Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. [PERSON] є її сином. З 2009 року, після розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], [PERSON] залишилася проживати разом з батьком. Син та онука проживали разом з нею в належному їй будинку [ADDRESS] та зареєстровані в ньому. Рішенням Коропського районного суду Чернігівської області від 25 вересня 2013 року [PERSON] була позбавлена батьківських прав відносно неповнолітньої дочки [PERSON]. Питання щодо стягнення з [PERSON] аліментів на дитину на той час не порушувалося. Разом з сином вона опікувалась дитиною, займалась її вихованням, а також несла витрати по її утриманню. З осені 2013 року [PERSON] став проживати однією сім'єю з іншою жінкою в належному їй (позивачці) будинку, а з 2014 року вони стали винаймати окреме житло. [PERSON] залишилася проживати разом зі нею. З моменту, коли син став проживати окремо, він перестав цікавитися життям [PERSON] та приймати участь в її вихованні та утриманні. 5 березня 2015 року [PERSON] склав заяву про відмову від батьківських прав на дитину [PERSON], яка була посвідчена приватним нотаріусом Кролевецького районного нотаріального округу Солопун М.І. [PERSON] здоров'ям дочки, її фізичним, духовним та моральним розвитком не цікавиться, участі у її матеріальному забезпеченні не приймає, що вказує на невиконання ним своїх батьківських обов'язків, що в свою чергу у відповідності до п. 2 ст. 164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення його батьківських прав. Вона бажає бути опікуном [PERSON], оскільки з раннього віку проживає разом дитиною , весь час займається її вихованням та утриманням, між ними склалися теплі родинні відносини, нею у власному будинку створені належні умови для проживання [PERSON]. 11 березня 2015 року службою у справах дітей Кролевецької районної державно адміністрації було проведено обстеження житлових умов належного їй житла та складено акт обстеження умов проживання, згідно якого умови проживання не суперечать можливості виконувати функції опікуна по відношенню до малолітньої дитини. Згідно висновку служби у справах дітей Кролевецької районної державної адміністрації від 19 березня 2015 року № 19 вона може бути опікуном малолітньої дитини. Посилаючись на викладене, [PERSON] просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо його неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] з підстав ухилення від виконання ним батьківських обов'язків по вихованню дитини, призначити її опікуном над малолітньою [PERSON], а також стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі 500 грн. щомісяця. В судовому засіданні позивачка підтримала свої вимоги з підстав, зазначених у позові та просить суд їх задовольнити, а також просить стягнути з відповідача на її користь понесені нею витрати на правову допомогу в розмірі 570 грн. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце судового розгляду був належним чином повідомлений. Прокурор в судовому засіданні проти позову заперечила, вважає, що відсутні підстави для позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно дочки [PERSON]. Представник третьої особи - служби у справах дітей Кролевецької РДА в судовому засіданні не підтримала позовних вимог, надавши висновок про недоцільність позбавлення [PERSON] батьківських право щодо дочки [PERSON]. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення суду. З урахуванням зазначеного положення ЦПК України суд вирішив можливим розглянути справу у відсутність відповідача. Заслухавши пояснення позивачки, з'ясувавши думку прокурора та представника служби у справах дітей Кролевецької РДА, дослідивши матеріали справи , повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON], [INFO] (а.с.11). Рішенням Коропського районного суду Чернігівської області від 25 вересня 2013 року [PERSON] була позбавлена батьківських прав відносно малолітньої дочки [PERSON]. Дитина передана батьку [PERSON] (а.с.12-13). [PERSON] зареєстрована та проживає в [ADDRESS] разом зі своєю бабою [PERSON], яка є власником даного будинку. [PERSON] також зареєстрований за вказаною адресою, однак не проживає разом з дочкою та матір'ю. Дані обставини підтверджуються довідкою вуличкому, актом обстеження умов проживання від 11.03.2015 року, договором купівлі-продажу житлового будинку, копією будинкової книги для прописки громадян (а.с.17, 18, 20, 28-29). Згідно з ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до п.п.15, 16 постанови пленуму Верховного Суду України N3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно утримують та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. При розгляді справи з наявних у ній доказів судом не встановлено таких обставин, які б давали підстави вважати, що [PERSON] свідомо з наявністю його вини ухиляється від виконання обов'язків по вихованню дочки [PERSON]. Так, надані позивачкою письмові докази, як ті, що підтверджують ухилення [PERSON] від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, а саме: довідки Кролевецького дошкільного навчального закладу (ясла-садок № 5), довідки Кролевецької загальноосвітньої школи I-III ступенів №2 ім. М.О.Лукаша не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки містять загальну інформацію про те, що [PERSON] опікується баба [PERSON] (а.с. 15,16), а [PERSON] вихованням дочки не займається (а.