Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить встановити факт, що [PERSON], померла [INFO] року в м. Донецьк Донецької області, Україна. В обґрунтування вимог зазначила, що [INFO] року померла її родич [PERSON], що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 168 від 24.07.2017 року, виданого Центром первиної медико-санітарної допомоги №2 м. Донецьк. Центральним районним у м. Маріуполі відділом ДРАЦС ГТУЮ у Донецькій області їй було відмовлено у реєстрації смерті матері та видачі свідоцтва про смерть у зв'язку з тим, що для встановлення факту смерті [PERSON] нею пред'явлений документ, який не відповідає формі, визначеній Наказом МОЗ України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження та смерті». Оскільки встановлення факту смерті необхідне їй для отримання свідоцтва про смерть та оформлення спадкових прав, а іншим шляхом встановити цей факт неможливо, з метою захисту своїх прав вона змушена звернутись до суду. У судове засідання заявник не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги підтримав повністю. Представник заінтересованої особи - Центрального районного у м. Маріуполі відділу державної реєстрації акті цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, у судове засідання не з'явився, надіслали заяву про розгляд справи за відсутності представника на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню. Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 168 від 24.07.2017 року, виданого Центром первинної медико-санітарної допомоги м. Донецьк, [PERSON], [INFO], померла [INFO] року в м. Донецьк Донецької області, Україна, причина смерті: хронічна мозкова недостатність, церебральний атеросклероз з гіпертензією. Заявник [PERSON] є внучатою племінницею померлої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] № [NUMBER] від 18.02.1918 року, свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 21.02.1995 року, повідомленням про запис про шлюб № 1163 від 24.09.1999р, свідоцтвом про припинення шлюбу № [NUMBER] від 16.10.1937р, свідоцтвом про народження № [NUMBER] від 07.08.1935р, свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 27.05.1958р, свідоцтвом про народження серії [NUMBER] витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 09.01.2018р. Листом Центрального районного у м. Маріуполі відділу державної реєстрації акті цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області за вих. № 651|15.2-108 від 31.08.2018 року [PERSON] відмовлено у реєстрації смерті [PERSON] у зв'язку з тим, що лікарське свідоцтво про смерть останньої не відповідають формі, визначеній Наказом МОЗ України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження та смерті». Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. У відповідності до частин 3, 4 ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події З огляду на викладене, суд вважає що дійсно для проведення державної реєстрації смерті [PERSON], є об'єктивні перешкоди, у зв'язку з чим, з метою захисту прав заявника, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви. Враховуючи викладене,

Outcome: approved