overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] в якому з урахуванням уточнень просить розірвати шлюбу, що було укладено між нею та [PERSON], 12.09.2008 року у Комінтернівському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 408. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 12.09.2008 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] у Комінтернівському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 408. Причиною для розірвання шлюбу стало те, що між подружжям відсутнє взаєморозуміння, так як вони мають різні характери та погляди на життя та на розв'язання сімейних та побутових проблем. Внаслідок цього сторони втратили один до одного почуття поваги та кохання. Шлюбно-сімейні відносини між ними припинені. Позивач у судове засідання не з'явилась. Надала до суду заяву в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. В судове засідання відповідач не з'явився, надав до суду заяву в якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 12.09.2008 року у Комінтернівському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 408. З матеріалів справи судом встановлено, що причиною розірвання шлюбу стала відсутність взаєморозуміння між сторонами. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, проживають вони окремо, спільне господарство не ведуть. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому після уточнення позовних вимог просить: - розірвати шлюб між позивачем та відповідачем. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що 15.07.2005 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Червонозаводського районного управління юстиції м. Харкова, актовий запис № 202 вони зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Причиною для розірвання шлюбу стало те, що між подружжям відсутнє взаєморозуміння, вони мають різні погляди на сім'ю та шлюб, розв'язання сімейних та побутових проблем, шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припинені. В судове засідання позивач не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. До суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суду [PERSON] надав заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутність, проти розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 15.07.2005 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Червонозаводського районного управління юстиції м. Харкова, актовий запис № 202 (а.с. 17). Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 10). З матеріалів справи судом встановлено, що причиною розірвання шлюбу стала відсутність взаєморозуміння між сторонами. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, проживають вони окремо, спільне господарство не ведуть. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому, посилаючись на те, що ними під час зареєстрованого шлюбу було придбано житловий будинок, який розташований по вул.Білилівській, 32 в с.Голубівка Ружинського району Житомирської області, просила визнати за нею право власності на 1\\2 частку вказаного житлового будинку та за відповідачем також право на 1\\2 частку цього будинку. В суд позивачка та відповідач подали заяви, в яких просять справу слухати у їх відсутність, позивачка позовні вимоги підтримує, а відповідач - визнає повністю. Суд, оглянувши матеріали справи встановив, що сторони з 25.04.2008р. по 14.07.2016р. перебували в зареєстрованому шлюбі, що стверджується свідоцтвом про одруження та рішенням Ружинського районного суду Житомирської області від 30.06.2016р. про розірвання шлюбу між сторонами. Відповідно до договору купівлі-продажу від 14.01.2009р., посвідченого приватним нотаріусом Ружинського районного нотаріального округу [PERSON], а також як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, отриманої Ружинським районним судом Житомирської області 19.07.2017р., встановлено що [PERSON] належить на праві приватної власності житловий будинок та господарські будівлі, розташовані за адресою: вул.Білилівська, 32 в с.Голубівка Ружинського району Житомирської області, який був ним придбаний відповідно до вказаного договору купівлі-продажу 14.01.2009р., тобто під час перебування з позивачкою в зареєстрованому шлюбі. Відповідно до ст. 60, 68, 69, 70 Сімейного кодексу України (чинного на час виникнення правовідносин) майно , набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності і розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте під час шлюбу, а у разі поділу вказаного майна частки подружжя є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. 2 На підставі ст.ст. 11, 60, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням осіб, в межах заявлених ними вимог, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Будь-яких заперечень відносно позову відповідач суду не надав, а в своїй заяві, поданій до суду, визнав позовні вимоги повністю. На підставі вказаного суд приходить до впевненості, що житловий будинок та господарські будівлі по вул.Білилівській , 32 в с.Голубівка Ружинського району Житомирської області є спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON], так як вказане майно було набуто ними під час перебування в зареєстрованому шлюбі і подружжю належить по 1\\2 частці цього майна. З врахуванням викладеного, позовні вимоги підлягають повному задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати, понесені позивачкою при подачі позову до суду, підлягають стягненню з відповідача на її користь.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просила визнати відповідача таким, що втратив право користування жилими приміщеннями в житловому будинку по [ADDRESS] В обґрунтування своїх вимог позивачка вказала, що на праві приватної власності їй належить житловий будинок по [ADDRESS] В даному будинку, також зареєстрований [PERSON], 1983 року народження, який з часу реєстрації 12.07.2013р. і по даний час в даному будинку не проживає. На даний час у позивачки виникла потреба у оформленні субсидій, однак відповідач, який проживає за іншою адресою, добровільно знятися із реєстрації у цьому господарстві не бажає, а тому позивачка змушена звернутися до суду із даним позовом, який просить задовольнити виходячи із наведених вище підстав. Представник позивачки подав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, а справу розглядати без його участі. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи судом, про причини неявки суд не повідомив, тому відповідно до вимог ч.1 ст.280 ЦПК України у суду є підстави для заочного розгляду справи у відсутності відповідача. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов обґрунтований, підставний та підлягає до задоволення, з наступних підстав: відповідно до свідоцтва про право власності, жилий будинок [ADDRESS] належить на праві особистої власності колгоспного двору, головою якого записана [PERSON] Згідно довідки виданої Балинцівською сільською радою від 15.09.2017р. №1586 та акту обстеження матеріально-побутових умов сімї №278 від 15.09.2017р. слідує, що склад сімї [PERSON], яка проживає по [ADDRESS] складається: син [PERSON], 1962 р.н. та внук [PERSON], 1983 р.н., який зареєстрований 12.07.2013р., але за даною адресою ніколи не проживав. З пояснень [PERSON], поданих до суду через канцелярію суду, слідує, що він являється сином позивачки, а відповідач є його син, який зареєстрований в спірному будинку, але з часу реєстрації проживає по іншій адресі . Згідно норм ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться в судовому порядку. Зі змісту ст. 405 ЦК України слідує, що член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. На підставі наведеного суд вважає, що [PERSON] слід визнати таким, що втратив право на користування жилими приміщеннями у житловому будинку по [ADDRESS]. На підставі викладеного та ст. 72 ЖК України, ст. 405 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] в якому просила визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS] В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що вона, згідно свідоцтв про право на спадщину за законом № [NUMBER] та № [NUMBER] від 03.04.2015, є власником житлового будинку за вищевказаною адресою. [PERSON] є колишнім чоловіком позивача, але з 2007 року у зазначеному житловому будинку не проживає. Факт реєстрації відповідача за адресою: [ADDRESS] перешкоджає позивачу розпоряджатися своїм будинком, у зв'язку з чим вона просить позовні вимоги задовольнити. В судове засідання сторони не з'явилися, про час та місце розгляду справи відповідач була повідомлений належним чином через ЗМІ, про причини неявки суду не повідомив, позивач просила про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального пристрою. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судовим розглядом встановлено, що позивач на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом № [NUMBER] та № [NUMBER] від 03.04.2015, посвідченого державним нотаріусом, є власником житлового будинку [ADDRESS] (а.с. 6, 7). Згідно довідки ВАДР ГУ ДМС України Харківської області від 19.04.2016, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13). Як встановлено з рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 25.03.2013, шлюб між сторонами був розірваний (а.с. 5). З акту обстеження вищевказаного житлового будинку від 11.04.2016, проведеного депутатом Савинської селищної ради [PERSON], в присутності свідків, вбачається, що відповідач [PERSON] не мешкає у даному житловому будинку з 2007 року (а.с. 10). Суд приходить до висновку про достовірність та правдивість фактів, що містять матеріали справи, а також доводів, наведених [PERSON] в позовній заяві у підтвердження своєї правової позиції. Реєстрація відповідача в будинку, що належить позивачу, безперечно обмежує її права власника по користуванню нерухомим майном. Отже, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] в якому просила визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: вул. П. Азаренка, буд. 33 в м. Балаклія Харківської області. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що вона, згідно договору купівлі продажу від 30.03.2000 року, є власником будинку за вищевказаною адресою. [PERSON] є колишнім чоловіком позивача, шлюб між ними було розірвано 22.03.2013 року, а з 2012 року [PERSON] у вищевказаному будинку не проживає. Факт реєстрації відповідача за адресою: вул. П. Азаренка, буд. 33 в м. Балаклія Харківської області перешкоджає позивачу розпоряджатися своєю квартирою, у звязку з чим вона просить позовні вимоги задовольнити. Позивач, відповідач та представник третьої особи в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, просили суд про розгляд справи за їх відсутності, відповідач позовні вимоги визнав повністю. За таких обставин суд вважає можливим ухвалити рішення у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального пристрою. Дослідивши матеріали справи, суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судовим розглядом встановлено, що позивач на підставі договору купівлі продажу від 30.03.2000 року, посвідченого державним нотаріусом [PERSON], є власником будинку, розташованого за адресою: вул. П. Азаренка, буд. 33 в м. Балаклія Харківської області (а.с. 11). З акту обстеження вищевказаного житлового будинку від 10.08.2015 року, проведеного депутатом Балаклійської міської ради [PERSON] в присутності свідків, вбачається, що відповідач [PERSON] не мешкає у даному будинку тривалий час (а.с. 7). Суд приходить до висновку про достовірність та правдивість фактів, що містять матеріали справи, а також доводів, наведених [PERSON] в позовній заяві у підтвердження своєї правової позиції. Реєстрація відповідача в будинку, що належить позивачу, безперечно обмежує її права власника по користуванню нерухомим майном. Отже, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд покладає на відповідача судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] в якому просила визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: пров. Жовтневий, буд. 31 в с. Петрівське Балаклійського району Харківської області. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що вона, згідно свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок (домоволодіння) від 30.08.1993 року, є власником будинку за вищевказаною адресою. [PERSON] є сином позивача, але у вищевказаному будинку не проживає з 2001 року. Факт реєстрації відповідача за адресою: пров. Жовтневий, буд. 31 в с. Петрівське Балаклійського району Харківської області перешкоджає позивачу розпоряджатися своєю власністю, у звязку з чим вона просить позовні вимоги задовольнити. Позивач та відповідач в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, просили суд про розгляд справи за їх відсутності, відповідач позовні вимоги визнав повністю. За таких обставин суд вважає можливим ухвалити рішення у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального пристрою. Дослідивши матеріали справи, суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судовим розглядом встановлено, що позивач на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок (домоволодіння) від 30.08.1993 року, є власником будинку, розташованого за адресою: пров. Жовтневий, буд. 11 в с. Петрівське Балаклійського району Харківської області. (а.с. 9). В подальшому номер вищезазначеного будинку був змінений на № 31, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Петрівської сільської ради Балаклійського району Харківської області (а.с. 15). З акту обстеження вищевказаного житлового будинку від 27.07.2015 року, проведеного депутатом Петрівської сільської ради Балаклійського району Харківської області [PERSON] в присутності свідків, вбачається, що відповідач [PERSON] не мешкає у даному будинку з 2001 року (а.с. 5). Суд приходить до висновку про достовірність та правдивість фактів, що містять матеріали справи, а також доводів, наведених [PERSON] в позовній заяві у підтвердження своєї позиції. Реєстрація відповідача в будинку, що належить позивачу, безперечно обмежує її права власника по користуванню нерухомим майном. Отже, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] в якому просила визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: вул. Придорожна, буд. 23, с. Шевелівка Балаклійського району Харківської області. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що вона, згідно договору купівліпродажу від 31.10.1966, є власником житлового будинку за вищевказаною адресою. [PERSON] є колишньою дружиною сина позивача, але з 2009 року у вищевказаному житловому будинку не проживає. Факт реєстрації відповідача за адресою: вул. Придорожна, буд. 23, с. Шевелівка Балаклійського району Харківської області перешкоджає позивачу розпоряджатися своїм будинком, у звязку з чим вона просить позовні вимоги задовольнити. В судове засідання сторони не зявилися, про час та місце розгляду справи відповідач була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила, позивач просила про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального пристрою. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судовим розглядом встановлено, що позивач на підставі договору купівлі продажу від 31.10.1966, посвідченого у виконавчому комітеті Асіївської сільської ради депутатів трудящих Балаклійського району Харківської області, є власником житлового будинку № 23 по вул. Придорожній в с. Шевелівка Балаклійського району Харківської області (а.с. 6). Згідно довідок Шевелівської сільської ради Балаклійського району Харківської області № 354 від 17.09.2015 та № 126 від 23.02.2016, [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO], але фактично проживає за іншою адресою. З акту обстеження вищевказаного житлового будинку від 23.02.2016, проведеного депутатом Шевелівської сільської ради [PERSON], в присутності свідків, вбачається, що відповідач [PERSON] не мешкає у даному житловому будинку з 2009 року. Суд приходить до висновку про достовірність та правдивість фактів, що містять матеріали справи, а також доводів, наведених [PERSON] в позовній заяві у підтвердження своєї правової позиції. Реєстрація відповідача в квартирі, що належить позивачу, безперечно обмежує її права власника по користуванню нерухомим майном. Отже, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved