Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом про розірвання шлюбу, стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2 500 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 06.06.2008 року зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого мають спільну малолітню дитину. Зазначає, що подружнє життя не склалося, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведуть. Вважає, що примирення та збереження сім`ї неможливе, тому просить шлюб розірвати та встановити між сторонами розмір аліментів, які будуть сплачуватися відповідачем на утримання дитини. У судове засідання позивач не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі, відзив на позовну заяву до суду не направляв. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе за згодою позивача провести заочний розгляд справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06.06.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, актовий запис №601, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Прізвище дружини після укладення шлюбу « [PERSON] ». Як вбачається з копії свідоцтва про народження, [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є сторони по справі. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 2 статті 112 цього кодексу встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що внаслідок непорозумінь сім`я сторін повністю розпалась, існує формально, подальше її збереження є неможливим, так як сторони однією сім`єю як чоловік і дружина не проживають, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків, а тому, на думку суду, наявні підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~ \~ \~ \~Згідно положень ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У відповідності до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Частиною 1 статті 184 згаданого закону встановлено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За змістом статті 182 СК України, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та ряд інших обставин, що мають істотне значення. Із наданих позивачем та наявних у матеріалах справи доказів, оскільки проводиться заочний розгляд справи, судом не встановлено обставин, які б свідчили, що відповідач не в змозі сплачувати аліменти в тому розмірі, у якому їх просить стягнути позивач. Зокрема, відсутні докази непрацездатності відповідача, перебування його на обліку у центрі зайнятості або наявності на утриманні інших дітей, непрацездатних батьків тощо. Враховуючи викладене, позов про стягнення аліментів підлягає задоволенню повністю в твердій грошовій сумі в розмірі 2 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, які, суд вважає, можуть сплачуватись відповідачем по справі. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду з позовом про розірвання шлюбу, що підтверджено документально. Крім того, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір за подання позову про стягнення аліментів, від сплати якого відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена при зверненні до суду.

Outcome: approved