с.16). Дані обставини повністю спростовується довідкою директора Кролевецького районного центру від 20 квітня 2015 року. Із зазначеної довідки вбачається, що сім'я [PERSON] перебуває на обліку в Кролевецькому центрі соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, як сім'я, яка опинилась в складних життєвих обставинах. З 24 лютого 2015 року сім'я взята під соціальний супровід, була здійснена комплексна оцінка потреб дитини та сім'ї, надані консультації батьку щодо виховання, утримання дочки, проведено бесіди про необхідність налагодження більш тісних внутрішньо-сімейних зв'язків, їх стабілізації. Під час бесіди з малолітньою [PERSON], з'ясовано, що дівчинка спілкується з батьком і дуже прагне цього спілкування, отримує від батька подарунки та любить його (а.с.56). З висновку про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітньої [PERSON], наданого Кролевецькою РДА, вбачається, що з 2009 року [PERSON] проживала разом з батьком та бабою [PERSON] у будинку останньої по [ADDRESS]. Батько та баба займались вихованням дитини. З 2014 року [PERSON] почав проживати за іншою адресою у винайманому житлі, за його згодою дочка залишилась проживати разом з [PERSON] З 24 лютого 2015 року сім'я [PERSON] була взята під соціальний супровід Кролевецького РЦСССДМ як сім'я, яка опинилась в складних життєвих обставинах. Основна мета даного супроводу полягала у подоланні проблеми неналежного виконанням батьком [PERSON] своїх батьківських обов'язків, оскільки під час бесід з дівчинкою з'ясувалось, що вона спілкується з батьком, отримує від нього подарунки , батько відвідує її на день народження та свята. Питання доцільності чи недоцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його дочки [PERSON] було розглянуто 05.05.2015 року на комісії з питань захисту прав дитини Кролевецької РДА та прийнято рішення про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дочки (а.с.61). У суду немає підстав відповідно до положень ч.6 ст.19 СК України не погоджуватись з вищезазначеним висновком щодо недоцільності позбавлення батьківських прав [PERSON], підтриманим прокурором під час розгляду справи в суді. Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Держава надає батькам допомогу у виконанні ними своїх обов'язків щодо виховання дітей, захищає права сім'ї. Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що розірвання сімейних зв'язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин (рішення у справі «Савіни проти України»). Таких виняткових обставин суд не вбачає. Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позивачкою не надано доказів наявності підстав для застосування такого крайнього заходу як позбавлення [PERSON] батьківських прав, і зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав суттєво впливає на права та інтереси як батьків, так і дітей, позбавляє дитину можливості рости та розвиватися в сім'ї, рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях та емоціях за відсутності достатніх доказів кожної обставини, яка б надавала підстави для позбавлення особи батьківських прав. Зважаючи на викладене вище та встановлені судом обставини, суд не вбачає, що позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо дочки [PERSON] сприятиме захисту інтересів останньої. При цьому, враховуючи ситуацію, що склалася в сім'ї [PERSON], суд вважає за необхідне попередити відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання малолітньої дочки [PERSON] та покласти на орган опіки та піклування контроль за виконанням [PERSON] батьківських обов'язків. В матеріалах справи міститься висновок Кролевецької РДА про можливість [PERSON] бути опікуном над малолітньою дитиною (а.с.19). Оскільки при розгляді справи не встановлено, що малолітня [PERSON] залишилася без батьківської опіки, тому відсутні підстави для вирішення питання щодо встановлення над нею опіки та призначення опікуна. Згідно ст. 60 ч. 3 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. За змістом вказаної норми закону опіка над малолітньою позбавленої батьківського піклування встановлюється судом за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Проживання батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини (ч.2 ст.141 СК України). Відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини, батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Як передбачено ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 150 ч. 5 СК України передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Відповідач не працює, однак є працездатною особою, даних про незадовільний стан здоров'я ним не надано, тому він може і повинен організовувати своє життя так, щоб надавати матеріальну допомогу своїй малолітній дочці, у зв'язку з чим суд приходить до висновку про необхідність стягнення з [PERSON] аліментів на дитину в твердій грошовій сумі. Згідно ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 років до 18 років - 1286 грн. Оскільки на час ухвалення рішення дитині виповнилося сім років, то мінімальний розмір аліментів на її утримання згідно ч.2 ст.182 СК України становить 385 грн. 80 коп. (1286 грн х 30% : 100%= 385 грн. 80 коп.). За таких обставин, враховуючи вищевикладене та положення ст.ст.180, 182, 184 Сімейного кодексу України, з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню аліменти на утримання дитини [PERSON] розмір яких суд визначає 386 грн. У іншій частині позову слід відмовити за безпідставністю заявлених вимог. Згідно зі ст. 79, ст.88 ЦПК України суд стягує відповідача судовий збір в дохід держави у розмірі 243 грн. 60 коп. та на користь позивачки понесені нею витрати на правову допомогу в розмірі 570 грн. Відповідно до ст.ст.150, 155, 164, 180, 181 , 182,184 Сімейного кодексу України, п.п.15, 16, 18 постанови пленуму Верховного Суду України N3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»,

Outcome: partial