Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 01.02.2014 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного подружнього життя у сторін народилась одна дитина: син - [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає матеріальної допомоги дітям. В даний час позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. У зв'язку з чим просить суд, стягувати з [PERSON] в її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі - 30 % від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно та аліменти на її утримання в розмірі - 20 % від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення сином трьох років. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явилася, по невідомим причинам, подала суду заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи. Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності позивача по наявним матеріалам справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявсь належним чином, подав суду клопотання в якому повністю заперечує проти задоволення позову. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається з свідоцтва про шлюб, сторони з 01.02.2014 року перебувають в зареєстрованому шлюбі (а.с. 5). Від спільного подружнього життя у сторін народилась одна дитина: син - [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Відповідно до свідоцтва про народження неповнолітньої дитини [PERSON] вбачається, що [PERSON] являється батьком останнього (а.с. 6). Судом встановлено, що відповідач не приймає участі в утриманні та вихованні неповнолітніх дітей, хоча спроможний надавати матеріальну допомогу дитині, яка знаходиться на утриманні та вихованні матері. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліменти у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] працює першим заступником Луцької Об'єднаної податкової інспекції та отримує регулярний дохід. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та неповнолітніх дітей, відповідач є працездатним і доказів, які б підтверджували його поганий стан здоров'я та неможливість працевлаштування в судовому засіданні не здобуто, а також визначений Законом України «Про державний бюджет України на 2014 рік» прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Враховуючи зазначені обставини, а також те, що обов'язок утримувати дітей покладається рівною мірою на матір і батька, суд вважає, що [PERSON] спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини в розмірі - ? частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно на утримання сина [PERSON], до досягнення останнім повноліття. Згідно ч. 2 ст. 75 Сімейного кодексу України, право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Як вбачається із змісту ч. 4 ст. 75 Сімейного кодексу України один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Відповідно до ч.2, 3 ст. 82 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружини, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що позивач [PERSON] знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та потребує матеріальної допомоги оскільки, отримані доходи позивача не забезпечують їй прожитковий мінімум, встановлений законом. Таким чином, позивач має право на утримання від відповідача до досягнення дитиною трьох років. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини суд враховує ту обставину, що відповідач спроможний надавати таку допомогу на утримання дружини в розмірі 400 грн. щомісячно до досягнення сином 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення сином трьох років, а тому позов слід задовольнити. Відповідно до ст. ст. 81, 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі - 243,60 грн. Згідно п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial