Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з даним позовом, зважаючи на наступне. 26.03.2018 р. приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Шмідт Катериною Валеріївною відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису № 17239, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. про звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS] . В період часу з 09:00 27.08.2018 р. по 18.00 27.08.2018 р. квартира була реалізована Державним підприємством «Сетам» на електронних торгах, переможцем якого визнано Учасника 2 (відомості про якого відсутні). Однак торги проведені з суттєвими порушеннями вимог чинного законодавства України, оскільки в квартирі зареєстровані та проживають [PERSON] разом із своєю донькою - [PERSON] , [INFO] . За таких обставин, приватний виконавець зобов`язаний був звернутися до органу опіки та піклування - Служби у справах дітей Шевченківської районної у місті Києві державної адміністрації для одержання дозволу на реалізацію майна, в якому проживає малолітня дитина. Разом з тим, приватний виконавець такого дозволу не отримала. Крім того, в порушення вимог ст. 58 Закону країни «Про виконавче провадження» приватний виконавець не призначив зберігача у встановленому порядку, не забезпечив проведення фотозйомки арештованого майна, які в подальшому передаються до опису лота. За таких обставин позивач відповідно до положень ст. ст. 203, 215 ЦК України просить суд визнати електронні торги, що відбулись 27 серпня 2018 року за протоколом № 354407, складеним Державним підприємством «Сетам» із придбанням Учасником 2 лоту № 294841, квартири [ADDRESS] загальною площею 51,90 кв. м. та жилою площею 24,70 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що знаходиться у спільній сумісній власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Провадження у справі відкрито 01.11.2018 р. та відповідно до положень ст. ст. 19, 274 ЦПК України вирішено питання про її розгляд за правилами загального позовного провадження. Представником ДП «Сетам» надано відзив на позов, де зазначено наступне. Підприємством було проведено електронні торги з реалізації арештованого майна - предмету іпотеки: квартири [ADDRESS] . Електронні торги відбулись відповідно до Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерств юстиції України від 29.09.2016 р. № 2831/5. За вимогами даного наказу ДП «Сетам» є організацією, уповноваженою на здійснення заходів із супроводження програмного забезпечення системи реалізації майна, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у ній, на організацію та проведення електронних торгів за фіксованою ціною та на виконання інших функцій. Перевірка змісту заявки на відповідність вимогам чинного законодавства, відповідно до п. 4 розділу ІІ Порядку, організатором не здійснюються. За відповідність документів, на підставі яких вноситься інформація до Системи, а також за достовірність інформації, зазначеної у заявці, відповідають посадові особи відділу державної виконавчої служби (приватний виконавець). При цьому, як зазначає Верховний Суд, під час вирішення спору про визнання недійсними електронних торгів необхідно з`ясувати чи мало місце порушення вимог Порядку та/або інших норм законодавства під час проведення торгів і в чому таке порушення полягає; чи вплинули ці порушення на результати торгів та чи відбулось порушення прав і законних інтересів позивача, який оспорює результати торгів. Разом з тим, матеріали справи не містять доказів таких порушень. Також відзив на позов подано приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Шмідт К.В. Відповідачем вказано, що 24.03. приватним виконавцем відкрито виконавчі провадження № 56054222, № 56054199, № 56054164 з примусового виконання виконавчого напису від 25.08.2017 р. № 17239 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А. про звернення стягнення квартиру [ADDRESS] , власниками якого є [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Так, сума боргу, яка підлягає стягненню за кредитним договором становить 1 427 416,98 грн., яка має бути погашена за рахунок коштів, отриманих від реалізації предмета іпотеки. Про відкриття виконавчого провадження боржники повідомлялись належним чином, ними жодним чином не було вчинено дій спрямованих на виконання виконавчого документа. 13.04.2018 р. приватним виконавцем на виконання вимог Закону України «Про виконавче провадження» було здійснено опис та арешт майна - спірної квартири та описане майно передано на зберігання представнику стягувача - [PERSON] . Оскільки сторонами виконавчого провадження не досягнуто згоди щодо вартості майна, було призначено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання з метою визначення вартості майна. В подальшому, відповідно до п. 3розділу ІІ Порядку приватним виконавцем підготовлено та направлено заявку ДП «СЕТАМ» на реалізацію арештованого майна. Так, приватним виконавцем було отримано відомості про реєстрацію в квартирі неповнолітньої особи, проте це не є перешкодою для реалізації арештованого майна. Так, [PERSON] , [INFO] зареєстрована в квартирі, а отже після укладення договору іпотеки і навіть після вчинення виконавчого напису щодо звернення стягнення на предмет іпотеки. Дозвіл на здійснення реєстрації неповнолітньої особи в квартирі не було отримано у іпотекодержавця. Крім того, за практикою Верховного Суду, дозвіл органу опіки та піклування на укладення угод з майном де мають право власності або право проживання неповнолітні діти, потрібен на час укладення таких угод, а не при виконанні рішення суду та проведення прилюдних торгів. [PERSON] подано відповідь на відзив приватного виконавця. Позивачем зазначено, що відповідачем не повною мірою досліджено положення ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» - актів передачі майна на зберігання не було складено. Крім того, реєстрація дитини була проведена з дотриманням відповідних нормативно-правових актів України, такі дії відповідають вимогам ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 29 ЦК України. У підготовчому засіданні до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору було залучено до участі у справі переможця спірних торгів [PERSON] та стягувача у виконавчому провадженні ПАТ «Укрсоцбанк». В судовому засіданні 23.06.2020 р. до участі у справі залучено правонаступника третьої особи ПАТ Укрсоцбанк» яким є АТ «Альфа-Банк». Треті особи не скористались правом надати письмові пояснення по суті спору. Так, в судовому засіданні позивач, її представник підтримали заявлені вимоги, просили задовольнити. Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Шмідт К.В. заперечувала щодо задоволенню позову. Просила суд звернути на позиції Верховного Суду щодо застосування положень законодавства України у аналогічних правовідносинах. Представник Служба у справах дітей Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації підтримав заявлені вимоги, наголосивши, що третьою особою не надавалась згода на реалізацію предмета іпотеки, оскільки в квартирі зареєстрована, а отже має право на проживання, неповнолітня дитина. Також підтримав заявлені вимоги [PERSON] , зазначивши про порушення прав неповнолітньої дитини, 2015 року народження. Також вказав, що приватним виконавцем не було виконано положення Закону України «Про виконавче провадження». Інші учасники процесу в судове засідання н з`явились, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином, дослідивши отримані відповідно до положень ЦПК України докази та, надавши їм відповідну оцінку суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Встановлено, і не заперечується сторонами, що 27.08.2018 р. державним підприємством «Сетам» було проведено електронні торги з реалізації арештованого майна - предмету іпотеки квартири [ADDRESS] . Не заперечувалось в судовому засіданні учасниками процесу, що реалізація квартири відбулась в межах виконавчих проваджень, відкритих приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Шмідт Катериною Валеріївною з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого приватним виконавцем Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. № 17239 від 25.08.2017 р. Зазначеним виконавчим написом приватним нотаріусом запропоновано звернення стягнення на предмет іпотеки - кв. [ADDRESS] , яка належить на праві власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , що було передано власниками на підставі іпотечного договору № 033/727405 від 19.09.2008 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочаровою С.В. та відповідних іпотеки до нього, іпотекодержателю - ПАТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», в забезпечення виконання [PERSON] кредитного договору № 033/727401 - KR від 19.09.2008 р. Результати проведення електронних торгів оформлено протоколом № 354407, переможцем торгів ста учасник № 2. Як свідчать матеріали справи , 24.09.2018 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А., відповідно до статті 61 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 33 Закону України «Про іпотеку», Акта про проведені електронні торги ВП № 56054199, 56054164, 56054222 від 20.09.2018 року, затвердженого приватним виконавцем виконавчого округу міста Київ Шмідт Катериною Валеріївною , на підставі протоколу про проведені електронні торги від 27.08.2018 року № 294841, сформованого ДП «СЕТАМ», лот № 294841, посвідчено право власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] . Так, позивач вважає, що електронні торги мають бути визнані недійсними, як такі, що відбулись з порушенням чинного законодавства України. В свою чергу, представник ДП «Сетам», приватним виконавець вказують на безпідставність заявлених вимог. Відповідно до правового висновку, висловленого Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 21 листопада 2018 року у справі № 465/650/16-ц, провадження № 14-356цс18, та від 23 січня 2019 року у справі № 522/10127/14-ц, провадження № 14-428цс18, правова природа процедури реалізації майна на прилюдних торгах полягає у продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів. Ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів - це оформлення договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто правочин. За приписами ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Так, як встановлено під час розгляду справи, [PERSON] зазначає, що відповідач порушив положення ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження». Положеннями ст. 58 зазначеного нормативно - правового акту передбачає в якому порядку здійснюється зберігання майна, на яке накладено арешт. Майно, на яке накладено арешт, крім майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону, передається на зберігання боржникові або іншим особам (далі - зберігач), що призначені виконавцем у постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника, під розписку. Копія постанови видається боржнику, стягувачу, а якщо обов`язок щодо зберігання майна покладено на іншу особу - також зберігачу. Якщо опис і арешт майна здійснювалися на виконання рішення про забезпечення позову, виконавець передає арештоване майно на зберігання боржнику або його представнику (якщо інше не зазначено в судовому рішенні або якщо боржник відмовився приймати майно на зберігання), відповідно до ч. 1 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження». Верховний Суд у постанові від 08 липня 2020 року у справі № 201/18443/17 зауважив, що правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, в разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів, передбачених Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2831/5 (далі - Порядок). Згідно з Порядком електронні торги - продаж майна за принципом аукціону засобами системи електронних торгів через вебсайт, за яким його власником стає учасник, який під час торгів запропонував найвищу ціну. Також Верховний Суд підкреслив, що відповідно до пунктів 3, 4 розділу II Порядку виконавець у строк не пізніше п`яти робочих днів після ознайомлення із результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна готує проект заявки на реалізацію арештованого майна, який містить інформацію, передбачену абзацами третім - шістнадцятим пункту 2 цього розділу. Державний виконавець направляє заявку на реалізацію арештованого майна начальнику відділу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, для підписання та передачі Організатору. Держане Підприємство «СЕТАМ» розміщує інформацію в системі електронних торгів виключно на підставі документів, наданих відповідним органом державної виконавчої служби. Обов`язок організатора торгів перевіряти законність дій державного виконавця щодо передачі майна на реалізацію та достовірність інформації, зазначеної у заявці на реалізацію арештованого майна, у тому числі наявність рішень щодо заборони органу ДВС вчиняти дії по виконанню виконавчого провадження чинним законодавством не передбачений. Верховний Суд також зауважив, що державний виконавець здійснює лише підготовчі дії з метою проведення електронних торгів, а самі електронні торги з реалізації рухомого майна організовує і проводить організатор електронних торгів. Порушення, допущені державним виконавцем при здійсненні підготовчих дій з метою проведення електронних торгів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» та Порядком підлягають оскарженню в спосіб, передбачений Законом України «Про виконавче провадження». Дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення електронних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання електронних торгів недійсними, що також зазначено Верховним Судом. При цьому в позові та під час розгляду справи [PERSON] не посилалась на не посилається на будь-які порушення організатором торгів норм Порядку. Отже, зважаючи нате, що позовні вимоги обгрунтовуються діями державного виконавця, які мають самостійний спосіб оскарження, суд не може покласти в основу рішення доводи сторони позивача в цій частині. Також суд не може визнати недійсними електронні торги, зважаючи на відсутність дозволу на їх проведення органу опіки та піклування - Служби у справах дітей Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації. Так, як вбачається з матеріалів справи в квартири [ADDRESS] 01.02.2018 року була зареєстрована [PERSON] , [INFO] , яка є онукою позивача. Держава охороняє і захищає права та інтереси дітей під час вчинення правочинів щодо нерухомого майна, відповідно до положень ч. 1 ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей». Заявка на реалізацію арештованого майна подається разом із, у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, - копія дозволу органів опіки та піклування або відповідне рішення суду, відповідно до п. 3 розділу ІІ Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 р. № 2831 (зареєстроване в Мінюсті України 30.09.2016 р. за № 1301/29431). Як вбачається з вимог ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки і піклування, наданого відповідно до закону, укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та/або державній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати поділ, обмін, відчуження житла, зобов`язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов`язання. Органи опіки та піклування зобов`язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла, як це визначено ч. 3 ст. 18 Зак5ону України «Про охорону дитинства». Відповідно до положень ст. 41 Закону України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону. Разом з тим, у своїй постанові від 15.05.2019 року № 678/301/12 Велика Палата Верховного Суду розглядала питання реалізації предмету іпотеки на електронних торгах з зареєстрованими дітьми. Одним з аргументів позивача було те, що торги відбувалися з зареєстрованими дітьми, а тому, так як виконавець не отримав дозволу органу опіки та піклування, то реалізація майна на торгах є недійсними. Колегія судді прийшла до висновку, що реалізація майна на торгах прирівнюється до укладення договору купівлі-продажу та результати торгів можуть бути визнані недійсними в судовому порядку. Проте, суд не знайшов факту порушення виконавцем прав та законних інтересів зареєстрованої дитини. Судді зазначили, що «судом апеляційної інстанції обґрунтовано зазначено про відсутність порушення статей 17, 18 Закону України від 26 квітня 2001 року № 2402-III «Про охорону дитинства», статті 12 Закону України від 02 червня 2005 року № 2623-IV «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей» внаслідок проведення прилюдних торгів та продажу предмета іпотеки, оскільки за змістом вказаних вище правових норм дозвіл органу опіки та піклування на відчуження житлового приміщення, право користування яким мають неповнолітні, необхідний на момент укладення договору іпотеки». Подібна правова позиція була зазначена у постанові Верховного Суду № 666/288/16-ц від 27.11.2019 року та постанові Верховного Суду № 678/301/12 від 15.05.2019 року. Також, подібний правовий висновок був зазначений у постанові Верховного Суду № 754/15589/14-ц від 02.10.2019 року. При цьому судді звернули увагу на те, що неповнолітня особа була зареєстрована боржником в іпотечному нерухомому майні після укладення договору іпотеки зі стягувачем без згоди останнього та повідомлення про це органи опіки і піклування. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права, як це визначено ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Окремо слід наголосити, що за приписами ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Разом з тим, позивач [PERSON] , вказуючи на порушення відповідачами вищенаведених положень нормативно - правових актів щодо проведення електронних торгів за відсутності дозволу органу опіки та піклування за наявності права неповнолітньої особи на проживання в квартирі, не заначила яким чином такі дії порушено безпосередньо її права - права особи, яка звернулась до суду за їх захистом. За приписами ч.ч 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. В свою чергу за положеннями ч.ч. 1,2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Підсумовуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про те, що стороною позивача у встановленому законом порядку не доведено наявність обставин, з якими чинне законодавство України передбачає можливість визнання недійсними електронних торгів. Розподіляючи судові витрати суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України. Виходячи з наведеного,

Outcome: dismissed