Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона з відповідачем проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу, мають спільну дитину [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем. Відповідач проживає окремо. Зазначає, що ніде не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Соціальної допомоги не вистачає на утримання дитини, оскільки ціни на продукти харчування, товари першої необхідності, комунальні послуги постійно зростають. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Вказує, що він офіційно не працює, однак має регулярний дохід, інших осіб на утриманні не має. Посилаючись на зазначені обставини, з урахуванням уточнених позовних вимог просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову та до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позов підтримала. Просила суд позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позов в уточненому розмірі визнав. Крім того, у заяві зазначив, що не має регулярного доходу та офіційного заробітку, є фізично здоровим, інших осіб на утриманні немає. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, суд розглядає справу в порядку, встановленому частиною 2 статті 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до таких висновків. Судом встановлено, що сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (аркуш справи 5). Довідкою про склад сім'ї, виданою Смідинською сільською радою Старовижівського району Волинської області від 05 лютого 2018 року № 141 доводиться та обставина, що дитина проживає з позивачем (аркуш справи 8). Судом встановлено, що відповідач є фізично здоровим, офіційно не працює, має нерегулярний дохід, крім спільної з позивачем дитини, інших утриманців немає. Згідно з частиною 1 статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частин 1, 3 статті 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Таким чином, обрання способу стягнення аліментів у частці від доходу чи у твердій грошовій сумі здійснюється саме за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до вимог статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини 1 статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, суд оцінивши всі наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, вважає встановленими наступні обставини: відповідач є фізично здоровим, має нерегулярний дохід, працює за наймом, крім спільної з позивачем дитини, інших утриманців немає. Позивач ніде не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, самостійно не може утримувати дитину. Крім того, суд враховує, що у відповідності до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дітей. Із заяви, поданої відповідачем до суду убачається, що відповідач позов визнав. Дані обставини, в силу вимог статті 206 ЦПК України, серед інших, є підставою для задоволення позову, оскільки визнання позовних вимог відповідачам є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому приймається судом. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07 грудня 2017 року № 2246-19, установлено у 2018 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2018 року для дитини віком до 6 років - 1492 гривні. Таким чином, враховуючи, що обов'язок утримувати дітей до досягнення повноліття покладений на обох батьків, матеріальний стан позивача, відповідача, який сплачувати аліменти на утримання дитини погодився, суд приходить до висновку, що заявлений позивачем розмір аліментів в сумі 1000 гривень щомісячно на утримання дитини, що приблизно дорівнює 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дітей віком до 6 років, а тому позовні вимоги позивача про стягнення аліментів є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення, починаючи з дати звернення з позовом до суду та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до частини 6 статті 141 ЦПК України, якщо сторона, на користь якої ухвалено рішення, звільнена від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Підпунктом 3 частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що ставка судового збору за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік» встановлено, у 2018 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2018 року становить 1762 гривні. Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору, на день звернення позивача із позовом до суду в даній справі складає 704,80 гривень. Згідно з частиною 1 статті 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Підпунктом 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», визначено, що звільняються від сплати судового збору позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Таким чином, оскільки позивача при поданні позову звільнено від сплати судового збору, а відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позовні вимоги, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 50 відсотків судового збору, який позивач повинен був би сплатити при поданні позову, тобто 352, 40 гривень. Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved