Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], згодом уточнила позовні вимоги, просила усунути перешкоди у праві користування власністю та земельною ділянкою домоволодіння [ADDRESS] та зобов'язати [PERSON]: 1. Не чинити перешкоди у праві користування її частковою власністю та земельною ділянкою домоволодіння [ADDRESS]. 2. Вичистити вигрібну яму під сараєм Д домоволодіння [ADDRESS] та засипати її частину, яка знаходиться на ділянці відведеній для користування [PERSON]. 3. Перенести трубу водопостачання [PERSON] в будинок [ADDRESS] в обхід ділянки відведеній для користування [PERSON]. 4. Перенести вигіб труби газопостачання [PERSON] в будинок [ADDRESS] в обхід ділянки відведеній для користування [PERSON]. Також позивачка просила стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду у розмірі 7400 гривень та судові витрати по справі. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що їй на праві приватної власності належать ? частини домоволодіння [ADDRESS] на підставі угоди дарування від 14.07.2010 року, зареєстрованого в ОМБТІ 19.07.2010 року. ? частина цього ж будинку належить відповідачці [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 16.05.1990 року. Спільна часткова власність на житловий будинок [ADDRESS] складається з житлового будинку під літ. «А», загальною площею 58.4 кв.м., житловою площею 41.8 кв.м., літньої кухні під літ. «В», сараю під літ. «Д», огорожі та мостіння на земельній ділянці площею 251 кв.м. Порядок користування земельною ділянкою та домоволодінням визначено рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 12.02.2013 року. Після розподілу земельної ділянки парканом, мережі водо- та газопостачання [PERSON] для обслуговування будинку [ADDRESS] і будинку [ADDRESS] залишилися на відведеній [PERSON] земельній ділянці, що на думку позивачки є перешкодою у праві користування її власністю. Згідно Рішення райвиконкому від 1963 року, відповідачці [PERSON] належить прибудова «а» та сарай «Д». Відповідачкою у сараї «Д» влаштовано дворову вбиральню, дах не має вентиляції, вигрібна яма не очищується і взагалі закрита. Вигрібна яма знаходиться під парканом, який розділяє ділянки позивачки та відповідачки, пому позивачка просить зобов'язати [PERSON] вичистити вигрібну яму під сараєм «Д»№ домоволодіння [ADDRESS] та засипати її частину, яка знаходиться на ділянці відведеній для користування [PERSON]. Окрім того, своїми протиправними діями [PERSON] завдала матеріальних збитків [PERSON] на загальну суму 7400 гривень, які позивачка просить стягнути з [PERSON] та судові витрати по справі. Представник позивача, [PERSON] в судовому засіданні підтримала уточнені позовні вимоги в повному обсязі та просила задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити у їх задоволенні в повному обсязі. Третя особа та її представник в судовому засіданні просили відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] в повному обсязі. Вислухав представника позивача, відповідача, представника третьої особи та третю особу, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що заявлені вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Стаття 15 ЦК України передбачає право на захист цивільних прав та інтересів: « Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання…». Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно п. 2 - п.4 ст. 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоду довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства. Судом встановлено, що [PERSON] належить ? частки житлового будинку з надвірними господарчими спорудженнями, що знаходяться в [ADDRESS], відповідно до договору дарування від 14 липня 2010 року. (а.с. 301). [PERSON] належить 1/4 частка житлового будинку з надвірними господарчими спорудженнями, що знаходяться в [ADDRESS], відповідно до свідоцтва про право на спадщину, р№2-1482 від 16 травня 1990 року. (а.с. 299). Згідно із ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. За вимогами ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Позивачем в підтвердження своїх позовних вимог не надано належних та допустимих доказів в підтвердження того, що відповідачем, [PERSON] дійсно чиняться перешкоди у користуванні її майном. В порушення ст.ст. 10, 60 ЦПК України, [PERSON] не довела ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог, не зазначила доказів в підтвердження того, що труба водопостачання та вигіб труби газопостачання [PERSON] дійсно створюють їй перешкоди у її праві користування власністю на земельною ділянкою домоволодіння [ADDRESS]. Позовні вимоги про зобов'язання вичистити вигрібну яму під сараєм «Д» домоволодіння [ADDRESS] та зобов'язання засипати її частину, яка знаходиться на ділянці відведеній для користування [PERSON] також не підлягають задоволенню оскільки позовні вимоги не доведені. Щодо позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 7400 гривень з [PERSON] на користь [PERSON] суд зазначає наступне. На підставі ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно норми вказаної статті 1166 ЦК України, повинна бути належним чином встановлена вина особи, з якої намагаються стягнути кошти у відшкодування понесених збитків, настання несприятливих наслідків та причинно-наслідковий зв'язок між виною та наслідками. Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов'язок із доказування, оскільки ст. 60 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов'язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст.ст. 27, 46 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст. 27 ЦПК України), так і обов'язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності. Позивачем не доведено будь-якими належними доказами вчинення їй відповідачем матеріальних збитків, не встановлена вина особи з якої [PERSON] просить стягнути матеріальну шкоду, не встановлено причинно-наслідковий зв'язок між виною та наслідками. Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об'єктивні підстави вважати, що позов не підлягає до задоволення в повному обсязі.

Outcome: dismissed