Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищевказаною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що на підставі рішення Щорсівської сільської ради від 25 травня 2000 року їй передано у постійне користування земельну ділянку площею 0,67 га, для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території Щорсівської сільської ради Генічеського району Херсонської області, що підтверджується Державним актом на право постійного користування землею серія 111-ХС № 000170, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 96 та підписано головою Щорсівської сільської Ради [PERSON] 18 грудня 2000 року. Зазначає, що у вказаному державному акті на право постійного користування землею серія 111-ХС № 000170 її прізвище помилково прописано як « [PERSON] », а фактично, та згідно до паспорту громадянина України моє прізвище « [PERSON] ». Хто міг допустити цю помилку у прізвищі заявнику не відомо, та не збігається лише одна літера у прізвищі - замість «є» у державному акті прописано літеру «е». Такі розбіжності у прізвищі створюють заявнику перешкоди у використанні в повному обсязі її права володіння та використання вище вказаної земельної ділянки, та позбавляють її права отримати кадастровий номер на вказану земельну ділянку. А тому вона була змушена звернутись з заявою до суду про встановлення факту, що має для юридичне значення належності їй правовстановлюючого документу, бо іншого шляху захисту її права немає. Заявник та його представник в судовому засіданні підтримали заявлені вимоги та просили суд їх задовольнити в повному обсязі. Представник Генічеської міської ради в судовому засіданні не заперечував проти встановлення факту, що має юридичне значення належності документу. Суд, всебічно, повно, об`єктивно дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного. Згідно ч.1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст.\~315\~ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Судом встановлено, що відповідно до паспорту № [NUMBER] заявник має повне прізвище, ім`я та по-батькові: [PERSON] . Згідно Рішенням Щорсівської сільської ради народних депутатів від 25 травня 2000 року №46 [PERSON] отримала земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства, що розташована на території Щорсівської сільської ради. Державний акт серії IIІ-ХС № 000170 про право постійного користування землею площею 0,67 га, що розташована на території Щорсівської сільської ради, виданий 18.12.2000 року на ім`я [PERSON] на підставі вищезазначеного рішення Щорсівської сільської ради народних депутатів від 25 травня 2000 року №46. Даний акт зареєстровано в книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 96. Згідно до вимог ч.1 ст.76\~ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Як передбачено\~ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Як роз`яснено в п.12\~постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Таким чином, оцінюючи досліджені по справі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності в їх сукупності, суд приходить до висновку, що державний акт на право постійного користування землею серії IIІ-ХС № 000170 належить - заявнику,\~так як всі дані, які ідентифікують особу, зокрема її прізвище,\~ім`я та по-батькові збігаються . Тому суд приходить до висновку, що правовстановлюючий документ, а саме: державний акт на право постійного користування землею виданий на ім`я [PERSON] на підставі рішення Щорсівської сільської ради народних депутатів №46 від 25.05.2000 р. належить заявнику\~ [PERSON] . При цьому, суд вважає, що заявник позбавлений можливості у позасудовому порядку встановити факт належності правовстановлюючого документу, оскільки відповідно до листа Щорсівської сільської ради за №443 від 06.10.2020 року діючим законодавством не передбачено внесення змін в державні акти на право постійного користування землею. Дані розбіжності не можуть бути усунуті іншим шляхом, ніж звернення до суду та перешкоджають заявнику в реалізації його права на володіння та користування майном. Отже, факт про встановлення якого просить заявник, має юридичне значення, при цьому спір про право цивільне відсутній. Таким чином, суд вважає, що заява про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, підлягає задоволенню.

Outcome: approved