Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові зазначила, що з відповідачем був укладений шлюб 05 листопада 2011 року, який зареєстрований Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №725. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Спільно сторони проживали до серпня 2018 року. Причиною припинення шлюбних відносин стала та обставина, що відповідач забороняє позивачу відвідувати церкву, перешкоджає їй та сину спілкуватись з її батьками, відвідувати їх за місцем їх проживання. Без достатніх підстав вчиняє сварки, принижує позивача у присутності сина, що негативно впливає на його психологічний стан. Під час сварок погрожує психологічною розправою над нею, а її намагання переконати відповідача змінити своє ставлення до неї позитивних наслідків не дали. Подальше сумісне життя з відповідачем та збереження шлюбу між нами суперечить її інтересам. [PERSON] та її представник в судовому засіданні підтримали позов та заперечували проти надання судом терміну на примирення, оскільки справа вже неодноразово відкладалася, а за цей час відповідач тільки насміхався над позивачкою та ображав її, тому вона категорично заперечує проти примирення, та не погоджується на примирення. Також позивачка просила відновити їй дошлюбне прізвище. Відповідач жодного разу в судове засідання не зявився. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти розірвання шлюбу та просив надати сторонам час на примирення, оскільки відповідач бажає примиритися з позивачкою. Розглянувши матеріали справи, оцінивши всі докази у сукупності, суд приходить до наступних висновків. Згідно до вимог статті 24 СК України шлюб гарантується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Статтею 55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстровано 05 листопада 2011 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №725, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія І-ЖС №105950 виданим05.11.2011 р.. (а.с.4) Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖС №266569 виданим 11 листопада 2014 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції. (а.с.5) Спільне життя між подружжям не склалося через втрату почуття взаємної любові та різним поглядом на спільне життя та сімейні відносини. Подружні відносини припинились з серпня 2018 року, сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, що говорить про стійке волевиявлення на припинення сімейних відносин, та категорично заперечує проти примирення. Представник відповідача заперечував проти розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Перевіривши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію позивача, суд вважає, що сімю зберегти неможливо, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, у звязку з чим їхній шлюб підлягає розірванню. Згідно до положень ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved