Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому після уточнення вимог просила змінити черговість спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO], визнавши за нею право на спадкування разом із спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON]; встановити факт належності [PERSON] 1/2 частини житлового будинку з надвірними спорудами по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті її матері [PERSON], померлої [INFO] В обгрунтування заявлених вимог [PERSON] посилалась на те, що вона є двоюрідною тіткою [PERSON], обидві їх родини з 50-х років мешкали поруч по [ADDRESS] в домоволодіннях № 20 та № 22, допомагали одна одній у вихованні дітей та по господарству. В січні 1990 року помер батько [PERSON], після його смерті вона та її мати [PERSON] оформили спадщину, а саме по 1/2 частини домоволодіння по [ADDRESS]. [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі, однак з 1999 року із чоловіком не мешкала, останній мешкав з іншою жінкою за іншою адресою. З того часу вони рідко спілкувались, хоча потребувала сторонньої, в тому числі і чоловічої допомоги. Відповідачу [PERSON] було відомо, що його дружина є непрацездатною, перебуває у важкому фізичному стані, потребує матеріальної та іншої допомоги, але на всі її прохання та прохання родини позивача відповідав відмовою у допомозі, мотивуючи свою відмовою браком коштів, наявністю іншої родини та небажанням піклуватися про стан здоров'я [PERSON], бо її стан здоров'я був обумовлений зловживанням спиртними напоями. Однак [PERSON] хворіла на тяжку хворобу, лікування якої потребувало належних умов, посиленого харчування та постійного прийняття ліків, проживала разом із своєю старенькою матір'ю, яка в силу свого віку та хвороби теж потребувала стороннього догляду та допомоги. [PERSON] та її сім'я, зважаючи на усталені сімейні відносини, не змогла залишити свою тітку та бабусю без допомоги та надавала їм усю необхідну допомогу, опікувалась ними, матеріально забезпечувала, купувала ліки та продукти, утримувала будинок. В травні 2009 року померла [PERSON], після її смерті залишилась спадщина у вигляді частини домоволодіння, яку фактично прийняла її донька [PERSON], однак свої права на спадщину у встановленому законом порядку не оформила. В лютому 2014 року [PERSON] померла, перед своєю смертю вона знаходилась у безпорадному стані та дуже потребувала сторонньої допомоги, яку надавала їй лише [PERSON] та її родина. Після смерті тітки [PERSON] позивач [PERSON] разом із своєю сім'єю залишилась проживати у будинку [ADDRESS], в цьому будинку залишились речі її померлих родичів. Із заявами про прийняття спадщину до органів нотаріату звернувся чоловік [PERSON] - [PERSON], відповідач у справі, який є спадкоємцем першої черги, та позивач у справі [PERSON], яка є спадкоємцем п'ятої черги. Позивач [PERSON] вважає, що є достатні підстави для зміни черговості спадкування, а тому звернулась із відповідним позовом до суду. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] підтримала доводи заяви, додатково зазначала, що [PERSON] померла у віці 58 років, була непрацездатною, хворіла на туберкульоз легень та не могла пересуватися у зв'язку із тим, що у червні 2009 року поламала ногу, а лікування належним чином не пройшла, оскільки була госпіталізована до психіатричної лікарні № 3 з діагнозом алкогольний делірій, нервовими розладами, а після виписки нога зрослась неправильно і вона не могла самостійно пересуватися. З 1999 року [PERSON] та [PERSON] не мешкали разом, фактично припинили шлюбно-сімейні відносини. Йому було відомо про тяжкий стан здоров'я його дружини та необхідність надання матеріальної допомоги, однак він всіляко ухилявся від її надання. Лише [PERSON] здійснювала опіку, підтримувала [PERSON], готувала їжу, відвідувала в лікарні, а після виписки прибирала в будинку, надавала одяг та постільну білизну, купувала ліки. Вона також взяла на себе організацію поховання [PERSON], оскільки відповідач відмовився приймати участь і в цьому. [PERSON] здійснювала тривалий час опіку над спадкодавцем [PERSON], надавала їй нематеріальні послуги, в тому числі спілкувалась із нею, давала поради та консультації, поздоровляла із святами, матеріально забезпечувала [PERSON], надавала їй іншу допомогу, в тому числі прибирала приміщення, готувала їжу, ремонтувала будинок. При цьому [PERSON] перебувала у безпорадному стані, не була спроможна самостійно забезпечувати свої потреби через свою тяжку хворобу та каліцтво. