Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом в інтересах [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Березнегуватський сільгоспптахопром» про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним посилаючись на те, що після смерті 25 листопада 2013р. свого сина [PERSON] позивачка [PERSON] успадкувала належну йому земельну ділянку 14,5000га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Чарівненської сільської ради. Вказана земельна ділянка передана в оренду відповідачу на 10 років згідно договору оренди від 24.01.2011 року, який зареєстровано 28.10.2011р. в відділі держкомзему у Великоолександрівському районі. Однак зазначений договір оренди не містить всіх істотних умов, які передбачено ст.15 Закону України «Про оренду землі» в редакції, чинній на час виникнення правовідносин, а саме державної реєстрації договору 28.10.2011р., що є підставою для визнання договору недійсним відповідно до закону. Розділ договору «Об»єкт оренди» не містить кадастрового номера кожної з двох земельних ділянок, переданих в оренду та не містить відомостей, що в оренду передано дві земельні ділянки; акт прийому-передачі земельної ділянки не містить дати, а значить не має юридичної сили; в розділах «Умови повернення земельної ділянки» (п.п.22-23) та «Ризик випадкового пошкодження або знищення об»єкта оренди чи його частини» не визначено і не врегульовано ці умови в порушення ст.15 Закону України «Про оренду землі». Ухвалою суду від 11.01.16р. третьою особою на боці відповідача що не заявляє самостійних вимог залучено відділ державного геокадастру Великоолександрівського району Херсонської області. В судовому засіданні представник позивачки підтримала вимоги позову згідно поданої заяви. Померлий [PERSON] був власником двох земельних ділянок, що видно на плані, які мають різні кадастрові номери, але це не відображено у договорі оренди. В акті приймання-передачі земельних ділянок не вказано дату, тому слід вважати, що передачі землі не було, договір не діяв, відповідач не господарював на землі і не виплачував орендну плату. Сам договір оренди, копія якого є в матеріалах, фактично є планом договору, що відповідає типовому договору, однак в ньому не викреслено в окремих абзацах відповідні положення. В позові визначено моменти, які відсутні в договорі. Відсутність цих умов унеможливлює виконання умов договору оренди. Якщо буде їх порушення, позивачка звернеться до суду, але не зможе захистити свої права. Закон передбачає, що такий договір не підлягає державній реєстрації і є недійсним. Фактично договір існує у формі бланку і не захищає інтересів позивачки та при виникненні питань по оренді незрозуміло, чим керуватись при їх вирішенні. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з»явилась, про слухання справи сповіщалась належним чином. Заяви про відкладення розгляду справи не направила. Представник відповідача не визнав позовні вимоги пославшись на письмові заперечення до позову. Щодо відсутності кадастрового номеру земельної ділянки, то на момент укладення договору оренди ст.15 Закону України «Про оренду землі» не передбачала цієї умови. Відсутність дати в акті прийому-передачі земельної ділянки не є підставою передбаченою законом, для визнання договору оренди земельної ділянки недійсним. Земельна ділянка була передана, оброблялась, сплачувалася орендна плата. В екземплярі договору оренди землі, який знаходиться у товариства всі умови за договором визначено, в тому числі і ті, на які посилається представник позивача як умови недійсності договору. Крім того є інші пункти договору, які регулюють питання умов повернення земельної ділянки, крім п.22, 23. За пунктом 32 умов договору оренди ризик випадкового знищення несе орендар. При укладанні договору оренди він влаштовував орендодавця, доказів, що ним порушувались його права, не надано. На момент звернення до суду [PERSON] відсутність в договорі умов, на які вона посилається, жодним чином не порушує її прав. Після оформлення спадкових прав вона не зверталася до товариства з питання порушення її прав, а відразу подала до суду позов. Вимоги позову не ґрунтуються на законі, просить відмовити в їх задоволенні. Представник третьої особи позов не визнав, пояснив, що на час укладення договору оренди кадастровий номер не був необхідним. На 2011 рік була відсутня національна кадастрова система. Умови пунктів 22-23 договору дублюються в інших пунктах договору, умови повернення земельної ділянки в договорі виписано. Крім того, щоб говорити про стан грунту, його поліпшення чи погіршення, необхідно, щоб була довідка про якість грунту або агротехнічний паспорт на нього, які відсутні в даному випадку. Обставини, на відсутність яких посилається представник позивача, як на недійсність договору оренди, могли бути підставами лише для відмови в державній реєстрації договору. Просить відмовити в позові. Вислухавши представників сторін, дослідивши подані матеріали суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 14,500га. на 10 років з моменту реєстрації договору оренди, який зареєстровано 28 жовтня 2011 року відділом Держкомзему у Великоолександрівському районі, що підтверджує копія договору оренди та оглянуті в судовому засіданні оригінали даного договору. [PERSON] помер 25 листопада 2013 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть І-КГ № 173892 від 27.11.2013р. і його спадкоємцем є [PERSON], яка 07 грудня 2015 року отримала у Великоолександрівській державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом на землю померлого і зареєструвала право на нерухоме майно в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується копіями свідоцтв та витягів. В позові стоїть питання про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, яку вона отримала у спадщину та скасування його державної реєстрації у зв»язку з відсутністю в ньому ряду істотних умов згідно ст.15 Закону України «Про оренду землі» де вказано перелік істотних умов договору оренди землі і зазначається, що відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону. Досліджені в судовому засіданні оригінали спірного договору оренди від 24.01.2011р. дійсно не містять кадастрового номеру земельної ділянки. В даному випадку підлягає застосуванню ст.15 Закону в редакції, яка діяла на момент укладення договору оренди, тобто на той момент, коли сторони дійшли згоди щодо істотних умов і поставили свої підписи. У момент державної реєстрації набирає чинності договір, укладення якого вже відбулося і така реєстрація не може змінювати моменту укладання договору. Укладення договору відбулося 24 січня 2011 року, а реєстрація 28 жовтня 2011 року. В редакції ст.15 Закону України «Про оренду землі» на момент укладення договору кадастровий номер як істотна умова договору оренди земельної ділянки відсутня. В акті приймання-передачі земельної ділянки, який також оглядався і досліджувався в судовому засіданні, дійсно не вказано дати його складання, однак містяться підписи сторін договору. Відсутність дати не впливає на дійсність договору оренди, оскільки ст.15 Закону України «Про оренду землі» такої істотної умови не передбачає. Представник позивача вважає, що оскільки в акті відсутня дата земля в оренду не передавалась і умови договору не виконувались, орендна плата не сплачувалась. Однак це не є підставою для визнання договору недійсним і до того ж це є лише припущенням, оскільки відповідних доказів не надано і не спростовано докази, подані в цій частині представником відповідача. Представник позивача посилається як на підставу недійсності договору оренди не визначення та не врегулювання умов повернення земельної ділянки (п.22-23) та відповідальної особи за ризик випадкового пошкодження або знищення об»єкта оренди чи його частини (п.32), що порушує вимоги ст.15 Закону України «Про оренду землі». В примірнику договору оренди, який належить відповідачу, ці положення врегульовано, не потрібні умови закреслено, а в примірнику, який зберігається у відділі Держгеокадастру закреслення відсутні, що встановлено при їх дослідженні в судовому засіданні. Однак п.21 договору містить умови повернення земельної ділянки, а за ризик, передбачений п.32 договору відповідальність на себе взяв відповідач, що вбачається з його примірника договору оренди та пояснень представника в судовому засіданні. Стаття 15 ЦК України передбачає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Захисту підлягає порушене право особи. На це в своїй практиці вказує Верховний Суд України зазначаючи, що в судовому засіданні підлягає з»ясуванню питання в чому саме полягає порушення законних прав особи, чи дійсно порушує право орендодавця відсутність у договорі істотної умови, на яку вказується в заяві (постанови 6-94 цс13 від 25.12.2013р., 6-84 цс14 6-94 цс14 від 03.09.2014р.). В судовому засіданні представник позивача не надала доказів на підтвердження існування порушення прав її довірительки на момент звернення до суду. В своїх поясненнях вона посилалась на можливі порушення прав [PERSON] в майбутньому і неможливість у зв»язку з тим, що не врегульовано питання в договорі оренди, захистити свої права. До звернення до суду [PERSON] до відповідача не зверталась, ніяких претензій не висловлювала, не вказувала на існуюче порушення її прав, що не оспорювала представник позивача. Всі істотні умови договір оренди містить, а окремі альтернативно визначені питання можуть бути врегульовані сторонами і не тягнуть за собою визнання договору оренди недійсним. За даних обставин не існує підстав для задоволення вимог позову про визнання недійсним договору оренди і скасування його державної реєстрації.

Outcome: dismissed