Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить змінити розмір аліментів, присуджених рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 24.12.2015 у справі № 641/10245/15-ц, та стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки - [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги [PERSON] посилається на те, що з моменту призначення аліментів - жовтень 2015 року і по червень 2017 року відповідач не сплачував аліменти на утримання доньки, при цьому був співвласником та директором приватного підприємства, нараховував собі мінімальну заробітну плату, має у власності автомобіль. Позивач витрачає чималі гроші для забезпечення гармонійного розвитку дитини, несе витрати з забезпечення дитини продуктами харчування, одягом, шкільними канцтоварами, ліками, займається організацією дозвілля дитини та щорічного літнього оздоровчого відпочинку дитини, щомісячно сплачує за комунальні послуги. Позивач вважає, що для забезпечення гармонійного розвитку дитини необхідно збільшити призначений раніше розмір аліментів та визначити його твердій грошовій сумі. До того ж, на теперішній час мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] підтримали заявлені позовні вимоги в повному обсязі, просили їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні не заперечувала щодо зміни вказівки на мінімальний розмір аліментів з метою приведення його у відповідність до діючого законодавства. В частині зміни способу стягнення аліментів, визначення їх у твердій грошовій сумі та збільшення їх розміру вважала позов необґрунтованим, просила відмовити, посилаючись, що жодних визначених діючим законодавством підстав для збільшення аліментів ані позивачем, ані його представником суду не надано. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, давши добутому правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 24.12.2015 у справі № 641/10245/15-ц присуджено до стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки - [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що місячно до досягнення дитиною повноліття, прочинаючи з 09.10.2015. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 за № 2037-VIII, який набрав чинності 08.07.2017, частину 2 ст. 182 Сімейного кодексу викладено в наступній редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.» З метою приведення у відповідність до норм чинного законодавства визначених судовим рішенням розміру аліментів та захисту прав дитини суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] у цій частині задовольнити. Що стосується її вимог про зміну способу стягнення аліментів та їх збільшення, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Так, відповідно до положень ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Статтею 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Статтею 12 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду (ст.. 13 ЦПК України). Відповідно до положень ст.. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків. Обов'язок доказування і подання доказів покладається на сторін (ст. 81 ЦПК України). Докази мають бути належними, допустимими, достовірними та достатніми (ст.ст. 77-80 ЦПК України). Ані позивачем [PERSON], ані її представником суду не надано та у судовому засіданні не встановлено зміни матеріального або сімейного стану позивача [PERSON] та відповідача [PERSON], погіршення або поліпшення здоров'я когось із них або їх спільної дитини [PERSON], [INFO] Враховуючи викладене, суд вважає, що заявлені [PERSON] позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з урахуванням досліджених у судовому засіданні доказів. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial