Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищевказаною заявою, просить встановити факт народження дитини [PERSON] на тимчасово окупованій території України, а саме\~в м.Донецьк Донецької області. Заяву обґрунтовує тим, що вона, перебуваючи в шлюбі та знаходячись на тимчасово окупованій території в м.Донецьк Донецької області, [INFO] народила дитину [PERSON] . Заявник зверталася до Черкаського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції для проведення державної реєстрації народження дитини, але їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують народження дитини. Оскільки дитина народилась на непідконтрольній українській владі території, то заявник вимушена звернутися до суду з цією заявою. Заявник в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій також зазначила, що підтримує заявлені вимоги в повному обсязі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про дату, час і місце судового розгляду належним чином. Дослідивши матеріали справи та подані заявником докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є громадянкою України, що підтверджується паспортом громадянина України серії [NUMBER] . Із 08 липня 2006 року [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 08 липня 2006 року. [PERSON] на тимчасово окупованій території України м.Донецьк Донецької області народила дитину [PERSON] , що підтверджується медичними документами та письмовим свідоцтвом про народження, що видане не уповноваженим органом. Відповідно до листа Черкаського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану №3044/16.1-06.1.6 від 02.07.2019 року [PERSON] та [PERSON] було відмовлено у проведенні державної реєстрації народження дитини, на підставі того, що документи про народження дитини, які видані на непідконтрольній українській владі території, не є підставою для проведення державної реєстрації народження дитини. Згідно з п.7 ч. 1\~ст.315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до\~ст. 317 ЦПК України\~заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.\~\~У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Відповідно до ч.4\~ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Як встановлено судом, подія народження дитини відбулася на території м.Донецьк Донецької області, тобто частині України, яка відповідно до\~Закону України від 15.04.2014р. №1207-VII «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~(далі - Закон №1207-VII) є тимчасово окупованою територією України з 20 лютого 2014 року по теперішній час. Свідоцтво про народження, що підтверджує факт народження дитини видане органом, який створений відповідно до законів України, проте складене російською мовою всупереч положень\~ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», а відтак не є офіційним документом України. Відповідно до\~ст.121 Сімейного кодексу України\~права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями \~122 \~та\~ 125 \~цього\~ Кодексу. Отже відсутність державної реєстрації народження дитини та неможливість її проведення є порушенням особистих батьківських прав, а встановлення факту народження дитини має суттєве значення, оскільки від цього залежить здатність заявника здійснювати свої особисті та майнові права і обов`язки щодо дитини. Оцінюючи надані заявником докази на підтвердження місця та часу народження дитини суд звертає увагу, що вони видані установами, створеними не у спосіб та порядок, що передбачені законами України. Проте, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом із іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справи у порядку\~статті 317 ЦПК України. Разом з тим, згідно ч.4\~ст.9 Закону №1207-VII\~встановлення зв`язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України. Відповідно до\~ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»\~суди застосовують при розгляді справ\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~та практику Суду як джерело права. Так ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, «Лоізіду проти Туреччини», «Кипр проти Туреччини»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Мозер проти Республіки Молдова та Росії», «Іласку та інші проти Молдови та Росії»), ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. В контексті цього не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи зазначений висновок у справі «Кипр проти Туреччини» ЄСПЛ зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це ставило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Згідно\~ст.18 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв`язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Згідно до п.18\~Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року\~рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для державної реєстрації народження її дитини. З огляду на викладене, з метою захисту прав і свобод громадян України, якою є дитина, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення вимог заявника про встановлення факту народження дитини. Відповідно до ч.4\~ст.317 ЦПК України\~ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню

Outcome: approved