Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON]»єва [PERSON] за участю третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача [PERSON] у справах дітей Вінницької міської ради про збільшення розміру аліментів та позбавлення батьківських прав. Позов мотивований тим, що 12.11.2011 року в Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції Донецької області сторони зареєстрували шлюб, актовий запис №1085. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Рішенням Калінінського районного суду м. Горлівки Донецької області від 05.08.2013 року шлюб було розірвано. Ще під час перебування у офіційному шлюбі відповідач припинив брати участь в утриманні дитини та дружини, яка перебувала у декретній відпустці, що стало підставою звернення [PERSON] до суду з позовом про стягнення аліментів. Рішенням Калінінського районного суду м. Горлівки Донецької області від 28.03.2013 року судом було вирішено стягувати з відповідача щомісячно на користь позивача аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу). Проте [PERSON] добровільно сплачувати аліменти не бажав, тому позивач змушена була звернутись до Державної виконавчої служби з заявою про примусове виконання рішення. Враховуючи події, які до цього часу відбуваються на сході України (в зоні антитерористичної операції та прилеглій території) [PERSON] прийняла рішення звільнитись з роботи та переселитись в більш безпечний регіон України. 31.03.2015 року позивач за власним бажанням звільнилась з роботи та разом із дочкою переїхали на проживання до м.Вінниці. Оскільки на даний час матеріальний стан [PERSON] змінився в гіршу сторону, так як вона не працює, власного житла у м.Вінниці не має, проживає разом з дочкою в квартирі свого другого чоловіка, виникла необхідність у збільшенні розміру аліментів. Протягом 2015 року відповідач взагалі припинив приймати будь-яку участь у житті та утриманні дитини. Крім того, що [PERSON] не сплачує аліменти, він взагалі перестав цікаватись дочкою, її життям, розвитком, здоровям, тобто свідомо ухиляється від покладеного на нього Сімейним кодексом України обовязку щодо виховання дитини. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник третьої особи [PERSON] у справах дітей Вінницької міської ради надала заяву про розгляд справи у її відсутність, підтримала висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] Заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. 12.11.2011 року в Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції Донецької області сторони зареєстрували шлюб, актовий запис №1085. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Рішенням Калінінського районного суду м. Горлівки Донецької області від 05.08.2013 року шлюб було розірвано. Положеннями\~ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що виховання дитини в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості. Батьки несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. Ще під час перебування у офіційному шлюбі відповідач припинив брати участь в утриманні дитини та дружини, яка перебувала у декретній відпустці, що стало підставою звернення [PERSON] до суду з позовом про стягнення аліментів. Рішенням Калінінського районного суду м. Горлівки Донецької області від 28.03.2013 року вирішено стягувати з відповідача щомісячно на користь позивача аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу). Відповідно до довідки Калінінського відділу державної виконавчої служби Горлівського міського управління юстиції від 03.07.2015 р. за №302 стягувач [PERSON]»єва К.Ф. аліменти за період з липня по грудень 2014 р. не отримувала, за інший період нарахування аліментів відомості відсутні у зв»язку із залишенням матеріалів виконавчого провадження на тимчасово окупованій території Донецької області.. Враховуючи події, які до цього часу відбуваються на сході України в зоні антитерористичної операції та прилеглій території, [PERSON] прийняла рішення звільнитись з роботи та переселитись в м. Вінницю. 31.03.2015 року позивач за власним бажанням звільнилась з роботи та разом з дочкою переїхали на проживання до м. Вінниці. Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом до платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Протягом 2015 року значно погіршився матеріальний стан позивача, в звязку з політичною ситуацією в Україні [PERSON] змушена була звільнитись з місця роботи та переїхати на постійне місце проживання у м. Вінницю. На даний час позивач не працює, власного житла не має, проживає в квартирі свого другого чоловіка, на її повному утриманні знаходиться малолітня дочка [PERSON], тому позовні вимоги позивача про збільшення розміру аліментів з 1/4 на 1/3 частину від усіх видів заробітку (доходу) відповідача суд визнав обґрунтованими. Крім того, що [PERSON] не сплачує аліменти, він перестав цікавитись дочкою, її життям, розвитком, здоровям, тобто свідомо ухиляється від покладеного на нього Сімейним кодексом України обовязку щодо виховання дитини. Згідно з висновком від 16.12.2015 р. за №01-00-011-36400 орган опіки і піклування Вінницької міської ради вважає доцільним позбавити [PERSON]»єва [PERSON] батьківських прав щодо дитини [PERSON]»євої [PERSON], [INFO]. Відповідно до\~ст. 185 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ч.1\~ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засудженні за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до ч.5\~ст. 164 СК України\~рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до ч.1\~ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цивільно-процесуального законодавства України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з положеннями\~ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. При розгляді справи судом встановлено, що\~після розірвання шлюбу з серпня 2013 року [PERSON] ухилявся від виконання батьківських обов'язків щодо дочки, не проживав разом з дитиною, не цікавився її життям, розвитком та здоров'ям, не надавав дитині матеріального утримання. 3 2013 року до нині малолітня [PERSON] виховується матір'ю самостійно, яка належно піклується про її здоров'я та розвиток. Враховуючи наведені обставини, суд дійшов до переконання про обґрунтованість позовних вимог щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дочки [PERSON], [INFO]. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до положень\~ст. 88 ЦПК України, Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved