Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-01 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем по справі, [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстрували 14.10.1995 р. у виконкомі Делятинської селищної ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, актовий запис № 40. У шлюбі в них народилося троє дітей, двоє з яких, а саме: син [PERSON] [INFO], та дочка [PERSON] [INFO], на даний є неповнолітні та знаходяться на її утриманні та вихованні. На даний час вона проживає разом з неповнолітніми дітьми у власному житловому будинку, земельної ділянки не має, підсобного господарства не веде, працює продацем у приватного підприємця, однак її доходів не вистачає, щоб забезпечити дітей всім необхідним. Крім того, неповнолітня дочка [PERSON] часто хворіє, так як є інвалідом дитинства та перенесла тяжку операцію на мозок, в звязку з чим вона несе додаткові витрати на лікування дочки. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, їх потребами не цікавиться. Відповідач офіційно працює у відділі освіти, культури, молоді та спорту Делятинської ОТГ, з чого має стабільний регулярний дохід, тому має можливість надавати допомогу на утримання дітей. Крім того він є фізично здоровою людиною, інших утриманців, крім їхніх дітей, у нього немає. В судовому засіданні представник позивач позовні вимоги позивача підтримав повністю з підстав, зазначених в позовній заяві та просив суд постановити рішення, яким стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітній дітей в розмірі 1/2 частини зі всіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Також просив стягнути з відповідача в користь позивача понесені судові витрати. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги у визнав частково, не заперечив проти стягнення з нього в користь позивача аліментів на утримання неповнолітніх дітей, однак заперечив проти розміру частки аліментів, заначеного позивачем, оскільки в такому випадку він буде фактично позбавлений засобів для існування. Тому просить стягувати з нього аліменти в частці від його заробітку, передбаченій законом. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст. 76, 81 ЦПК України і, які сторона вважає достатніми для обгрунтування і заперечення своїх позовних вимог, та, з'ясувавши фактичні обставини, приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі перебувають у шлюбі, який зареєстрували 14.10.1995 р. у виконкомі Делятинської селищної ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, актовий запис № 40. У шлюбі у сторін народилося троє дітей, двоє з яких, а саме: син [PERSON] [INFO], та дочка [PERSON] [INFO], на даний є неповнолітні, про що свідчать копії свідоцтв про народження (а.с. 4-5). З акту обстеження матеріально-побутових умови сімї, складеного депутатом Делятинської селищної ради ОТГ, та довідки про склад сімї № 1070 від 31.07.2018 р., виданої Делятинською селищною радою ОТГ вбачається, що позивач на даний час проживає разом з неповнолітніми дітьми власному житловому будинку, земельної ділянки не має, підсобного господарства не веде, працює продавцем у приватного підприємця, однак її доходів не вистачає, щоб забезпечити дітей всім необхідним (а.с. 6-7). Крім того неповнолітня [PERSON], [INFO], часто хворіє, так як є інвалідом дитинства, в звязку з чим позивач несе додаткові витрати на лікування дочки (а.с. 8-9). Відповідач офіційно працює у відділі освіти, культури, молоді та спорту Делятинської ОТГ на посаді завгоспа 8 розряду, з чого має стабільний регулярний дохід, тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дітей (а.с. 31). Відповідно до ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. У відповідності до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Крім того, відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Частиною першою ст. 12 зазначеного Закону встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Таким чином, з врахуванням стану здоров'я та матеріального становища дітей, з яких неповнолітня [PERSON], [INFO] є інвалідом дитинства, в звязку з чим потребує постійного лікування, стану здоровя та матеріального становища платника аліментів, який має постійне місце праці, є фізично здоровою людиною, відсутність інших утриманців суд прийшов до висновку, що позов слід задовільнити і стягувати з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 1/2 частини зі всіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому судові витрати підлягають стягненню з відповідача, зокрема: 1100 грн. витрат на\~професійну правничу\~допомогу в\~користь позивача\~згідно квитанції\~№ 0130\~серії АЕ\~від 08.08.2018\~р.\~(а.с.\~12),\~та704 грн. 80 коп. судового збору в дохід держави. На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 183 СК України,

Outcome: approved