Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] міської ради про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на майно в порядку спадкування. Просила встановити факт прийняття [PERSON] спадщини після смерті [PERSON], яка померла 01.08.2002 р., та визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер 10.02.2015 р., право власності на 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд по вул. Воровського, 80 в м. Христинівці. В обґрунтування позовних вимог позивач [PERSON] посилалась на такі обставини. Після смерті батька [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить і право на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по вул. Воровського, 80 в м. Христинівці. Вона є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті батька. У встановлений законом строк вона звернулася до приватного нотаріуса [PERSON] районного нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, тому що вказаний вище житловий будинок належав [PERSON], яка померла 01.08.2002 р., після смерті якої спадщину прийняв, але не оформив [PERSON]Відповідно до заповіту від 23.01.2002 р. [PERSON] належну їй 1/2 частину житлового будинку по вул. Воровського, 80 в м. Христинівці заповіла [PERSON] Після смерті [PERSON] її батько [PERSON] прийняв спадщину шляхом фактичного вступу у володіння та управління спадковим майном, оскільки на момент смерті [PERSON] проживав разом з останньою з 1991 р., а з 17.09.2002 р. був зареєстрований за цією адресою і постійно проживав там до дня смерті, що підтверджується копією домової книги та довідками. [PERSON] користувався і доглядав за вказаним вище домоволодінням.Із заявою про прийняття спадщини у передбачений законодавством строк він не звертався, оскільки вважав достатньою підставою фактичне прийняття спадщини.1/2 частина житлового будинку по вул. Воровського, 80 в м. Христинівці належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 18.10.1986 р., що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна.Саме свідоцтво про право на спадщину на імя [PERSON] надати не має можливості, оскільки воно втрачене. У подальшому третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] міської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування. Просила визнати за нею в порядку спадкування право власності на житловий будинок по вул. Воровського, 80/1 в м. Христинівці. В обгрунтування позову посилалась на те, що 01.08.2002 р. померла її рідна тітка [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, до складу якої входить і право власності на житловий будинок по вул. Воровського, 80/1 в м. Христинівці. З 1991 р. її тітка, будучи людиною похилого віку, окрім отримання пенсії, на умовах користування надала для тимчасового проживання кімнату у вказаному вище будинку [PERSON] Зі слів тітки відомо, що остання залишила на її імя заповіт. Вона після смерті своєї тітки мала розмову з [PERSON], в якій він просив її дожити свій вік у вказаному вище будинку, оскільки його донька [PERSON] відібрала в нього будинок в с. Орадівці Христинівського району та вигнала його і йому не має де жити. Вона погодилась на його прохання, оскільки за життя її тітки [PERSON] тривалий період винаймав кімнату і вона також була з ним знайома, оскільки завжди приїжджала до своєї тітки, при цьому між ними була домовленість про те, що він сплачуватиме всі комунальні платежі та утримуватиме будинок в належному стані. Після смерті тітки [PERSON] без її згоди [PERSON] зареєструвався у вказаному вище будинку і її про це не повідомив. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні позов підтримали повністю, посилаючись на обставини, зазначені у позовній заяві, та не визнали повністю позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, [PERSON] Представник відповідача [PERSON] міської ради [PERSON] у судовому засіданні покладався на думку суду при винесенні рішення, при вирішенні справи у судове засідання представник відповідача не зявився, однак від міської ради до суду надійшла письмова заява з проханням розглянути справу без участі її представника, у заяві також зазначено, що міська рада при ухваленні рішення покладається на думку суду. За таких умов суд вважає можливим вирішити справу без участі представника відповідача [PERSON] міської ради. Третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, [PERSON] у судовому засіданні свій позов підтримала повністю та висловила думку, що позов [PERSON] не підлягає задоволенню повністю. Вона пояснила, що [PERSON] проживав у житловому будинку по вул. Воровського, 80 в м. Христинівці разом з її тіткою [PERSON] на правах квартиранта, тому що його вигнала з хати донька. Після смерті [PERSON] [PERSON] продовжував проживати у цьому будинку, оскільки просив про це у неї. Спадщину після смерті тітки вона не прийняла. Представник третьої особи [PERSON] у судовому засіданні позов третьої особи підтримав повністю та висловив думку, що позов [PERSON] не підлягає задоволенню повністю. Пояснив, що позов [PERSON] не підлягає задоволенню, оскільки нею не доведено, що [PERSON], її батько, та [PERSON] проживали як одна сімя. Позов третьої особи підлягає задоволенню, оскільки третя особа [PERSON] приїжджала в м. Христинівку до будинку, де проживала до дня смерті її тітка [PERSON] та де продовжував проживати після смерті останньої [PERSON], проводила там різні роботи. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, показання свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши письмові докази: копії свідоцтв про смерть [PERSON], [PERSON], свідоцтва про народження та свідоцтва про укладення шлюбу позивача [PERSON], заповіту [PERSON] від 23.01.2002 р., витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 10.01.2005 р., рішень Христинівського районного суду від 23.01.1996 р. та 16.10.1998 р., заповіту [PERSON] від 04.12.2013 р., інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна житлового будинку по вул. Воровського, 80 в м. Христинівці від 31.05.2016 р., спадкової справи після смерті [PERSON], будинкову книгу для прописки громадян, проживаючих в будинку по вул. Воровського, 80 в м. Христинівці, інші письмові докази у справі, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню повністю, а в задоволенні позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, [PERSON] необхідно відмовити повністю з таких підстав. Щодо позову [PERSON] Судом встановлено, що 10.02.2015 р. помер [PERSON], батько позивача [PERSON] Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить і право на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по вул. Воровського, 80 в м. Христинівці. Позивач [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON], у встановлений законом строк звернувшись до приватного нотаріуса [PERSON] районного нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини. За життя [PERSON] 04.12.2013 р. склав заповіт, яким ? частину житлового будинку по вул. Воровського, 80 в м. Христинівці заповів своєму синові [PERSON], який помер раніше спадкодавця [PERSON] і спадщину після смерті останнього прийняти не міг, дітей у [PERSON] не було. Вказану обставину не заперечували особи, які беруть участь у справі. 28.11.2016 р. позивач [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса [PERSON] районного нотаріального округу [PERSON] із заявою про видачу на її імя свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частину житлового будинку по вул. Воровського, 80 в м. Христинівці. Однак, нотаріусом було відмовлено у вчиненні вказаної нотаріальної дії у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на вказану частину житлового будинку, документів, які підтверджують родинний звязок між [PERSON] та [PERSON], та документа, який підтверджує факт проживання однією сімєю вказаних осіб. Вказана 1/2 частина житлового будинку по вул. Воровського, 80 в м. Христинівці належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 18.10.1986 р., що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 31.05.2016 р. Оригінал правовстановлюючого документа на вказану частину житлового будинку не зберігся. Відповідно до заповіту від 23.01.2002 р. [PERSON] належну їй 1/2 частину житлового будинку по вул. Воровського, 80 в м. Христинівці заповіла [PERSON] [PERSON] померла 01.08.2002 р. Після її смерті спадщину прийняв [PERSON] шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном ? частиною вказаного вище житлового будинку, однак не оформив свої спадкові права. Відповідно до ст. 549 ЦК Української РСР 1963 р. визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Протягом шести місяців з дня відкриття спадщини після смерті [PERSON] спадкоємець [PERSON] фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, заяву про прийняття спадщини до нотаріуса [PERSON] не подавав. Після смерті [PERSON] спадкоємець [PERSON], який проживав разом з останньою в 1/2 частині житлового будинку по вул. Воровського, 80 в м. Христинівці, продовжив проживати у вказаному житловому будинку, 17.09.2002 р. був зареєстрований за цією адресою, що підтверджується будинковою книгою, дослідженою у судовому засіданні. [PERSON] користувався і доглядав за вказаним житловим будинком та присадибною земельною ділянкою, на якій розташований житловий будинок.Вказані обставини стверджуються показаннями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які були допитані у судовому засіданні за клопотанням представника третьої особи [PERSON], а також показаннями свідка [PERSON] У звязку з цим необхідно встановити факт прийняття [PERSON] спадщини після смерті [PERSON], яка померла 01.08.2002 р. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, ніж зазначені у ч. 1 цієї статті, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Твердження представника третьої особи [PERSON] про те, що позов [PERSON] не підлягає задоволенню, оскільки нею не доведено, що [PERSON], її батько, та [PERSON] проживали як одна сімя, є юридично неспроможним, оскільки [PERSON] померла у 2002 р., тому до правовідносин, повязаних з прийняттям спадщини після її смерті, повинні застосовуватись положення ЦК Української РСР 1963 р., який діяв на той час і який не передбачав прийняття спадщини особами, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю. Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оскільки позивач [PERSON] прийняла спадщину за законом після смерті батька [PERSON], який у свою чергу прийняв спадщину після смерті [PERSON], однак не оформив своїх спадкових прав на 1/2 частину житлового будинку по вул. Воровського, 80 в м. Христинівці, яка належала [PERSON], проте оформити право на вказану частину житлового будинку в нотаріальному порядку не може з причин, зазначених у постанові нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28.11.2016 р., тому необхідно визнати за позивачем [PERSON] право власності на зазначену вище частину житлового будинку. У задоволенні позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] міської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування необхідно відмовити повністю з таких підстав. У своєму позові третя особа [PERSON] просить визнати за нею право власності в порядку спадкування на житловий будинок № 80/1 по вул. Воровського в м. Христинівці. Однак, не зазначає в порядку спадкування після чиєї смерті. У позові також не зазначені підстави для визнання за нею права власності в порядку спадкування. У той же час у позові вказується про смерть 01.08.2002 р. її рідної тітки [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК Української РСР 1963 р., чинного на час виникнення спірних правовідносин, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Третя особа [PERSON] не належить до числа спадкоємців за законом першої та другої черги, зазначених у ст. ст. 529, 530 зазначеного Кодексу. Не є вона і утриманцем померлої в розумінні ст. 531 вказаного Кодексу. Хоча у позовній заяві третя особа [PERSON] зазначає, що [PERSON] залишила на її імя заповіт, однак доказів на підтвердження цієї обставини третя особа [PERSON] не надала. Натомість судом встановлено, що [PERSON] залишила заповіт від 23.01.2002 р., яким належну їй 1/2 частину житлового будинку по вул. Воровського, 80 в м. Христинівці заповіла [PERSON] Враховуючи зазначені обставини, третя особа [PERSON] не належить до числа спадкоємців за законом і за заповітом після смерті [PERSON] Не є вона спадкоємцем і після смерті [PERSON] Жодного доказу, який стверджував би протилежне, третя особа [PERSON] до суду не надала. Тому у задоволенні її позову необхідно відмовити повністю.

Outcome: approved