Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом. Позов мотивувала тим, що [INFO] померла її тітка [PERSON] , яка заповіту не залишила. Мати позивача [PERSON] була єдиною спадкоємицею майна померлої за законом. [INFO] померла мати позивача [PERSON] , яка за життя склала заповіт, відповідно до якого все належне їй майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося вона заповіла своїм донькам [PERSON] та [PERSON] [PERSON] від отримання спадщини відмовилася. Іллінецька державна нотаріальна контора не видає [PERSON] свідоцтво про право на зазначене спадкове майно, оскільки первинна реєстрація домоволодіння у встановленому порядку проведена не була, тому вона змушена звертатися до суду за захистом своїх прав та інтересів. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, її представник адвокат Якушкіна І.М. натомість подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити та розглянути справу за її відсутності та відсутності позивача. Відповідач [PERSON] будучи повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась не повідомивши про причину своєї неявки. Враховуючи зазначені вище положення, а також те, що сторони скористались своїм правом, врегульованим ч. 3 ст. 211 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному підготовчому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Згідно з ч. ч. 3-4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні та задоволення позову з таких підстав. Судом установлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.7). Єдиною спадкоємицею за законом після смерті [PERSON] , яка успадкувала її майно була [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом на майновий пай, виданого 09 квітня 2003 року державним нотаріусом Іллінецької державної нотаріальної контори (а.с. 18). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] 9а.с. 11), яка за життя склала заповіт, відповідно до якого все належне їй майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося вона заповіла своїм донькам [PERSON] та [PERSON] (а.с 19). [PERSON] від прийняття спадщини відмовилась, що підтверджується копією заяви про відмову від спадщини (а.с. 17). На день смерті [PERSON] мала у власності 46/100 житлового будинку загальною площею 85,0 метрів квадратних з господарськими будівлями та спорудами, що позначені в технічній документації житловий будинок - літ. А; літня кухня - літ Б; веранда - літ. Б, гараж - літ. В; сарай - літ. в2; погріб під частиною будівлі - літ. в2 під; сарай літ. - в1; господарські споруди позначені - 1,2; за адресою [ADDRESS] та право на земельну ділянку площею 0,2500 га. цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 0521283200:03:002:0396; земельну ділянку площею 0,1043 га. цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 0521283200:03:002:0397, розташовані по [ADDRESS] . Відповідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Копією заповіту, від 01 лютого 2001 року (а.с.16), копією паспорта громадянина України позивача (а.с. 39-40) та заявою [PERSON]. Про відмову від прийняття спадщини (а.с. 17) стверджується, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] яка має право на спадкування. Відповідно до положень ст.ст. 1268-1269 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. У встановлений законом шестимісячний строк позивач звернувся до державного нотаріуса Іллінецького районного нотаріального округу з заявою про прийняття спадщини та постановою від 28 липня 2018 року №525/02-31, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з відсутністю необхідних правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця. Враховуючи вищевикладене, а також повне визнання позовних вимог відповідачем, вважаю, що задоволення позову не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем слід визнати право власності на житловий будинок та земельні ділянки, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка настала [INFO] .

Outcome: approved