Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та збільшення розміру аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Луцького міськрайонного суду від 30.12.2014 року вирішено стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі по 450 грн. на кожну дитину. Вказує, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню неповнолітніх дітей, успіхами останніх не цікавиться, ініціативи у спілкуванні з педагогічними працівниками не проявляє, не брав участі у батьківських зборах, не надає матеріальної допомоги на їх утримання, не піклується про здоров'я, фізичний та моральний розвиток. У зв'язку з цим, просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітніх дітей. Крім того, зазначає, що на даний час розмір стягуваних аліментів є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей, оскільки витрати та ціни істотно зросли, призначеного розміру аліментів не вистачає для задовільного утримання та виховання дітей. А тому, просить суд збільшити розмір аліментів та стягувати з відповідача на її користь аліменти в розмірі по 1000 грн. щомісячно на кожну дитину і до досягнення ними повноліття. Ухвалою суду від 20.11.2017 року позовні вимоги в частині позбавлення батьківських прав за заявою позивача залишені без розгляду. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги в частині зміни розміру аліментів підтримали з підстав, викладених у заяві та просили їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити у його задоволенні. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши представлені письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що у відповідності до рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30.12.2014 року з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO] у розмірі по 450 грн. щомісячно і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 13). Відповідно до ст. 192 ч. 1 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Частина заробітку (доходу) матері, батька, як передбачає ст. 183 СК України, визначається судом. При цьому розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено у 2018 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць: для дітей віком від 6 до 18 років - з 1 січня 2018 року - 1860 грн., з 1 липня - 1944 грн., з 1 грудня - 2027 грн. Таким чином, дослідивши зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що з моменту ухвалення вищезазначеного рішення у позивача суттєво змінились обставини, за яких суд виходив при визначенні такого розміру аліментів. А тому, враховуючи пріоритетність інтересів дітей, на користь яких стягуються аліменти, визначений законом збільшений прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, матеріальне становище позивача, яке змінилося, суд приходить до висновку, що слід збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на користь позивача, а саме: до 950 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення старшою дитиною повноліття. При цьому, доводи представника відповідача про відсутність коштів, стан здоров'я платника, і відповідно неможливість сплачувати аліменти у більшому розмірі не заслуговують на увагу, оскільки не звільняють [PERSON] від утримання неповнолітніх дітей та не є беззаперечною підставою для цього. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача 640 грн. сплаченого судового збору. В решті позовних вимог слід відмовити.

Outcome: partial