Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

\~ \~ \~ \~[PERSON] звернулась до суду з даним позовом посилаючись на те, що перебувала у шлюбі з відповідачем з 06 серпня 1994 року, який розірвано на підставі рішення Куликівського районного суду від 24.11.2016 року. Перебуваючи у шлюбі, вони з чоловіком за спільні кошти розпочали будівництво житлового будинку за адресою: Чернігівська область, Куликівський район, смт Куликівка, вул. М.Гузя, 7 (сім). 10 лютого 1999 року між відповідачем, [PERSON] та [PERSON], [INFO], з ініціативи [PERSON] через Чернігівську універсальну товарну біржу «Джі-Ай-Пі» було укладено договір № 99/005 міни нерухомого майна та засвідчено експертом та директором біржі. Відповідно до зазначеного договору міни її колишній чоловік [PERSON] в період шлюбу із нею набув у власність квартиру за адресою: Чернігівська область, Куликівський район, смт Куликівка, вулиця Миру (колишня Щорса), будинок № 49 (сорок девять)[ADDRESS] (десять), вартістю 23170 гривень. [PERSON] здійснив реєстрацію права власності на 3-кімнатру квартиру загальною площею 56,8 кв.м, житловою площею 36,9 кв.м за адресою: Чернігівська область, Куликівський район, смт Куликівка, вулиця Миру, будинок № 49 (сорок девять)[ADDRESS] (десять), в Чернігівському МБТІ, про що внесено запис до книги № 10 (реєстраційний номер 2069). Таким чином, квартира була придбана нею та колишнім чоловіком в період зареєстрованого шлюбу в обмін на їх спільне майно та є їх спільною сумісною власністю. В зазначеній квартирі вона проживає з 1999 року, після розлучення з чоловіком, сплачує відповідні комунальні послуги. Наразі в зазначеній квартирі проживає вона та її діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. У відповідача вже інша сімя, питання про розподіл майна при розлученні не ставилося, шлюбний договір чи інший договір про врегулювання майнових відносин не укладався. [PERSON] помер 29.05.2012 року. Протягом загального трирічного строку позовної давності та загалом протягом 19 років після укладення договору міни на товарній біржі контрагент [PERSON], а з 2012 року його спадкоємці, не предявили вимог про визнання цього договору недійсним, повернення майна, отриманого за договором. Строк позовної давності до 2004 року підлягає застуванню судом незалежно від будь-яких заяв учасників справи чи правовідносин. \~ \~ \~ \~Просить суд визнати квартиру № 10 (десять) за адресою: Чернігівська область, Куликівський район, смт Куликівка, вулиця Миру, будинок № 49 (сорок девять), придбану 10 лютого 1999 року через Чернігівську універсальну товарну біржу «Джі-Ай-Пі» на підставі договору № 99/005 міни нерухомого майна та засвідченого експертом та директором біржі, обєктом спільної сумісної власності подружжя. Визнати за нею право власності на ? частини квартири № 10 (десять) за адресою: Чернігівська область, Куликівський район, смт Куликівка, вулиця Миру, будинок № 49 (сорок девять), право власності на іншу ? частку зазначеної квартири визнати за [PERSON]. \~ \~ \~ \~Позовна заява надійшла до суду 05.10.2018 року. Після отримання відомостей про зареєстроване місце проживання відповідача провадження у справі відкрито ухвалою суду від 19.10.2018 року. \~ \~ \~ \~Позивач в судове не зявилась, надала заяву про проведення судового розгляду без її участі та про повну підтримку позовних вимог. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] подав письмову заяву про визнання позову та про проведення судового розгляду без його участі. Куликівською селищною радою надано суду заяву про відсутність заперечень проти задоволення позовних вимог [PERSON] та про розгляд справи за відсутності представника селищної ради. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до\~ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши письмові докази у справі суд дійшов виноску про наявність достатніх підстав для задоволення позову. Згідно з рішенням Куликівського районного суду від 24.11.2016 року [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 06.08.1994 року по 04 грудня 2016 року (а.с.13). 10 лютого 1999 року між [PERSON] та [PERSON] на Чернігівській універсальній товарній біржі «Джі-Ай-Пі» було укладено договір № 99/005 міни нерухомого майна який засвідчено експертом та директором біржі. Відповідно до зазначеного договору міни [PERSON] набув у власність квартиру за адресою: Чернігівська область, Куликівський район, смт Куликівка, вулиця Миру (колишня Щорса), будинок № 49 (сорок девять)[ADDRESS] (десять), вартістю 23170 гривень, [PERSON] набув у власність недобудований житловий будинок готовністю 34% за адресою: Чернігівська область, Куликівський район, смт Куликівка, вул. М.Гузя, вартістю 7750 гривень (а.с. 8-9). Згідно з реєстраційним написом на зазначеному договорі та інформаційною довідкою Чернігівського міжміського бюро технічної інвентаризації від 07.05.2018 року № 110 право власності на квартиру по вул. [PERSON] (Щорса) 49/10, було зареєстровано за [PERSON] (а.с.12) Таким чином, спірна квартира дійсно була придбана позивачем та відповідачем у період шлюбу, її придбання за спільні кошти подружжя відповідачем не заперечується. Стосовно відсутності подальшого нотаріального посвідчення угоди, укладеної на товарній біржі, суд вважає за необхідне зазначити наступне: Ухвалою Куликівського районного суду від 06.12.2016 року [PERSON] було відмовлено у відкритті провадження за позовом про визнання договору міни дійсним у звязку з тим, що [PERSON] помер 29.05.2012 року (а.с.14). Держана реєстрація квартири за відповідачем є чинною, ніким не оспорена і не скасована. Строк позовної давності для подання позову про визнання угоди недійсною закінчився 10 лютого 2002 року на підставі ст. 71 ЦК України 1963 року, за життя [PERSON], і мав бути застосований судом незалежно від заяви сторін на підставі ст. 80 ЦК України 1963 року. Протягом загального строку позовної давності, встановленого ст. 257 ЦК України 2003 року, спадкоємці [PERSON] з приводу оскарження зазначеної угоди не звертались. Статтею\~60\~Сімейного кодексу України передбачено, що\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).\~Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.\~ При цьому не має значення за ким зареєстровано таке майно, оскільки спільна сумісна власність розповсюджується на майно і у тому випадку, коли право власності на нього\~ зареєстровано лише за одним з подружжя. Відповідно до п.23\~Постанови\~пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», \~вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, зясовувати джерело і час його придбання.\~Спільною сумісною\~ власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч.3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на імя кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. При поділі майна подружжя, яке належить їм на праві спільної сумісної власності вважається, що частки майна чоловіка та дружини є рівними, якщо інше не визначене шлюбним договором або домовленістю між ними, що передбачено ч.1 ст. 70 СК України. Оскільки жоден з подружжя не вчинив дій, спрямованих на поділ майна в натурі, або на отримання грошової компенсації вартості своєї частик у спільному майні, питання про можливість поділу квартири в натурі перед судом не ставилось, суд вважає за можливе визнати ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у спільній частковій власності [PERSON] та [PERSON] Таким чином[ADDRESS] (десять) за адресою: Чернігівська область, Куликівський район, смт Куликівка, вулиця Миру, будинок № 49 (сорок девять), придбана 10 лютого 1999 року через Чернігівську універсальну товарну біржу «Джі-Ай-Пі» дійсно є спільною сумісною власністю колишнього подружжя [PERSON] та [PERSON] та підлягає поділу між ними в рівних частках без виділення в натурі. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved