Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області з дійсним позовом. Свої вимоги мотивували тим, що їй, її сину та колишньому чоловікові на підставі договору міні належить на праві спільної сумісної власності квартира [ADDRESS]. На даний час, оскільки після розірвання шлюбу з [PERSON] вони окремо ведуть господарство та мають різні бюджети, виникло питання щодо оплати комунальних послуг. Вона звернулась до ТОВ «Житлорембудсервіс», по питанню розподілу особових рахунків, однак отримала відмову через відсутність нотаріально посвідченого договору або рішення суду про встановлення порядку користування квартирою. [PERSON] та [PERSON] вирішувати питання про розподіл особових рахунків не бажають, тому вона вимушена звернутися до суду. Посилаючись на вказані обставини, просила суд встановити наступний порядок користування квартирою №65 в буд. 2 по вул. Е.Тельмана в м.Кременчуці: виділити їй кімнату «3» площею 10,2м2; виділити [PERSON], [PERSON] в користування кімнату «2» площею 17,1м2 та балкону площею 0,8 м2. У спільному користуванні залишити кухню площею 5, 7м2, ванну кімнату площею 2,0м2, вбиральню площею 1,1м2, коридор площею 6,3м2, кладову площею 0,9м2. Зобов'язати ТОВ «Житлорембудсервіс» розділити особові рахунки між співвласниками квартири шляхом виділення двох окремих рахунків на її ім'я та ім'я [PERSON] Сторони в судове засідання не з'явились, надіслали заяви про розгляд справи без їх участі. У свої заявах відповідачі, [PERSON] та [PERSON] проти задоволення позову не заперечували, позивач, [PERSON], позов підтримала та просила його задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази, приходить до таких висновків. Згідно ст. 150 ЖК України\~громадяни, які мають у приватній власності квартиру користуються нею для особистого проживання і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд. Згідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України\~право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1, 2 ст. 317 ЦК України\~власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до вимог ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Відповідно до п.14. Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності», №20 від 22 грудня 1995 року (з наступними змінами та доповненнями), квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю,\~\~на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] (перейменовано на вул. [PERSON]) в м.Кременчуці належить на праві спільної часткової власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Вказане підтверджується копією договору міни від 12.08.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області [PERSON], серії ВСІ №600299, копією технічного паспорту на вказану квартиру, а також інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, відповідно до якої [PERSON], [PERSON], [PERSON] належить на праві власності по 1/3 частці квартири [ADDRESS](а.с.27). Відповідно до довідки ТОВ «Житлорембудсервіс» у квартирі [ADDRESS] (перейменовано на вул. [PERSON]) в м. Кременчуці зареєстровано дві особи [PERSON] та [PERSON];мОлійник Д.А. знятий з реєстрації 23.08.2011 року в зв'язку з навчанням. Між співвласниками квартири виник спір щодо оплати комунальних послуг за вказану квартиру та порядку користування квартирою. Позивачем запропоновано наступний варіант встановлення користування квартирою: -[PERSON], кухню, ванну кімнату, вбиральню, кладову, позначені на плані квартири в технічному паспорті цифрами «1», «4», «5», «6», «7» загальною площею 16,0 м2 залишити в спільному користуванні співвласників; -В її користування виділити на 1/3 частину квартири житлову кімнату, позначену на плані квартири в технічному паспорті «3» площею 10,2 м2 та 5,33 м2 в приміщеннях спільного користування; -В користування [PERSON] та [PERSON] на 2/3 частини квартири виділити житлову кімнату, позначену на плані квартири в технічному паспорті «2» площею 17,1 м2, балкон площею 0,8 м2 та 10,67 м2 в приміщеннях спільного користування. Вказаний варіант встановлення порядку користування приміщеннями спірної квартири відповідає І варіанту визначення порядку користування, запропонованому судовим експертом [PERSON] у висновку експертного будівельно-технічного №4-16 від 22.01.2016 року(а.с.12). Оскільки між сторонами виник спір щодо користування спільною квартирою № 65 в буд. 2 по вул. Ернеста Тельмана в м. Кременчуці Полтавської області і відповідачі, [PERSON] та [PERSON], в своїх заявах, адресованих суду зазначили, що позовні вимоги визнають, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про встановлення порядку користування є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Суд вважає за можливе встановити між співвласниками квартири [ADDRESS] порядок користування квартирою, за І варіантом, визначеним у висновку експертного будівельно-технічного дослідження №4-16 від 22.01.2016 року. Щодо заявлених вимог про поділ особових рахунків, суд зазначає наступне. Рішення суду про встановлення порядку користування житловим приміщенням є підставою для розподілу особових рахунків по сплаті комунальних послуг у встановленому чинним законодавством порядку, тому суд вважає безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню вимоги [PERSON] про поділ особових рахунків між співвласниками квартири [ADDRESS]. Таким чином вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідачів, [PERSON] та [PERSON], а користь позивача підлягають стягненню судові витрати, пов'язані з оплатою судового збору у сумі 275,60 грн. з кожного.

Outcome: partial