Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до Кіровоградського районного суду Кіровоградської області з позовом, в якому, з урахуванням зменшення позовних вимог, просить стягнути з ТОВ «Молочний комбінат «Соколівський» на її користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 11207,09 грн.. В обґрунтування позову зазначила, що 27.05.2013 її було прийнято на посаду інженера з охорони праці до служби охорони праці TOB «Молочний комбінат «Соколівський», що розташований за адресою: с. Соколівське, проспект Комсомольський 1/А. 31.08.2015 її було звільнено з зазначеної посади згідно із п.1 ст. 36 КЗпП України. У день її звільнення з TOB «Молочний комбінат «Соколівський» розрахунок по заробітній платі та компенсація за відпустку з нею не була проведена. Розрахунок по заробітній платі був проведений лише за липень 2015 року. Вважає дії відповідача незаконним, та такими, що порушують її права з наступних підстав: на її вимогу належна їй сума заробітної плати та компенсації за відпустку в сумі 4349,08 грн. при звільненні невиплачена. На момент подання позову 17.09.2015 відповідачем недоплачена заробітна плата за серпень 2015 року та компенсація відпустки. Остаточного розрахунку з позивачем не проведено. Днем звільнення позивача є 31.08.2015, а саме в цей день відповідач повинен був вирішити питання щодо повного розрахунку по заробітній платі та компенсації за відпустку. Крім того, позивач вважає, що відповідач повинен їй виплатити середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку («вимушений прогул») виходячи з такого розрахунку: середній заробіток за 1 робочий день складає 3680+3680/ (23 +21) 167,27 грн., де : 3680 грн. - розмір заробітної плати за липень 2015 року; 3680 грн. - розмір заробітної плати за серпень 2015 року; 2 - кількість місяців, що необхідна для визначення заробітної плати; 23- кількість робочих днів у липні 2015 року; 21- кількість робочих днів у серпні 2015 року. Середній заробіток за 67 робочих днів за час затримки розрахунку при звільненні складає: 167, 27 грн. * 67 = 11207, 09 грн.. Позивач в судове засідання зявилась та пояснила суду, що після подання позову відповідач виплатив їй заборгованість по заробітній платі та компенсацію відпустки в розмірі 4349,08 грн., а тому вона просить стягнути з відповідача лише середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 11207,09 грн.. Щодо заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с. 16, 20, 25, 28). Про причини неявки суд не повідомив. Суд визнав за можливе розглянути справу без участі відповідача відповідно до ст. ст. 224-225 ЦПК України. Судом встановлено, відповідно до копії трудової книжки серії БТ-ІІ №6145504, [PERSON], [INFO], 27.05.2013 прийнята на посаду інженера з охорони праці до служби охорони праці в ТОВ «Молочний комбінат «Соколівський», наказ №93к від 20.05.2013, а 31.08.2015 звільнена за угодою сторін п.1 ст.36 КЗпП України, наказ №195-к від 31.08.2015 (а.с.6). Факт того, що [PERSON] працювала в ТОВ «Молочний комбінат «Соколівський» і отримувала заробітною плату, підтверджується виписками по картковому рахунку № 26253424026704 за періоди 31.03.2015-30.04.2015, 30.04.2015-29.05.2015, 30.06.2015-31.07.2015, 31.07.2015-31.08.2015, 31.08.2015-30.09.2015 (7-8, 9, 10, 11, 12). Згідно зі ст. 1 і 2 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це основна та додаткова заробітна плата, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, які за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівнику за виконану ним роботу. Відповідно до ч.1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Статтею 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Згідно із ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Таким чином, закон прямо покладає на підприємство, установу, організацію обов'язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що належать йому, а у разі невиконання такого обов'язку з вини власника або уповноваженого ним органу наступає передбачена ст. 117 КЗпП України відповідальність. За своєю суттю середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні є компенсаційною виплатою за порушення права на оплату праці, яка нараховується в розмірі середнього заробітку. Згідно з ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Заслухавши позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов, з урахуванням зменшення позовних вимог, підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України у разі, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст. ст. 47, 116, 117 КЗпП України,

Outcome: approved