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні заперечувала проти заявлених позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що окреме проживання подружжя за відсутності розірвання шлюбу не позбавляє чоловіка права на спадкування. Зміна черговості спадкування можлива лише за умови наявності у сукупності обставин, а саме якщо спадкодавець перебував у безпорадному стані, а позивач тривалий час піклувався, матеріально забезпечував та надавав іншу допомогу спадкодавцю. В ході розгляду справи ані позивачем, ані його представником не надано жодних доказів наявності тяжкого стану здоров'я [PERSON], тривалості піклування, неможливості спадкодавця самостійно піклуватися про себе, ступеню особистої участю позивача у здійсненню допомоги, відсутні письмові докази наявності у спадкодавця тяжкої хвороби, її тривалості, підтвердження матеріального забезпечення з боку позивача, а також спільне мешкання позивача із спадкодавцем. За відсутності належних та допустимих доказів, представник відповідача вважає, що відсутні підстави для задоволення вимог щодо зміни черговості спадкування. Від третьої особи - Сьомої Харківської державної нотаріальної контори до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності їх представника у зв'язку із завантаженістю. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, давши добутому правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. За даними КП «ХМБТІ» станом на 27.01.2015 житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Сьомою ХДНК від 18.05.1991, реєстровий № 1-1504, по праву власності зареєстрований по 1/2 частині за [PERSON], [INFO], та [PERSON]. [PERSON] померла [INFO]. За даними Сьомої ХДНК після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась, заяви про прийняття або про відмову від спадщини не приймались. [PERSON] є спадкоємцем першої черги, оскільки є рідною донькою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] на ім'я [PERSON], довідкою про наявність актового запису про шлюб між [PERSON] та [PERSON] та зміною прізвища дружини на «[PERSON]», свідоцтвом про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] [NUMBER], свідоцтвом про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] [NUMBER], який був зареєстрований 26 січня 1980 року. Сторони у справі не оспорювали той факт, що на час смерті [PERSON] разом із нею постійно мешкала її донька [PERSON] Враховуючи положення ст. 1268 ЦК України про те, що спадкоємець, який фактично проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців з часу відкриття спадщини, він не заявив про відмову від неї, [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті свої матері [PERSON], а тому відсутні підстави додатково у судовому порядку встановлювати факт належності [PERSON] 1/2 частини житлового будинку з надвірними спорудами по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті її матері [PERSON], померлої [INFO], а тому в цій частині позов [PERSON] задоволенню не підлягає. Позивач [PERSON] є двоюрідною племінницею [PERSON], оскільки її рідна бабуся [PERSON] є рідною сестрою [PERSON], що підтверджується відповідними свідоцтвами, наявними в матеріалах справи. [INFO] [PERSON] померла, після її смерті 25.07.2014 до Сьомої Харківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернувся її чоловік [PERSON], 25.07.2014 заведена спадкова справа №; 457/2014 до майна померлої [INFO] [PERSON]. 