Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що з 1970 року вона разом з батьками проживала в [ADDRESS] який був наданий батькам замість їх знесеного будинку. Після смерті батьків позивач з сином продовжує проживати у вказаному будинку, однак зареєструвати своє право власності не має можливості через відсутність правовстановлюючих документів на будинок. Просить суд визнати за нею право власності на спірний будинок з господарськими спорудами. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги та просила її задовольнити., розгляд справи проводити за її відсутності (а.с.34). Представник відповідача в судове засідання не з»явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу за їх відсутності, позовні вимоги визнають, не заперечують проти задоволення позову (а.с.33). Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Тобто, підставами для захисту цивільного права є його порушення, невизнання або оспорювання. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, позивачем на підтвердження своїх вимог надано: · свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 11.06.1970 року на підтвердження її рідства з батьками [PERSON] та [PERSON] та свідоцтво про укладення шлюбу щодо зміни дівочого прізвища з «[PERSON]» на «[PERSON]»(а.с.11,12) · довідку Любимівської сільської ради від 13.08.2011 року за №1382 з повідомленням про те, що [PERSON] проживала та була зареєстрована у спірному будинку до дня її смерті, на теперішній час в будинку зареєстровані [PERSON] та [PERSON] (а.с.15) · довідку архівного сектору Каховської районної державної адміністрації від 07.10.2014 року №10-49/76 про відсутність рішення, підтверджуючого право власності [PERSON] на спірний будинок. · свідоцтво про смерть [PERSON], яка померла [INFO] року.(а.с.17) · постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.08.2014, якою державним нотаріусом Каховської державної нотаріальної контори відмолено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS] через відсутність правовстановлюючого документу. · технічний паспорт на вищевказаний будинок від 04.08.2014 року. · довідку Любимівської селищної ради від 29.08.2014р., з якої вбачається, що за записами в господарській книзі №29 о/р [NUMBER] земельна ділянка під спірним будинком числиться за [PERSON], але фактично користується нею [PERSON] (а.с.16). При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, записи у по господарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. Проте позивачем не зазначені відомості та не надано доказів щодо смерті батька [PERSON] та прийняття спадщини після його смерті, щодо [PERSON], якій виділена земельні ділянка під спірним будинком, щодо будь яких рішень органів місцевого самоврядування з приводу вказаного будинку та земельної ділянки під ним. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Разом з тим, в чому полягає спір про право, які права позивача порушені або невизнані відповідачем, [PERSON] не наведено. Як зазначає позивач, їй було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на обєкти нерухомості, в тому числі житлові будинки, інші споруди, земельні ділянки є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, то спадкоємці також не набувають права власностів порядку спадкування. З вимогою щодо державної реєстрації права власності в загальному порядку чи за набувальною давністю позивач не зверталась. В той же час відповідач позов визнав. Тобто спір про право між сторонами відсутній. Таким чином право власності на спірний будинок, ніким не оспорюється. А отже відсутній спір про право. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову у позові. У відповідності до ст..ст. 57, 60 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин , що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з вищевикладеного, позивачем не доведено ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. А тому в позові останньої слід відмовити за недоведеністю позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed