Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням у будинку [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що є власником житлового будинку [ADDRESS]. [PERSON] - її колишній чоловік, який після розлучення з 2012 року проживає в [ADDRESS] але залишається зареєстрованими у спірному житловому приміщенні, яким не користуються. [PERSON] як власник квартири несе додаткові витрати по оплаті комунальних послуг. За вказаних обставин позивач просить суд задовольнити заявлені вимоги. В судове засідання позивач не з»явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, подала до суду заяву в якій просила справу розглядати без її участі, з участю її представника, позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити. Представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги в повному обсязі та пояснив, що позивач є власником є власником житлового будинку [ADDRESS]. Реєстрація відповідача, який не проживає у спірному помешканні, змушує позивача нести додаткові витрати на оплату комунальних послуг. Просить задоволити позов. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, хоча й не заперечив, що в спірному помешканні не проживає з грудня 2012 року. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши документи і матеріали справи, давши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, а тому підлягають до задоволення. За [PERSON] зареєстроване право приватної власності на домоволодіння в [ADDRESS] на підставі договору дарування від 19.03.2009 року. [PERSON] у будинку не проживає з 2012 року, однак не знявся з реєстраційного обліку за вищевказаною адресою, що підтверджено копією будинкової книги. Вказані обставини підтверджені відповідними актами від 28 серпня 2013 року та 16 жовтня 2013 року. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] підтвердив, що відповідач в помешканні не проживає. Підстав збереження жилого приміщення за відповідачем, передбачених ст.71 ЖК України, судом не встановлено. Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, та доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Заперечення відповідача щодо задоволення позову не заслуговують на увагу суду, оскільки належних та допустимих доказів проживання його у спірному помешканні суду не ним не надано. Крім того, відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи, що позивач є власником житлового будинку [ADDRESS], відповідач не проживає у будинку, не користуються житлом з 2012 року, однак не здійснив зняття з реєстраційного обліку у спірному житлі, чим чинить перешкоди позивачу у здійсненні права користування та розпорядження майном, суд вважає, що позов є обгрунтованим.

Outcome: approved