Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона працює педагогом-організатором у Вашківецькій [PERSON] ступенів. 20 листопада 2015 року,під час пятого уроку, в приміщенні школи, при словесній суперечці у присутності учнів 10-А та 10-Б класів, вчитель трудового навчання [PERSON] вдарив її кулаком у сонячне сплетіння грудей. Падаючи, вона схопилася дверей, а [PERSON] навмисне зачинив їх, травмувавши при цьому запястя правої руки. Коли вона впала, то вдарилася головою об бетонну підлогу, внаслідок чого отримала больовий шок, а піднявшись до кабінету, втратила свідомість, і директором школи було викликано швидку. Це призвело до того, що воан отримала струс мозку, закриту черепно-мозкову травму, тілесні ушкодження, зокрема правої руки. З 21 листопада по 02 грудня 2015 року вона знаходилася на стаціонарному лікуванні та у звязку із цим понесла матеріальної шкоди на придбання медикаментів та оплати медичних послуг на суму 2084 гривні, які просила стягнути з відповідача. Зазначає, що за весь час перебування на лікуванні та в наступний період вона отримала фізичний біль, нервове потрясіння та моральні страждання. Просила стягнути з відповідача 10000 гривень у відшкодування моральної шкоди. Вказувала також, що по факту заподіяння їй тілесних ушкоджень, слідчим СВ Вижницького ВП Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області відкрито кримінальне провадження. Відповідач допустив винні дії, що порушують основні моральні норми суспільства та суперечать змісту трудової функції і тим самим дискредитував свої службові виховні повноваження, що надає підстави стверджувати, що допущений проступок є несумісним із продовженням роботи вчителя, просила відділу освіти Вижницької РДА звільнити відповідача [PERSON] із займаної посади. Уточнивши позовні вимоги позивач посилалась на те, що відповідач допустив винні дії, що порушують основні моральні норми суспільства та суперечать змісту трудової функції і тим самим дискредитував свої службові виховні повноваження, допустив аморальний проступок який являється не сумісним із продовженням даної роботи. Просила неправомірні дії відповідача визнати аморальним проступком і таким що не сумісний з продовженням даної роботи, а також стягнути з відповідача на її користь відшкодування моральної шкоди, виходячи із 10-кратного розміру мінімальної зарплати у сумі 13780 гривень та 2911 гривень матеріальної шкоди. Представник позивача [PERSON] підтримав заявлені вимоги з наведених підстав, вказуючи також, що позовні вимоги обґрунтовані та підтверджуються належними доказами: лікарняним листком, витягом з історії хвороби, висновком експерта, висновком комісійної експертизи, [PERSON] службового розслідування, [PERSON] про нещасний випадок, чеками про придбання ліків. Стосовно моральної шкоди, то це оціночне поняття, позивач зазнала болю, під час лікування була відірвана від сім`ї та від колективу, від 11-річної дитини. Комісія визнала дії відповідач аморальним проступком. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позову не визнали, заперечуючи тим, що конфлікт мав місце, однак факту побиття [PERSON] не було, його вина у вчиненому не доведена. в момент закриття дверей позивачка стояла позаду нього, він зачинив перед нею двері, так як розмовляв з директором школи і, можливо, у цей момент притиснув її руку дверима. Того дня приїхала міліція та відібрала у нього пояснення по даному факту, а швидка допомога забрала [PERSON], але через 30 хвилин вона повернулася на роботу. Викладені в [PERSON] відомості не могли бути відомі при його складанні, оскільки позивач звернулась до лікарні наступного дня 21 числа, і на час складання [PERSON] не могло бути відомо про термін перебування на лікарняному. Акт службового розслідування оскаржено. В історії хвороби не зазначено про побиття руки. Обставини отримання позивачем тілесних ушкоджень різняться. В [PERSON] вказано, що випадково, по необережності позивач отримала тілесні ушкодження. Представник відділу освіти Вижницької РДА [PERSON] пояснила, що обидва педагоги поступили неетично по відношенню один до одного, було складено [PERSON] про нещасний випадок і було підтверджено, що мала місце випадковість, і відповідач вибачився. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваним прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що 20.11.2015 року під час проведення уроків у Вашківецькому [PERSON] ступенів мала місце словесна суперечка між [PERSON] та [PERSON] Як вбачається з [PERSON] № 1 від 02.12.2015 року про проведення службового розслідування, [PERSON] випадково по необережності защемив руку [PERSON] у дверях. 20.11.2015 року було складено [PERSON] про нещасний випадок. 21.11.2015 року по факту спричинення [PERSON] тілесних ушкоджень до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 120152600060000585 було внесено відомості за заявою [PERSON] за правовою кваліфікацією за ч.1 ст.125 КК України. Постановою слідчого від 28.11.2017 року вказане кримінальне провадження закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України. Як вбачається із змісту довідки Кіцманської ЦРЛ від 25.12.2015 року за № 1150, копії [PERSON] з історії хвороби № 8833/1104, копії медичної карти стаціонарного хворого, копії листка непрацездатності серії АГГ № 960240, [PERSON] знаходилась на стаціонарному лікуванні з 21.11.2015 року по 02.12.2015 року з діагнозом: Закрита ЧМТ. Струс головного мозку. [PERSON] фіскальних та товарних чеків та квитанцій за період з 22.11.2015 року по 01.12.2015 року [PERSON] придбано лікарських засобів та витрачено на обстеження кошти на загальну суму 1890,76 гривень. Відповідно до [PERSON] № 1 від 02.12.2015 року про проведення службового розслідування Комісія констатує, що у Вашковецькій [PERSON] ступенів у робочий час відбулося вчинення [PERSON] аморального проступку. [PERSON] № 2 від 20 листопада 2015 року мав місце нещасний випадок 20.11.2015 року о 13:20год., а саме: під час словесної суперечки вчитель наніс тілесні ушкодження вчителю [PERSON] Ухвалою слідчого судді Вижницького районного суду Чернівецької області від 21.03.2018 року постанову слідчого від про закриття кримінального провадження № 120152600060000585 від 21.11.2015 року скасовано та скеровано прокурору для організації досудового розслідування. [PERSON] висновку експерта № 320-Е від 04.12.2015 року у [PERSON] маються тілесні ушкодження у вигляді синців: в епігастральній ділянці по центру, в потилично-скроневій ділянці голови зліва; гематом: і ділянці правого передпліччя в нижній третині з переходом на променево-запястний суглоб правої китиці, по зовнішній поверхні вздухвинної кістки зліва; струсу головного мозку. Вказану експертизу проведено на підставі постанови слідчого від 21.11.2015 року у кримінальному провадженні № 120152600060000585. Відповідно до Висновку № 065 комісійної судово-медичної експертизи, проведеної на підставі постанови слідчого від 18.03.2016 року, виявлені на тілі [PERSON] і зазначені у Підсумках ушкодження виникли внаслідок не менш як чотирикратної травмуючої дії твердих тупих предметів. Комісія експертів вважає невірогідною версію про можливість виникнення ушкоджень падіння тіла з висоти власного зросту та вважає невірогідною версію про можливість виникнення ушкоджень внаслідок поштовху (ударі) зовнішньою частиною дверної ручки або частиною полотна вхідних дверей. [PERSON] Висновку експерта № 014-Д, складеного на підставі постанови слідчого від 03.01.2017 року, при вивченні та аналізуванні даних, викладених у Висновку № 320-Е, комісією експертів не виявлено даних, які б могли свідчити про необєктивність при описі ушкоджень під експертної та ознак необгрунтованості при складанні «Підсумків». Виявлене на тілі [PERSON] ушкодження у вигляді гематоми нижньої третини правого передпліччя з переходом на проекцію одноіменних променево-запястного суглоба та кисті виникло внаслідок травмуючої дії твердого тупого предмету при співударянні з таким або від стискання між твердими тупими предметами. Суд приймає до уваги той факт, що вищезазначені експертизи проведені у рамках кримінального провадження. Спеціалістом [PERSON] у Висновку за № 377/16 від 28.10.2016 року викладені наступні підсумки. Із копії «Карти виклику екстреної (швидкої) медичної допомоги» від 20.11.2015р. слідує, що [PERSON] скаржилась «на болі в області правого променево-запястного суглобу». На підставі цих даних був встановлений діагноз: «Забій правого променево-запясного суглобу». Слід зазначити, що «болючість» має субєктивне значення, виникає не тільки внаслідок травми, але може бути проявом хворобливих процесів. Отже, в цьому до\-кументі тілесні ушкодження (припухлість, сни ці, садна, подряпини тощо) не зазначені. Із медичної карти стаціонарного хворого № 8533-1104 вбачається, що на тілі [PERSON] не були виявлені зовнішні тілесні ушкодження, встановлений діагноз: «ЗЧМТ. Струс головного мозку». При огляді 23.11.15р. окулістом не були виявлені зміни очного дна. 01.12.15р. було встановлено помірне розширення ПІ-го шлуночка мозку, що не може бути наслідком струсу головного мозку, однак може обумовлювати хворобливі прояви (скарги, неврологічну симптоматику). 01.12.15р. були виявлені хворобливі (атеросклеротичні) змін судин шиї та голови, ознаки лабільності, вертеброгенної залежності кровотоку по судинах шиї. Слід зазначити, що відсутність зовнішніх: тілесних ушкоджень, характерної дина\-міки регресу неврологічної симптоматики, об'єктивних даних за втрату свідомості 20.11.2015р. під час події, на яку посилається жінка, а також наявність у [PERSON] судинної патології не дозволяло однозначно встановити діагноз струсу головного мозку з огляду на відсутність об'єктивних медичних даних. Із «Висновку експерта» № 320-Е від 23.11.2015р.- 04.12.2015р. слідує, що при огляді (дата не указана) судово-медичним експертом були описані тілесні ушкодження: «По проме\-невій поверхні правого передпліччя в нижній третині з переходом на променево-запясний суглоб пильній поверхні правої китиці відмічається набряк мяких тканин. На фоні набряку гематома, синюшно-багрового кольору, овальної форми, з жовтизною по периферії... І2.5хі0.5см. По зовнішній поверхні вздухвинної кістки зліва, аналогічна гематома, розміром 12.5x11.5см. В епігастральній ділянці по центру сипець, синюшно-багрового кольору... роз\-міром 6.5x5.5см. В потилично-скроневій ділянці голови зліва відмічається припухлість. На фоні припухлості аналогічний овальний синець розміром 6.5x5.2см.» Проаналізувавши дані цього огляду слід звернути увагу на невідповідність морфоло\-гічної характеристики синців та «гематом». [PERSON] даних спеціальної медичної літератури гематома - це порожнина в мязах чи тканинах внутрішніх органів, яка заповнена кровю і характеризується не тільки припухлістю та зміною кольору шкіри, але й супроводжується місцевим підвищенням температури, а при дослідженні проявляється флуктуацією, що в да\-ному випадку не було виявлено. Окрім цього, забарвлення гематом та синців змінюється з плином часу під дією зовнішніх факторів (інсоляції) та внутрішніх - інтенсивності обмінних процесів, що є різними на різних ділянках тіла. Тобто забарвлення цих гематом і синців, які, як зазначено у підсумках «Висновку експерта» №320-Е, утворились с один і той же проміжок часу 20.10.2015р., ас могло бути «аналогічним», як зазначено в Підсумках «Ви\-сновки експерта» № 320-Е. Необхідно також вказати, що між п.2 цих Підсумків, де експертом безпідставно підт\-верджується можливість виникнення тілесних ушкоджень внаслідок удару в передню повер\-хню грудної клітки, оскільки ним описаний синець передньої черевної стінки, а не грудної клітки, з послідуючим падінням жінки па бетонну поверхню і п. З, де зазначається, що вияв\-лені тілесні ушкодження не «характерні для одноразового падіння потерпілої з висоти влас\-ного зросту без сторонньої допомоги на бетон...» існує протиріччя. «...враховуючи локалізацію та характер виявленого судмедекспертом у [PERSON] під час обстеження 23.11.2015 року в епігастральній ділянці по центру синця синюшно-багрового кольору овальної форми, розміром 6,5 х 5,5 см,» не можна виключити його утворення від «... дії її власної руки.». Таким чином, враховуючи морфологічну характеристику зовнішніх тілесних ушко\-джень можна вказати, що судово-медичні дані які б дозволяли встановити час та конкретні обставини їх утворення в наданих матеріалах відсутні. Отже «...висновки експерта Маряна С.С, викладені в проведеній ним в період ча\-су з 23.11.2015р. по 4.12.2015 року судово-медичній експертизі №320~Е, щодо часу виникнен\-ня виявлених у [PERSON]І. після конфлікту 20.11.2015року тілесних ушкоджень, механі\-зму їх утворення за обставин, вказаних в постанові слідчого, та визначеному їх ступеню тя\-жкості» не можна вважати науково обґрунтованими та підтвердженими об'єктивними ме\-дичними даними. В судовому засідання, проведеному в режимі відео конференції із Шевченківським районним судом м. Київ, спеціаліст [PERSON] надала аналогічні викладеним у Висновку № 377/16 від 28.10.2016 року підсумкам покази. [PERSON] ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдану майну фізичній або юридичній особі, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Як передбачено ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. [PERSON] ч.1 ст.1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Дослідивши матеріали справи колегією суддів встановлено, що жодних доказів на підтвердження заподіяння [PERSON] моральної та матеріальної шкоди не має,тому посилання апелянта на те, що нею надано всі необхідні документи, які повністю підтверджують заподіяння їй шкоди, не заслуговують на увагу, і спростовуються матеріалами справи, оскільки жодних належних доказів на підтвердження спричинення їй моральної та матеріальної шкоди, позивачем не надано. Як розяснив Пленум Верховного Суду України у п.5 постанови № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана, а також вини останнього в її заподіянні. Відповідно до п.7 цієї постанови заподіяна моральна шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб. Посилання позивача на наявність [PERSON] про нещасний випадок від 20.11.2015 року, Висновку судово-медичної експертизи № 320-Е від 04.12.2015 року, [PERSON] про проведення службового розслідування від 02.12.2015 року, публікації в газеті «Молодий буковинець» від 03.12.2015 року, Висновку № 014-Д комісійної судово-медичної експертизи від 28.03.2017 року, не підтверджують наявності причинного зв`язку між заподіяною позивачу шкодою та діями (зокрема навмисними) відповідача. Факту навмисного спричинення відповідачем тілесних ушкоджень позивачу не підтверджено належними і допустимими доказами. З урахуванням вищевказаного, аналізуючи доводи сторін, оцінюючи досліджені докази в їх сукупності та співставленні, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку про відсутність доказів щодо встановлення необхідних фактів та обставин, які б свідчили про наявність: шкоди, протиправності поведінки її заподіювача та причинно-наслідкового звязку між саме протиправними діями та шкодою, а тому вважає, що підстави для задоволення заявлених вимог про відшкодування матеріальної та моральної шкоди відсутні. Стосовно вимог про визнання неправомірних дій відповідача аморальним проступком та таким що не сумісний з продовженням даної роботи, суд вважає, що, з урахуванням передбачених п.3 ч.1 ст.41 КЗпПУ вимог, згідно яких таке повноваження має виключно власник або уповноважений ним орган, не належить до передбачених ст.16 ЦК України способів захисту цивільних прав та інтересів, а тому не можуть бути задоволені. На підставі викладеного, ст.ст. 16, 22, 23, 1166, 1167, 1195 ЦК України,

Outcome: dismissed