Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про зняття арешту з майна, вказуючи на те, що рішенням Новогродівського міського суду Донецької області від 13.02.1997 року, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнути аліменти на утримання неповнолітньої доньки Карини, [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, починаючи з 13.02.1997 року і до досягнення повноліття. На підставі вказаного рішення 31.05.2007 року був виданий дублікат виконавчого листа, на підставі якого та заяви [PERSON] державним виконавцем Новогродівського міського відділу ДВС було відкрито виконавче провадження, 04.06.2007 року постановою державного виконавця накладено арешт на квартиру [ADDRESS], яка належить їй. Відповідач [PERSON] не мав до квартири жодного відношення, про існування постанови про накладення арешту вона не знала. 17.07.2007 року ДВС у м.Селидове і м.Новогродівка винесено постанову про примусове виконання виконавчого листа, 21.09.2007 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження в звязку з тим, що [PERSON] відбував покарання у Селидівській ВК №82 с.Гостре та виконавчий лист направлений до ДВС Селидівського міського управління юстиції, виконавче провадження закрито. 25.08.2012 року, за заявою [PERSON] виданий дублікат виконавчого листа. 06.09.2011 року постановою державного виконавця відділу ДВС [PERSON] міського управління юстиції відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа в звязку зі зміною прізвища стягувача та винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з надісланням постанови до Новогродівського міського суду, в якій другим пунктом вказано про припинення чинності арешту майна боржника та скасовані інші заходи примусового виконання рішення. 16.05.2017 року вона звернулася до нотаріальної контори для укладення договору з відчуження належної їй квартири [ADDRESS], в чому державним нотаріусом їй було відмовлено, в звязку з наявною в єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна арешту на 1/3 частку квартири, підставами якого був виконавчий лист №2-96 від 31.05.2007 року виданий Новогродівським міським судом Донецької області. Вона звернулася до відділу ДВС для можливості відновлення її порушеного права власності, де звертала увагу, що виконавче провадження було закінчено постановою від 06.09.2011 року, де зазначено про припинення чинності арешту, де їй розяснили, що пункт про зняття арешту був в постанові вбитий автоматично, державний виконавець не провірив цей факт та на даний час не працює, підстави для зняття арешту на той час були відсутні, так як боржником зобовязання виконанні не були. На її прохання зняти арешт з квартири їй було відмовлено, в звязку з відсутністю в провадженні відділу ДВС виконавчого провадження, яке утилізоване та порадили звернутися до суду. Постанова державного виконавця про накладення арешту на майно боржника їй не надходила, в звязку з чим вона не мала можливості оскаржити її своєчасно, вважає постанову незаконною, такою, що порушує її право на вільне володіння, користування та розпорядження майном, так як державний виконавець мав право накласти арешт лише на майно боржника, в звязку з чим вона вимушена звернутися до суду. Посилається на Закон України «Про виконавче провадження», ст.ст.41,47 Конституції України, ст.321 ЦК України. Зазначає, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Просить скасувати арешт на 1/3 частку квартири [ADDRESS], виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна запис від 04.06.2007 року №5062696 про арешт 1/3 частки квартири [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не зявилась, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, згідно письмової заяви просить розглянути справу у її відсутність, з участю її представника, на позові наполягає. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявилась, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Представник відповідача [PERSON] міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області позов визнала, пояснила, що в провадженні відділу ДВС знаходився виконавчий лист про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки Карини, на підставі якого нотаріусом, на підставі постанови ДВС був накладений арешт на 1\\3 частку квартири, що за даними ДВС належала на праві власності саме боржнику за виконавчим документом. В звязку з відбуванням покарання боржником, виконавче провадження було закрито, виконавчий лист надісланий до виконання за місцем відбування покарання. В даний час винесення постанови ДВС про скасування арешту не можливо, в звязку з відсутністю в відділі ДВС виконавчого провадження, яке за закінченням строку зберігання було утилізоване. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON] міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про зняття арешту з майна обґрунтованим частково та таким, що підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.ст.391,392 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно паспорту громадянина України, місце проживання позивача [PERSON] зареєстровано у [INFO] з 28.02.1994 року. Згідно нотаріально посвідченого договору дарування квартири від 13.02.1996 року, [PERSON], [PERSON], [PERSON] подарували, а [PERSON] прийняла дар квартиру [ADDRESS], загальною площею 58,43 кв.м., житловою 42,1 кв.м. Право власності за договором дарування зареєстровано в БТІ 14.03.1996 року. Згідно довідки КП «Селидівського БТІ», станом на 01.01.2013 року, квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] згідно договору дарування квартири, посвідченого державним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори 13.02.1996 року за №457, зареєстрований у Селидівськоиу БТІ 14.03.1996 року №1118. Постановою судді Новогродівського міського суду від 13.02.1997 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки Карини, [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, починаючи з 13.02.1997 року і до повноліття дитини. Ухвалою Новогродівського міського суду Донецької області від 23.06.2006 року ухвалено видати дублікат виконавчого листа за постановою судді Новогродівського міського суду Донецької області від 13.02.1997 року про стягнення з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки Карини, [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 25% мінімального заробітку на дитину, починаючи стягнення з 13.02.1997 року і до повноліття дитини. Згідно постанови державного виконавця ДВС у містах Селидове та Новогродівка від 17.07.2006 року відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки Карини, [INFO]. Постановою державного виконавця відділу ДВС від 21.09.2007 року виконавче провадження по виконавчому листу закінчено, в звязку з тим, що [PERSON] відбуває покарання у Селидівській ВК №82 с.Гостре, виконавчий лист направлений до відділу ДВС Селидівського міського управління юстиції. Згідно постанови державного виконавця Новогродівського міського управляння юстиції від 31.05.2007 року про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, накладено арешт на квартиру [ADDRESS], 1/3 частка в якої на підставі свідоцтва про право власності на житло належить [PERSON] та заборонено відчуження майна. Згідно постанов державного виконавця відділу ДВС [PERSON] міського управління юстиції від 06.09.2011 року відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки Карини, [INFO], в звязку зі зміненим прізвищам стягувача за виконавчим документом, виконавчий лист, виданий на прізвище [PERSON] повернутий до Новогродівського міського суду. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса [PERSON] державної нотаріальної контори від 16.05.2017 року, [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальних дій оформленні договору дарування квартири, в звязку з відомостями у Державному реєстрі речових прав арешту та заборон на нерухоме майно про накладення арешту [PERSON] відділом ДВС на 1\\3 частку квартири [ADDRESS], на імя колишнього власника [PERSON] на підставі виконавчого листа Новогродівського міського суду від 31.05.2007 року, до повного зняття арешту на 1/3 частку квартири. Згідно витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна у порядку доступу нотаріусів від 16.05.2017 року, накладено арешт на 1/3 частку квартири [ADDRESS], власником якої є [PERSON], зареєстрований 04.06.2007 року [PERSON] державною нотаріальною конторою, на підставі виконавчого листа 2-96 від 31.05.2007 року виданого Новогродівським міським судом Донецької області, за заявою відділу ДВС [PERSON] міського управління юстиції. Судом встановлено, квартира [ADDRESS] на праві власності належить позивачу за договором дарування від 13.02.1996 року, який нотаріально посвідчений, права власності на квартиру зареєстровано в БТІ. В порядку виконання рішення Новогродівського міського суду від 13.02.1997 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки, поставою державного виконавця Новогродівського міського управління юстиції від 31.05.2017 року на 1\\3 частку вказаної квартири, як на майно боржника по виконавчому провадженню, був накладений арешт, якій 04.06.2007 року зареєстрований державним нотаріусом в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна. При накладення арешту, з невстановлених судом підстав, у ДВС були відомості про належність спірної квартири саме боржнику за виконавчим провадженням [PERSON], тоді як вказана квартира на час накладення арешту належала на праві власності позивачу [PERSON], яка зареєструвала право власності в БТІ 14.03.1996 року. Державний виконавець при винесенні постанови про закриття виконавчого провадження при виконанні рішення суду про стягнення аліментів, не вирішив питання про зняття арешту з майна, на даний час держаний виконавець також позбавлений такої можливості, в звязку з відсутністю на виконанні виконавчого провадження, яке було закрито, надіслано на виконання до іншого відділу ДВС та із спливом терміну зберігання утилізовано. Відповідно до ч.1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції Закону України від 02.06.2016 року №1404, та відповідно до ч.1 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» ( в редакції яка діяла на час спірних правовідносин) особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. З урахуванням викладеного, враховуючи належність квартири [ADDRESS] позивачу на праві власності, а не боржнику по виконавчому провадженню, не можливістю в теперішній час ДВС зняти арешт з майна, з метою захисту право власності, право користування та розпорядження майном позивача, арешт накладений постановою державного виконавця від 31.05.2007 року на 1/3 частку квартири, зареєстрований 04.06.2007 року державним нотаріусом в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна підлягає зняттю, в звязку з чим, вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню. Вимоги позивача про виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна запису від 04.06.2007 року №5062696 про арешт 1/3 частки квартири [ADDRESS] задоволенню не підлягають, так як рішення суду про зняття арешту буде підставою для внесення відомостей в Єдиний реєстр заборон відчуження обєктів нерухомого майна, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Outcome: partial