.1. ч.1. ст. 430 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, підлягає обов`язковому негайному виконанню. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 704,80грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі ст.ст. 80, 84, 180-182, 191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial