Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд позовом до [PERSON], де треті особи - орган опіки та піклування Тячівської районної державної адміністрації, Тячівський РВ ГУ ДМС України в Закарпатській області про надання дозволу на виготовлення закордонного паспорту для дитини та виїзду дитини за кордон без згоди батька. В позовній заяві зазначила, що шлюб між нею та відповідачем [PERSON] зареєстровано 5 жовтня 2000 року. Від даного шлюбу в них народилась донька [PERSON], [INFO]. У зв'язку з тим, що вони з відповідачем разом не проживають та не ведуть спільного сімейного господарства, вона з донькою проживає окремо. Донька перебуває на її утриманні, що стверджується довідкою виконкому Дубівської селищної ради про склад сім'ї від 01.02.2016 року за №908 та актом обстеження матеріально-побутових умов від 09.02.2016 року за №6. Маючи реальну можливість забезпечити навчання, відпочинок та оздоровлення їхньої доньки в Європі, вона звернулася до відповідача з проханням про надання ним нотаріально посвідченої заяви-згоди для виготовлення проїзного документу для доньки та її виїзду за кордон до досягнення нею повноліття. Відповідач надав їй таку згоду, однак на даний час їхні стосунки погіршилися і відповідач повідомив її, що він анулював заяву. Оскільки такі дії відповідача суперечать правам та інтересам їхньої доньки, то вона вимушена звернутись до суду з даним позовом. Чинним законодавством передбачено, що спори щодо виготовлення проїзних документів для дітей повинні вирішуватись в судовому порядку. Позивачка зазначила, що право кожного, хто на законних підставах перебуває на території України, на свободу пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом та повертатися в Україну гарантується Конституцією України. Просить суд дозволити виготовлення закордонного паспорту для дитини та тимчасовий виїзд за кордон її доньки [PERSON], [INFO], без згоди батька [PERSON]. Представники позивачки - [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та просять їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому суд в порядку ст. 169 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Представник Тячівського РВ ГУ ДМВС України в Закарпатській області в судове засідання не з»явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи,, а тому суд в порядку ст. 169 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Представник органу опіки та піклування Тячівської районної державної адміністрації в судове засідання не з»явився, так як надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, а тому суд в порядку ст. 169 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі і від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], батьком в свідоцтві про народження якої значиться [PERSON] і яка перебуває на утриманні і вихованні позивачки. Згідно висновку органу опіки та піклування Тячівської районної державної адміністрації від 29.02.2016 року вирішено надати дозвіл [PERSON], мешканці [ADDRESS] на виготовлення дитячого закордонного паспорту та візи для малолітньої [PERSON], [INFO] та на тимчасові виїзди дівчинки за кордон на відпочинок та оздоровлення без згоди батька [PERSON], мешканця [ADDRESS]. Згідно ст. 141 CK України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів і в їхньому супроводі чи у супроводі осіб, які уповноважені ними. У відповідності до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. У клопотанні зазначаються відомості про дитину, а також про відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього Закону право на виїзд за кордон (лише для дітей віком від 14 до 18 років ). За відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду. Згідно до п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України №231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду. Як встановлено в судовому засіданні позивачка має намір забезпечити відпочинок та оздоровлення дитини за кордоном, однак згоди на виготовлення закордонного паспорту для виїзду за кордон та виїзд за кордон неповнолітньої [PERSON] відповідач не надає. Право кожного, хто на законних підставах перебуває на території України, на свободу пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом, та повертатися в Україну, а також право на охорону здоров'я, гарантуються Конституцією України (ст.ст. 33, 49). Згідно зі ст. 3 п. 1 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 і ратифікованої Постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991року, ст. 7 ч. 8 СК України, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами,… судами, адміністративними … органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. За змістом ст.ст. 154, 155 СК України батьки мають право на самозахист дитини, а здійснення ними своїх батьківських прав мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини. Беручи до уваги, що батьком дитини - відповідачем [PERSON] не наведено поважних причин для відмови в наданні згоди на виїзд неповнолітньої доньки [PERSON] за кордон та виготовлення їй закордонного паспорту для дитини, суд вважає, що в інтересах дитини позов слід задовольнити, та надати дозвіл на виготовлення закордонного паспорту для дитини - неповнолітній [PERSON], [INFO], уродженці смт. Дубове, Тячівського району, Закарпатської області, України, і на її тимчасовий виїзд за кордон, у супроводі матері [PERSON], [INFO], без згоди батька [PERSON], [INFO], уродженця м. Зміїв. Зміївського району, Харківської області, України. Судові витрати в частині сплати судового збору слід покласти на відповідача.

Outcome: approved