Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що їй на праві власності належить квартира [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 11 грудня 2014 року. У договорі купівлі-продажу передбачено, що продавець квартири разом з членами своєї родини повинен знатися з реєстраційного обліку у квартирі до 09 лютого 2015 року. Колишній власник квартири [PERSON] знався з реєстрації, а відповідач, яка також зареєстрована в квартирі, таких дій не вчинила. Таким чином у вказаній квартирі, крім позивача та її дітей, також зареєстрована відповідач [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що будь-яких домовленостей з нею стосовно проживання у належній їй квартирі не існує. Відповідач не проживає у квартирі, не сплачує комунальних платежів, у зв'язку з чим тягар їх сплати несе позивач. На підставі викладеного, враховуючи, що відповідач не являється власником або співвласником зазначеної квартири, договору найму між позивачем та відповідачем не укладалося, відповідач не має жодних законних підстав бути зареєстрованою в належній позивачу квартирі, позивач з урахуванням уточнень просила позбавити відповідача права користування квартирою [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки не повідомила. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача. Представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечував. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 11 грудня 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тиминюк М.В., за яким [PERSON] продав зазначену квартиру [PERSON] Право власності позивача на квартиру зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 11 грудня 2014 року за №4207. Відповідно п.2 договору купівлі-продажу зазначена квартира належала [PERSON] на підставі договору дарування квартири, посвідченого 05 липня 2000 року за реєстровим номером №3045 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рильською Л.С., зареєстрованого в Бюро технічної інвентаризації м. Києва 19 липня 2000 року з записом №679/30587 у реєстрову книгу за №66-236. В п. 10 договору купівлі-продажу продавець стверджує, що квартира повністю звільнена ним та членами його родини, в тому числі від належних йому речей, та повний комплект ключів від квартири переданий покупцю для безперешкодного користування ним квартирою на день укладення та підписання цього договору, а також зобов'язується виписатися (знятися з реєстрації) з квартири разом із членами своєї родини у строк до 09 лютого 2015 року. У вказаній квартирі згідно довідки форми №3 ЖБК «Оболонь-2» № 156 від 27 листопада 2015 року зареєстровані позивач [PERSON], її сини [PERSON] та [PERSON], а також відповідач [PERSON] (колишній мешканець, зареєстрована з 23.02.2001 року). З карточки прописки вбачається, що [PERSON], росіянка, місце народження м. Сарапул Удмуртської Республіки Російської Федерації, прописана за адресою [ADDRESS] за тимчасовою посвідкою [NUMBER], дійсною до 04.12.2004 року. Як вбачається з постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 28 вересня 2015 року № 826/11258/15, позивач зверталася з позовом до Оболонського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби у м. Києві та просила визнати протиправними дії в частині відмови зняття з реєстраційного обліку [PERSON] та зобов'язати відділ зняти [PERSON] з реєстраційного обліку. Судом відмовлено у задоволенні вказаного адміністративного позову позивача. Зазначеною постановою також встановлено, що [PERSON], громадянка Російської Федерації, змінила ім'я на «[PERSON]», що підтверджується наданою ксерокопією нотаріально завіреної копії свідоцтва про зміну імені [NUMBER], виданого управлінням ЗАГС Адміністрації м. Сарапул Удмуртської Республіки Російської Федерації від 14 квітня 2006 року. Крім того, під час розгляду зазначеної справи було надано ксерокопію нотаріально завіреної заяви [PERSON] про дозвіл на зняття її з реєстрації в квартирі [ADDRESS]. З пояснень представника позивача вбачається, що відповідач у спірній квартирі не проживає, її речей там немає, будь-яких домовленостей з нею стосовно проживання у належній позивачу квартирі не існує. Відповідно до вимог ст.ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають в приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання відповідача такою, що втратила право користування квартирою, оскільки відповідач не є членом сім'ї позивача, будь-яких домовленостей з позивачем щодо проживання відповідача у квартирі не існує і позивач заперечує проти проживання відповідача у його квартирі, а також беручи до уваги те, що відповідач всупереч умов договору купівлі-продажу добровільно не виписалась з квартири. Підстави для захисту прав позивача, як власника квартири, саме шляхом позбавлення відповідача права користування квартирою [ADDRESS] відсутні. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений позивачем судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп.

Outcome: partial