Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з даним позовом, зважаючи на наступне. Між нею та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано 12.03.2014 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 216. Від шлюбу позивач та відповідач мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . З вересня 2019 року сторони проживають окремо один від одного та не мають взаємних прав та обов`язків. Фактично шлюбні відносини припинено, спільне господарство не ведеться. Подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам як позивача так і дитини. Збереження сім`ї не є можливим, а тому [PERSON] просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Провадження у справі відкрито 17.05.2021 р., відповідно до положень ст. ст. 19, 274 ЦПК України вирішено питання про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутністю. Зазначила, що вимоги позову підтримує, просить задовольнити. Відповідач також надав заяву та просив розглянути заявлені вимоги за його відсутністю. Дослідивши надані докази та надавши їм відповідну оцінку, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що 12 березня 2014 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві було зареєстровано шлюб, укладений між [PERSON] , [INFO] до [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 216, що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу, копія якого долучена до матеріалів справи. Після реєстрації шлюбу [PERSON] отримала прізвище чоловіка « [PERSON] ». Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , про що свідчать свідоцтво про народження, копія якого міститься у матеріалах справи. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як зазначила [PERSON] у позові, з вересня 2019 року сторони проживають окремо один від одного та не мають взаємних прав та обов`язків. Фактично шлюбні відносини припинено, спільне господарство не ведеться. Подальше шлюбне життя і збереження сім`ї позивач вважає неможливим. Зазначені обставини не спростовано відповідачем [PERSON] . Доказів, які свідчили б про можливість примирення сторін в ході розгляду справи отримано не було. Також не було отримано доказів, які б свідчили про те, що розірвання шлюбу буде суперечити інтересам сторін, або інтересам дитини. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За встановлених обставин, суд вважає за можливе задовольнити вимогу [PERSON] про розірвання шлюбу, оскільки його збереження не відповідає інтересам сторін та спільної дитини. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Дошлюбне прізвище позивача [PERSON] - « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Питання щодо залишення прізвища отриманого при реєстрації шлюбу чи відновлення дошлюбного прізвища за відсутності в судовому засіданні позивача не вирішувалось. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується вимогами ст. 141ЦПК України. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved