Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, в якому зазначила, що 21 квітня 2014 року померла [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно, до складу якого увійшла земельна ділянка сільськогосподарського призначення для ведення товарно-сільськогосподарського виробництва загальною площею 8,52 га, яка розташована на территорії Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області та належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії II-ЗП №059719, виданого головою Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області. Як зазначено в позові, за час свого життя [PERSON] 24 лютого 2014 року склала заповіт, яким все своє майно заповіла [PERSON], з якою вона перебувала в родинних відносинах і яка доглядала її до самої смерті. За твердженням позивачки, у встановлений законодавством строк вона після смерті [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом. 28 жовтня 2014 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса [PERSON] із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом, надавши йому копію державного акту на землю, оскільки оригінала вона не мала, а в документах померлої вона не знайшла його і його місцезнаходження їй невідомо. Як зазначено в позові 28 жовтня 2014 року нотаріус видав позивачкі постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв'язку з відсутністю у неї оригіналу правовстановлюючого документу на майно. В позові [PERSON] просить суд визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку площею 8,52 га, кадастровий номер 2323686600:01:013:0004, розташовану на территорії Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області, що належала померлій 21 квітня 2014 року [PERSON] на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії II-ЗП №059719, виданого головою Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області. [PERSON] позов [PERSON] до неї про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом не визнала, звернулась до суду із зустрічним позовом до [PERSON] про визнання заповіту недійсним, в якому зазначила, що 21 квітня 2014 року померла її рідна сестра [PERSON]. Під час відкриття спадщини після смерті сестри їй стало відомо, що [PERSON] склала заповіт, яким усе належне їй майно заповіла [PERSON], Раніше ( 21 лютого 2002 року) [PERSON] склала заповіт, нотаріально посвідчений виконавчим комітетом Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області. В позові [PERSON] зазначає, що сестра не могла скласти заповіт не на її користь, так як до своєї смерті вона пояснювала їй і всім родичам, що все своє майно вона заповідає їй. Крім цього, до лютого 2014 року [PERSON] фактично допомогали тільки [PERSON] та [PERSON], а 02 лютого 2014 року [PERSON], нікому нічого не сказавши, забрала [PERSON] до себе додому, після чого 24 лютого 2014 року був складений від імені [PERSON] заповіт. [PERSON] в позові також зазначає, що заповіт № 153 від 24 лютого 2014 року був складений без участі [PERSON], яка за життя сильно хворіла і неодноразово зверталася за медичною допомогою в Новомиколаївську ЦРЛ. В позові [PERSON] просить суд визнати заповіт серії ВТР №5104134 від 24 лютого 2014 року, нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Новомиколаївського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON]В, недійсним. [PERSON] позов [PERSON] до неї про визнання заповіту недійсним не визнала і пояснила суду, що коли вона забрала бабусю до себе додому для догляду, ніхто, в тому числі і [PERSON], не виявляв ні бажання, ні претензій з приводу здійснення догляду за бабусею саме нею. [PERSON], будучі рідною сестрою бабусі, не виявляла турботу про неї та намір її доглянути. Саме із-за такого відношення сестри бабуся вирішила переоформити заповіт на все своє майно саме на неї, оскільки бабуся не могла читати і писати самостійно із-за хвороби очей, заповіт за її бажанням був підписаний іншою людиною в присутності приватного нотаріуса [PERSON]. [PERSON] просить суд відмовити [PERSON] у задоволенні позову в зв'язку з його безпідставністю. Заслухавши пояснення осіб, які приймають участь у розгляді справи, допитавши свідків, а також ретельно дослідивши інші матеріали справи, суд приходить до наступного. 21 квітня 2014 року померла [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно, до складу якого увійшла земельна ділянка сільськогосподарського призначення для ведення товарносільськогосподарського виробництва загальною площею 8,52 га, кадастровий номер 2323686600:01:013:0004, яка розташована на территорії Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області та належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії II-ЗП №059719, виданого головою Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області. За час свого життя [PERSON] 21 лютого 2014 року склала заповіт, яким все своє майно заповіла [PERSON], яка у встановлений ст.1270 ЦК Ураїни строк звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом. 28 жовтня 2014 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса [PERSON] із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом, надавши йому копію Державного акту на землю, оскільки оригінала вона не мала і його місцезнаходження їй невідомо. 28 жовтня 2014 року постановою приватного нотаріуса Новомиколаївського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 8,52 га, яка розташована на территорії Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області було відмовлено у зв'язку з тим, що нею не було надано нотаріусу оригінал документа, який би підтверджував право власності на земельну ділянку. Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки , що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною ( сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою статті 203 цього кодексу. Згідно ч.ч.1,2 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу, докази надаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. [PERSON] жодного доказу на підтвердження факту існування підстав для визнання спірного заповіту недійсним, суду не надала. З урахуванням вищезазначеного, суд вважає за необхідне позов [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом задовольнити повністю, а у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про визнання заповіту недійсним відмовити.

Outcome: approved