Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з цивільним позовом до ТОВ «Екобуд», в якому посилається на те, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14.04.2010 року з відповідача на її користь стягнуто 696 635 грн., 120 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 1 700 грн. судових витрат. Протягом тривалого часу рішення суду не виконується, стягнуті грошові кошти знецінюються, позивач вважає, що у відповідності до вимог ст. 625 ЦК України відповідач має сплатити три проценти річних та індекс інфляції за час прострочення виконання грошового зобов`язання. А тому, просить суд стягнути з відповідача заборгованість за прострочення виконання грошових зобов`язань, що виникли за рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14.04.2010 року у справі № 2-1797/2010 у розмірі 1 463 576,89 грн. та судові витрати по справі у розмірі 9 605 грн. Позивачка та її представник в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, представник позивачки подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання свого представника не направив, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі, а тому згідно ст. ст. 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши наявні в справі матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 квітня 2010 року в цивільні справі №2-1797/2010 позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Екобуд», третя особа [PERSON] про стягнення збитків, задоволено. Суд вирішив: договір укладений 29.01.2008 року між будівельним підприємством «Екобуд» та [PERSON] щодо будівництва та передачі 2-х кімнатної квартири секція «В» на 3 поверсі загальною площею 77,02 м2 95-квартирного житлового [ADDRESS] розірвати; договір укладений 29.01.2008 року між будівельним підприємством «Екобуд» та [PERSON] щодо будівництва та передачі гаражного боксу в 95-квартирному житловому будинку по [ADDRESS] розірвати; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Екобуд» на користь [PERSON] 696 635 грн., 120 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 1700 грн. судових витрат. Рішення суду набрало законної сили 03 травня 2010 року, та 18.02.2011 року судом були видані виконавчі листи у зазначеній справі. 23.02.2011 року державним виконавцем міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Гуменюком І.І. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №24638698. 21.06.2018\~ року головним державним виконавцем Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби\~ Головного територіального управління юстиції у Київській області Прохацьким Р.О. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, у зв`язку з тим, що нежиле приміщення, площею 588,8 кв.м., в нежитловому будинку, адреса: [ADDRESS] приміщення [ADDRESS] , номер РПВН:7846166 належне ТОВ «Екобуд» перебуває в іпотеці у ПАТ «Укрсоцбанк», згідно договору іпотеки №7288 від 24.07.2007 року. Кошти на рахунках боржника відсутні, іншого майна боржника на яке може бути звернено стягнення, не виявлено. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з частиною другою статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини , а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти. Отже, завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди породжує зобов`язання між особою, яка таку шкоду завдала, та потерпілою особою. Залежно від змісту такого зобов`язання воно може бути грошовим або не грошовим. За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Ці висновки узгоджуються з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц. Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України). Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Такий висновок зроблено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц, який згідно з ч.4 ст.263 ЦПК України та ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» має враховуватися судами. Відповідач має грошове зобов`язання перед позивачем, що підтверджує рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14.04.2010 року по цивільній справі №2-1797/2010, яке набрало законної сили 03.05.2010 року, про стягнення з відповідача на користь позивача 696 635,00 грн. З огляду на те, що відповідач порушив вказане грошове зобов`язання, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення відповідно до статті 625 ЦК України. Згідно розрахунку позивачки, за період з 05.05.2010 року по 28.05.2019 року за невиконання грошового зобов`язання відповідачем сума боргу становить 1 463 576,89 грн., яка складається із 3 % річних 188 090,20 грн. та інфляційних збитків 1 275 486,69 грн. При цьому, згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а тому суд не може вийти за межі позовних вимог, з огляду на що вважає за можливе стягнути інфляційні втрати\~ та 3% річних у розмірах, заявлених позивачкою. При цьому, суд звертає увагу на те, що заяв про збільшення або уточнення позовних вимог від позивача не надходило. За умовами ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 13 ЦПК України обов`язок доказування покладається на сторони у справі. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, системний аналіз положень чинного законодавства України, враховуючи, що відповідач своїм правом подати відзив на позов та спростувати доводи позивача не скористався, приходить до висновку про задоволення позову. \~ Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з вказаним позовом позивачка сплатила судовий збір у розмірі 9 605 грн., а тому на підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі, а саме: сплачений позивачем судовий збір підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача. На підставі ст. 625 ЦК України,

Outcome: approved