Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, мотивуючи тим, що 05.02.2013 року з відповідачем по справі зареєструвала шлюб. Від шлюбу сторони мають дитину - сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач ухиляється від своїх батьківських обов'язків, оскільки сином не цікавиться, участі у його вихованні не бере та добровільно коштів на утримання дитини не надає. Тому просила стягувати із відповідача аліменти в свою користь на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 800 гривень, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судовому засіданні позов підтримала з мотивів, наведених в ньому, та просила суд про його задоволення. Додатково вказала, що не працює, оскільки здійснює догляд за дитиною до досягнення ним трирічного віку, до декретної відпустки працювала медсестрою, на даний час матеріального доходу не отримує, перебуває на утриманні своїх батьків, єдиний отримуваний дохід - державна допомога на дитину у розмірі 810 грн щомісячно, однак отримувати цей дохід буде ще тільки два місяці (до досягнення дитиною двох років). Дитина часто хворіє, схильний до алергії, нещодавно перебував в реанімації. Оскільки відповідач ухиляється від своїх батьківських обов'язків, не цікавиться сином, участі у його вихованні не бере, добровільно коштів не надає, а тому просила стягувати із відповідача аліменти в розмірі 800 гривень. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, погодившись сплачувати аліменти на дитину у розмірі 100-150 грн в місяць. Вказав, що не має змоги сплачувати аліменти в розмірі 800 гривень, оскільки на має постійного місця роботи. В місяць в середньому отримує 500-600 грн. та перебуває на утриманні друзів. Зазначив, що за станом здоров'я не може працювати фізично, на підтвердження чого надав суду копію виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого на ім'я [PERSON] за 2012 рік, актуальної інформації про стан свого здоров'я суду не надав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу стягнення аліментів в користь того з батьків, з ким проживає дитина. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 05 лютого 2013 року (а.с. 5), сторони зареєстрували шлюб 05 лютого 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис за №93. Прізвище після державної реєстрації шлюбу відповідача змінено із «[PERSON]» на «[PERSON]» (а.с. 5). Сторони по справі є батьками малолітньої дитини-сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про його народження, яка міститься у матеріалах справи (а.с. 4). За ст. ст.10, 60 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов'язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. За ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов'язків щодо дитини. Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік», установлено у 2015 році прожитковий мінімум на одну особу у розрахунку на місяць у розмірі з 01.01.2015 - 1176 грн., а для дітей віком до 6 років - у розмірі 1032 грн. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України і роз'яснень, викладених в пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів», якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З урахуванням наведених положень та відсутності доказів про те, що позивач має постійний дохід, суд дійшов висновку, що аліменти, які підлягають стягненню з нього на користь позивача слід визначити в твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За правилами ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України враховує, що відповідачем надано суду докази про стан його здоров'я, а саме копію виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого на ім'я [PERSON] за 2012 рік, проте, будь-яких даних, що відповідач є непрацездатним внаслідок вказаного у виписці захворювання, даний документ не містить. Будь-яких інших документів на підтвердження непрацездатності відповідача за станом здоров'я суду не надано. Отже, відповідач як особа працездатного віку спроможний платити аліменти на утримання дитини. При визначені розміру судом враховано, що на час звернення позивача до суду з позовом про стягнення аліментів 18.05.2015 вік дитини [PERSON], [INFO] - 1 рік 10 місяців 6 днів, а тому він потребує постійного догляду матері, що виключає можливість її працевлаштування. В той же час, батько дитини є працездатним та на утриманні інших осіб не має. З урахуванням установленого у 2015 році прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років у розмірі 1032 грн., рівних обов'язків батьків щодо утримання дитини до досягнення нею повноліття, враховуючи вік дитини, що виключає можливість працевлаштування матері, хворобливість дитини, що не заперечується і відповідачем, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, в тому числі відсутність на його утриманні інших осіб, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково, стягнувши з відповідача аліменти в користь позивача на утримання малолітньої дитини в розмірі 600 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня подачі позову до суду. Згідно із ч. 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача слід стягнути 243,60 гривень судового збору в дохід держави. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст. 141, 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік», п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів»,

Outcome: partial