Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою посилаючись на те, що відповідно до договору купівлі-продажу від 9.09.1981р. [PERSON] продав, а [PERSON] купив жилий будинок з надвірними спорудами за адресою: вул. Павлова, 21, м. Артемівськ (після перейменування - м. Бахмут) Донецької області. 11.01.2017р. [PERSON] помер. Після його смерті у встановленому порядку [PERSON], прийняла спадщину та оформила право власності на спадкове майно, до складу якого увійшов вищезазначений жилий будинок. Тобто на теперішній час вона є єдиним власником даного будинку. Разом з тим, під час оформлення права на спадщину та права власності на даний будинок з'ясувалось, що відносно даного будинку накладено обтяження у вигляді заборони відчуження, зазначене обтяження було вчинено відповідачем та зареєстровано 21.07.2005р.; дата виникнення обтяження - 23 03.1991р.; підстава обтяження не вказана; власник - [PERSON]. Разом з тим, [PERSON] ніколи не був власником будинку за адресою: вул. Павлова, 21, м. Артемівськ (м. Бахмут) Донецької області. Крім того, згідно довідки КП «Бахмутське бюро технічної інвентаризації» № 510 станом на 31.12.2012р. зазначений будинок належав [PERSON], на підставі свідоцтва про право власності від 3.11.1997р., тобто [PERSON] не був власником даного будинку ані станом на 23.03.1991р., ані станом на 21.07.2005р., ані станом на будь-яку іншу дату, що свідчить про технічну помилку внесення відповідачем відомостей про накладення заборони відчуження на вищевказаний будинок. У звязку з чим, просить скасувати заборону відчуження житлового будинку, що знаходиться за адресою: вул. Павлова, 21, м. Бахмут Донецької області, накладену Першою бахмутською державною нотаріальною конторою. До судового засідання від представника позивача надійшла заява про розгляд справи в його відсутність на задоволенні позову наполягає в повному обсязі. До судового засідання від Першої бахмутської Державної нотаріальної контори надійшла заява про розгляд справи за відсутністю державного нотаріуса та прийняти рішення на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 9.09.1981р. [PERSON] продав, а [PERSON] купив жилий будинок з надвірними спорудами за адресою: вул. Павлова, 21, м. Артемівськ (після перейменування - м. Бахмут) Донецької області. Згідно зі свідоцтвом про право власності на жилий будинок від 3.11.1997р. вищезазначений жилий будинок дійсно належить на праві особистої власності [PERSON], про що Артемівським бюро технічної інвентаризації здійснено відповідну реєстрацію (запис в реєстровій книзі № 48; реєстровий номер 68-345).11.01.2017р. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-НО № 965946 [PERSON], помер 09 січня 2017 року. [PERSON], прийняла спадщину та оформила право власності на спадкове майно, до складу якого увійшов вищезазначений жилий будинок, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 25.10.2017р., згідно з яким на підставі свідоцтва про право власності за законом, виданого 25.10.2017р., за нею зареєстровано право власності на зазначений будинок в цілому. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 25.10.2017р. зазначене обтяження було вчинено відповідачем та зареєстровано 21.07.2005р.; дата виникнення обтяження - 23 03.1991р.; підстава обтяження не вказана; власник - [PERSON]. Відповідно до довідки Комунального підприємства «Артемівське бюро технічної інвентаризації» № 510 свідоцтво про право власності на житловий будинок № 21 в м. Бахмуті по вулиці Павлова видано на [PERSON] 16.02.2018 р. за № 5255 на запит суду з Першої бахмутської державної нотаріальної контори надійшов лист, в якому зазначено, що Першою бахмутською державною нотаріальною конторою було накладено заборону на нерухоме майно, а саме на житловий будинок, що знаходиться за адресою: Донецька область, місто Бахмут, вулиця Павлова, будинок 21, про що є запис в книзі Реєстру заборон (арештів), де в графі «Найменування банку та інших органів, за вимогою яких накладена заборона, номер і дата документу» записано:»Артемівський Ощадбанк 21,295857», в графі «Дата одержання документа» записано:»23.03.91», в графі «Прізвище, імя та по батькові особи, на будинок якої накладена заборона і місце знаходження будинку» записано: «[PERSON], м. Артемівськ, вул. Фурсанова,99. Іншої інформації про цю заборону немає. 21.03.2018 р. за № 8612 на запит суду з Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» надійшов лист згідно якого [PERSON] (ІПН [NUMBER]) у філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк», станом на 06 березня 2018 року кредитної заборгованості та інших зобовязань не має. Відповідно до ч.1 ст. 316 та ч.1 ст. 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч.ч. 1,6,7 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобовязано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Частиною 1 статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною 1 ст. 386 та ст. 391 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх субєктів права власності. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Оскільки наявність запису про обтяження у вигляді заборони відчуження на будинок за адресою: Донецька область, м. Бахмут, вул. Миру, будинок № 51 позбавляє заявника [PERSON] вільно розпоряджатись належним їй майном, то зазначене право підлягає захисту шляхом скасування зазначеного обтяження. На підставі викладеного,

Outcome: approved