Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку ( доходу ), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягувати з дня подачі позову до суду і до досягнення сином повноліття. У позовній заяві позивач зазначила, що 30 серпня 2011 року вона уклала шлюб з відповідачем, який вони зареєстрували у відділі реєстрації актів цивільного стану м. Городня і прожили разом до грудня 2015 року. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем і перебуває на її утриманні. На початку травня 2014 року відповідача призвали на контрактну службу до армії в м. Тернопіль і з того часу він з сімєю не проживає. Матеріальну допомогу на утримання сина не надає, хоча згідно статті 180 Сімейного кодексу України зобовязаний надавати в повному обсязі, тим більше, що позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3 років. Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд стягнути з [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку ( доходу ), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення сином повноліття. Ухвалою судді від 24 листопада 2016 року відкрито провадження у зазначеній справі. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, про дату, час та місце судового розгляду справи остання була повідомлена належним чином, надала до суду письмову заяву від 24.02.2017 року в якій просить суд розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити ( а.с. 47 ). Згідно положень ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи останній був повідомлений належним чином, надав до суду письмову заяву від 22.02.2017 року з проханням розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує проти задоволення позову та стягнення з нього аліментів на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини у розмірі визначеному позивачем у позовній заяві ( а.с. 41 ). Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. Відповідно до вимог частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до положень частини 2 статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, зясувавши позицію позивача та відповідача по суті заявлених позовних вимог, перевіривши матеріали справи та дослідивши в судовому засіданні докази, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З дослідженого в судовому засіданні рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 21.06.2016 року, встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішення набрало законної сили 04.07.2016 року ( а.с. 5 ). Зі свідоцтва про народження серії 1-ЕЛ № 131147 вбачається, що [PERSON] народився 04 січня 2013 року в м. Городня Чернігівської області та його батьками значаться [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 4 ). З довідки виконкому Андріївської сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 03.11.2016 року за вих. № 708 встановлено, що [PERSON] та її син [PERSON] зареєстровані за адресою : [INFO] ( а.с. 6 ). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ч. 2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи те, що батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, з урахуванням складу сімї позивача, відсутності у сторін інших спільних неповнолітніх дітей, а також того, що відповідач не заперечує сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі визначеному позивачем в позовній заяві, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку ( доходу ), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі викладеного,

Outcome: approved