Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на 1/2 частину спільного майна подружжя. В позовній заяві позивач зазначила, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 21.10.1989 року, який розірвано 21.07.2017 року. За час перебування у шлюбі з [PERSON] вони разом за спільні кошти придбали гараж блок 11 бокс 17, що розташований в гаражному масиві «Мирний» по Проспекту Миру в місті Хмельницькому. Проте оформлений гараж лише на чоловіка, хоча є обєктом спільної сумісної власності і підлягає поділу. За ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно з ст. 70, 71 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом обєктивно встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 21.10.1989 року, який розірвали 21.07.2017 року. За час шлюбу 26.05.2006 року [PERSON] придбав, а позивач [PERSON], як дружина відповідача, надала згоду на придбання гаража блок 11 бокс 17, що розташований в гаражному масиві «Мирний» по проспекту Миру в місті Хмельницькому, загальною площею 18,3 кв.м., про що свідчить договір купівля продажу від 26.05.2006 року, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №3867. На підставі вказаного договору, 09.06.2006 року Хмельницьким БТІ було зареєстровано право власності на гараж за [PERSON]. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. За ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно з ст. 70, 71 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п. п. 19, 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи спори про поділ майна подружжя, суди повинні враховувати, що само по собі розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності подружжя на майно, набуте за час шлюбу. Проте розпорядження таким майном після розірвання шлюбу здійснюється колишнім подружжям виключно за взаємною згодою відповідно до положень ЦК, оскільки в таких випадках презумпція згоди одного з подружжя на укладення другим договорів з розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності подружжя вже не діє. Вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved