Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON]. Свій позов позивач обґрунтовує тим, що її матір [PERSON] померла 12.05.2014 року. За життя матір склала заповіт, згідно якого все заповідала на користь позивача свій житловий будинок № 42 по вул. Заводській в с. Спасівка Вільнянського району Запорізької області з усіма господарчими спорудами. Проте, коли остання в передбаченому законом порядку звернулась до Вільнянської нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини матері, її було відмовлено з огляду на те, що померла не встигла зареєструвати за собою право власності на вказаний житловий будинок, який входить до складу спадщини. Отже позивач прохає суд визнати за нею, в порядку спадкування за заповітом матері, право власності на житловий будинок № 42 по вул. Заводській в с. Спасівка Вільнянського району Запорізької області з усіма господарчими спорудами. В судове засідання представник позивача адвокат [PERSON] надала суду заву, в якій прохає суд розглянути справу без своєї участі та без участі позивача [PERSON], при цьому зазначила, що позов [PERSON] підтримує в повному обсязі та наполягає на його задоволенні. Відповідач [PERSON] також надала суду заяву, в якій зазначила, що не заперечує проти задоволення позову, та визнання за позивачем права власності на вказаний житловий будинок. Прохає розглянути справу за своєю відсутністю. Отже, дослідивши надані у справі докази, суд дійшов наступних висновків: Факт смерті [PERSON] 12.05.2014 року підтверджено Свідоцтвом про смерть І- ЖС № 297573, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вільнянського РУЮ 31.05.2014 року. 18.07.2011 року [PERSON] склала заповіт, згідно якого заповідала позивачу [PERSON] житловий будинок № 42 з усіма господарчими спорудами, що знаходиться в с. Спасівка по вул. Заводській Вільнянського району Запорізької області. Вказаний заповіт посвідчено секретарем Павлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області [PERSON], та зареєстровано в реєстрі за № 196. Відповідно до положень ст. 1220 ЦК України спадщина [PERSON] відкрилась в день її смерті, тобто 12.05.2014 року. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування лише у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини. Позивач [PERSON] зазначена в заповіті [PERSON] як єдиний спадкоємець, якому померла заповідала свій будинок. Згідно витребуваної з Вільнянської державної нотаріальної контори інформації за вих. № 816/01-16 від 26.05.2016 року, інші спадкоємці [PERSON] у відповідності з вимогами ст. 1269 ЦК України з дотриманням строків, передбачених ст. 1270 ЦК України, - з заявами про прийняття спадщини померлої не звертались. Таким чином в ході судового розгляду, не було встановлено інших осіб, які б у відповідності з положеннями ст.1241 ЦК України мали б право претендувати на обовязкову частку у спадщині [PERSON] До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Підставою відмови нотаріуса в оформленні спадщини [PERSON] став той факт, що за спадкодавцем не зареєстровано право власності на житловий будинок № 42 в с. Спасівка по вул. Заводській Вільнянського району Запорізької області, що входить до складу спадщини. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. При вирішенні спору належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття спадкодавцем [PERSON] права власності на вищезазначений житловий будинок. Матеріали цивільної справи містять копію Свідоцтва № 64 про право приватної власності на житловий будинок № 42 по вул. Заводська в с. Спасівка Вільнянського району Запорізької області, яке було видано 19.11.1990 року Павлівською сільською радою Вільнянського району Запорізької області [PERSON] (чоловіку померлої [PERSON]П.) Проте після смерті [PERSON] на підставі рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 28.11.2005 року право власності на вищезазначений житловий будинок було визнано в порядку спадкування за законом за його дружиною [PERSON]. Отже, враховуючи всі наявні у справі письмові докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що [PERSON] на день її смерті дійсно була власником житлового будинку № 42 по вул. Заводська в с. Спасівка Вільнянського району Запорізької області При цьому в судовому засіданні доведений факт відсутності умов для одержання позивачем [PERSON] в нотаріальній конторі відповідного Свідоцтва про права на спадщину її матері [PERSON] Таким чином, оскільки позивач [PERSON] зазначена в заповіті її матері [PERSON] як єдиний спадкоємець, якому вона заповідала належний їй житловий будинок з усіма господарськими спорудами, а також приймаючи до уваги, що в ході судового розгляду інших осіб, які б мали право претендувати на спадщину [PERSON], - не встановлено, суд вважає , що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими і тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved