Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який 04 квітня 2007 року було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину, сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні На даний час вона створила нову родину, з Відповідачем стосунки підтримують, так як в них спільна дитина, яка повинна знати та спілкуватись із своїм батьком. До окупації АР Крим вони проживали в м. Феодосія, наданий час тимчасово мешкають в своїх родичів на Україні в м. Олешки Херсонської області. Відповідач теж перебував після окупації АР Крим в Україні, але на даний час виїхав на постійне місце проживання до тимчасово окупованої території АР Крим. Через наявність у відповідача боргів на окупованій території, йому заборонили виїзд та він не має можливості повернутись на території материкової України. Вона також не має можливості виїхати до АР Крим разом з дитиною, оскільки при пересіканні кордону між материковою Україною та тимчасово окупованою територією АР Крим необхідно пред'явити згоду батька на виїзд дитини за кордон, а отримати таку згоду відповідно до встановленого законодавством порядку неможливо, оскільки нотаріально посвідчені згоди приватними нотаріусами АР Крим, не приймаються Україною та є не законними. Але виїзд дитини за межі України відповідає інтересам сина, а саме спілкування з своїм рідним батьком. Також вона має намір зі своєю новою родиною виїхати до Італії, Чехії або Германії на відпочинок, тому, що подорожі сприятимуть розширенню світогляду дитини, це добре позначиться на духовному та інтелектуальному його розвитку. Тому вона просить суд задовольнити її позовні вимоги, а саме надати дозволи на тимчасові, багаторазові виїзд та в'їзд дитини на тимчасово окуповану територію України Автономну Республіку Крим та виїзд з тимчасово окупованої території України Автономної Республіки Крим [PERSON], [INFO] у супроводі матері [PERSON], [INFO] або інших уповноважених матір'ю осіб, без супроводу та нотаріально посвідченої згоди батька дитини - [PERSON], [INFO] до досягнення дитиною [PERSON] шістнадцяти років, а саме до [INFO] року. Також надати дозвіл на виїзд в наступні країни світу до Германії, Італії та Чехії та в'їзд з Германії, Італії та Чехії [PERSON], [INFO] у супроводі матері [PERSON], [INFO] без нотаріально посвідченої згоди та супроводу батька дитини - [PERSON], [INFO] до досягнення дитиною [PERSON] шістнадцяти років, а саме до [INFO] року В судове засідання представник позивача не з'явилась надала суду письмову заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримає та просить справу провести без її участі та участі позивача. В судове засідання відповідач не з'явився, але надав до суду письмову заяву в якій зазначив, що проти задоволення позову не заперечує, просить його задовольнити в повному обсязі. Окрім цього надав суду нотаріально посвідчену письмову згоду на виїзд дитини за кордон, яка відповідно до норм чинного законодавства України є незаконною так,як видана на тимчасово окупованій території АР Крим. Представник службі у справах дітей Олешкіської РДА в судове засідання не з'явилась надала суду письмову заяву в якій зазначила, що проти задоволення позову не заперечує та просить розгляд справи провести без їх участі. Відповідно до положень ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Таким чином, суд приходить до висновку, що визнання відповідачами позову не порушує їх права чи інтереси інших осіб , тому підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачами позову не встановлено. Суд, заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який 04.04.2007 року було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія [NUMBER]. Від вказаного шлюбу в них є дитина, а саме син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER], нотаріальна згода батька на виїзд дитини за кордон посвідчена нотаріусом Феодосійського міського нотаріального округу Республіки рим від 14.11.2018р. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-який акт виданий незаконними органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно з постановою «Про затвердження Порядку в'їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї» від 04.06.2015 року №367 та затверджено відповідний Порядок в'їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї. Зазначений Порядок встановив, що виїзд на тимчасово окупованої території України громадян України, які не досягли 16-річного віку здійснюється через конторольні пункти за умовами пред'явлення паспорта громадянина України або паспорта громадянина України для виїзду за кордон, або проїзного документа дитини у супроводі одного з батьків (усиновлювачів), опікунів, піклувальників або інших законних представників чи у супроводі інших осіб, уповноважених одним із батьків (усиновлювачів), опікунів, піклувальників або інших законних представників. В'їзд на тимчасово окуповану територію України громадян України, які не досягли16-річного віку, здійснюється через контрольні пункти за умови пред'явлення паспорта громадянина України або паспорта громадянина України для виїзду за кордон, або проїзного документа дитини з дотриманням вимог, передбачених для таких осіб п. 3-6 Правил перетинання державного кордону громадянами України. В свою чергу Правила передбачають, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків в їх супроводі. Виїзд з України громадян, які не досягли 16 річного віку в супроводі одного з батьків здійснюється: - за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску; - без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі пред'явлення документів або їх нотаріально засвідчених копій, в тому числі - рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної Ради України №789 від 27 лютого 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини, держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. У відповідності до положень ст.ст. 7, 155 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснитися всупереч інтересам дитини. Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Водночас фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою КМУ від 27.01.1995 року № 57визначено, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які досягли 16 - річного віку здійснюється лише за згодою обох батьків та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України осіб, уповноважених одним з батьків з нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Згідно ст.141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Згідно ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Судом також встановлено, що дитина мешкає разом з позивачкою, яка має намір виїхати за кордон та до тимчасово окупованої території АР Крим для того,щоб дитина спілкувалась з батьком, який не має можливості прибути на материкову частину України. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. На підставі ч. ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Крім того, згідно із ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН «Про права дитини», яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Враховуючи викладене, з метою забезпечення гарантованих прав та інтересів дитини заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved