overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до Борзнянського районного суду Чернігівської області з позовом до Туташвілі Бічіа, в якому просить суд винести рішення про розірвання укладеного між ними шлюбу, зареєстрованого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Борзнянського районного управління юстиції у Чернігівській області 05.08.2014 року актовим записом № 37. В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з причини різних поглядів на життя між нею та чоловіком втрачені взаєморозуміння. Вони з осені 2014 року припинили спільне сімейне проживання. Відновлення сімейних стосунків вона вважає неможливим. Оскільки шлюб перешкоджає її життєвим інтересам, вона просить розірвати шлюб з відповідачем. Також просила після розірвання шлюбу залишити без зміни її прізвище. В судовому засіданні позивач позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з`явився, проте суд, виходячи з того, що сторони перебувають на час розгляду справи в шлюбних стосунках і позивачем надані докази доведеня нею до відома Туташвілі Бічіа суті позовних вимог та необхідності з`явитися в судове засідання з розгляду даної справи, вбачає ознаки вручення судової повістки, що передбачені ст.76 ч.3 ЦПК України. Водночас позивач погодилася на ухвалення у цій справі заочного рішення у відповідності до ст.224 ЦПК України. З`ясувавши доводи позивача в обґрунтування позовних вимог, перевіривши долучені до позову письмові матеріали, суд дійшов такого висновку - оскільки встановлено, що позивач вважає за неможливе проживання з Туташвілі Бічіа у шлюбі й не знаходить за можливе відновити сімейні стосунки з ним після проживання подружжя окремо, що шлюб перешкоджає її життєвим інтересам, а відповідач із запереченнями на позов до суду не звертався, то відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Статтею 235 ч.8 ЦПК України передбачається, що у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив його під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Тому, з огляду на встановлені в судовому засіданні факти, суд задовольняє прохання позивача про залишення без зміни її прізвища «Гришко» . На підставі ст.ст. 105, 110, 112, 113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до Броварської міської державної нотаріальної контори про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позивачка зазначала, що [INFO] померла її бабуся [PERSON], яка проживала за адресою: [ADDRESS]. Після її смерті відкрилась спадщина. Позивачка звернулася до Броварської міської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Проте, у видачі свідоцтва позивачці було відмовлено, в зв'язку з тим, що вона вчасно не звернулась до нотаріальної контори. Позивачка є громадянкою Російської Федерації. Із бабусею вона підтримувала тільки телефонний зв'язок, так як не вистачало коштів на відвідування України. Розмови здійснювались близько 5-6 раз на рік. Останній рік вона не змогла додзвонитись бабусі, так як остання її повідомила, що має намір переїхати до будинку пристарілих, проте, куди саме, не повідомила. В листопаді 2013 року позивачці зателефонували та повідомили, що її бабуся померла. І тільки 07.12.2013 року позивачка приїхала до України, щоб оформити спадщину після смерті бабусі. Крім неї до державної нотаріальної контори більше ніхто не звертався. Посилаючись на викладене просила суд визначити [PERSON] додатковий строк для подання заяви для прийняття спадщини строком у три місяці за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. В судове засіданні позивачка та її представник не з'явились Надали суду заяву, в якій просили слухати справу без їх участі. В судове засідання представник відповідача Броварської міської державної нотаріальної контори не з'явився, про слухання справи повідомлялись належним чином. Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], [PERSON] померла [INFO]. (а.с.9-10). Згідно свідоцтва про народження від 03 квітня 2007 року, [PERSON] народилась [INFO] в м. Мончегірськ Мурманської області, Росія. (а.с.7). Відповідно до паспорту громадянина Російської Федерації серії [NUMBER], [PERSON], [INFO], є громадянкою Російської Федерації. (а.с.8-9). 07.12.2013 року позивачка приїхала до України, щоб оформити спадщину після смерті бабусі. Крім неї до державної нотаріальної контори більше ніхто не звертався. Оскільки заявниця пропустила строк звернення до держаної нотаріальної контори з поважних причин, суд приходить до правильного висновку про задоволення позову та визначення позивачці додаткового строку для прийняття спадщини терміном в три місяці. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до Буського районного суду Львівської області з заявою про встановлення факту родинних відносин. Заяву мотивує тим, що після смерті її батька, [PERSON], який помер [INFO], залишилось спадкове майно. Проте, коли заявниця звернулась з заявою до Буської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, їй було відмовлено у прийнятті такої, оскільки документи мають розбіжності в написанні прізвища її та батька. Просить суд встановити факт родинних відносин. Заявниця в судове засідання не прибула, належно та вчасно була повідомлена про день, час, місце розгляду справи. До матеріалів справи додала заяву про слухання справи у її відсутність, подану заяву підтримує повністю, просить заяву задоволити. Представники заінтересованих осіб в судове засідання не прибули, належно та вчасно були повідомлені про день і час розгляду справи. З заявами про розгляд справи у відсутності представників заінтересованих осіб до суду не подавали. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. В силу п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно паспорту громадянина України серія [NUMBER] заявниця має прізвище [PERSON], [INFO] (а.с. 4-6). З представленого суду свідоцтва про народження, яке видане повторно 20.06.2017 року (а.с.8) убачається, що батьком записано [PERSON]. Однак, з свідоцтва про смерть батька заявниці [NUMBER] від 06.02.2017 року убачається, що прізвище померлого [PERSON] (а.с. 9). З довідки Виконкому Красненської селищної ради Буського району Львівської області № 2153 від 14.09.2017 року убачається, що померлий [PERSON] дійсно до дня смерті проживав та був зареєстрований [ADDRESS], разом з ним проживала та була зареєстрована дочка [PERSON] Представлені суду документи свідчать про те, що органами, які видавали документи прізвище померлого писались як [PERSON] так і [PERSON]. З письмових пояснень свідка, яка приходиться заявниці рідною сестрою [PERSON] дошлюбне прізвище [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER] від 15 вересня 2009 року, убачається, що заявниця [PERSON] приходиться рідною дочкою [PERSON] (які долучені до матеріалів справи). З писмових пояснень свідка [PERSON], яка приходить заявниці мамою, а померлому дружиною, що підтверджується свідоцтвом про народження заявниці та свідоцтвом про одруження [NUMBER] з [PERSON], убачається, що заявниця є дійсно рідною дочкою померлому [PERSON] (які долучені до матеріалів справи). З письмових пояснень свідка [PERSON], яка приходиться рідною сестрою заявниці, однак згідно свідоцтва про одруження [NUMBER] від 05 листопада 2009 змінила прізвище [PERSON], убачається, що заявниця є дійсно рідною дочкою померлому [PERSON] (які долучені до матеріалів справи). На підставі зазначеного, суд приходить до висновку, що представлені суду документи та письмові пояснення свідків, достовірно вказують на те, що заявниця [PERSON] дійсно приходиться рідною дочкою померлому [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до Василівського районного суду Запорізької області з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючи з дати пред'явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що на її утриманні знаходиться неповнолітній син [PERSON], [INFO], а відповідач [PERSON] припинив з нею спільне сумісне життя, матеріальної допомоги на утримання сина не надає, внаслідок чого вона опинилася в скрутному матеріальному становищі, тому вимушена звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання позивачка не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлена судом своєчасно та належним чином, проте надала суду заяву, в якій просить розглянути справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити за викладеними у позовній заяві підставами. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, про час і місце слухання справи повідомлявся судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, надав суду заяву, в якій просить розглянути справи у його відсутність, позовні вимоги визнає у повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 03.11.2009 року Орлянською сільською радою Василівського району Запорізької області, актовий запис № 11, про що свідчить Свідоцтво про шлюб, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.2). Від спільного подружнього життя сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], у свідоцтві про народження якої батьком записаний [PERSON], відповідач у справі (а.с.3). Дитина мешкає з позивачкою [PERSON] та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою, виданою Орлянською сільською радою Василівського району Запорізької області від 14.03.2014 року (а.с.5). Відповідач працює ПІІ ЗАТ «ЗЗРК», має постійне джерело прибутку та регулярний дохід, що підтверджується довідкою про його заробітну плату, розмір якої за період з 01.09.2013 року по 01.03.2014 року склав 43882,76 грн. (а.с.6), проте належним чином малолітнього сина [PERSON] не утримує, хоча має таку можливість. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Враховуючи вищевикладене, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги [PERSON] законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі та вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини - [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову до суду, тобто з 14.03.2014 року та до досягнення дитиною [PERSON] повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до Василівського районного суду Запорізької області з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючи з дати пред'явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що на її утриманні знаходиться неповнолітня донька [PERSON], [INFO], а відповідач [PERSON] припинив з нею спільне сумісне життя, матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, внаслідок чого вона опинилася в скрутному матеріальному становищі, тому вимушена звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання позивачка не з»явилася, про день та час розгляду справи повідомлена судом своєчасно та належним чином, проте суду позивачем надано заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити за викладеними у позовній заяві підставами. Проти ухвалення заочного рішення по справі, не заперечує. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, про час і місце слухання справи повідомлявся судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, про що свідчить поштове повідомлення в отриманні судової повістки, документів на підтвердження поважності причин неявки суду не надано, заперечень на позов не подано, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який зареєстрований 11.02.2006 року Дніпрорудненською міською радою Василівського району Запорізької області. 21.10.2008 року шлюб сторін [PERSON] та [PERSON] розірваний, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Василівського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 239 (а.с.2). Від спільного подружнього життя сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], у свідоцтві про народження якої батьком записаний [PERSON], відповідач у справі (а.с.4). Дитина мешкає з позивачкою [PERSON] та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою, виданою Дніпрорудненською міською радою Василівського району Запорізької області № 61 від 27.01.2014 року (а.с.7). Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Враховуючи вищевикладене, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги законні,обґрунтовані, відповідачем [PERSON] не оспорюються, тому підлягають задоволенню у повному обсязі та вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 28.01.2014 року та до досягнення дитиною [PERSON] повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до відповідачів з позовом про визначення ідеальних часток в спільній сумісній власності. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримала і в обґрунтування заявлених вимог пояснила, що на підставі свідоцтва № 29 від 22 жовтня 1997 року, виданого Скадовською міською радою, [PERSON] є співвласник квартири [ADDRESS]. 25 серпня 2011 року позивачка уклала шлюб з [PERSON] та змінила дівоче прізвище на [PERSON]. Окрім позивачки співвласниками квартири є її батько [PERSON], мати [PERSON] та сестра [PERSON]. Квартира належить їм на праві спільної сумісної власності. Представник позивачки зауважив, що [PERSON] позбавлена можливості реалізовувати своє законне право щодо користування і розпорядження належній їй власності,оскільки в правовстановлюючому документі розмір часток не вказаний, частки кожного із співвласників не визначено. Враховуюче викладене, представник позивачки просить визначити ідеальні частки співвласників в спільній сумісній власності - квартирі [ADDRESS]. Та визнати за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], а саме визнати право власності на ? частини кожному у квартирі [ADDRESS]. Відповідачі в судове засідання з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, спрямували письмові заяви про підтримання позовних вимог в повному обсязі та розгляд справи без їх присутності. Заслухавши пояснення представника позивачки та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частиною 1 та 2 ст. 357 УК України визначено, що частки у справі спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за законом або домовленістю співвласників. Згідно ч.1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно свідоцтва № 29 Скадовської районної ради народних депутатів виданого 22 жовтня 1997 року [PERSON] та відповідачі є співвласниками квартири [ADDRESS]. Відповідно наданої копії свідоцтва про шлюб [NUMBER] виданого Центральним відділом реєстрації шлюбів міста Київа з державним центром розвитку сім'ї 25.серпня 2011 року [PERSON] отримала після укладення шлюбу прізвище [PERSON]. Беручи до уваги, що домовленість сторін про зміну розміру часток у праві спільної сумісної власності відсутні, часткии сторін слід вважати рівними.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, Позов мотивований тим. що на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 25.03.2004 року, посвідченого Першою вінницькою державною нотаріальною конторою за реєстром № 4-669, позивач є власником 1/2 частини житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель під № 19 по провулку Красному в місті Вінниці. Право приватної власності на цю частину будинку 02.04.2004 року було належним чином зареєстроване в КП ВООБТІ в реєстровій книзі за № 161 за реєстровим № 9141. В належній позивачу частині будинку зі згоди позивача 08.04.2008 року був зареєстрований і проживав відповідач по справі [PERSON]. Влітку 2012 року відповідач забрав всі свої речі і виїхав, з його слів, на постійне місце проживання до Російської Федерації, але не повідомив свою нову адресу. Проте, вибуваючи з м. Вінниці, він не знявся з реєстрації місця проживання в належній позивачу частині будинку. Позивач в судове засідання не зявилась, але подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. В судове засідання відповідач не з'явився з невідомих суду причин, хоча повідомлявся належним чином, повідомлення про причини неявки до суду не надійшло.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до Гайворонського районного суду з позовом до [PERSON], третя особа: Відділ РАЦСу Гайворонського РУЮ Кіровоградської області про виключення відомостей з актового запису про народження дитини. Позов мотивовано тим, що з відповідачем перебувала у шлюбі, який офіційно розірвали 17.10.2011 року. [INFO] вона народила дитину - [PERSON], батьком якої у свідоцтві про народження записаний відповідач. Однак відповідач не є біологічним батьком дитини якого записано батьком дитини, оскільки на момент народження дитини шлюб був не розірваний. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, просить суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву в якій просить справу заслухати у його відсутності, позов визнає та зазначив, що не є батьком дитини. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та даючи оцінку доказам, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що позивачка перебувала у шлюбі, який офіційно сторони розірвали 17.10.2011 року. [INFO] позивачка народила дитину - [PERSON], батьком якої у свідоцтві про народження записаний відповідач. Позивачка категорично стверджує, що відповідач не є біологічним батьком дитини та його записано батьком дитини, оскільки на момент народження дитини шлюб був не розірваний. Відповідач у заяві підтвердив, що не є батьком [PERSON] Відповідно до ст. 138 СК України, жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до Галицького районного суду Івано-Франківської області, заінтересована особа: Управління соціального захисту населення Галицької районної державної адміністрації Івано-Франківської області із заявою про визнання свого чоловіка [PERSON] безвісно відсутнім. В обґрунтування заяви покликається на те, що її чоловік [PERSON], який проживав разом з нею за адресою: вул. Площа Волі, 7/45, м. Галич, Івано-Франківської області, на початку березня 2015 року вийшов з дому та не повернувся. 16 березня 2017 року звернулася до Тисменицького ВП ГУНП України в Івано-Франківській області із заявою про його розшук, однак встановити місце перебування чоловіка не вдалось. Враховуючи період відсутності чоловіка по місцю проживання та відсутності відомостей про нього, просить суд визнати його безвісно відсутнім. Визнання чоловіка безвісно відсутнім необхідне для оформлення соціальної допомоги. В судовому засіданні [PERSON] заяву підтримала. Представник заінтересованої особи - Управління соціального захисту населення Галицької районної державної адміністрації Івано-Франківської області [PERSON] просила заяву задовольнити. Приймаючи рішення по справі суд виходить з наступного. Відповідно до\~ст.43 ЦК України\~фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Судом встановлено факт відсутності в місці постійного проживання [PERSON] відомостей про місце його перебування протягом більше двох років, що підтверджується здобутими доказами, зокрема: -наведеними вище поясненнями заявника; -довідкою Галицького відділення поліції Тисменецького відділу поліції ГУ національної поліції в Івано-Франківській області від 20.03. 2017 року про те, що в ході проведення перевірки не вдалося встановити місце перебування гр. [PERSON]; -довідкою виконавчого комітету Ямницької сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області від 01.03.2017 року про те, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO], однак не проживає; -актом обстеження житлово-побутових умов № 02.2-21/199 від 10 квітня 2017 року, яким встановлено що [PERSON] за адресою: пл. Волі, 7/45, м. Галич, Івано-Франківська область не проживає; -нотатаріально посвідченою заявою [PERSON], [PERSON], [PERSON], якою засвідчили факт не проживання [PERSON] за адресою: пл. Волі, 7/45, м. Галич, Івано-Франківська область з березня 2015 року. Враховуючи встановлення обставин, зазначених у ст. 43 ЦК України, а саме відсутності у місці постійного проживання [PERSON] відомостей про місце його перебування протягом одного, такого слід визнати безвісно відсутнім. Роз'яснити, що у разі появи фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою, або відомостей про місцеперебування цієї особи, особою, яку було визнано безвісно відсутньою або померлою, або іншою заінтересованою особою може бути подано заяву до суду за місцеперебуванням особи або до суду, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою, про скасування рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою в порядку, передбаченому\~ст.250 ЦПК України.

Outcome: approved