Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про припинення договору оренди шляхом розірвання. Позовна заява мотивована тим, що їй на праві власності належать земельна ділянка частка ( пай) кадастровий номер [NUMBER] загальною площею 3,6298 га., на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] виданий 23.05.2002 року. 20 травня 2016 року між нею та [PERSON] укладено договір оренди землі строком на 49 років. У порушення пункту 9 указаного договору відповідач з 2016 року систематично не сплачує їй орендну плату, що є підставою для розірвання договору оренди землі. Ураховуючи вищевикладене, вона просить суд визнати договір оренди земельної ділянки б/н від 20 травня 2016 року, укладений між нею та [PERSON] щодо оренди земельна ділянка частка пай кадастровий номер [NUMBER] загальною площею 3,6298 га., на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] виданий 23.05.2002 року про що в Державному реєстрі іншого речового права вчинено запис за № 30583822 від 22.07.2016 року припиненим, та стягнути з [PERSON], понесені нею судові витрати у розмірі 704, 80 грн. В судовому засіданні представник позивача - [PERSON] змінила позовні вимоги та просила суд розірвати договір оренди землі від 20 червня 2016 року, укладений між [PERSON] та [PERSON], та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання неодноразово викликався, але жодного разу в судове засідання не з»явився. Зачепилівським районним судом Харківської області було розміщене оголошення на веб - сайті Зачепилівського районного суду Харківської області про виклик в якості відповідача [PERSON] в судове засідання на 24.10.2018 року, та на 04.12.2018 року на 10.00 год.., у справі за позовом [PERSON] про припинення договору оренди шляхом розірвання, але відповідач [PERSON], в судове засідання не з»явився. Заяв про розгляд справи без його участі не надійшло, у встановлений судом строк відзиву на позов не подав. Враховуючи вищевикладене, вимогам ст. 280 ЦПК України де зазначено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов : -відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання., -відповідач не з»явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин., -відповідач не подав відзив., -позивач не заперечує проти такого вирішення справи. вважає, що справу можливо розглянути без відповідача [PERSON], з подальшим виконанням ст. 283 ЦПК України - направлення йому копії заочного рішення суду. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи: -копію паспорта та ідентифікаційного номера позивача., -копію довіреності від 18.05.2018 року. -копію листа про надання договору з повідомленням від 30.05.2018 року., -копію листа про виплату орендної плати з повідомленням від 12.06.2018 року., -копію листа про припинення договору з повідомленням від 12.06.2018 року.., -копію витягу з реєстру прав на нерухоме майно., -копію заяви державному реєстратору, -копію Договору оренди землі між [PERSON], та [PERSON] від 20.05.2016 року. приходить до висновку, що позов [PERSON], слід задовольнити, виходячи із наступного: Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. У статті 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. За положеннями статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Частиною першою статті 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Водночас у пункті д) частини першої статті 141 ЗК України передбачено таку підставу припинення права користування земельною ділянкою як систематична несплата земельного податку або орендної плати. Отже, згідно зі статтями 13, 15, 21 Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору. Відповідно до частини другої статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, що також є істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє позивача можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що її земельну ділянку використовує інша особа. Судом встановлено, що [PERSON], на праві власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку належать земельна ділянка загальною площею 3, 6298 га., в межах території Миколаївської сільської ради Зачепилівського району Харківської області, призначена для товарного сільськогосподарського виробництва - земельна ділянка частка ( пай) кадастровий номер [NUMBER]на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] виданий 23.05.2002 року. 20 травня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір оренди землі строком на 49 років. Пунктом 9 договору оренди землі визначено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі шляхом видачі орендодавцю (або його уповноваженому представнику) готівкою відповідної грошової суми із каси орендаря або перерахуванням її на банківський рахунок орендодавця. Щорічний розмір орендної плати складає фіксовану грошову суму у розмірі 4074.76 грн. З метою захисту майнових інтересів орендодавця за згодою сторін на умовах, визначених цим договором, розрахунок по орендній платі може бути проведений визначеною кількістю сільськогосподарської продукції. Пунктом 11 встановлено, що орендна плата вноситься щорічно до 25 грудня того року, за який здійснюється розрахунок по орендній платі. Пунктом 12 договору визначено, що передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформляється відповідними актами, накладними або підписаними сторонами відомостями на отримання відповідної продукції або послуг. Відповідно до пункту 38 договору оренди землі, його дія припиняється шляхом розірвання: за взаємною згодою сторін; за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також інших підстав, визначених законом. Судом встановлено, що до звернення позивача до суду з даним позовом відповідач не виплачував їй орендну плату за 2016-2018 роки, вважає, що сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору, узгоджуються із правовою позицію, викладеною у постановах Верховного Суду України: від 12 грудня 2012 року №6-146цс12, від 28 вересня 2016 року №6-977цс16, від 11 жовтня 2017 року №6-1449цс17, і підстав для відступлення від цієї позиції немає. Згідно ч.2 п.1 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved