Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до Голосіївського районного суду міста Києва із заявою про видачу обмежувального припису стосовно [PERSON] , що мешкає за адресою: [ADDRESS] , на строк шість місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме: 1) заборонити [PERSON] перебувати в місці спільного проживання з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; 2) заборонити [PERSON] перешкоджати в користуванні майном, що є об`єктом права сумісної власності або особистою приватною власністю [PERSON] ; 3) заборонити [PERSON] вести листування, телефонні переговори із [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. У заяві посилається на те, що вона зареєстрована та проживає в квартирі [ADDRESS] . У вказаній квартирі також з нею проживає [PERSON] . Починаючи з квітня 2020 року, [PERSON] постійно вчиняє домашнє насилля відносно неї, а саме насильство психологічного, фізичного, економічного характеру. Вказане насилля проявляється в постійному словесному ображанні нецезурною лайкою, погрозами вигнати її з квартири. [PERSON] змушує тривалий час перебувати на вулиці, навіть у холодну пору року, чи переховуватись у знайомих чи сусідів. Також [PERSON] постійно погрожує позбавити життя, так як з його слів, [PERSON] заважає йому жити. Крім того, [PERSON] постійно завдає тілесних ушкоджень. Зокрема, 10.03.2020 року, 04.10.2020 року, 05.11.2020 року, 20.12.2020 року [PERSON] збивав з ніг, бив ногами та руками по тулубу, обличчю, наступав та давив ногами кінцівки, завдав тілесних ушкоджень. У зв`язку з чим, вона змушена була звертатися за допомогою лікаря, що підтверджується відповідними медичними довідками, а саме: № 1928, № 0637, №2116, № 11112 . По даному факту, як вказує заявниця, вона звернулася до Голосіївського управління поліції із заявою про вчинення кримінального правопорушення. Відповідно до листів Голосіївського управління поліції від 01.03.2020 року №47/14442 та від 24.09.2020 року №47/51533 з [PERSON] проводились відповідні профілактичні бесіди, та, поряд з цим, з боку останнього, неправомірні дії по відношенню до неї не припинилися і до цього часу. Крім того, посилається, що відносно неї вчиняється економічне насильство. [PERSON] постійно вибиває двері в кімнату з метою псування особистих її речей, відбирає грошові кошти, на які в подальшому купляє алкогольні напої та вживає їх. [PERSON] умисно зіпсовані всі речі в квартирі та квартира доведена до стану, в якій проживати фактично неможливо. Всі спроби прибрати та навести порядок заявниці в квартирі закінчуються побиттям заявниці та погрозами позбавити життя останньої. Як вказує заявниця, вона неодноразово просила [PERSON] припинити знущатися з неї та привести квартиру в належний для проживання стан. Однак, всі прохання залишились проігнорованими. Після її звернення до поліції, зазначає, що [PERSON] поводить себе ще більш агресивно та погрожує фізичною розправою, у разі, якщо вона не забере заяву. Вважає, що відносно [PERSON] повинні бути вжиті заходи, передбачені Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», а тому просить задовольнити заяву. Заявниця подала заяву про розгляд даної справи за її відсутності, просила задовольнити заяву про видачу обмежувального припису відносно [PERSON] . Заінтересована особа в судове засідання не з`явилась, про час розгляду справи повідомлявся належним чином, в порядку, визначеному ст. ст. 128, 130 ЦПК України. Відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. За таких обставин, суд вважає повідомлення [PERSON] про розгляд справи належним. Відповідно до п.п. 3, 4, 6, 7, 14, 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи, відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Предметом доказування є вчинення по відношенню до заявника домашнього насильства, що є необхідною умовою для можливості застосування судом до заінтересованої особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] протягом тривалого періоду систематично виникають конфлікти і сварки. 07 березня 2020 року, 03 листопада 2020 року, 05 листопада 2020 року, 19 грудня 2020 року [PERSON] вчинив домашнє насильство фізичного характеру відносно [PERSON] , що підтверджується, в тому числі, довідками медичних закладів. Вказане підтверджується листами Голосіївського управління поліції Національної поліції Головного управління поліції у м. Києві № 47/14442 від 01.04.2020 року та № 47/51533 від 24.09.2020 року. Також згідно листа Управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування Головного управління Національної поліції у м. Києві від 02.06.2021р. №167аз/125112/01-2021 стосовно вчинення фізичного насильства відносно заявниці зафіксовані повідомлення в такі дні 01.04.2020р. (чотири повідомлення), 13.04.2020р., 27.04.2020р. (два повідомлення), 09.07.2020р., 14.08.2020р. (два повідомлення), 15.08.2020р. (чотири повідомлення), 03.09.2020 (п`ять повідомлень), 08.09.2020 (три повідомлення), 09.09.2020р. (два повідомлення), 11.09.2020р., 18.09.2020р., 04.11.2020р., 19.12.2020р. (три повідомлення), 20.12.2020 р., 23.04.2021 (два повідомлення), 05.05.2021р. З листа Київського міського центру гендерної рівності, запобігання та протидії насильству Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 26.04.2021р. №051/043-033-зв вбачається, що з 23.04.2021р. заявниця перебувала в Кімнаті кризового реагування для осіб, що постраждали від домашнього насильства та/або насильства за ознакою статі Київського міського Центру гендерної рівності, запобігання та протидії насильству. Враховуючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини, оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення заяви [PERSON] , частково, оскільки наявні обґрунтовані ризики вчинення [PERSON] домашнього насильства щодо заявника, а тому є необхідність у видачі обмежувального припису відносно [PERSON] шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження прав кривдника, зокрема, встановлених ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». При цьому суд відмічає, що вимога про видачу припису про заборону [PERSON] перебувати в місці спільного проживання з [PERSON] за адресою [ADDRESS] , підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено судом, [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] . Доказів того, що він має інше житло в матеріалах справи немає, тому в даному випадку суд не може заборонити йому перебувати в місці спільного проживання із заявницею. Разом з тим, на підставі встановлених обставин справи та оцінки факторів небезпеки (ризиків), суд прийшов до висновку, що існує високий рівень вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства [PERSON] відносно заявника [PERSON] та настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення щодо постраждалої особи і такі ризики є реальними. Тому, на думку суду, буде правильним обмежити перебування кривдника в місці спільного проживання із заявницею шляхом встановлення певної дистанції (відстані) між ним та особою, відносно якої він вчиняє домашнє насильство. Відповідно до ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави.

Outcome: partial