Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 03 листопада 2007 року вони з відповідачем уклали шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Першотравенського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №235. Від шлюбу вони мають двох малолітніх дітей, доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Причиною звернення з позовом до суду є те, що між ними постійно виникали сварки, внаслідок того, що кожний з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Подальше сімейне життя і збереження сімї стало неможливе. Шлюбні відносини вони фактично припинили 14 вересня 2017 року. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], залишивши їй після розірвання шлюбу шлюбне прізвище [PERSON]. У судове засідання позивач [PERSON] надала заву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти постановлення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи суд вважає встановленими наступні факти та обставини. 03 листопада 2007 року сторони по справі уклали шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Першотравенського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №235. Від спільного життя сторони мають двох малолітніх дітей доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, тому що родина фактично розпалась і її відновлення не можливо. Одночасно суд вважає, що подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому що сторони подружні відносини припинили й спільного господарства не ведуть з вересня 2017 року, та даний факт має істотне значення. Шлюб - це сімейний добровільний та рівноправний союз жінки та чоловіка, їх спільність, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану та спрямований на створення сімї. Добровільність шлюбу одна з основних його засад. Загальна декларація з прав людини у ч.2 ст.16 містить положення, за яким шлюб може укладатись тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст.23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. За аналогією можна зробити висновок, що й подальше існування сімї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз сімю шлюб, не може мати місце. Однією з причин припинення шлюбу є його розірвання. Шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, розірвання шлюбу може відбутися за їхньою спільною заявою або за заявою когось з них. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач по справі не має наміру зберігати шлюб, так як не підтримує з відповідачем шлюбні відносини більше одного року. Приймаючи до уваги зазначене позивачем по справі, суд вважає, що причини, що спонукають її на розірвання шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Розподіл судових витрат слід здійснити відповідно до ст.141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved