Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про захист прав споживачів. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 04 жовтня 2020 року між нею та відповідачем було укладено договір, за умовами якого відповідач зобов`язався виготовити та встановити пам`ятник на могилу, а вона, в свою чергу, прийняти та оплатити надані послуги. Позивач стверджує, що в день укладення договору вона на вказаний відповідачем рахунок перерахувала 14000 грн. 24 лютого 2019 року [PERSON] написав розписку, що зобов`язовується виготовити та встановити пам`ятник до 01 червня 2019 року. Оскільки до вказаної дати відповідач умови договору не виконав, [PERSON] просила стягнути на її користь 14000 грн. переданих на виконання умов договору коштів, 153720 грн. пені за невиконання умов договору та 5000 грн. моральної шкоди. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача щодо заявлених позовних вимог. В судове засідання сторони не з`явились, в направленій до суду заяві її представник підтримав позов, просив розглядати справу у його відсутності та відсутності позивача, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. За таких обставин, суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України. В зв`язку з неявкою в судове засідання відповідача розгляд справи проведено в порядку, передбаченому гл. 11 ЦПК України. Встановлені судом обставини та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що між сторонами виник спір з договірних правовідносин. Згідно з розпискою від 24 лютого 2019 року [PERSON] 04 жовтня 2018 року отримав від [PERSON] 14000 грн. завдатку. На його прохання позивач перерахувала кошти на рахунок [PERSON] № [NUMBER] . Відповідач зобов`язався виготовити пам`ятник або повернути кошти в сумі 14000 грн. до 01 червня 2019 року. Відповідно до заяви на переказ готівки [PERSON] 04 жовтня 2018 року перерахувала [PERSON] 14000 грн. на рахунок [NUMBER] . Норми права, які застосовує суд. Частиною першою статті 15 та частиною першої статті 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За приписами статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Статтею 866 ЦК України встановлено, що договір побутового підряду вважається укладеним у належній формі, якщо підрядник видав замовникові квитанцію або інший документ, що підтверджує укладення договору. Згідно статті 629 ЦК України договір є обов`язковий для виконання сторонами. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною п`ятою статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов`язання, не звільняє його від виконання зобов`язання в натурі. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 травня 2018 року у справі № 686/6910/16 (провадження № 61-1747св18) зроблено висновок по застосуванню частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» та вказано, що «вона поширюється на договори підряду та договори про надання послуг. Відповідно прострочення зобов`язань, що виникли із договору підряду або договору про надання послуг зумовлює нарахування пені у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги) або в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення». Позиція суду щодо заявлених вимог. Судом встановлено, що 04 жовтня 2018 року між сторонами було укладено договір побутового підряду. Наявність квитанції про перерахунок коштів на вказаний відповідачем рахунок та його розписка є належним підтвердженням укладення договору підряду. Згідно з положенням, передбаченими статтею 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом Вказане правило діє, якщо в нормах матеріального права немає вказівки про перерозподіл обов`язків доказування. При вирішенні спорів про захист прав споживачів необхідно враховувати, що тягар доказування обставин, які звільняють від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання зобов`язання, в тому числі й за спричинену шкоду, лежить на продавцеві. Таким чином, вина виконавця у неналежному виконанні зобов`язання презюмується. Вимоги споживача не підлягають задоволенню тільки у разі, якщо виконавцем буде доведено, що недоліки у виконаних роботах або наданих послугах виникли з вини самого споживача чи внаслідок дії непереборної сили. Оскільки відповідачем взагалі не вжиті заходи для виконання обов`язків за договором побутового підряду, відповідач не спростував твердження позивача про невиконання договору, тому суд задовольняє вимоги позивача та стягує на її користь 14000 грн., переданих на виконання цього договору. Виходячи з того, що відповідач зобов`язався виготовити пам`ятник або повернути кошти до 01 червня 2019 року, то нарахування пені за несвоєчасне виконання договору підряду здійснюється на підставі ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» починаючи з 01 червня 2019 року. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь пеню в розмірі 153720 грн. за період з 01 червня 2019 року по 01 червня 2020 року з розрахунку: 14000 гривень х 3% = 420 х 366 днів = 153720 гривень. Оскільки стягнення пені ґрунтується на вимогах закону і іі розмір обраховано позивачем відповідно до ЗУ «Про захист прав споживачів», суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] пеню в тому розмірі, що просить позивач. В той же час, спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень; у випадках, передбачених Цивільним кодексом та іншим законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов`язань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов`язання і передбачають відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року, справа № 761/26293/16-ц відшкодування моральної шкоди у разі порушення зобов`язання (стаття 611 ЦПК України) може здійснюватися виключно у випадках, що прямо передбачені законом, а також якщо умови про відшкодування передбачені укладеним договором. За правилами статей 4, 22 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі мають право на відшкодування моральної шкоди тільки в разі її заподіяння внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Враховуючи, що в даному випадку договір, укладений між сторонами ,не містить положень щодо виплати моральної шкоди у зв`язку із невиконанням чи неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань, а ЗУ «Про захист прав споживачів», передбачена можливість відшкодування моральної шкоди тільки в разі її заподіяння внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), суд вважає, що в цій частині позову належить відмовити. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати на правничу допомогу пропорційно до задоволеної частини вимог. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за звернення до суду з наведеними вимогами, з [PERSON] на користь держави також належить стягнути судовий збір пропорційно до задоволеної частини вимог. На підставі наведеного,

Outcome: approved