Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Евакуатор Сервіс» та просить суд визнати дії відповідача щодо встановлення плати за транспортування тимчасово затриманих інспекторами з паркування транспортних засобів на спеціальний майданчик (стоянку) в розмірах інших, ніж затверджені Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, Міністерства фінансів України №967/1218/869 від 10.10.2013р. «Про затвердження розмірів плат за транспортування і зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів на спеціальних майданчиках (стоянках)» протиправними; зобов`язати відповідача повернути позивачу безпідставно набуте майно, а саме грошові кошти в розмірі 670,00 грн., які були надмірно сплачені позивачем відповідачу за послугу з транспортування тимчасово затриманих інспекторами з паркування транспортних засобів на спеціальний майданчик (стоянку). В обгрунтування позову зазначає, що у зв`язку з порушенням правил зупинки, стоянки в межах міста Києва її транспортний засіб марки Ford, моделі Focus, номерний знак [NUMBER] (повною масою до 2000 кг) був тимчасово затриманий інспекторами з паркування відділу інспекції з паркування Дарницького району управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської адміністрації) шляхом доставлення для зберігання на спеціальний майданчик. Доставлення транспортного засобу здійснювалося за допомогою спеціального автомобіля-евакуатора, що належав відповідачу. Умовою повернення позивачу транспортного засобу була оплата вартості послуг з доставлення та зберігання транспортного засобу та сплата штрафу за вчинене правопорушення. З метою повернення автомобіля позивач змушений був сплатити відповідачу 1 270,00 грн. за послугу транспортування його транспортного засобу на спеціальний майданчик. При цьому позивач зазначає, що, як стало пізніше відомо, плата за транспортування в розмірі 1 270,00 грн. є завищеною та встановленою з порушенням норм Наказу Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, Міністерства фінансів України №967/1218/869 від 10.10.2013р. «Про затвердження розмірів плат за транспортування і зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів на спеціальних майданчиках (стоянках)», оскільки згідно цього наказу розмір транспортування транспортного засобу на спеціальний майданчик (стоянку) повною масою до 2000 кг включно становить 600,00 грн. З огляду на зазначене, позивач просить повернути безпідставно набуте майно, а саме грошові кошти в розмірі 670,00 грн., та визнати дії відповідача щодо встановлення плати за транспортування тимчасово затриманих інспекторами з паркування транспортних засобів в розмірах інших, ніж затверджені Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, Міністерства фінансів України №967/1218/869 від 10.10.2013р. «Про затвердження розмірів плат за транспортування і зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів на спеціальних майданчиках (стоянках)», протиправними. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 11.10.2021р. відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] , постановлено розгляд справи проводити в порядку загального провадження, призначено підготовче засідання. У підготовчому засіданні представником відповідача надано відзив, який судом долучено до матеріалів справи. З відзиву вбачається, що відповідач не погоджується з позовними вимогами, вважає їх необгрунтованими, такими, що не підтверджені жодними належними та допустимими доказами, та просить відмовити в їх задоволенні. На думку відповідача, визначені в Наказі №967/1218/869 від 10.10.2013р. розміри плат застосовуються виключно у випадку затримання транспортних засобів працівниками поліції і є обов`язковими лише для суб`єктів господарювання, що проводять діяльність з транспортування транспортних засобів, які уклали відповідні договори саме з національною поліцією. При цьому спеціальним підзаконним нормативно-правовим актом, що визначає тимчасове затримання інспекторами з паркування транспортних засобів, є Порядок тимчасового затримання інспекторами з паркування транспортних засобів та їх зберігання, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 14.11.2018р. №990, який визначає процедуру тимчасового затримання саме інспекторами з паркування транспортних засобів та доставлення таких транспортних засобів на спеціальний майданчик чи стоянку. І таке доставлення здійснюється за допомогою евакуаторів, у тому числі тих, що належать підприємствам, установам та організаціям, які провадять діяльність, пов`язану із транспортуванням транспортних засобів, з якими органами місцевого самоврядування укладено в установленому законодавством порядку договори. Відповідач звертає увагу, що Порядок №990 від 14.11.2018р. не містить як обов`язкових до застосування розмірів плат за транспортування транспортних засобів, так і положень про те, що такі плати встановлюються на підставі Наказу №967/1218/869 від 10.10.2013р. Відповідач також з посиланням на ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України зазначає, що сторони є вільними в укладенні договору і договірні відносини з Департаментом транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) здійснювались у повній відповідності до вимог чинного законодавства з урахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України №990 від 14.11.2018р. Договір про надання послуг з транспортування є чинним, таким, що відповідає всім вимогам законодавства, та в судовому порядку не оскаржувався. Крім того, як зауважує відповідач, системний аналіз положень частини 1, пункту 1 частини другої статті 11, частини першої статті 177, частини першої статті 202, частини першої та другої статті 205, частини першої статті 207, частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України дає можливість дійти висновку, що чинний Договір про надання послуг з транспортування №41/11-2019 овід 22.11.2019р. є достатньою правовою підставою набуття майна (отримання коштів) у якості оплати позивачем послуги з перевезення автомобіля на штрафмайданчик. Представники сторін у підготовчому засіданні зазначили про можливість закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті, з огляду на що та на підставі ст. 200 ЦПК України суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті. Дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, що мають істотне значення для правильного вирішення справи по суті та на яких ґрунтується позовні вимоги, оцінивши докази на предмет належності, достовірності та допустимості у їх сукупності, судом встановлено наступне. Як вбачається з матеріалів справи, 23.12.2020р. головним інспектором з паркування відділу інспекції з паркування Дарницького району управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Панченком В.М. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), серії АС №0000011785 відносно [PERSON] , транспортний засіб FORD FOCUS, д.н.з. [NUMBER] , за якою постановлено застосувати до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн. Крім того, у зв`язку з вказаними порушеннями транспортний засіб позивача був тимчасово затриманий інспектором з паркування шляхом доставлення його для зберігання на спеціальний майданчик. Доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик здійснено спеціальним автомобілем-евакуатором відповідача. За квитанцією №3716972481710248 від 23.12.2020р. позивач сплатила відповідачу 1270,00 грн. за транспортування транспортного засобу. Позивач вважає, що підлягають поверненню 670,00 грн. від відповідача, як безпідставно отримані та надмірно сплачені за транспортування автомобіля, оскільки Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, Міністерства фінансів України №967/1218/869 від 10.10.2013р. «Про затвердження розмірів плат за транспортування і зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів на спеціальних майданчиках (стоянках)» встановлено вартість транспортування транспортного засобу на спеціальний майданчик (стоянку) повною масою до 2000 кг включно 600,00 грн. Відповідач заперечує проти аргументів позивача, посилаючись на те, що спеціальним підзаконним нормативно-правовим актом, що визначає тимчасове затримання інспекторами з паркування транспортних засобів, є Порядок тимчасового затримання інспекторами з паркування транспортних засобів та їх зберігання, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 14.11.2018р. №990, який визначає процедуру тимчасового затримання саме інспекторами з паркування транспортних засобів та доставлення таких транспортних засобів на спеціальний майданчик чи стоянку. Судом встановлено, що Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, Міністерства фінансів України №967/1218/869 від 10.10.2013р. «Про затвердження розмірів плат за транспортування і зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів на спеціальних майданчиках (стоянках)» затверджено розміри плат за транспортування і зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів на спеціальних майданчиках (стоянках), згідно з якими, зокрема, вартість за транспортування транспортного засобу вагою до 2000 кг включно складає 600,00 грн. При цьому згідно п. 2 Розміру плати вказано, що розмір плати визначено без урахування податку на додану вартість, який справляється відповідно до Податкового кодексу України. Крім того, з Наказу вбачається, що вказаний розмір плати за транспортування затверджений відповідно до підпункту 83.11. пункту 83 розділу VI Національного плану дій на 2013 рік щодо впровадження Програми економічних реформ на 2010-2014 роки «Заможне суспільство, конкурентоспроможна економіка, ефективна держава», затвердженого Указом Президента України від 12.03.2013р. №128 та пункту 13 Порядку тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008р. №1102. Так, згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 17.12.2008р. №1102 «Про затвердження Порядку тимчасового затримання працівниками уповноважених підрозділів Національної поліції транспортних засобів та їх зберігання» Порядок тимчасового затримання працівниками уповноважених підрозділів Національної поліції транспортних засобів та їх зберігання затверджений відповідно до статті 2652 Кодексу України про адміністративні правопорушення та статті 36 Закону України «Про виконавче провадження». У свою чергу, стаття 2652 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлює право працівників уповноважених підрозділів Національної поліції тимчасово затримати транспортний засіб у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено правопорушення, передбачені частинами 1, 2, 3, 4, 6, 7 статті 121, ч. 3, 5, 6, 7 статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, порушення правил зупинки чи стоянки на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, транспортних засобів, оснащених електричними двигунами (одним чи декількома)), статтями 1225, 124, 126, статтями 1321, 2061 цього Кодексу. Стаття ж 36 Закону України «Про виконавче провадження» визначає, що виконавець у разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника виносить постанову про такий розшук, яка є обов`язковою для виконання поліцією. Виявлений за результатами розшуку транспортний засіб боржника тимчасово затримується та зберігається поліцією на спеціальних майданчиках чи стоянці в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Пунктом 13 Порядку тимчасового затримання працівниками уповноважених підрозділів Національної поліції транспортних засобів та їх зберігання встановлено, що за транспортування і зберігання транспортного засобу на спеціальному майданчику чи стоянці справляється плата у встановленому спільним наказом МВС та Мінекономрозвитку розмірі за погодженням з Мінфіном. Витрати з транспортування і зберігання транспортного засобу боржника на спеціальному майданчику чи стоянці компенсуються органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем після вилучення транспортного засобу із спеціального майданчика чи стоянки за рахунок коштів виконавчого провадження у порядку, встановленому спільним наказом МВС та Мін`юсту. Таким чином, з наведеного вбачається, що затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, Міністерства фінансів України №967/1218/869 від 10.10.2013р. розмір плати за транспортування і зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів стягується (застосовується) у разі тимчасового затримання транспортного засобу органами поліції за ст. 2652 Кодексу України про адміністративні правопорушення та ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження». Як встановлено судом вище, внаслідок порушення позивачем правил зупинки, стоянки в межах міста головним інспектором з паркування відділу інспекції з паркування Дарницького району управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення, транспортний засіб позивача тимчасово затримано вказаним інспектором та здійснено його транспортування відповідачем на спеціальний майданчик. Відповідно до п. 71 ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать, у тому числі, уповноваження інспекторів з паркування здійснювати у випадках, визначених законом, розгляд справ про адміністративні правопорушення та проводити тимчасове затримання транспортних засобів. Відповідно до ч. 3 ст. 219 Кодексу України про адміністративні правопорушення від імені виконавчих комітетів (а у населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчих органів, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами 1, 3 і 7 статті 122, ч. 1, 2 та 8 статті 1521 цього Кодексу, і накладати адміністративні стягнення мають право уповноважені виконавчим комітетом (виконавчим органом) сільської, селищної, міської ради посадові особи виконавчих органів сільської, селищної міської ради - інспектори з паркування. Статтею 2654 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено право інспектора з паркування тимчасово затримати транспортний засіб шляхом доставки для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку за допомогою спеціального автомобіля-евакуатора і виключно у випадках, встановлених цією статтею. Тимчасове затримання транспортного засобу шляхом доставки для зберігання на спеціальних майданчик чи стоянку, як визначено в цій статті, здійснюється у разі вчинення порушення, передбаченого частинами 3 та 7 статті 122 (порушення правил зупинки, стоянки в межах відповідного населеного пункту), частиною 1 статті 1521 цього Кодексу, у випадках, передбачених частиною третьою цієї статті, а так само у разі вчинення порушень, передбачених частинами 2 та 8 статті 1521 цього Кодексу У відповідності до ч. 8 ст. 2654 Кодексу України про адміністративні правопорушення порядок тимчасового затримання інспекторами з паркування транспортних засобів та їх зберігання встановлюється Кабінетом Міністрів України. За Постановою Кабінету Міністрів України від 14.11.2018р. №990 «Про затвердження Порядок тимчасового затримання інспекторами з паркування транспортних засобів та їх зберігання» (далі за текстом Порядок) відповідно до статті 2654 Кодексу України про адміністративні правопорушення затверджено Порядок тимчасового затримання інспекторами з паркування транспортних засобів та їх зберігання. Згідно з п. 1 Порядку цей Порядок визначає процедуру тимчасового затримання інспекторами з паркування транспортних засобів, зберігання таких транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках, а також їх повернення. У відповідності до п. 3 Порядку доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик чи стоянку здійснюється за допомогою спеціальних автомобілів-евакуаторів, у тому числі тих, що належать підприємствам, установам та організаціям, які провадять діяльність, пов`язану із транспортуванням транспортних засобів, і з якими органами місцевого самоврядування укладено в установленому законодавством порядку договори. Пунктом 12 Порядку передбачено, що умовами повернення транспортного засобу є оплата вартості послуг з доставлення та/або зберігання транспортного засобу та сплата штрафу за вчинене правопорушення. Суд відмічає, що Порядок не містить обов`язкових до застосування розмірів плати за транспортування засобів. Також він не містить посилання про те, що такі плати встановлюються на підставі підзаконного нормативно-правового акту. У відповідності до ст. 18 Закону України «Про місцеве самоврядування» відносини органів місцевого самоврядування з підприємствами, установами та організаціями, що не перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, будуються на договірній і податковій основі та на засадах підконтрольності у межах повноважень, наданих органам місцевого самоврядування законом. Матеріали справи свідчать, що 22.11.2019р. між Департаментом транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), як замовником, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Евакуатор Сервіс», як виконавцем, був укладений Договір №41/11-2019 про надання послуг з транспортування, предметом якого стало надання виконавцем замовнику послуг з транспортування транспортних засобів, тимчасово затриманих інспектором з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) у випадках, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення та в порядку, визначеному Порядком тимчасового затримання інспекторами з паркування транспортних засобів та їх зберігання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.11.2018р. №990, а також на умовах, передбачених цим Договором. Статтею 4 Договору встановлено, що виконавець отримує на власний рахунок оплату вартості послуг з доставляння транспортного засобу до місця зберігання від особи, яка керувала транспортним засобам на момент учинення правопорушення, або відповідальної особи, зазначеної в частині першій статті 142 Кодексу України про адміністративні правопорушення, або особи, яка ввезла затриманий транспортний засіб на територію України. Розмір плати за транспортування тимчасово затриманих транспортних засобів на спеціальний майданчик чи стоянку має бути економічно-обґрунтованим та визначається виконавцем відповідно до законодавства України. Як вбачається та встановлено вище, позивачем було сплачено за транспортування її транспортного засобу на спеціальний майданчик 1 270,00 грн. Згідно Висновку експертів Державного підприємства «Інформаційні судові системи» відокремлений структурний підрозділ «Центр судової експертизи та експертних досліджень» №003-РСВ/21 за результатами проведення судової економічної та товарознавчої експертизи від 06.10.2021р. вартість послуг з транспортування (включаючи виїзд евакуатора, завантаження, транспортування на спеціальний майданчик чи стоянку (місце зберігання) та розвантаження тимчасово затриманого транспортного засобу, зазначених в калькуляціях вартості надання послуг з евакуації автотранспортом ТОВ «Евакуатор Сервіс», ТОВ «Експедиція 777» та ТОВ «Автосос-Сервіс» за договорами від 22.11.2019р. №41/11-2019, від 31.12.2020 №07/12/20, від 31.12.2020 №11/12-20, б/н від 01.01.2021, входить до діапазону ринкових цін станом на 22.11.2019, 31.12.2020 та 01.01.2021 року; надані на дослідження калькуляції щодо структури витрат та вартості надання послуг з евакуації автотранспортом, що надавались ТОВ «Евакуатор Сервіс», ТОВ «Експедиція 777» та ТОВ «Автосос-Сервіс», відповідають вимогам Методичних рекомендацій з формування собівартості перевезень (робіт, послуг) на транспорті, затверджених Наказом Міністерства транспорту України «Про затвердження Методичних рекомендацій з формування собівартості перевезень (робіт, послуг) на транспорті» від 05.02.2021 №65 та визначають структуру та плановий розмір витрат з евакуації транспортного засобу; відповідно до бухгалтерських та інших первинних документів, евакуація автомобілів (виїзд автомобіля - евакуатора, навантаження, транспортування та розвантаження транспортного засобу) ТОВ «Евакуатор Сервіс», ТОВ «Експедиція 777», ТОВ «Автосос-Сервіс» та отримання таких послуг замовником відповідно до договорів підтверджується; з урахуванням результатів експертного дослідження товарознавчої експертизи та результатів експертного дослідження по першому та другому питанням економічної частини експертизи щодо надання та отримання платних послуг з евакуації автомобілів (виїзд автомобіля - евакуатора, навантаження, транспортування та розвантаження транспортного засобу) ТОВ «Евакуатор Сервіс», ТОВ «Експедиція 777» та ТОВ «Автосос-Сервіс» економічні втрати (збитки) отримувачів послуг експертом не підтверджуються. Таким чином, висновком експерта №003-РСВ/21 від 06.10.2021р. підтверджено, що плата за транспортування за Договором №41/11-2019 від 22.211.2019р. входить до діапазону ринкових цін, отже є економічно обгрунтованою. За таких обставин, наведене вище спростовує доводи позивача про необхідність повернення відповідачем згідно ст. 1212 Цивільного кодексу України безпідставно отриманого майна (грошових коштів) позивачу, а також застосування до спірних правовідносин Наказу Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, Міністерства фінансів України №967/1218/869 від 10.10.2013р. «Про затвердження розмірів плат за транспортування і зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів на спеціальних майданчиках (стоянках)». Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, а інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем не доведено належними засобами доказування та не обгрунтовано позовних вимог, з огляду на що в позові слід відмовити. Судові витрати суд розподіляє відповідно до ст. 141 ЦПК України та виходячи з того, що позивачем заявлені та розглядались дві вимоги немайнового характеру.

Outcome: approved