Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що 03.09.2013 року близько 09.10. год. [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER] по вул. Львівській в м. Луцьку не вибрав безпечну швидкість для руху, не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечної дистанції, скоїв зіткнення з автомобілем марки «Фольксваген», д.н.з. [NUMBER], внаслідок чого транспорті засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.п. 12.1., 13.1 Правил дорожнього руху України. Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20.09.2013 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 400 грн. Внаслідок ДТП належний позивачу на праві приватної власності автомобіль [NUMBER], отримав механічні пошкодження, а саме: пошкоджено та деформовано задній бампер, задня панель, кришка багажника, задні фонарі, задні крила. Відповідно до висновку про вартість матеріального збитку до звіту про оцінку транспортного засобу №2013/2028 від 16.09.2013 року вартість матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу марки Volkswagen Jetta, д.н.з. [NUMBER], в результаті його пошкодження внаслідок ДТП складає 20257,60 грн. 30 квітня 2013 року між власником автомобіля [NUMBER] [PERSON] та відповідачем було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, строком дії до 29 квітня 2014 року, що стверджується Полісом № АС/1922503, за яким була застрахована цивільно-правова відповідальність у випадку заподіяння шкоди третім особам під час ДТП, яке настане за участю транспортного засобу «ВАЗ», д.н.з. [NUMBER]. Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну потерпілого встановлено у розмірі 50 000,00 гривень. Позивачу належить право на одержання страхового відшкодування шкоди, завданої її майну, а саме автомобілю [NUMBER]. 04 вересня 2013 року остання звернулась із відповідною заявою про виплату страхового відшкодування до відповідача. Страховою компанією було прийнято рішення про страхове відшкодування в розмірі 7844,97 грн. Вважає, що сума страхового відшкодування, визначена відповідачем є заниженою, так як для встановлення вартості матеріального збитку за основу взято орієнтовну ринкову вартість транспортного засобу нижчого класу ніж транспортний засіб відносно якого проводилось дослідження. Просить суд стягнути з ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на її користь недоплачену суму страхового відшкодування відповідно до висновку експерта товарознавця. Представник позивача [PERSON], з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просила суд стягнути з ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» 23655,03 грн. недоплаченого страхового відшкодування згідно висновку №7756 від 23.09.2014 року та висновку № 7019 від 19.03.2015 року судових автотоварознавчих експертиз, складених судовим експертом Волинського відділення Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз та 3013,50 грн. понесених судових витрат. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав з підстав, викладених у письмових запереченнях. Також, відповідно до Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вважає безпідставною вимогу позивача щодо стягнення витрат, повязаних з проведенням судових експертиз. Заслухавши пояснення представників сторін, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Судом при розгляді справи встановлено, що 03.09.2013 року близько 09.10. год. [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], власником якого є [PERSON], по вул. Львівській в м. Луцьку не вибрав безпечну швидкість для руху, не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечної дистанції, скоїв зіткнення з автомобілем марки «Фольксваген», д.н.з. [NUMBER], внаслідок чого транспорті засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.п. 12.1., 13.1 Правил дорожнього руху України. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року за № 6, шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними\~\~і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки незалежно від вини. Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20.09.2013 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 400 грн. (а.с.4). Відповідно до ст.61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обовязків ліміт відповідальності страховика це грошова сума, в межах якої страховик зобовязаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Договором страхування на індивідуальних умовах можуть бути визначені ліміти, вищі, ніж зазначені у цьому Законі ліміти. Обовязків ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 25500 гривень на одного потерпілого. Судом встановлено, що власник автомобіля [NUMBER] [PERSON] застрахував свою цивільно-правову відповідальність в ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», як власника наземного транспортного засобу з 11:00 годин 30.04.2013 року до 29.07.2014 року, що підтверджується полісом № АС/1922503 (а.с. 5). Відповідно до полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів [PERSON] застрахував свою цивільну відповідальність з лімітом відповідальності за шкоду заподіяну майну на одного потерпілого в розмірі 50 000 гривень. Згідно ст. 979 ч. 1 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Крім того, у відповідності до ст. 22.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Судом встановлено, що відповідно до висновку про вартість матеріального збитку до висновку про оцінку транспортного засобу №2013/2028 від 16.09.2013 року вартість матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу марки Volkswagen Jetta, д.н.з. [NUMBER], в результаті його пошкодження внаслідок ДТП складає 20257,60 грн. (а.с. 39). Висновком про вартість колісного транспортного засобу до звіту № 2013/2135 від 04.11.2013 р. визначено, що ринкова вартість колісного транспортного засобу марки Volkswagen Jetta, д.н.з. [NUMBER] становить 20257,60 грн., утилізаційна вартість 11912,63 грн. (а.с. 59). Страховим актом № ОЦ/004/006/13/0025 від 27.11.2013 року визначено, що з врахуванням безумовної франшизи (500,00 грн.) підлягає перерахуванню страхове відшкодування у розмірі 7844,97 грн. ( а.с. 29 ). Відповідно до ст. 35 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування особа, яка має право на відшкодування, подає страховику (або якщо страховик невідомий МТСБУ) відповідну заяву. До заяви додаються довідки про дорожньо-транспортну пригоду, довідки відповідних закладів охорони здоровя щодо тимчасової втрати працездатності або довідки спеціалізованих установ про встановлення стійкої втрати працездатності (інвалідності) у разі її виникнення, інші документи, які мають відношення до даної дорожньо-транспортної пригоди, завірені у встановленому порядку. Судом встановлено, що 04 вересня 2013 року [PERSON] звернулась до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 14). Відповідно до ст. 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» після розгляду страховиком наданих йому визначених у статті 35 цього Закону документів про дорожньо-транспортну пригоду страховик приймає рішення про виплату страхового відшкодування або відмову у виплаті страхового відшкодування. Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик зобовязаний направити заявнику письмове повідомлення щодо прийнятого рішення. Судом встановлено, що на підставі заяв позивача, відповідачем було частково виплачено страхове відшкодування у сумі 7844,97 гривень. Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 17 липня 2014 року призначено автотоварознавчу експертизу. Відповідно до висновку № 7756 судової автотоварознавчої експертизи, складеного 23.09.2014 року судовим експертом Волинського відділення Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз вартість, відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER], станом на момент огляду (09.09.2014 року) складає 61578,78 грн., вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля [NUMBER], станом на момент огляду (09.09.2014 року) складає 35370 грн. Вартість матеріального збитку визначена виходячи з встановленого факту економічної недоцільності відновлення КТЗ за принципом внеску, а тому матеріальний збиток (У) прирівняний до ринкової вартості неушкодженого автомобіля [NUMBER] станом на момент ДТП 03.09.2013 р. (а.с. 79-84). Відповідно до висновку № 7019 судової автотоварознавчої експертизи, складеного 19.06.2015 року судовим експертом Волинського відділення Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз, ринкова вартість технічно справних складників автомобіля [NUMBER] станом на 03.09.2013 року складає 3870,00 грн. (а.с. 133-143). В судовому засіданні сторонами не заперечувалось, що ринкова вартість технічно справних складників автомобіля [NUMBER], є залишковою вартістю КТЗ. Відповідно до представленого представником позивача розрахунку розмір недоплаченої суми страхового відшкодування становить 23655,03 грн. (35370 грн. (вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля) - 7844,97 гривень виплачене страхове відшкодування - 3870,00 грн. (залишкова вартість) = 23655,03 грн.)) Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими і на її користь з відповідача слід стягнути 23655,03 грн. у рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої пошкодженням автомобіля. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судові витрати, згідно зі ст. 79 ЦПК України, складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать, витрати що пов'язані з проведенням судових експертиз. Матеріали справи свідчать, що позивачем понесені витрати за проведення Волинським відділенням Львівського науково-дослідного інституту судових автотоварознавчих експертиз № 7756 від 23.09.2014 року в розмірі 1660,50 грн. та № 7019 від 19.06.2015 року в розмірі 1363,00 грн., на загальну суму 3023,50 грн. (а.с.78, 132). Беручи до уваги, що представник позивача просить стянути з відповідача 3013,50 грн. за проведення вказаних судових експертиз, тому суд приходить до висновку про стягнення з відповідача в користь позивача саме такої суми. Тому в стягненні 10 грн. витрат за проведення судових автотоварознавчих експертиз слід відмовити. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Судом при розгляді справи встановлено, що [PERSON] як позивач по справі звільнений від сплати судового збору відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»як споживач - за позов, що пов'язаний з порушенням його прав, тому суд приходить до висновку також про стягнення з відповідача в дохід держави судового збору в сумі 243,60 гривень. На підставі ст.ст. ст.ст.979-984, 988-991 ЦК України, Закону України «Про страхування», Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: partial