Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON], терті особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON], в якому просить усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом виселення [PERSON] із квартири [ADDRESS], яка належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що їй - [PERSON], її чоловіку - [PERSON], дочці - [PERSON] та сину - [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS]. В 2002 році [PERSON] уклав шлюб з [PERSON], після чого відповідач стала проживати за вказаною адресою. Згоди на вселення [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не надавали. Виселятися в добровільному порядку [PERSON] відмовляється, у зв'язку з чим позивач була змушена звернутись до суду. Як на підставу для виселення відповідача [PERSON] посилається на ст.391 ЦК України. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просила задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала та пояснила, що проживає у спірній квартирі зі своїм чоловіком [PERSON] та двома дітьми з його згоди та іншого житла у м.Харкові воната її родина не має. Треті особи [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні вимоги позову підтримали. Третя особа [PERSON] заперечував проти задоволення позовних вимог. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, дійшов висновку про відмову в задоволенні позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 05.02.1998 року, виданого АТ «Житлобуд-2», квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та членам його сім»ї [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 9). Відповідно до довідки з місця проживання про склад сім»ї та прописку № 1262/169 від 12.07.2016 року, виданої КП «Жилкомсервіс № 1», зареєстрованими за адресою: [ADDRESS] значаться: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 8). Відповідно до ч.1 ст.391 ЦК власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно з ч.1,2 ст.369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. З матеріалів справи встановлено, що спірна квартира належить позивачу та третім особам на праві спільної сумісної власності. У судовому засіданні з пояснень позивача та третіх осіб по справі встановлено, що відповідач проживає у спірній квартирі за адресою: [ADDRESS] зі згоди співвласника [PERSON] разом зі своїми дітьми [PERSON] та [PERSON] Третя особа - [PERSON] проти виселення відповідача заперечує, вважає, що її проживання у спірній квартирі є правомірним, оскільки він є одним з співвласників. Враховуючи, що згоди щодо спільного користування квартирою № [ADDRESS] між співвласниками не досягнуто та відповідач проживає у квартирі зі згоди співвласника [PERSON] суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є безпідставними, тому задоволенню не підлягають. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed