Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 19.04.2019 року між нею та відповідачем по справі було укладено шлюб, однак спільне життя не склалось з підстав відсутності порозуміння, наявності різних поглядів на життя та втратити почуття любові та пошани, що призвело до неможливості збереження сім`ї. У подружжя від шлюбу є дитина: [PERSON] , [INFO] . На підставі викладеного, позивач просить шлюб розірвати. \~ \~ \~ \~Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 25 серпня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в судове засідання, сторонам направлено копію ухвали суду, відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву. Позивач, [PERSON] , у судове засідання не з`явилась, однак звернулась до суду з заявою, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, розгляд справи провести за її відсутності та не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.16). Відповідач [PERSON] , у судові засідання також не з`явився, про дату, час і місце проведення яких повідомлявся належним чином та своєчасно (а.с.15, 19), відзив на позовну заяву не надав, що, відповідно до ст. 223 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи по суті, заяв про відкладення справи на адресу суду не надходило. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 20 січня 2021 року вирішено провести заочний розгляд справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані позивачем письмові докази в їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню враховуючи таке. Сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 19 квітня 2019 Суворовським районним у м. Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 311. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] видане 19.04.2019 року) (а.с.5). У сторін по справі є дитина: [PERSON] , [INFO] , який проживає з матір`ю. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Як передбачено ст. 12 Європейської Конвенції по правам людини, чоловіки та жінки, які досягли шлюбного віку, мають право вступати в шлюб и створювати сім`ю у відповідності з національним законодавством, яке регулює здійснення цього права. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права та обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З урахуванням того, що позивач на примирення не згодна, зазначила, що їх сім`я розпалася остаточно, сторони не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, за таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача по справі, а тому шлюб підлягає розірванню. Спорів з приводу розподілу спільного майна подружжя та визначення місця проживання дитини під час розгляду справи заявлено не було. За ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище на « [PERSON] », але просила суд відновити її дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Позивачем не заявлено вимоги про відшкодування судових витрат, у зв`язку з чим у суду відсутні підстави для покладання цих витрат на відповідача.

Outcome: approved