Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, вказуючи, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та земельна ділянка, площею 1,90 га для ведення особистого селянського господарства, що належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №259463 від 04 грудня 2007 року. Позивач вказує, що [PERSON] залишила заповіт від 09 січня 2009 року посвідчений секретарем виконкому Малинівської сільської ради. Згідно вказаного заповіту, [PERSON] заповідала по 1/4 житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] та 3/4 - [PERSON] , а земельну ділянку площею 1,90 га для ведення особистого селянського господарства по 1/2, [PERSON] та [PERSON] . Позивач зазначає, що спадщину прийняла своєчасно, оскільки 28 липня 2009 року звернулась до Гощанської нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Окрім того, зазначає, що [INFO] померла [PERSON] , яка із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріальної контори не зверталась. Зазначає, що [PERSON] після смерті рідної матері [PERSON] до нотарільної контори не звертався. Таким чином, зважаючи на вищенаведене та посилаючись на ст. ст. 392, 1268 ЦК України, просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку, площею 1,90 га для ведення особистого селянського господарства, що належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №259463 від 04 грудня 2007 року. Відповідач [PERSON] подав зустрічний позов про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування вказаного позову, [PERSON] зазначив, що після смерті [INFO] [PERSON] , яка заповіла по 1/4 житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] та 3/4 - [PERSON] , спадщину прийняла [PERSON] на належне майно, яке зазначене в заповіті, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Зазначає, що [INFO] померла [PERSON] , однак спадщину юридично не оформила. [PERSON] зазначає, що спадщину прийняв своєчасно, оскільки звернувся із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори. [PERSON] зазначає, що реалізувати своє право на спадкове майно не може у зв`язку з тим, що відсутній документ, який підтверджував би факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] . Зважаючи на викладене та посилаючись на норми права, які містяться у ст. ст. 328, 392, 1216, 1218, 1223, 1261, 1268, 1270 ЦК України, просить суд встановити факт постійного проживання [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] у будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та визнати за [PERSON] право власності на 3/4 житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою судді ( [PERSON] ) Гощанського районного суду Рівненської області від 01 березня 2017 року вказана позовна зава прийнята до розгляду та відкрите провадження у справі. Ухвалою судді ( [PERSON] ) Гощанського районного суду Рівненської області від 27 березня 2017 року, прийнято зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права на спадщину та об`єднано їх в одне провадження. Ухвалою судді ( [PERSON] ) Гощанського районного суду Рівненської області від 24 квітня 2017 року справу призначено до судового розгляду. Рішенням Вищої ради правосуддя від 29.08.2017 № 2554/01/15-17 [PERSON] звільнено з посади судді Гощанського районного суду Рівненської області у відставку. Відповідно до підпункту 2.3.50. пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду було винесено розпорядження керівника апарату Гощанського районного суду Рівненської області про призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи №557/239/17. Справу було перерозподілено судді Пацку Д.В. Ухвалою судді Гощанського районного суду Рівненської області від 20 грудня 2018 року вказана позовна зава прийнята до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Ухвалою судді Гощанського районного суду Рівненської області від 25 червня 2020 року, підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою судді Гощанського районного суду Рівненської області від 27 січня 2021 року, первісний позов [PERSON] до [PERSON] про визнання права на спадщину, - залишено без розгляду. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювалися. Первісний відповідач та його представник [PERSON] в судовому засідання позовні вимоги зустрічного позову підтримали повністю та просили задовольнити. Первісний позивач в судове засідання не з`явився, про дату час судового засідання повідомлений належним чином. Заслухавши первісного відповідача [PERSON] , його представника [PERSON] , свідків [PERSON] та [PERSON] , дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 04 лютого 2009 року видана Малинівською сільською радою Гощанського району Рівненської області. Згідно заповіту від 09 січня 2009 року, посвідченого секретарем Малинівської сільської радою Гощанського району Рівненської області, [PERSON] заповідала 1/4 житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , - [PERSON] та 3/4 - [PERSON] , а земельну ділянку площею 1,90 га для ведення особистого селянського господарства по 1/2, [PERSON] та [PERSON] . Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 24 травня 2011 року виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції. Згідно довідки Малинівської сільської ради Гощанського району Рівненської області від 17 березня 2017 року встановлено, що [PERSON] постійно та по день смерті мешкала без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Підтвердили вказані обставини у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] , вказавши, що [PERSON] з 2000 року мешкала за адресою: [ADDRESS] та на момент смерті [PERSON] проживала разом з нею. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. У статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України). Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. За змістом статті 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Так, відповідно до частин третьої і четвертої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання спадкодавця за місцем проживання позивача не може бути доказом того, що вони не проживали разом, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом. Відповідна правова позиція Верховного Суду викладена у постанові від 10.01.2019 року у справі № 484/747/17. На підставі досліджених доказів, суд приходить висновку, що на підтвердження позовної вимоги про встановлення факту постійного проживання [PERSON] разом спадкодавцем [PERSON] були подані надані належні, достовірні, допустимі докази, які не викликають сумніву у суду і є достатніми; встановлення цього факту має для позивача юридичне значення, від його встановлення залежить реалізація його спадкових прав і іншого порядку його встановлення немає. Щодо позовної вимоги про визнання права власності за [PERSON] на 3/4 житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті своєї матері [PERSON] , факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 25 лютого 1968 року та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 03 грудня 1984 року. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 1 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що за наявності умов одержання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальній конторі, вимога про визнання права на спадщину в судовому поряду не розглядається, однак, коли нотаріус відмовляє в оформленні відповідного свідоцтва на певний об`єкт спадкування, то особа може звернутися до суду для вирішення даного питання за правилами позовного провадження. Як вбачається із пояснень [PERSON] саме неможливість підтвердження факту проживання [PERSON] разом спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини перешкоджає позивачу оформити право власності на спадкове майно, а тому у випадку встановлення вказаного факту судовим рішенням [PERSON] матиме змогу одержати свідоцтво про право на спадщину у нотаріальній конторі. Будь-яких доказів, які б цьому завадили та свідчили б про те, що нотаріус відмовляє в оформленні відповідного свідоцтва на певний об`єкт спадкування, [PERSON] суду не представив.

Outcome: partial