Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до відповідача з позовом про збільшення розміру аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], з 350грн. до 1000грн. щомісячно. Мотивуючи свої позовні вимоги, [PERSON] вказала, що рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 19.08.2011р. з відповідача на її користь було стягнуто аліменти на утримання сина в розмірі 350грн. щомісячно. На сьогоднішній день вона не працює та знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, тобто її матеріальне становище змінилося, отже вона просила збільшити розмір аліментів до 1000грн. щомісячно. Позивач в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, вказуючи, що він постійної роботи не має, проживає разом з батьком, існує за рахунок тимчасових заробітків, тому може сплачувати лише 459 грн. на місяць та сплачувати половину вартості курсів англійської мови, які відвідує дитина. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 19.08.2011р.з [PERSON] на користь позивача стягнуті аліменти на утримання сина[PERSON], [INFO], у розмірі 350грн. щомісячно до повноліття дитини починаючи з 25.07.2011р. (а.с.6) На підтвердження позовних вимог позивач вказала, що розмір аліментів у 350грн. на теперішній час не забезпечує потреби дитини та надала суду квитанції про оплату курсів англійської мови, вартість яких складає 400грн. на місяць. При цьому, зі слів позивача, вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та отримує допомогу на дитину близько 860грн., а дохід її чоловік складає близько 7000грн., інших доходів вони не мають, однак жодних доказів на підтвердження цього не надала. Відповідач є працездатним, інших аліментних зобовязань не має, постійної роботи немає. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №\~789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У відповідності до\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8\~ст. 7 СК України, при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Враховуючи вище викладене, враховуючи принципи справедливості та неупередженості, вік дитини, на утримання якої стягуються аліменти, інші встановлені обставини, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню та стягненню з відповідача на користь позивача аліментів на утримання сина в розмірі 650 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В силу ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. в доход держави.\~

Outcome: partial