29.07.2014 [PERSON] нотаріально оформлено заяву про прийняття спадщини, яка надійшла до Сьомої Харківської державної нотаріальної контори 06.08.2014, яка є спадкоємцем п'ятої черги відповідно до положень ст. 1265 ЦК України. Згідно повідомлення Сьомої ХДНК від 05.10.2015 заяв від інших спадкоємців [PERSON] до нотаріальної контори не надходило. При цьому в ході судового розгляду було встановлено наявність у [PERSON] сина [PERSON], [INFO] Також у судовому засіданні 16 травня 2016 року допитаний в якості свідка [PERSON], повідомив, що є братом [PERSON], однак до розгляду справи по суті не заявляв клопотань про залучення його до участі у справі, а також не звертався до суду із самостійними вимогами на предмет спору. Позивач [PERSON] ставить питання щодо зміни черговості спадкування після смерті [PERSON], посилаючись на те, що остання тяжко хворіла, перебувала у безпорадному стані, а позивач не могла залишитись осторонь своєї тітки та тривалий час піклувалась про неї, купувала їй їжу та ліки, прибирала приміщення. Так, ст. 1259 ЦК України передбачена зміна черговості одержання права на спадкування, а саме черговість одержання спадкоємцями за законом права на спадкування може бути змінена нотаріально посвідченим договором заінтересованих спадкоємців, укладеним після відкриття спадщини. Цей договір не може порушити прав спадкоємця, який не бере у ньому участі, а також спадкоємця, який має право на обов'язкову частку у спадщині. Фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. В матеріалах справи наявна відповідь КЗОЗ «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» від 28.10.2015, з якого вбачається, що [INFO] було здійснено виклик екстреної медичної допомоги до [PERSON] за адресою: м. Харків, [ADDRESS],20, приводом до якого слугувало: «без свідомості». Інших викликів екстреної медичної допомоги у період з 01.01.2012 по [INFO] не надходило, відомості за період з 01.01.2009 по 31.12.2011 відсутні у зв'язку зі сплином строків їх зберігання. З наданих представником позивача документів, вбачається, що причиною смерті [PERSON], 1955 р.н., став туберкульоз легень, замовником послуг з поховання [PERSON] значиться фізична особа - [PERSON]. Інших письмових доказів на підтвердження обставин, встановлених ст. 1259 ЦК України, суду не надано та в ході судового розгляду не встановлено. У судовому засіданні були допитані свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Свідок [PERSON] пояснила, що є дружиною брата померлої [PERSON] - [PERSON], особисто знала померлу, їй було відомо, що [PERSON] хворіла на туберкульоз, зловживала спиртними напоями, лікувалась у лікарні № 15, сім'я [PERSON] допомагала останній до її смерті, вони же її і поховали. Чоловік померлої [PERSON] - [PERSON] відмовився приймати участь у витратах на поховання, за життя відмовлявся надавати допомогу, хоча достеменно знав про стан її здоров'я, син померлої також не допомагав своїй матері, знаючи про її тяжкий фізичний стан. Свідок [PERSON] пояснив, що він працював разом із сином померлої [PERSON] - [PERSON] в 2013 році, він декілька разів був на території домоволодіння та не бачив, щоб разом із [PERSON] в будинку мешкали родичі, в будинку мешкали квартиранти, які сплачували гроші за житло. Свідок [PERSON] повідомив, що є братом [PERSON], останні п'ять років до смерті [PERSON] у будинку мешкали молоді хлопці, інші особи в будинку не мешкали, позивач [PERSON] мешкала у домоволодінні № 22, а його сестра [PERSON] в домоволодінні № 20, з самого початку заселення у вказаних домоволодіннях був спільний двір і всі мешкали однією сім'єю. Свідок [PERSON] повідомив, що він винаймав кімнату у будинку № 20 в середині 2012 року у жінки на ім'я [PERSON], яка зловживала спиртними напоями, в кімнаті він мешкав близько одного року, сплачував гроші за житло. Разом із ним мешкав інший хлопець, який винаймав кімнату аж до смерті [PERSON] Статті 10, 60 Цивільно-процесуального кодексу України передбачають, що сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Ані позивачем [PERSON], ані її представником суду не надано жодних належних та допустимих доказів, які беззаперечно підтверджували, що [PERSON] через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво була у безпорадному стані, а [PERSON] протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала їй іншу допомогу. За таких обставин, суд вважає, що вимоги [PERSON] про зміну черговості спадкування та надання їй права на спадкування разом із спадкоємцем першої черги [PERSON] заявлені безпідставно, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду та задоволенню не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed