Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] і [PERSON], яка виступає від імені підопічного [PERSON] та просила встановити конкретний порядок користування квартирою [ADDRESS], виділивши їй в користування ізольовану кімнату житлоплощею 14,1 кв.м., [PERSON] виділити в користування ізольовану кімнату житлоплощею 13,6 кв.м. з лоджією, а [PERSON] разом з опікуном [PERSON] - ізольовану кімнату житлоплощею 10,3 кв.м. у вказаній квартирі, посилаючись на ті обставини, що вона, відповідач [PERSON] і недієздатний [PERSON], опікуном якого є [PERSON], є співвласниками по 1/3 частині кожний спірної квартири, між ними склався сталий порядок користування спірною житловою площею, згідно якого кожен з них займає окрему ізольовану кімнату, але між усіма співвласниками виникають непорозуміння щодо оплати витрат на утримання будинку і прибудинкової території та плати за комунальні послуги, оскільки відповідачі вказаних обов*язків не несуть, а вона особисто змушена нести ці витрати за усіх співвласників квартири. Крім цього, позивачка просила зобов*язати відповідачів не чинити їй перешкоди в користуванні кімнатою житлоплощею 14,1 кв.м. та місцями загального користування, а також зобов*язати КП «Дирекція з утримання і обслуговування житлового фонду Святошинського району м.Києва» укласти з нею окремий договір на утримання будинку і прибудинкової території відповідно до виділеної кімнати. Просила задовольнити позов на підставі ст.162 ЖК України, ст.ст. 358, 360, 383, 391 ЦК України. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, а також пояснила про те, що в спірній квартирі вона займає ізольовану кімнату житлоплощею 14,1 кв.м. з 2001р., відповідач [PERSON] з 2004р. проживає в ізольованій кімнаті 13,6 кв.м. з лоджією, а [PERSON] з 1990р. проживає сам в ізольованій кімнаті 10,3 кв.м. спірної квартири, його опікун і матір [PERSON] в спірній квартирі не проживає. Вказала, що ніхто з відповідачів або інших осіб не чинить їй будь-яких перешкод в користуванні займаною нею кімнатою 14,1 кв.м. та місцями загального користування. А також зазначила про те, що усно зверталась до КП «Дирекція з утримання і обслуговування житлового фонду Святошинського району м.Києва» з проханням укласти з нею окремий договір на утримання будинку та прибудинкової території, але їй було усно відмовлено в задоволенні її прохання. Відповідач [PERSON] та опікун відповідача [PERSON] - [PERSON] в судове засідання не з*явились, про день і час розгляду справи повідомлялись належним чином, що стверджується поштовими повідомленнями (а.с. 65, 70) та конвертами, повернутими за закінченням терміну їх зберігання на пошті (а.с. 71, 77-78), заперечень проти позову суду не надали, про поважність причин неявки суд не повідомили. Суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідачів, що не з*явились, на підставі матеріалів, що є в справі. Представник відповідача КП «Дирекція з утримання і обслуговування житлового фонду Святошинського району м.Києва» залишив вирішення питання на розсуд суду. Заслухавши пояснення позивачки і представника відповідача КП «Дирекція з утримання і обслуговування житлового фонду Святошинського району м.Києва», дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково, виходячи з наступного. Згідно частини 1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов*язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 25.02.2005р. [PERSON], [PERSON] і [PERSON] отримали у власність по 1/3 частині квартири [ADDRESS] в результаті її приватизації (а.с. 9-10 - копія свідоцтва). 08.06.2005р. [PERSON] подарувала свою 1/3 частину квартири [ADDRESS] [PERSON] (а.с. 11-12 - копія нотаріально посвідченого договору). Станом на 28.04.2014р. в спірній квартирі зареєстрованими є її співвласники [PERSON], [PERSON], [PERSON] і опікун [PERSON] - [PERSON] (а.с. 13 - довідка по формі №3). В матеріалах справи є квитанції про сплату витрат на утримання будинку і прибудинкової території та за комунальні послуги (а.с. 17-48 - копії). Квартира [ADDRESS] складається із трьох ізольованих кімнат житлоплощею 10,3 кв.м., 14,1 кв.м. і 13,6 кв.м. з лоджією (а.с. 15-16 - копія технічного паспорту на квартиру). Таким чином, житлоплоща, яка відповідає ідеальній долі кожного із співвласників спірної квартири складає 12,67 кв.м. (38 : 3). Кімнати, які позивачка просить виділити їй та відповідачам в користування є ізольованими і їх житлова площа має не значні відхилення від ідеальної долі кожного із співвласників, зокрема, у [PERSON] - на 1,43 кв.м. більше, у [PERSON] - на 0,93 кв.м. більше, у [PERSON] - на 2,37 кв.м. менше. Згідно частини 1 ст.358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їх спільною згодою. Відповідно до частини 3 цієї ж норми права, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності… У відповідності до пункту 3 ст.319 ЦК України, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Оцінюючи зібрані по справі докази в частині позовних вимог щодо встановлення конкретного порядку користування спірною квартирою в їх сукупності та співставленні, а також приймаючи до уваги, що відхилення від ідеальних часток сторін у праві спільної часткової власності на спірну квартиру при встановленні такого конкретного порядку користування, про який просить позивачка, є незначним, з врахуванням конкретного порядку користування спірною квартирою, що склався між сторонами тривалий проміжок часу та який відповідає позовним вимогам, враховуючи те, що задоволення позову не порушуватиме житлових прав усіх співвласників та відповідає вимогам закону, у зв*язку з чим суд визнає позовні вимоги в цій частині обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог стосовно порядку користування місцями загального користування, суд приходить до наступного. Згідно частини 2 ст.382 ЦК України, власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування … механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири … які призначені для задоволення потреб усіх власників квартир… Тобто, приміщення кухні, коридору, ванної кімнати, вбиральні, комори у спірній квартирі за своїм призначенням є нежитловими приміщеннями, а приміщеннями загального користування і у відповідності до вимог частини 2 ст.382 ЦК України перебувають у спільній сумісній власності усіх співвласників, що передбачає право усіх співвласників на спільне користування цими приміщеннями. Приймаючи до уваги наведене, суд вважає за необхідне приміщення загального користування в спірній квартирі, а саме: кухню, коридор, ванну кімнату, вбиральню, комору залишити в спільному користуванні усіх співвласників, задовольнивши позовні вимоги і в цій частині. Враховуючи ті обставини, що, як пояснила сама позивачка, відповідачі або інші особи не чинять їй будь-яких перешкод в користуванні займаною нею кімнатою 14,1 кв.м. в спірній квартирі та доказів про існування таких перешкод для позивачки суду не надано, суд вважає за необхідне в цій частині позовних вимог відмовити як недоведених. Що стосується позовної вимоги про зобов*язання КП «Дирекція з утримання і обслуговування житлового фонду Святошинського району м.Києва» укласти з позивачкою окремий договір на утримання будинку і прибудинкової території відповідно до виділеної кімнати, суд приходить до наступного. Згідно частини 1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. З правового аналізу вказаної вище процесуальної норми випливає висновок про те, що правовою підставою для звернення до суду є порушення, невизнання або оспорювання відповідачем охоронюваних законом права, свободи чи інтересу позивача. В спірному випадку, позивачка просить суд укласти з нею договір на утримання будинку і прибудинкової території, але при цьому суду не надано доказів про відмову відповідача - КП «Дирекція з утримання і обслуговування житлового фонду Святошинського району м.Києва» укласти з нею такий договір або інших належних і допустимих доказів про порушення, не визнання чи оспорювання цим відповідачем конкретного права або інтересу позивачки. Крім цього, укладення договору на утримання будинку і прибудинкової території не ставиться в залежність від виділення або не виділення співвласнику в користування конкретної кімнати в квартирі в багатоквартирному житловому будинку, оскільки визначальним для цього є право власності особи, межі якого є й межами прав та обов*язків даного співвласника. Враховуючи наведені вище обставини, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають як такі, що не ґрунтовані на процесуальному законі, а також заявлені передчасно.

Outcome: partial