Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем та стягнути з [PERSON] на її користь аліменти у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень, щомісячно на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], починаючи з дня предявлення позову та до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що сімейне життя з відповідачем не склалося, сторони шлюбних відносин не підтримують з листопада 2015 року, ведуть окреме господарство, у теперішній час сімя існує лише формально. Позивачка також зазначила, що відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання доньки не надає, а тому вона вимушена звернутись до суду з даним позовом. У судовому засіданні сторони погодили розмір аліментів та прийшли згоди щодо стягнення з відповідача на утримання дитини аліментів в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень щомісячно, до досягнення донькою повноліття. Позовні вимоги [PERSON] щодо розірвання шлюбу відповідач визнав, не заперечував проти їх задоволення. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, сторони одружені з 26 вересня 2012 року, реєстрація шлюбу зроблена у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі [PERSON] міського управління юстиції, актовий запис №1368. Від шлюбу є малолітня дитина: [PERSON], [INFO] (актовий запис №224 Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті [PERSON] міського управління юстиції від 09 січня 2013 року). Сторони подружніх відносин не підтримують з листопада 2015 року, загального господарства не ведуть, в даний час шлюб у сторін носить формальний характер. Відповідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Майнового спору та спору з приводу визначення місця проживання дитини, на час розгляду справи, судом не встановлено. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Малолітня дитина проживає разом з позивачкою, що підтверджується довідкою КП «ЖКС «Чорноморський» про склад сімї та реєстрацію від 19 травня 2016 року та знаходиться на її утриманні, відповідач на утримання доньки допомогу не надає. Згідно ст. 180, ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При таких обставинах, суд вважає що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial