Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою про оголошення її чоловіка [PERSON] померлим з 21 листопада 2011 року. В обґрунтування заяви посилається на те, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. 21 листопада 2011 року чоловік поїхав до міста Бобринець для проходження медичного обстеження і не повернувся. З вказаного часу відомостей про його місце перебування немає. Пошукові заходи її чоловіка не дали позитивного результату. Встановлення даного факту заявниці необхідно для оформлення спадкових справ після смерті чоловіка. У судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримала в повному обсязі та просила її задовольнити, пояснивши, що 21 листопада 2011 року її чоловік [PERSON] поїхав до Бобринецької центральної районної лікарні для проходження медичного обстеження. Від жителів с. Новоградівка Бобринецького району вона дізналася, що увечері того ж дня чоловік повертався на автобусі з м. Бобринець та вийшов в с. Новоградівка, оскільки автобус за маршрутом не їхав до с. Володимиро-Іллінка. Так-як автобус не приїхав в с. Володимиро-Іллінка вона попросила [PERSON] поїхати зустріти чоловіка, однак його вже не було. Наступного дня обшукали місцевість, однак чоловіка не знайшли, а згодом подала заяву до міліції. [PERSON] встановлювалась інвалідність внаслідок загального захворювання. Визнання [PERSON] померлим їй необхідно для оформлення своїх спадкових прав на земельну ділянку після його смерті. У судовому засіданні представник заявника [PERSON], доводи заяви підтримав та просить її задовольнити посилаючись на обставини викладені в заяві. Представник заінтересованої особи Володимиро-Іллінської сільської ради Бобринецького району - сільський голова Гартман Н.В. в судовому засіданні не заперечила проти задоволення заяви про визнання [PERSON] померлим надавши пояснення та посилаючись на аналогічні обставини. Суд, заслухавши пояснення заявника, представника заявника, заінтересованої особи та вивчивши матеріали справи, прийшов до наступного. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 21 червня 1976 року перебувають у шлюбі зареєстрованого Володимиро-Іллінською сільською радою Бобринецького району Кіровоградської області, актовий запис № 2, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 8). Відповідно до довідки виданої виконком Володимиро-Іллінської сільської ради до зникнення [PERSON] згідно даних облікової картки по господарському обліку № 0083-1, він та [PERSON] проживали разом, вели спільне господарство, складали одну сім'ю (а.с. 10,111). Судом встановлено, що [PERSON] належить земельна ділянка площею 21,04 гектара для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-КР № 041282 від 16.02.2001 року виданого на підставі рішення сесії Володимиро-Іллінської сільської ради народних депутатів від 25.01.2001 року № 58, про що зроблено запис в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 8-279ч (а.с. 9). З листа Бобринецького відділення Долинської ОДПІ Головного управління ДФС у Кіровоградській області №208/10/031 від 02.02.2015 року судом встановлено, що за період з 2011 по 2013 роки ніяких спліт податків, зборів, інших платежів не сплачувалось. В 2013 році сплачено 0,95 грн. за платежем «Земельний податок з фізичних осіб В.Іллінськак сільська рада». Сплат в 2014 та 2015 роках більше не було. За 1,2,4 квартали 2011 року, 1,2,3 квартали 2012 року, 1,2,3 квартали 2013 року, 1,2,4 квартали 2014 року інформація про доходи [PERSON] відсутня. За 4 квартал 2012 та 2013 років, а також 3 квартал 2011 та 2014 років [PERSON] отримував дохід від ПП АФ «Славутич». Згідно довідки приватного підприємства «Агрофірма «Славутич» (ЄДРПОУ 20639566) орендна плата за земельну вказану ділянку видавалась за 2012-2014 роки [PERSON] - дружині [PERSON] (а.с.78). З показів сільського голови Гартман Н.В. допитаної за її згодою як свідок, судом встановлено, що в 2013 році сільська рада отримала з податкової перелік заборгованості фізичних осіб по сплаті земельного податку. У зв'язку з тим, що сума заборгованості [PERSON] була незначною вона за власні кошти здійснила сплату 0,95 грн. за платежем «Земельний податок з фізичних осіб В.Іллінська сільська рада» за [PERSON]. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] за період з 2011 року по 2015 рік сплат податків, зборів, інших платежів особисто не сплачував та коштів (доходу) особисто не отримував. Відповідно копії довідки - меморандум Бобринецького РВ УМВС України в Кіровоградській області від 31.01.2013 року встановлено, що 22.11.2011 року до чергової частини Бобринецького РВ УМВС України в Кіровоградській області надійшло повідомлення від гр. [PERSON], [INFO], жительки [ADDRESS] про те, що її чоловік [PERSON], [INFO], 21.11.2011 року пішов з дому в невідомому напрямку та його місце знаходження не відоме. Даний факт зареєстровано до ЖРЗПЗ №1876 від 22.11.2011 року. 21.11.2011 року близько 17 год. гр. [PERSON] на автобусі В.Іллінка-Новоградівка-Кіровоград приїхав з м. Бобринець де він проходив медичне обстеження до с. Новоградівка Бобринецького району. По приїзду гр. [PERSON], почав ходити по місцевим жителям не знайомим йому раніше в яких просив сірники та запитував місце проживання його колишніх односельчан, які проживають в с. Новоградівка, після чого останній пішов в невідомому напрямку. Першочерговими оперативно-розшуковими заходами місце знаходження розшукуваного не встановлено, інформації щодо посягання на життя та здоров'я [PERSON] в ході перевірки не отримано, а тому 30.11.2011 року відмовлено в порушенні кримінальної справи на підставі п.1 ст.6 КПК України. 02.12.2011 року СКР Бобринецького РВ УМВС України заведено оперативно-розшукову справу №04-54 в межах якої здійснюється подальший розшук безвісно зниклого. (а.с. 113-114). Вказані обставини також підтверджуються копіями матеріалів №1666 про відмову в порушенні кримінальної справи (ЖРЗПЗ №1876 від 22.11.2011 року), що містяться в матеріалах цивільної справи №383/93/13-ц (а.с. 115-123). Із запису в медичній картці [PERSON], [INFO] судом встановлено, що дійсно [PERSON] 21.11.2011 року перебував на прийомі у лікаря (а.с. 109). Свідок [PERSON] суду показав, що з 21 листопада 2011 року його двоюрідний брат [PERSON] за місцем свого проживання відсутній, на зв'язок з рідними не виходив. Зі слів [PERSON] йому відомо, що 21 листопада 2011 року [PERSON] з місця свого проживання с. Володимиро-Іллінки Бобринецького району поїхав до Бобринецької центральної районної лікарні для проходження медичного обстеження, оскільки хворів, та повертався додому автобусом, який зупинився в с. Новоградівка Бобринецького району, оскільки за маршрутом далі не їхав. [PERSON] повідомила йому, що автобус не приїхав до с. Володимиро-Іллінка та за проханням останньої він близько 18 год. поїхав до с. Новоградівка, щоб зустріти [PERSON], однак його не знайшов. Наступного дня здійснював він пошуки [PERSON], які позитивного результату не дали. З відповіді Управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області №1/3-3395 від 20.03.2015 року [PERSON], [INFO], уродженця с. Розтичеве Бобринецького району Кіровоградської області, станом на 20.03.2015 року на території Кіровоградської області паспортом громадянина України для виїзду за кордон документований не був (а.с.104). Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно засвідченої копії рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 13 лютого 2013 року по справі № 383/93/13-ц, з відміткою про набрання ним чинності 26.02.2013 року, [PERSON], [INFO], уродженця с. Ростичеве Бобринецького району Кіровоградської області визнано безвісно відсутнім. Також вказаним судовим рішенням встановлено, що початком його безвісної відсутності слід вважати саме 21 листопада 2011 року (а.с. 47). Отже, вказані обставини, що встановлені судовим рішенням у цивільній справі № 383/93/13-ц в силу ч.3 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню. Згідно зі ст. 46 Цивільного кодексу України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Фізична особа, яка пропала безвісти у зв'язку з воєнними діями, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв'язку з воєнними діями, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Пункт 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року звертає увагу суду на необхідність відрізняти оголошення особи померлою від встановлення факту смерті особи. На відміну від факту смерті особи, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав без вісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для ухвалення рішення про оголошення [PERSON], померлим від дня набрання законної сили рішенням суду, оскільки за останнім місцем його проживання відсутні відомості щодо нього більше трьох років. Вимога про оголошення [PERSON] померлим саме з 21 листопада 2011 року задоволенню не підлягає, оскільки обставин, що загрожували йому смертю або дають підстави припустити його загибель від певного нещасного випадку або у зв'язку з воєнними діями, судом не встановлено (ч.3 ст. 46 УК України). Суд роз'яснює заявнику, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з'явилася або, якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial