Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про зміну розміру призначених аліментів на утримання дитини. Обґрунтовуючи вимоги позивач вказала, що вони перебували з відповідачем у зареєстрованому шлюбі до 2013року, від якого є дитина [PERSON], [INFO]. Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 09.07.2013 року задоволено позов [PERSON]до [PERSON]про стягнення аліментів на утримання дитини та розірвання шлюбу, стягнуто з відповідача аліменти в розмірі 400 грн. на утримання [PERSON], [INFO] та розірвано шлюб. Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 05.12.2014 року задоволено позов [PERSON]до [PERSON]про зменшення розміру аліментів, за яким зменшено розмір з 400 грн. до 300 грн. щомісячно. Враховуючи, що на теперішній час фінансові витрати збільшилися, потреби на утримання дитини значно зросли, позивач просить змінити розмір призначених аліментів на утримання дитини - [PERSON], [INFO] та стягувати їх з [PERSON]у розмірі ? частки від усіх видів доходів відповідача, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Після відкриття провадження у справі позивач в судове засідання не зявилась, подала відповідне клопотання про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала у повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився та надав заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає частково та просить суд розглянути справу за його відсутності /а.с. 35/. Вивчивши доводи позивача, викладені в позовній заяві та заяву відповідача, дослідивши надані письмові докази, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини: Відповідно до свідоцтва про народження 1-ЖД № 145314 виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області 22.08.2008 р., актовий запис № 164, - [PERSON]та [PERSON]є батьками [PERSON], [INFO]. З копії паспорта громадянки України серії КМ 984558 виданого Кілійським РС ГУДМС України в Одеській області 20.11.2015 р. вбачається, що 14.11.2015 р. [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] [INFO], в результаті чого змінила прізвище на «Гусєва». Відповідно до довідки наданої Кілійською міською радою Кілійського району Одеської області від 23.02.2016, до складу сімї [PERSON], проживаючої за адресою: [INFO] входять: донька [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Кілійського районного суду Одеської області від 09.07.2013 року № 502/982/13ц позов [PERSON]до [PERSON]про стягнення аліментів на утримання дитини та розірвання шлюбу задоволено та стягнуто з відповідача аліменти у розмірі 400 грн. на утримання [PERSON] та розірвано шлюб. З рішення Кілійського районного суду Одеської області від 05.12.2014 року № 502/2176/14ц вбачається, що позов [PERSON]до [PERSON]про зменшення розміру аліментів задоволено частково та зменшено розмір аліментів на утримання [PERSON] з 400 грн. до 300 грн. щомісячно. Відповідно до\~ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. У відповідності зі\~ст. 55 Конституції України\~права і свободи людини і громадянина захищаються судом.\~\~ Згідно зі\~ст. 57 ЦПК України\~доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до\~ст. 58 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Як зазначено у ч. 2\~ст. 59 ЦПК України\~\~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно зі\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як зазначено у\~ст. 61 ЦПК України\~обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.\~\~ Розмір аліментів не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму, встановленого діючим\~Законом\~\~України «Про державний бюджет». Відповідно до ч ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у звязку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не повязує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обовязку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Як встановлено судом, на день ухвалення рішення про зміну розміру аліментів від 05.12.2014 року діяли положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» в ст. 7 якого прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років було встановлено у розмірі 1286 гривень. На даний час з 1 січня 2016 року положеннями ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років встановлено у розмірі 1455 гривень. Зважаючи на те, що відповідач надав заяву, згідно якої позов визнав частково, що фактично розцінюється судом як визнання ним факту можливості змінити розмір присуджених до стягнення з нього аліментів, суд визначає розмір належних до стягнення з нього аліментів на утримання дитини у частці від заробітку, як те встановлено положеннями ст. 183 СК України, та з урахуванням обовязку іншого з батьків, з ким проживає дитина, також брати участь в її утриманні, вважає такими, що підлягають до стягнення з відповідача аліменти у розмірі 1/5 частини його заробітку /доходу/, а позов частковому задоволенню. Відповідно до положень ст. 367 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання в межах суми аліментів за один місяць. Судові витрати по справі згідно ст. 88 ЦПК України підлягають до стягнення з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial