Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. Свої вимоги мотивує тим, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 28 лютого 1998 року Степанівською сільською Радою народних депутатів Таращанського району Київської області про що зроблений актовий запис № 5. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] та повнолітню доньку [PERSON], [INFO]. На даний час позивач з відповідачем проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують. Діти проживають разом з позивачем та фактично лише позивач несе всі витрати з їх утримання. Молодша дитина зростає, потребує все більше витрат на харчування, одяг, взуття, відвідування кружків, груп для розвитку, духовного збагачення. Старша повнолітня донька є інвалідом 1 групи А з дитинства, отримує пенсію. Оскільки відповідач не виконує свого обов`язку щодо утримання дітей, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку доходу, щомісяно: 1/6 частини на утримання дочки [PERSON], [INFO], та 1/6 частини на утримання доньки [PERSON], [INFO], до досягнення [PERSON] повноліття тобто до [INFO] року, а з [INFO] по ј частині з усіх видів заробітку (доходу), на повнолітню доньку [PERSON] - довічно. В судове засідання позивачка з'явилась, позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання з`явився, та зазначив, що він платив та на даний час платить аліменти на утримання обох дітей в розмірі 3000 грн., сплачує комунальні послуги, купує продукти. На даний час він віддає грошові кошти не в меньшому розмірі ніж просить в позовних вимогах позивач. В 2017 році він продав автомобіль, а кошти від його продажу в розмірі 3 000 доларів США передав дітям. Вважає, що він допомагає матеріально своїм дітям в повному обсязі виходячи зі своїх можливостей. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 28 лютого 1998 року Степанівською сільською Радою народних депутатів Таращанського району Київської області про що зроблений актовий запис № 5. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER]) та повнолітню доньку [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER]. На даний час позивач з відповідачем проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують. Відповідно до вимог ч.1 ст. 3 Конвеції ООН про права дитини (Конвенції), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 18 Конвенції проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Абзацом 1 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року постановлено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до вимог ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом враховуються пояснення позивача, яка зазначила, що відповідач має дохід, який становить щомісячно суму в розмірі 12000грн., та надання відповідачем матеріальної допомоги, щомісячно. Суд вважає за необхідне, на підставі ст.184 СК України, стягнути на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.09.2018 року і до досягнення дитиною повноліття, з урахуванням сплачених коштів в період з 28.09.2018 р. по 20.02.2019 р. в розмірі 7 500 грн. Щодо стягнення аліментів на утримання повнолітньої непрацездатної доньки [PERSON], [INFO] року, слід зазначити наступне. Відповідно до ч.1 ст. 198 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Отже, статтею 198 СК України не передбачено право на зверненя до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої непрацездатної дитини саме матері, з якою вона проживає. З огляду на викладене, у позивача [PERSON] відсутнє таке право на отримання аліментів на утримання повнолітньої непрацездатної доньки, а тому суд не вбачає підстав для задоволення позовної заяви в частині стягнення з відповідача аліментів на користь позивача [PERSON] на утримання повнолітньої непрацездатної доньки [PERSON]. На підставі ст.141 ЦПК України та враховуючи часткове задоволення позову, з відповідача стягуються на користь держави судовий збір в розмірі 768 грн 40 коп. На підставі наведеного та,

Outcome: partial