Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом [PERSON] про стягнення аліментів на утримання доньок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше, ніж тридцять відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня її звернення до суду з даним позовом і до 11 лютого 2021 року, тобто до досягнення повноліття старшою донькою [PERSON], [INFO], та аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше, ніж тридцять відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12 лютого 2021 року і до досягнення цією дитиною повноліття, тобто до 04 квітня 2026 року. Мотивуючи свої позовні вимоги позивач зазначає, що їх діти заходяться на її вихованні та утриманні, а відповідач надає допомогу нерегулярно, тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] підтримали позов, а відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] не визнали позов, посилаючись, що, по-перше, в теперішній час доглядом та виховуванням дітей сторін займається [PERSON], яка є матірю позивача; по-друге, починаючи з листопада 2012 року позивач, без відома і згоди відповідача, отримала кредити на загальну суму 100000,00 грн., 04.05.2012 р. зняла з банківського рахунку грошові кошти в сумі 4000,00 дол. США, які були внесені ними як депозит, а також зняла з банківських карткових рахунків відповідача грошові кошти у загальному розмірі 17440,00 грн. й заклала в ломбард прикраси загальною вартістю 100000,00 грн.; і, по-третє, відповідач не відмовляється від виконання своїх обовязків по утриманню дітей, й у випадку розірвання шлюбу з позивачем готов укласти нотаріально посвідчений договір, згідно якого аліменти, які він повинен сплачувати, компенсує передачею свого права власності на нерухоме майно у вигляді належної йому частки квартири [ADDRESS]. Разом з тим, під час судових дебатів відповідач [PERSON] не заперечував п роти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи і вислухавши пояснення сторін та їх представників, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що сторони зареєстрували перебувають у шлюбі, який 06.09.1997 року був зареєстрований відділом державної реєстрації актів громадянського стану виконкому Одеської міськради, актовий запис № 1087. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], та малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Однак протягом останнього року сторони не підтримують шлюбно-сімейні відносини і проживають окремо. Крім того, сторони не досягли згоди щодо участі відповідача у утриманні їх дітей. Позивач офіційно не працює, але підробляє візажистом й отримує доход біля 3000,00 грн. на місяць, а також отримує державну соціальну допомогу на молодшу доньку Олівію, яка є інвалідом з дитинства, в сумі 1900,00 грн. на місяць. Проте цих грошей позивачу разом доньками, які залишились на її вихованні, не вистачає, в звязку з чим виховувати та утримувати дітей позивачу допомагають її батьки. Відповідач працює в ТОВ «Елефант» на посаді інженера з охорони праці та техніки безпеки й отримує заробіток біля 5000,00 грн. на місяць, але надає гроші на утримання дітей нерегулярно. Інших неповнолітніх дітей та/або непрацездатних утриманців стороні не мають. Однак сторони не надали суду доказів стосовно того чи проводяться з них будь-які стягнення за виконавчими документами. Законодавцем положенням ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплений конституційний обовязок батьків утримувати своїх дітей. Згідно ч. 1, 2 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З огляду на наведене, суд доходить висновку, що діти сторін потребують матеріальної допомоги батька, який має можливість надавати таку допомогу дітям. Згідно частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до частини 2 статті 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч.1, 2 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Суд не бере до уваги доводи відповідача стосовно того, що починаючи з листопада 2012 року позивач, без його відома і згоди, отримала кредити на загальну суму 100000,00 грн., 04.05.2012 р. зняла з банківського рахунку грошові кошти в сумі 4000,00 дол. США, які були внесені ними як депозит, а також зняла з його банківських карткових рахунків грошові кошти у загальному розмірі 17440,00 грн. й заклала в ломбард прикраси загальною вартістю 100000,00 грн., оскільки вказані обставини свідчать про існування між сторонами майнового спору, який не є предметом спору у даній справі. Крім того, не заслуговують на увагу суду доводи відповідача щодо того, що у разі розірвання шлюбу з позивачем, він готов укласти нотаріально посвідчений договір, згідно якого аліменти, які він повинен сплачувати, компенсує передачею свого права власності на нерухоме майно у вигляді належної йому частки квартири [ADDRESS], так як це лише намір відповідача, а рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях. Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved