Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до [PERSON], який діє в інтересах дітей [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод у користуванні квартирою. Позов мотивований тим, що позивач [PERSON] мешкає у квартирі по вул. Б. Ступки (колишня [PERSON]), 17, кв. 28, в м. Вінниця, яка належить їй на праві приватної власності разом із сином [PERSON] та його двома дітьми і співмешканкою. Проживання спільно із сином в одній квартирі стало зовсім нестерпним та небезпечним, адже останній зловживає алкогольними напоями, постійно влаштовує сварки, які закінчуються нанесенням позивачу тілесних ушкоджень, систематично принижує її честь і гідність перед сусідами та родичами. Такі безвихідні ситуації змушували її неодноразово викликати працівників поліції, щоб захиститись від нападів та побиття. Син своїми діями не дає змоги їй перебувати у власній квартирі, скористатись туалетом, щоб справити природні потреби, ванною, щоб випрати речі, кухнею, щоб приготувати їжу та взагалі відпочити, в зв'язку із погіршенням стану здоров'я та похилим віком. Позивач [PERSON] вказує, що квартира надавалась їй особисто, завдяки наполегливій праці на підприємстві. Відповідач участі в утриманні квартири не бере, поточний ремонт не проводить, за електроенергію та газ не сплачує, чим завдає значних матеріальних збитків. Крім того, син з метою створення перешкод в користуванні та володінні квартирою позивача, без згоди та відома останньої, самовільно зареєстрував у ній своїх дітей: [PERSON], [PERSON], які до цього проживали та були зареєстровані у батьків співмешканки відповідача по вул. Київська в м. Вінниця. В судовому засіданні позивач [PERSON], її представник [PERSON] позов підтримали за викладених у позовній заяві обставин та просили його задовольнити. Відповідач [PERSON], його представник адвокат [PERSON] позов не визнали та пояснили, що зазначені позивачем обставини не відповідають дійсності. Відповідач не чинить жодних перешкод в користуванні квартирою та не вчиняє відносно матері будь-яких протиправних дій. Крім того, він до адміністративної відповідальності не притягувався, працює водієм, алкоголем не зловживає. Фактично позивачка мешкає без реєстрації за адресою: вул. Шевченка, 11, с. Садове Літинського району Вінницької області та приїжджає у свою квартиру раз на місяць, щоб попрати білизну. Він проживає у квартирі матері з народження, іншого житла не має. У них з матір'ю склався порядок користування квартирою наступним чином: він із дружиною займають одну кімнату, його діти другу, а мати третю, найбільшу кімнату. При чому доступу до кімнати матері, окрім неї, ніхто не має, так як вона постійно її зачиняє. З цих підстав відповідач та його представник просять в задоволенні позову відмовити. У підготовчому судовому засіданні позивач надав заяву про виклик та допит свідка [PERSON] та клопотання про приєднання до матеріалів справи доказів, а саме довідок Селищенської сільської ради Літинського району Вінницької області від 03.05.2017 № 423 та від 07.02.2018 № 103, КУ ТМО Вінницький обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф від 20.02.2018 № 09-236. Дані клопотання судом задоволено. У підготовчому судовому засіданні відповідач заявив клопотання про приєднання до матеріалів справи доказів, а саме акту МКП ЖЕК № 15 від 13.02.2018, сертифікатів про проходження профілактичних наркологічних оглядів від 19.09.2016 та 18.10.2016, листа [PERSON] Вінницького відділу поліції від 17.01.2018 № 148/201/0318, довідок Селищенської сільської ради Літинського району Вінницької області від 23.01.2017 № 10, про реєстрацію місця проживання [PERSON], [PERSON], свідоцтв про народження [PERSON] і [PERSON], свідоцтва про шлюб. Клопотання судом задоволено. Під час розгляду справи судом встановлено наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, які випливають із них. Згідно договору купівлі продажу № 743 від 02.01.1992 позивач [PERSON] є власником трикімнатної квартири по вул. Б. Ступки, 17/28, (колишня вул. [PERSON]) м. Вінниця. (а.с. 8-11). Відповідач [PERSON] - син позивача зареєстрований з 25.10.1996 за адресою: вул. Б. Ступки, 17/28, (колишня вул. [PERSON]) м. Вінниця. (а.с. 6-7, 25). Відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-АМ № 190784, виданого 30.11.2016 Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 2942, відповідач [PERSON] з 30.11.2016 перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (а.с. 36). Відповідно до свідоцтв про народження серії І-АМ № 350483 та № 350482, виданих Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області відповідач [PERSON] є батьком двох дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 34, 35). Згідно з довідками про реєстрацію місця проживання особи Вінницької міської ради від 09.11.2016 №№ 20, 19 діти відповідача [PERSON] і [PERSON], зареєстровані з батьком в квартирі за адресою: вул. Б. Ступки, 17/28, м. Вінниця з 09.11.2016. (а.с. 32, 33). Відповідно до особового рахунку № 044968 станом на 21.12.2016 по вул. Б. Ступки, 17/28, в м. Вінниця зареєстровані: позивач [PERSON] - власник, [PERSON] - син, [PERSON] - онучка, [PERSON] - онучка. (а.с. 7). Згідно із сертифікатами про проходження профілактичного наркологічного огляду виданими комунальним підприємством Міський лікарняно - профілактичний центр, серія 4 ТТА № 000414 від 18.10.2016 та Вінницьким обласним наркологічним диспансером, серія 12ЯЯФ №470430 від 19.09.2016 вбачається, що у [PERSON] наркологічні протипоказання для роботи водієм відсутні. (а.с. 31, 55). Відповідно до акту МКП ЖЕК № 15 від 13.02.2018, комісією вказаного підприємства виходом на місце 13.02.2018 за адресою: вул. Б. Ступки, 17/28, м. Вінниця, установлено, що на момент обстеження, за вищевказаною адресою зареєстрований, але не проживає [PERSON], тимчасово перебуває [PERSON], що підтверджено підписами трьох сусідів. (а.с. 43). Згідно з довідкою Селищенської сільської ради Літинського району Вінницької області від 23.01.2017 № 10 позивач [PERSON] постійно проживає без реєстрації за адресою: вул. Шевченка, 11, с. Садове Літинського району Вінницької області. (а.с. 44). Згідно з довідками Селищенської сільської ради Літинського району Вінницької області від 03.05.2017 № 423 та від 07.02.2018 № 103 позивач [PERSON] не зареєстрована та не проживає за адресою: [INFO], будинок за вказаною адресою використовує як дачу. (а.с. 52, 61). \~ \~ \~ \~ Відповідно до листа КУ Територіальне медичне об'єднання Вінницький обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф від 20.02.2018 № 09-236 установлено, що в період часу з 01.01.2015 по 15.02.2018 до [PERSON], за адресою: вул. Б. Ступки, 17/28, м. Вінниця здійснено три виклики бригади екстреної медичної допомоги, а саме 29.06.2016, 01.07.2016, 06.01.2018. (а.с. 53). Згідно листа [PERSON] відділення поліції Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області від 17.01.2018 № 148/201/0318, відповідач [PERSON] звертався до поліції з приводу неправомірних дій [PERSON], з якою провести бесіду профілактичного характеру не представилось можливим, так як місце її проживання не підпадало під обслуговування [PERSON] (а.с. 56). Свідок [PERSON] (син позивача, брат відповідача), суду пояснив, що стосунки між матір'ю і братом напружені та фактично кілька років (2-3 роки) в їх квартирі не був. Мати не може проживати разом з братом, вони постійно сваряться. Дані покази суд оцінює критично, так як свідок є сином позивача, тобто є зацікавленою особою та на підставі його свідчень не можна встановити дійсні обставини справи. Згідно із ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно з ст. ст. 15, 16 ЦК України, особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Згідно з ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Відповідно до ст. 156 ЖК Української РСР члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно. Згідно з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-709цс16 від 16.11.2016 положення ст. 391 ЦК України визначають право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь - яких усунень свого порушеного права від будь - яких осіб будь - яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. \~ \~ \~ \~ Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Згідно з ст. ст. 76-80 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показаннями свідків. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Так, судом з'ясовано, що у позивача є ключі від власної квартири та вона безперешкодно має можливість користуватись своїм житлом. При чому між нею та сім'єю відповідача склався порядок користування квартирою, таким чином, що позивач займає найбільшу кімнату квартири, а відповідач і його діти - інші дві кімнати. Щодо постійних протиправних дій з боку відповідача та зловживання ним алкогольними напоями, то позивач жодних підтверджень не надала. Натомість відповідач надав суду сертифікати медичних установ, де зазначено, що він наркологічних протипоказань не має та лист [PERSON] відділення поліції, яким підтверджено, що саме позивач звертався до поліції з приводу протиправної поведінки матері [PERSON] Щодо наданих сторонами довідок Селищенської сільської ради Літинського району Вінницької області та акту МКП ЖЕК № 15, суд до уваги їх не приймає, так як місце проживання позивача не має значення для вирішення даної справи, тобто не відноситься до предмета доказування. Судом не приймаються доводи позивача, щодо виклику ним 29.06.2016, 01.07.2016 та 06.01.2018 за місцем проживання [INFO] бригад екстреної медичної допомоги, так як ним не доведено, що такі виклики здійснювались саме через неправомірну поведінку щодо неї з боку відповідача. Позивач [PERSON] не довела обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог, а саме не надала суду жодних доказів, що б свідчили про здійснення відповідачем [PERSON] перешкод у здійсненні нею права користування своєю квартирою, яка належить їй на праві власності. На підставі вищевикладеного, з'ясувавши позиції учасників процесу, дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, в зв'язку з тим, що у задоволенні позову відмовлено, тому суд вважає за необхідне судовий збір залишити за позивачем. Доказів понесення сторонами інших судових витрат суду не надано. На підставі викладеного, згідно ст. 41 Конституції України, ст. ст. 15, 16, 319, 321, 383, 391, 405 ЦК України, ст. 156 ЖК Української РСР,

Outcome: dismissed