Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі, проте фактично не проживають разом з 14.09.2020 року. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає з позивачем та повністю перебуває на її утриманні. Зазначає, що [PERSON] , [INFO] , має стале психоневрологічне захворювання, у зв`язку з чим потребує постійних витрат на лікування та оздоровлення. Згідно консультативного висновку спеціаліста КНП «Черкаський обласний психоневрологічний диспансер Черкаської обласної ради» від 03.02.2021 р [PERSON] необхідно пройти курс лікування відповідно вказаних у призначенні ліків, а саме: кваніл - по 3 мл зранку і 2 мл ввечері - курс лікування півтора місяці; гліятон 0,4 мг - по 1 капсулі 2 рази в день - курс лікування 2 місяці; магне В6 - 15 ампул. Однак коштів для придбання призначених медикаментів позивач не має. При розрахунку вартості лікування, позивач виходив з середньої ринкової вартості медикаментів, а саме: кваніл (середня вартість 190,00 грн); гліятон 0,4 мг (середня вартість 550,00 грн.); магне В6 (середня вартість 110,00 грн) - 15 ампул. Таким чином\~на 1\~курс лікування\~ [PERSON] \~необхідно: -Кваніл - 1 флакон 30 мл., по 5 мл. в день протягом 45 днів лікування = 8 флаконів, що дорівнює 1520,00 грн.; -Гліятон 400 мг. - 1 уп. міститься 30 табл., по 2 табл. в день протягом 60 днів лікування = 4 упаковки, що дорівнює 2200,00 грн.; -Магне В6 - в 1 уп. 10 ампул, потрібно 15 ампул, що дорівнює 165,00 грн. Відповідно до орієнтованого розрахунку цін та необхідної кількості ліків, вартість одного курсу лікування необхідного [PERSON] становить 3885,00 грн., що є непід`ємною сумою для позивача. Крім того, згідно висновку повторної психолого-педагогічної оцінки розвитку дитини від 16.06.2020 р. - [PERSON] потребує заняття з логопедом та психологом, а також їй рекомендована освітня програма індивідуального навчального плану. Відповідач в добровільному порядку відмовляється сплачувати аліменти та додаткові витрати на утримання доньки [PERSON] , чим порушує права неповнолітньої дитини. У зв`язку із цим, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, та стягнути з відповідача додаткові витрати на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1942 грн. 50 коп. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про відкриття провадження від 17.02.2021 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Повідомлення відповідача про розгляд справи здійснювалося на адресу реєстрації його місця проживання, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Відповідач у визначений судом термін відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що відповідач є батьком неповнолітньої [PERSON] [INFO] , яка перебуває на утриманні позивача відповідно до довідки виконкому Червонослобідської сільської ради Черкаського району Черкаської області від 28.01.2021 року № 174/02-23, а тому відповідно до ст. 180 СК України зобов`язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно частини другої статті 51\~Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). У відповідності до ст.\~8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Як передбачено ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789X11 (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Розмір аліментів, які позивач просить стягнути з відповідача, відповідає вимогам ч. 2 ст. 182 СК України щодо розміру аліментів. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~183\~СК України\~частка заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька,\~яка буде\~стягуватися як\~аліменти на\~дитину,\~визначається судом. Отже, суд вважає, що позовна вимога щодо стягнення аліментів з відповідача на користь позивача підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Згідно із абз. 2 ч. 2 ст. 185 СК України додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Як вбачається з консультаційного висновку спеціаліста КНП «Черкаський обласний психоневрологічний диспансер Черкаської обласної ради» від 03.02.2021 року [PERSON] , [INFO] , рекомендовано продовження прийому медичних препаратів. Крім того, відповідно до висновку про повторну психолого-педагогічну оцінку розвитку дитини від 09.06.2020 року [PERSON] потребує заняття з практичним психологом та логопедом. З огляду на ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Тому, суд приходить до висновку, що відповідач має приймати фінансову участь у лікуванні та розвитку власної доньки. Як вбачається із наданого позивачкою розрахунку, вартість одного курсу лікування, необхідного [PERSON] складає 3885,00 грн. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, тому суд вважає, що відповідач має сплатити 50 % додаткових витрат наперед, що необхідні позивачці на лікування доньки, тобто у розмірі 1942 грн. 50 коп. Тому суд приходить до висновку про задоволення позовної вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача додаткових витрат на утримання доньки [PERSON] . Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позивачка звільнена від сплати судових витрат, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1816,00 грн. у зв`язку із задоволенням двох позовних вимог. Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд визначає, що рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved