Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-12 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до Почапинської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. В обгрунтування своїх вимог вказує на те, що [INFO] померла її мати - [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з відповідної частини житлового будинку з прибудовою № 2 з надвірними будівлями і спорудами, по [ADDRESS] . Даний будинок мав статус колгоспного двору, в якому станом на квітень 1991 року, крім позивача, проживали та були зареєстровані: її мати [PERSON] та батько [PERSON] , який помер [INFO] . Згідно рішення Тернопільського міськрайонного суду від 30 січня 2007 року за позивачем визнано право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] на 1/3 частину житлового будинку з прибудовою [ADDRESS] . На даний час позивач звернулася в Тернопільську районну державну нотаріальну контору для оформлення спадщини після смерті [PERSON] , однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про спадщину через відсутність правовстановлюючого документу про належність цього майна спадкодавцеві. З врахуванням наведено, просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Ухвалою від 06 березня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Представник позивача [PERSON] - адвокат Семененко С.М. у судове засідання не з`явився, однак подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача Почапинської сільської ради в судове засідання не з`явився, однак подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: [INFO] померла [PERSON] , про що Виконавчим комітетом Почапинської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області 08 липня 2019 року видане свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . 19 лютого 2020 року Державним нотаріусом винесено постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з прибудовою [ADDRESS] , після смерті матерні - [PERSON] , померлої [INFO] , оскільки відсутній правовстановлюючий документ на належну частку житлового будинку на ім`я спадкодавця та реєстрація права власності на вищевказаний будинок з прибудовою. Згідно Інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна №107 від 27.01.2020 року виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, по обліку бюро будинковолодіння [ADDRESS] рахується за [PERSON] та [PERSON] , житловий будинок з прибудовою та верандою, 1977 року побудови.. Дозвільні документи на будівництво гаража літ. (Г) та хліва літ. (Е) замовником не надано. Дозвільні документи на будівництво веранди літ. (а1) загальною площею 7,4 м.кв. замовником не надано. Будинковолодіння, яке знаходиться по [ADDRESS] , рахується станом на 01.07.1990 року - двір колгоспний. Голова двору - [PERSON] , 1939 р.н., дружина - [PERSON] , 1934 р.н., дочка - [PERSON] , 1966 р.н. Земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд становить 0,1900 га., земельна ділянка не приватизована, що підтверджується довідкою № 135 від 26.02.2020 року, яка видана Почапинською сільською радою. Крім того, згідно довідки № 136 Почапинської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області від 26.02.2020 року, на день смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , в житловому будинку [ADDRESS] були зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] - голова двору, дочка померлої, [PERSON] - онука померлої, [PERSON] - онука померлої, [PERSON] - онук померлої. Згідно рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 січня 2007 року за [PERSON] визнано право власності на спадкове майно - 1/3 частки житлового будинку, що знаходиться по [ADDRESS] . Відповідно до прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року (пункти 4, 5), Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до ст. 563 ЦК УРСР 1963 року, у випадку смерті члена колгоспного двору спадкування в майні двора не відкривається, а спадкується лише особисте майно членів колгоспного двору. Якщо після смерті члена колгоспного двору інших членів двору не залишилося, майно двору спадкується на загальних підставах. Згідно з п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Відповідно до ст. ст. 120, 123 ЦК України 1963 року, чинного на час існування колгоспних дворів, майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Отже, враховуючи те, що станом на 01 липня 1990 року членами колгоспного двору були: голова двору - [PERSON] , 1939 р.н., дружина - [PERSON] , 1934 р.н., дочка - [PERSON] , 1966 р.н., то в силу ст.ст. 120, 123 ЦК України 1963 року, кожному з них належали частки по 1/3 будинковолодіння по [ADDRESS] . Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 13 постанови від 24 червня 1983 року № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», та в підпункті г) пункту 6 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах права приватної власності», правила ст. 563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно з ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З огляду на те, що [PERSON] померла [INFO] , заповіту щодо належного їй, як члену колгоспного двору, майна - 1/3 частини житлового будинку по [ADDRESS] не складала, спадщину після її смерті прийняла дочка [PERSON] , яка є спадкоємцем першої черги, та на момент смерті проживала разом із спадкодавцем, відмови від її прийняття протягом шестимісячного строку не заявляла, інші спадкоємці, які б прийняли спадщину у встановленому законом порядку, відсутні, а тому суд приходить до висновку, що позивач успадкувала 1/3 частину вказаного житлового будинку, яка належала спадкодавцю. Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, визнання позову відповідачем, а також те, що житловий будинок побудований до 05 серпня 1992 року, через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок та не проведення спадкодавцем державної реєстрації права власності на нерухоме майно позивач не може реалізувати своїх спадкових прав, а тому її право підлягає судовому захисту, а позов підставний та підлягає до задоволення шляхом визнання за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] права власності на 1/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, а саме: житлового будинку з прибудовою та верандою, загальною площею 74,2 кв.м, житловою площею 44,8 кв.м, літньої кухні з підвалом (Б), хліві (В), вимощення (І), вбиральні (Д), огорожі (1,2), криниці (3), що знаходиться по [ADDRESS] .

Outcome: approved