Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Свої вимоги мотивує тим, що сторони проживали як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу починаючи з березня 2010 року, мають доньку [PERSON] [INFO]. На даний час з відповідачем проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують. Дитина проживає з позивачем, що підтверджується довідкою про місце реєстрації дитини та фактично позивач несе всі витрати з її утримання. Дитина зростає, потребує все більше витрат на харчування, одяг, взуття, відвідування кружків, груп для розвитку, духовного збагачення, а позивач на даний час не працює через наполегливість відповідача, який стверджував, що мати повинна займатись освітою дитини, яка пішла до школи. Відповідач зобов`язувався повністю утримувати позивача з дитиною. Оскільки відповідач офіційно працює в місті Києві водієм у ФОП [PERSON] ( зареєстрований як фізична особа - підприємець за адресою: [ADDRESS]), отримує заробітну плату не менше ніж 12000грн., щомісячно, та не виконує свого обов`язку щодо утримання дитини, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 4000,00 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня пред'явлення позову. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та пояснила, що в місяць на дитину витрачає близько 8 000 грн. На гуртки в місяць витрачається близько 2 000 грн. відповідач не утримує дитину, не надає коштів. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про день розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не подавав. За даних обставин, заслухавши думку позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи за правилами Глави II Розділу III ЦПК України. Суд, заслухавши позивача, та, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження, батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Малолітня [PERSON], зареєстрована та проживає за даресою - [ADDRESS] разом з матір'ю, відповідно до довідок про реєстрацію місця проживання (а.с.8,14). Відповідач не виконує свого обов`язку щодо утримання дитини, не надає коштів для утримання дитини. Відповідно до вимог ч.1 ст. 3 Конвеції ООН про права дитини (Конвенції), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 18 Конвенції проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Абзацом 1 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року постановлено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи пояснення позивача, яка зазначила, що відповідач має дохід, який становить щомісячно суму 12000грн., суд вважає за необхідне на підставі ст.184 СК України визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі, стягнувши з відповідача на користь позивачки 4000,00 гривень, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача стягується на користь держави судовий збір в розмірі 1080 грн 00 коп. На підставі наведеного та,

Outcome: approved