Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-04 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із заявою про надання права на шлюб. Заяву мотивує тим, що вона народилась [INFO] та на даний час не досягла шлюбного віку. Вказує, що вступила в фактичні шлюбні відносини з [PERSON] із березня 2018 року, від якого завагітніла, на даний час вони бажають одружитись і офіційно зареєструвати свій шлюб. Враховуючи, наведене, просить суд надати їй право на укладення шлюбу з [PERSON]. Від заявника [PERSON] та законного представника [PERSON] надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, заяву підтримують з підстав викладених у ній, просять задовольнити. Від заінтересованої особи [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, заяву підтримує. Від представника Луцького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області надійшла заява щодо розгляду заяви за їх відсутності. При розгляді заяви покладались на думку суду. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про надання права на шлюб. Згідно п.2 постанови Пленуму Верховного Суду від 21.12.2007 року № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя встановлено, що заява про надання особі, яка досягла чотирнадцяти років, права на шлюб повинна розглядатися судом в окремому провадженні . При цьому до участі в справі залучаються один або обоє батьків (усиновлювачів) неповнолітньої особи, піклувальник, особа, з якою передбачається реєстрація шлюбу, а також інші заінтересовані особи. Заперечення батьків (піклувальників) щодо надання права на шлюб не є підставою для відмови в задоволенні заяви, оскільки головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. Відповідно до ст. 22 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Згідно ст. 23 СК України, право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Судом встановлено що заявник не досягла шлюбного віку, однак, має намір одружитись з [PERSON], який визнає себе майбутнім батьком дитини. Як вбачається з довідки КЗ «Луцький клінічний пологовий будинок Луцька міська жіноча консультація» від 05 березня 2019 року [PERSON] перебуває на обліку в жіночій консультації з діагнозом 24 тижнів вагітності. Право на шлюб чоловіка та жінки, які досягли шлюбного віку, закріплено у статті 12 Конвенції про захист прав людини і основоположних засад. Відповідно до ч.1.ст.27 СК державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства. Судом не встановлено будь-яких обставин, які б вказували, що шлюб може зашкодити інтересам заявника, а тому заява [PERSON] підлягає до задоволення. Крім того, суд, ухвалюючи рішення, може допустити негайне його виконання у справах, перелік яких, передбачений ст. 430 ЦПК. Однак рішення у справі про надання права на шлюб у відповідності до норм вищевказаної статті не підлягає.

Outcome: partial