overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом в якому зазначила, що з 16.03.1999 зареєстрована і мешкає [ADDRESS], 746, яку отримала на себе та свою сімю від ЗАТ «Жилкомсервіс», де працювала на той час. При оформленні документів на приватизацію дізналась, що крім її родини в зазначеній квартирі зареєстровані відповідачі, які, начебто, жили в ній до їх заселення, проте відповідачів вона ніколи не бачила, особистих речей останніх в квартирі немає, вони більш ніж 15 років не проживають за адресою реєстрації та не цікавляться даним житлом. Позивач просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житлом за місцем реєстрації. До суду позивач подала заяву про слухання справи за її відсутності, на позові наполягла та просила ухвалити заочне рішення в разі неявки відповідачів. Відповідачі до суду не зявились, про дату й час слухання справ сповіщались за місцем реєстрації, що враховуючи заяву позивачки, дає змогу розглянути справу у їх відсутність. Дослідивши надані докази, суд встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини: позивач зареєстрована в кв. 745, 746 по вул. Блюхера, 58-А в м. Харкові з 1999 року, що підтверджується довідками житлових організацій та паспортом останньої (а.с. 3-5, 7). Крім того, згідно Форми-А за вказаною адресою з 1990 року зареєстровані відповідачі (а.с. 8, 9). Як вбачається з акту, складеного за підписами сусідів [PERSON] та [PERSON], що мешкають, відповідно, в квартирах 721 та 831 за вказаною адресою, відповідачі, особи яких невідомі останнім, з 1998 року не мешкають та не зявляються за адресою реєстрації, особистих речей там не мають (а.с. 30-33). Фактів створення позивачем відповідачам перешкод для користування житлом за адресою реєстрації судові не надано. Згідно ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його родини за ним зберігається житло впродовж шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності її понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку. Абзацом 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Враховуючи викладене, позовні вимоги мають бути задоволені в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що з 16.07.2005 р. знаходиться з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі. Шлюб між сторонами не розірвано, проте, з липня 2015 р. сторони проживають окремо, фактично шлюбні стосунки припинені. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу залишилася проживати з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Відповідач не приймає участі у вихованні дитини, матеріальної допомоги з листопада 2015 р. на виховання доньки не надає. Відповідач працює, має можливість матеріально утримувати доньку. Донька страждає на хронічні захворювання, потребує додаткових матеріальних витрат, тому заробітку позивачки на утримання доньки не вистачає. Позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки у розмірі 30% від усіх видів заробітку відповідача. У судовому засіданні позивачка позов підтримала і просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти у розмірі 1\\4 частини з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідач у судове засідання не з»явився, хоча належним чином був сповіщений про судове засідання, про що свідчить поштове повідомлення, причину неявки суду не повідомив, з заявами, які б перешкоджали розгляду справи, до суду не звернувся, заперечень на позов не надав. Виходячи з наведеного, матеріалів справи, зі згоди позивачки і на підставі ст.224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає уточнені позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав: судом встановлено, що позивач [PERSON] з 16.07.2005 р. знаходиться з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі. Шлюб між сторонами не розірвано, проте, з липня 2015 р. сторони проживають окремо, фактично шлюбні стосунки припинені. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу залишилася проживати з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Відповідач не приймає участі у вихованні дитини, матеріальної допомоги з листопада 2015 р. на виховання доньки не надає. Відповідач працює, має можливість матеріально утримувати доньку. Донька страждає на хронічні захворювання, потребує додаткових матеріальних витрат, тому заробітку позивачки на утримання доньки не вистачає Згідно ст..180 СК України, батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст..183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст..182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров»я та матеріальне становище дитини, стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. На підставі ст..191 СК України суд присуджує аліменти від дня пред»явлення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що з 17.11.2001 р. по 29.07.2005 рік вона знаходилась у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою. Відповідач ухиляється від свого обов»язку утримувати дитину. Тому, позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1\\3 частини з усіх видів заробітку відповідача. У судовому засіданні сторони відсутні. Позивачка у своїй заяві просить суд розглядати справу у її відсутності, уточнила позовні вимоги, просить стягнути аліменти у розмірі 1\\4 частини з усіх видів заробітку відповідача, про що зазначила у своїй заяві. Відповідач у судове засідання не з»явився, хоча належним чином був сповіщений про судове засідання, про що свідчить поштове повідомлення про отримання ним повістки. Причину неявки суду не повідомив, з заявами, які б перешкоджали розгляду справи, до суду не звернувся, заперечень на позов не надав. Виходячи з наведеного, матеріалів справи, з письмової згоди позивачки і на підставі ст..224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов з уточненням таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав: судом встановлено, що з 17.11.2001 р. по 29.07.2005 рік [PERSON] знаходилась у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] 10.07.2010 р. вона уклала шлюб з [PERSON] Від шлюбу з [PERSON] [PERSON] має сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою. Відповідач ухиляється від свого обов»язку утримувати дитину. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст..182 СК України суд врахував усі обставини, що мають значення, відсутність з боку відповідача доказів наявності в нього інших дітей, непрацездатних дружини,батьків, дочки, сина. Згідно ст..191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред»явлення позову. Позов обґрунтований, доказаний, вимоги законні, тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом,в якому зазначила, що з 18.09.2001 р. вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Неповнолітніх дітей від шлюбу не має. Фактично шлюбні відносини припинені з січня 2014 р., так як сторони постійно сварились і не знаходили порозуміння. З цього часу перестали жити разом, вести спільне господарство, не спілкуються та не підтримують жодних стосунків. Позивач зустріла іншого чоловіка, з яким бажає укласти шлюб. Спору щодо розподілу майна не має. У судовому засіданні сторони відсутні. Позивач у своїй заяві просить суд розглянути справу у її відсутності, позов підтримує. Представник відповідача у своїй заяві просить суд розглядати справу у його відсутності, з позовом згоден. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав: судом встановлено, що позивач [PERSON] з 18.09.2001 р. перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] [PERSON]. Неповнолітніх дітей від шлюбу не має. Фактично шлюбні відносини припинені з січня 2014 р., так як сторони постійно сварились і не знаходили порозуміння. З цього часу перестали жити разом, вести спільне господарство, не спілкуються та не підтримують жодних стосунків. Позивач зустріла іншого чоловіка, з яким бажає укласти шлюб. Спору щодо розподілу майна не має. Відповідно до ст..112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони не підтримують подружніх стосунків тривалий час з січня 2014 року, не ведуть спільного господарства, проживають за різними адресами, категорично не бажають зберегти сім»ю, позивач має намір створити нову сім»ю. Тому, подальше збереження такого шлюбу суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що з 2004 року по 2012 рік вона перебувала з відповідачем [PERSON] у близьких відносинах, вели сумісне господарство. Від цих стосунків у сторін народився син [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Стосунки сторін виявились невдалими і в 2012 році були припинені. Матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач позивачці добровільно не надає. Позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі 600 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. 26.09.2014 р. позивачка уточнила позовні вимоги і просить суд стягнути з відповідача аліменти у розмірі 14 частини з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку У судовому засіданні сторони відсутні. Позивачка у своїй заяві просить суд розглядати справу у її відсутності і стягнути з відповідача аліменти у розмірі 14 частини з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідач у своїй заяві просить суд розглядати справу у його відсутності, згоден платити аліменти у розмірі 14 частини з усіх видів свого заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав: судом встановлено, що з 2004 року по 2012 рік [PERSON] перебувала з відповідачем [PERSON] у близьких відносинах, вели сумісне господарство. Від цих стосунків у сторін народився син [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Стосунки сторін виявились невдалими і в 2012 році були припинені. Матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач позивачці добровільно не надає. Згідно ст..180 СК України, батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів, суд враховує обставини, зазначені у ч.1 ст.182 СК України. Суд стягує аліменти у розмірі 14 частини з усіх видів доходів відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. На підставі ст..88 ЦПК України суд стягує з відповідача судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що з 21.05.2005 року перебуває з відповідачем [PERSON] у шлюбі, зареєстрованому міським відділом РАЦС Хмельницького міськрайонного управління юстиції, актовий запис №552. Від шлюбу в них народи син - [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що сімейні відносини з відповідачем припинені з березня 2014 року, вони проживають окремо, а відповідач добровільної допомоги на утримання дитини не надає, просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина в розмірі 800 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просить суд їх задоволити. Відповідач в судовому засіданні вимоги визнав частково, пояснивши, що згідний сплачувати аліменти в розмірі 500 грн., оскільки має невелику заробітну плату. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 21.05.2005 року сторони зареєстрували шлюб в міському відділі РАЦС Хмельницького міськрайонного управління юстиції, актовий запис №552. [INFO] року в них народився син - [PERSON], батьком якого є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] від 12.03.2013 року. Згідно довідки ОСББ від 10.11.2014 року [PERSON] проживає з [PERSON]. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 184 Сімейного кодексу України передбачено підстави визначення аліментів у твердій грошовій сумі, зокрема, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Враховуючи наведене, часткове визнання відповідачем позовних вимог в частині стягнення аліментів в сумі 500 грн. на утримання дитини, а також враховуючи матеріальне становище відповідача, який хоч і зареєстрований як приватний підприємець, проте згідно книги обліку доходів має мінливий дохід, суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід стягнути на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в сумі 500 грн., щомісячно, починаючи з 13 листопада 2014 року до повноліття дитини. На підставі наведеного, ст.ст. 84, 180-181, 184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому зазначила,що з 22.09.2012 р. по 24.04.2014 р. вона знаходилась у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Шлюб розірвано рішенням Жовтневого райсуду м. Запоріжжя. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON],[INFO], який проживає разом з позивачкою і знаходиться на її утриманні. З часу розірвання шлюбу відповідач не надає матеріальної допомоги сину. Позивачка просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина у розмірі 14 частини з усі видів заробітку відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. У судовому засіданні сторони відсутні. Позивачка у своїй заяві просить суд розглядати справу у її відсутності. Позов підтримує. Відповідач у своїй заяві просить суд розглядати справу у його відсутності, з позовом згоден. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав: судом встановлено, що з 22.09.2012 р. по 24.04.2014 р. позивач [PERSON] і відповідач [PERSON] знаходились у зареєстрованому шлюбі. Шлюб розірвано рішенням Жовтневого райсуду м. Запоріжжя. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON],[INFO], який проживає разом з позивачкою і знаходиться на її утриманні. З часу розірвання шлюбу відповідач не надає матеріальної допомоги сину. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач позов визнав. Відповідно до ст..61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі , не підлягають доказуванню. Таким чином, позов обґрунтований, вимоги законні, тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що з 26.04.2008 р. вона знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу буде проживати з позивачкою. З січня 2014 р. подружжя припинило шлюбні стосунки із-зі відсутності порозуміння, що провокувало сварки і розлад у сім»ї. Позивачка втратила до відповідача почуття поваги, вважає, що сім»я розпалась остаточно і відновлена бути не може. [PERSON] просить суд розірвати шлюб з відповідачем. У судовому засіданні сторони відсутні. Позивачка у своїй заяві просить суд розглядати справу у її відсутності, позов підтримує. Відповідач у своїй заяві просить суд розглядати справу у його відсутності, з позовом згоден. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав: судом встановлено, що з 26.04.2008 р. позивачка [PERSON] знаходиться з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу буде проживати з позивачкою. З січня 2014 р. подружжя припинило шлюбні стосунки із-зі відсутності порозуміння, що провокувало сварки і розлад у сім»ї. Відповідно до ст..112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, категорично не бажають зберегти сім»ю. Тому, подальше збереження такого шлюбу суперечить інтересам сторін і їхнього сина.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що з 28.04.2006 р. вона знаходиться у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем у і знаходиться на її утриманні. Подружжя проживає окремо один від одного, спільного господарства не ведуть. Позивач бажає стягувати аліменти на утримання доньки за рішенням суду. Позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання доньки в розмірі 1\\4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача. У судовому засіданні позивач позов підтримала. Відповідач з позовом погодився. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав: судом встановлено, що позивач [PERSON] з 28.04.2006 р. знаходиться у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем у і знаходиться на її утриманні. Подружжя проживає окремо один від одного, спільного господарства не ведуть. Позивач бажає стягувати аліменти на утримання доньки за рішенням суду. Згідно ст..180 СК України, батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст..183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст..182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров»я та матеріальне становище дитини, стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач позов визнав. Згідно ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст.191 СК України суд стягує аліменти з дати подачі позову з 29.11.2016 р. На підставі ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 640 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом в якому зазначила, що за договором купівлі-продажу від 20.11.2002 придбала квартиру [ADDRESS], в якій крім неї зареєстрована донька [PERSON], [INFO], проте реєстрація останньої у вказаній квартирі є лише формальною, так як з народження донька проживає разом з батьком за іншою адресою, яка позивачу не відома та особистих речей в квартирі не має. Реєстрація доньки в квартирі позивача створює останній перешкоди в реалізації її прав власника, так як комунальні послуги вона сплачує з урахуванням зареєстрованої доньки, оформити субсидію не може, при цьому жодних перешкод для проживання за місцем реєстрації донці не створювала. До суду сторони подали заяви про слухання справи у їх відсутність, при цьому позивач на задоволенні позову наполіг, а відповідач не заперечував проти його задоволення. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: згідно договору купівлі-продажу квартири від 12.11.2002 [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS], в якій зареєстрована разом з донькою [PERSON] відповідачкою у справі (а.с. 3-6). Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні їм права користування і розпорядження своїм майном. У відповідності до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Той факт, що [PERSON] добровільно покинула житло за місцем реєстрації нею не заперечується, як і інші обставини, викладені в позові. Абзацом 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Враховуючи викладене, позовні вимоги мають бути задоволені в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved