Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-20 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] Хдр та після уточнення заявлених позовних вимог просить винести рішення про розірвання шлюбу, укладеного між нею та відповідачем 11 січня 2018 року у Чернігівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області, актовий запис № 29 від 11.01.2018 року. З позовної заяви виходить, що з 11 січня 2018 року позивач перебуває в зареєстрованому шлюб з [PERSON] Хдр, актовий запис № 29 від 11.01.2018 року. До шлюбу сторони були знайомі два дні. З перших днів знайомства відповідач наполягав на укладенні шлюбу, запевняв позивача, що хоче мати сімю та усиновити її сина, народженого у 2013 році. У даний шлюб позивач зі свого боку вступала також для створення сімї, однак після одруження жодного дня сторони разом не мешкали. Як стало відомо позивачу після одруження, відповідач вступив з нею у фіктивний шлюб з метою отримання реєстрації на території України. Де саме на даний час мешкає відповідач позивачу невідомо, відносини особистого характеру після одруження остання не підтримує. Враховуючи вищевикладене, позивач просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем 11 січня 2018 року у Чернігівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області, актовий запис № 29 від 11.01.2018 року. Ухвалою судді від 15 червня 2018 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у зазначеній справі. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, про дату, час та місце судового розгляду справи остання повідомлялась належним чином, надала до суду письмову заяву від 20.03.2019 року про розгляд справи без її участі, позовні вимоги уточнює та просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Також у поданій заяві позивач вказала, що у разі неявки відповідача, повідомленого належним чином, просить суд провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення ( а.с. 53 ). Згідно положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідач [PERSON] Хдр у судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином та останньому направлялись рекомендованим листом судові повістки про виклик до суду за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. За даними Хоробицької сільської ради Городнянського району Чернігівської області відповідач зареєстрований проживаючим у [INFO]. Згідно відміток поштового відділення судові повістки про виклик до суду повернуті без вручення відповідачу у звязку з закінченням терміну зберігання через відсутність останнього за вказаною адресою ( а.с. 29, 37, 45-46, 52 ) Відповідно до ст. 128 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно приписів ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів звязку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідач [PERSON] Хдр не повідомляв суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи, а тому судові повістки направлялись відповідачу за адресою його місця проживання зареєстрованою у встановленому законом порядку. З огляду на викладене, а також враховуючи положення ст. 128, 130, 131 ЦПК України, відповідачу [PERSON] Хдр належним чином вручено судові повістки і він вважається таким, що належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів ( постановляє заочне рішення ). Враховуючи той факт, що відповідач [PERSON] Хдр належним чином неодноразово повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання жодного разу не зявився, не подав відзив на позов, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд, виходячи з приписів ст. 280 ЦПК України, приходить до висновку щодо можливості провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, про що винесено відповідну ухвалу від 21.03.2019 року. Суд, зясувавши позицію позивача по суті заявлених позовних вимог, перевіривши матеріали справи та дослідивши в судовому засіданні докази, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З дослідженого в судовому засіданні повторного свідоцтва про шлюб серії І-ЕЛ № 127185, виданого Чернігівський міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області 30.05.2018 року, встановлено, що [PERSON] Хдр та [PERSON] зареєстрували шлюб 11 січня 2018 року, про що Чернігівський міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області зроблено відповідний актовий запис за № 29. Прізвище подружжя після реєстрації шлюбу : чоловіка [PERSON], дружини - [PERSON] ( а.с. 9 ). Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 55 СК України передбачає, що дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. При цьому стаття 56 СК України визначає, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 112 СК України при вирішенні питання про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги відсутність у сторін спільних дітей. Відповідно до частини 2 статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що причиною розірвання шлюбу позивач у позовній заяві зазначає те, що вони з відповідачем жодного дня після реєстрації шлюбу не мешкали і не спілкувалися, на даний час сторони відносини між собою не підтримують. У звязку з цим, сторони припинили між собою шлюбні стосунки, примирення між сторонами неможливе. З огляду на викладене, а також враховуючи фактичні взаємини подружжя, наведені позивачем причини розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, у звязку з чим шлюб між [PERSON] та [PERSON] Хдр підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved