Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з 05.05.2008 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, в якому мають трьох малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Шлюб у сторін зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №403. Подружні стосунки припинили з серпня 2020 року, через те, що відповідач погано відноситься до позивачки як до дружини, вони різні за характером люди, не можуть дійти згоди в різних ситуаціях, відповідач став байдуже ставитися до сім`ї, не працює, не забезпечує сім`ю матеріально, тому просила позов задовольнити. Позивачка [PERSON] подала письмову заяву про підтримання позову та розгляд справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] заявлені вимоги визнав, наслідки визнання позову йому відомі та зрозумілі, що вбачається із змісту поданої ним письмової заяви. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що сторони з 05.05.2008 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, в якому мають трьох малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Шлюб у сторін зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №403. Як передбачено ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом не встановлено, що збереження сім`ї є можливим, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у зв`язку з визнанням заявлених вимог відповідачем, за наявності законних на те підстав і оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. Відповідно до ст.ст. 141, 142 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем витрати по сплаті судового збору в розмірі 50 відсотків, позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи наведене, ст.ст. 24, 105, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved