Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищевказаною позовною заявою, та просить суд позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] , посилаючись на самоусунення відповідача від виконання покладених на нього законом батьківських обов`язків. В обґрунтування позову зазначила, 22.07.2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Слов`янську Слов`янського міськрайонного управління юстиції Донецької області вона зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис № 292. В період шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . З січня 2011 році вони припинили спільне проживання. Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 13.01.2020 року шлюб між ними розірвано. Дитина залишилася проживати разом з матір`ю. Відповідач не бажає приймати участь у вихованні сина, забезпеченні необхідними речами, продуктами харчування, не цікавиться станом його здоров`я. Також надав нотаріальну завірену заяву від 27.05.2020 року № 1717, відповідно до якої відмовляється від батьківських прав та подальшого виховання свого малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . З огляду на викладене позивач просить позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав щодо [PERSON] , [INFO] , та стягнути сплачений нею судовий збір. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просила справу слухати без її участі, свої вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, про винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] , який був належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явився, відомостей про причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань від нього не надходило. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Орган опіки та піклування виконкому Соледарської міської ради Моісєєнко К.О., яка діє на підставі доручення № 1022/18-19 від 16.04.2021 р. в судове засідання не з`явилась, до суду надала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі. 08.12.2020 року подали висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Таким чином, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та за наявності одночасного існування умов, визначених ч. 1 ст. 280 ЦПК України. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до частин 1-5 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до положень Конвенції про права дитини та Закону України «Про охорону дитинства» дитинство перебуває в Україні під особливою охороною. Згідно із ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» зазначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. 1 ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини, пов`язані зі позбавленням батьківських прав. [PERSON] є матір`ю, а [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про народження від 21 травня 2020 року серії [NUMBER] , виданого Бахмутським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Харків (а.с.10). Відповідно до свідоцтва про укладення [PERSON] та [PERSON] , 22.07.2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Слов`янську Слов`янського міськрайонного управління юстиції Донецької області вона зареєструвала шлюб, актовий запис № 292 (а.с.10зв.б.) Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 13.01.2020 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.9). Нотаріально посвідченою заявою від 27.05.2020 року № 1717, відповідно до якої [PERSON] добровільно відмовився від утримання, виховання та від батьківських прав у відношенні малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.11). Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Проте, жодного з покладених законом на батьків обов`язків, відповідач не виконує. Верховний Суд України в ч. 2 п. 16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідач свого батьківського обов`язку, зокрема обов`язку виховувати та утримувати дитину до досягнення нею повноліття, не виконує протягом тривалого часу та не здійснює жодних дій, спрямованих на їх виконання. Статтею 150 СК України закріплені обов`язки батьків по вихованню та розвитку дітей, у числі яких передбачені турбота про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовки її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності встановленої законом. Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У відповідності до ч. 5 ст. 19 Сімейного Кодексу України, Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Як вбачається з висновку органу опіки та піклування виконкому Соледарської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно його малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , вважає за доцільне позбавити батьківського піклування [PERSON] відносно його малолітнього сина, оскільки фактично батько не виконує своїх обов`язків з виховання та утримання дитини з причин, які неможливо з`ясувати у зв`язку з тим, що місце перебування батька невідомо. Згідно з п. 17 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року, не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла 18 років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України. Позбавлення батьківських прав є крайньою мірою сімейно-правового характеру, вона застосовується до батьків, що не забезпечують належне виховання своїх дітей. По змісту Закону ухилення повинно бути навмисним, коли особа повністю розуміє наслідки своєї винної поведінки. Проаналізувавши надані сторонами докази, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що [PERSON] , маючи реальну можливість виконувати передбачені сімейним законодавством батьківські обов`язки, завідомо, навмисно ухиляється від його виконання у відношенні свого неповнолітньої сина. Враховуючи вищенаведене, а також те, що відповідач добровільно відмовився від утримання, виховання та від батьківських прав у відношенні малолітнього сина [PERSON] , що підтверджується нотаріально посвідченою заявою від 27.05.2020 року № 1717, суд визнає обґрунтованими позовні вимоги [PERSON] про позбавлення відповідача батьківських прав у відношенні його неповнолітнього сина. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, яка передбачає розподіл судових витрат між сторонами, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позов судом задоволений повністю, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840,80 грн., який був сплачений нею при зверненні до суду із даним позовом. На підставі наведеного,

Outcome: approved