Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, вказуючи, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] та Вікторію, які проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Натомість відповідач ухиляється від утримання дітей, хоча працює та має заробіток. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі по 3 000 (три тисячі) грн. 00 коп. на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття. В заяві на імя суду позивач зменшила позовні вимоги, просить суд стягнути з відповідача на утримання дітей аліменти в розмірі 1 250 грн. на кожну дитину, справу розглянути без її участі. Відповідач в заяві на імя суду позовні вимоги визнав повністю, згідний сплачувати аліменти в розмірі 1 250 грн. на кожну дитину, справу просить розглянути без його участі. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачес позовних вимог немає. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.\~\~ 03 вересня 2002 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований Корецьким відділом реєстрації актів громадянського стану Рівненської області, про що було зроблено відповідний актовий запис №3. Від даного шлюбу сторони по справі мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження дітей. Стаття 180 СК України вказує, що батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі, що зазначено в ч.2 ст.181 СК України. Будь-які письмові договори про сплату аліментів сторони не укладали. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, згідно із ч.3 ст.181 СК України. У відповідності до ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства»,\~на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. А отже і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.\~\~\~ Позивач не має постійного доходу. А тому, їй важко одній утримувати дітей. Тобто позивач потребує матеріальної допомоги з боку відповідача. Враховуючи інтереси дітей сторін, розмір прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку, рівність обовязку батьків щодо утримання дітей, матеріальне становище позивача та відповідача, який, будучи працездатною, молодою людиною, маючи задовільний стан здоровя, інших аліментних зобовязань не має, суд вважає, що відповідач спроможний сплачувати аліменти. За таких обставин, враховуючи вимоги ст.184 СК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1250 (одна тисяча двісті пятдесят) грн. 00 коп. на кожну дитину. За таких обставин позов підлягає до задоволення. На підставі статті 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави судовий збір за ставками, що на день звернення позивача до суду.

Outcome: approved