overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій зазначила, що 21.09.2017 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Позивач зазначає, що між сторонами припинені шлюбні стосунки. Подальше збереження шлюбу неможливе, оскільки сторони в процесі проживання сім`єю виявили несумісність характерів, різні погляди на життя. Позивач у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов про розірвання шлюбу підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, був повідомлений належним чином про день, час та місце розгляду справи про причини неявки суду не сповістив, заперечень проти позову не надав, та від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутність У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно положень ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Відповідно до положень ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст. 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Так, з матеріалів цивільної справи вбачається, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] (дошлюбне прізвище « [PERSON] »), [INFO] , одружились 21.09.2017 року, про що в книзі реєстрації шлюбів Чорноморським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області зроблено відповідний актовий запис за № 467, відповідно до свідоцтва про одруження [NUMBER] . Прізвище дружини після реєстрації шлюбу: « [PERSON] ». Позивач та відповідач разом не проживають, не підтримують шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню, тому позов належить задовольнити в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій зазначила, що 21.10.2012 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Позивач зазначає, що між сторонами припинені шлюбні стосунки. Подальше збереження шлюбу неможливе, оскільки сторони в процесі проживання сім'єю виявили несумісність характерів, різні погляди на життя. Позивач у судове засідання не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов про розірвання шлюбу підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений в установленому законом порядку. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. За змістом положень п. 3 ч. 2 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно положень ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Відповідно до положень ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст. 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Так, з матеріалів цивільної справи вбачається, що [PERSON], [INFO] та [PERSON] (дошлюбне прізвище «Стоянова»), [INFO], одружились 21.10.2012 року, про що в книзі реєстрації шлюбів Виконавчим комітетом Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області зроблено відповідний актовий запис за № 13, відповідно до свідоцтва про одруження І-ЖД № 174890. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу: «Половинка». Позивач та відповідач разом не проживають, не підтримують шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню, тому позов належить задовольнити в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України розподіл судових витрат покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому сплачений позивачем судовий збір слід стягнути з відповідача на її користь в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій зазначила, що 23.02.2013 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають дитину: [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що між сторонами припинені шлюбні стосунки. Подальше збереження шлюбу неможливе, оскільки сторони в процесі проживання сім`єю виявили несумісність характерів, різні погляди на життя. Позивач у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов про розірвання шлюбу підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, був повідомлений належним чином про день, час та місце розгляду справи про причини неявки суд не сповістив, заперечень проти позову не надав, та від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно положень ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Відповідно до положень ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст. 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Так, з матеріалів цивільної справи вбачається, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] (дошлюбне прізвище « [PERSON] ») [INFO] , одружились 23.02.2013 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження виконкомом Курахівської міської ради Мар`їнського району Донецької області зроблено актовий запис за № 10. Прізвище дружини після одруження присвоєно « [PERSON] ». Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Позивач та відповідач разом не проживають, не підтримують шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню, тому позов належить задовольнити в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій зазначила, що 24.10.2011 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від вказаного шлюбу мають дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що між сторонами припинені шлюбні стосунки. Подальше збереження шлюбу неможливе, оскільки сторони в процесі проживання сім`єю виявили несумісність характерів, різні погляди на життя. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги позивача підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі, позов про розірвання шлюбу підтримує в повному обсязі. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно положень ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Відповідно до положень ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст. 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Так, з матеріалів цивільної справи вбачається, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] (дошлюбне прізвище « [PERSON] »), [INFO] , одружились 24.10.2011 року, про що виконкомом Красногорівською міською радою Мар`їнського району Донецької області зроблено відповідний актовий запис за № 97. Прізвище дружини після одруження присвоєно « [PERSON] ». Від вказаного шлюбу мають дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач та відповідач разом не проживають, не підтримують шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню, тому позов належить задовольнити в повному обсязі. Крім того, з відповідача підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем в сумі 840,80 грн., відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій зазначила, що 24.12.2010 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Позивач зазначає, що між сторонами припинені шлюбні стосунки. Подальше збереження шлюбу неможливе, оскільки сторони в процесі проживання сім`єю виявили несумісність характерів, різні погляди на життя. Позивач [PERSON] до суду не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена в установленому законом порядку, надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с. 42). Відповідач [PERSON] про час та місце судового розгляду повідомлений в установленому законом порядку до суду не з`явився, був повідомлений належним чином про день, час та місце розгляду справи про причини неявки суд не сповістив, заперечень проти позову не надав, та від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності (а.с. 37). У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно положень ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Відповідно до положень ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст. 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Так, з матеріалів цивільної справи вбачається, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] (дошлюбне прізвище « [PERSON] ») [INFO] , одружились 24.12.2010 року, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського районного управління юстиції складено актовий запис за № 49. Прізвище позивача після одруження присвоєно « [PERSON] ». Позивач та відповідач разом не проживають, не підтримують шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню, тому позов належить задовольнити в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій зазначила, що 26.06.2004 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають дитину: [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що між сторонами припинені шлюбні стосунки. Подальше збереження шлюбу неможливе, оскільки сторони в процесі проживання сім`єю виявили несумісність характерів, різні погляди на життя. Позивач у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву ЕП 2013/19 від 02.08.2019 року про розгляд справи без її участі, позов про розірвання шлюбу підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву ЕП 2012/19 від 02.08.2019 року про розгляд справи без його участі, позовні вимоги позивача підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. За змістом положень п. 3 ч. 2 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно положень ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Відповідно до положень ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст. 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Так, з матеріалів цивільної справи вбачається, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] (дошлюбне прізвище « [PERSON] ») [INFO] , одружились 26.06.2004 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження відділу реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції м. Донецька зроблено запис за № 219. Прізвище дружини після одруження присвоєно « [PERSON] ». Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Позивач та відповідач разом не проживають, не підтримують шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню, тому позов належить задовольнити в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій зазначила, що 27.07.2013 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають дитину: [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що між сторонами припинені шлюбні стосунки. Подальше збереження шлюбу неможливе, оскільки сторони в процесі проживання сім`єю виявили несумісність характерів, різні погляди на життя. Позивач у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов про розірвання шлюбу підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги позивача підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. За змістом положень п. 3 ч. 2 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно положень ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Відповідно до положень ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст. 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Так, з матеріалів цивільної справи вбачається, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] (дошлюбне прізвище « [PERSON] ») [INFO] , одружились 27.07.2013 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження відділом державної реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції у місті Донецьку зроблено запис за № 304. Прізвище дружини після одруження присвоєно « [PERSON] ». Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Позивач та відповідач разом не проживають, не підтримують шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню, тому позов належить задовольнити в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій зазначила, що 27.09.2008 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від вказаного шлюбу мають дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що між сторонами припинені шлюбні стосунки. Подальше збереження шлюбу неможливе, оскільки сторони в процесі проживання сім`єю виявили несумісність характерів, різні погляди на життя. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги позивача підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі, позов про розірвання шлюбу підтримує в повному обсязі. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно положень ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Відповідно до положень ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст. 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Так, з матеріалів цивільної справи вбачається, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] (дошлюбне прізвище « [PERSON] »), [INFO] , одружились 27.09.2008 року, про що Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області зроблено відповідний актовий запис за № 1051. Прізвище дружини після одруження присвоєно « [PERSON] ». Від вказаного шлюбу мають дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач та відповідач разом не проживають, не підтримують шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню, тому позов належить задовольнити в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved