Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що сімейні відносини припинені з серпня 2015 року у зв'язку з несумісністю характерів. Спору про виховання дітей і майнового спору не заявлено. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд розглянути справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав та просив суд розглянути справу за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд розглянув справу за відсутності сторін на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює у підготовчому засіданні судове рішення у разі визнання позову. Відповідач позов визнав, тому суд вважає можливим ухвалити рішення у підготовчому засіданні. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 04 03.2003, який зареєстрований виконкомом Дубівської селищної ради м. Антрацит, Луганської області за актовим записом № 03. Від шлюбу мають дітей: доньку [PERSON], 2004 р.н., сина [PERSON] 2005 р.н., сина [PERSON], 2007 р.н., доньку [PERSON] 2009 р.н., сина [PERSON], 2012 р.н. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З позовної заяви вбачається, що спільне життя подружжя не склалося у зв'язку з несумісністю характерів. Сімейні відносини фактично припинені у серпні 2015 року. На даний час втрачена любов і пошана один до одного, подальше спільне життя і збереження сім'ї є неможливим. Спору про виховання дітей і майнового спору не заявлено. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, що має істотне значення, а тому суд на підставі ст.112 Сімейного кодексу України вважає за необхідне постановити рішення про розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу [PERSON] буде іменуватися прізвищем -[PERSON]. На підставі ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved