Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-31 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В позовній заяві зазначила, що шлюб між нею і відповідачем зареєстровано 23 серпня 2014 у виконкомі Солотвинської селищної ради Тячівського району за актовим записом №26. Від шлюбу мають неповнолітню доньку Бенедек [PERSON], [INFO]. На початку їх сімейного життя у їх сімї було порозуміння та взаємна повага, але згодом через постійні сварки та непорозуміння вона змушена була переїхати з донькою проживати до своїх батьків. Неповнолітня донька проживає з нею та перебуває на її повному утриманні та вихованні, а відповідач не турбується про дитину, у добровільному порядку не надає ніякої матеріальної допомоги на її утримання та не цікавиться її вихованням, в звязку з чим вона змушена звернутися до суду. Відповідач є працездатним і молодий за віком, має професію стоматолога і добре заробляє у приватному порядку, має високі прибутки, інших осіб на утриманні не має, однак зароблені кошти витрачає тільки на власні потреби, а тому вважає що спроможний сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої доньки у визначеній нею сумі. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі по 2000 гривень щомісячно до досягнення нею повноліття. Позивачка і її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтрималли посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Просить позов задоволити повністю . Відповідач та його представник в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечили. Дослідивши всі обставини справи , суд дійшов наступного висновку. \~ \~ \~ В судовому засіданні встановлено, що згідно до даних свідоцтва про народження дитини [PERSON] [PERSON], [INFO] матірю значиться позивачка [PERSON], а батьком відповідач[PERSON] (а.с. 6). \~ \~ \~ \~ Неповнолітня перебуває на утриманні у позивачки,\~ що стверджується довідкою виконкому Солотвинської селищної ради від 22.11.2017 року за №2125 (а.с.7). \~ \~ \~ \~Згідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення повноліття. \~ \~ \~ \~Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає , що стверджується письмовою заявою позивачки. \~ \~ \~ \~ Враховуючи наведене , суд вважає , що є підстави для застосування до відповідача примусового порядку стягнення аліментів. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч. 1 ст. 184 СК України). В інших випадках аліменти визначаються у частці від заробітку платника (ч. 1 ст. 183 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Під час вирішення будь яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей (ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України). Згідно із ч.1ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. При визначенні розміру аліментів на утримання дитини, суд враховує майновий стан сторін, де позивачка здійснює догляд за неповнолітньою донькою, а відповідач має працездатний вік, даних про наявність у нього інших утриманців немає та позовні вимоги визнав повністю. А тому , із урахуванням\~ середньомісячної заробітної плати по району та розміру прожиткового мінімуму на дитину, суд вважає, що вимоги позивачки, які визнав відповідач, слід задовольнити і стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі по 2000 гривень щомісячно на утримання\~доньки, так як виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, постійного зростання цін на споживчі товари і послуги, така сума є найбільш наближеною достатньою для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. При цьому, оскільки позивачка предявила позов 07.12.2017 року, то в силу ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти слід стягувати із цієї дати, а на підставі ст.. 430 ч.1 п.1 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць. Судові витрати в частині сплати судового збору слід покласти на відповідача. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved