Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-10 00:00:00

[PERSON] , звернулась до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просить суд розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем - [PERSON] , зареєстрований 23 листопада 2016 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 1137, після розірвання шлюбу прізвище « [PERSON] » залишити без змін. Судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування позову зазначено, що 23 листопада 2016 року між сторонами зареєстровано шлюб, актовий запис № 1137. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є те, що між сторонами погіршились сімейні відносини, відсутнє порозуміння, різні погляди на життя. Позивач зазначає, що шлюб має формальний характер, а його збереження суперечить її інтересам. Ухвалою від 09 листопада 2020 року суд відкрив провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Призначено судове засідання у справі. У судове засідання позивачка не з`явилась, повідомлялась про місце, дату та час слухання справи своєчасно та належним чином. Надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити та після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] » без змін (Вх. № 27791 від 09.12.2020 року). Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, причини неявки відповідач суду не повідомив, будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Відповідач в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк не подав до суду відзив на позовну заяву, у зв`язку із чим суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову, з наступних підстав: 23 листопада 2016року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 1137 (Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] (Свідоцтво про народження серії [NUMBER] ). Судом встановлено, що сторони шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів громадянського стану. Частина перша ст. 24 СК України встановлює, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, вказана правова позиція Верховного Суду викладена в постанові від 30 травня 2019 року у справі № 442/6319/16-ц. Згідно положень ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги, що позивач дійшла остаточного висновку про припинення сімейних відносин, на примирення не згодна, суд вважає необхідним шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвати, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Згідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач бажає після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем « [PERSON] », суд вважає за необхідне залишити їй це прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved