Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на 1/2 частку будинку та господарських будівель розташованих по [ADDRESS]. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на належну їй частку в праві спільної часткової власності на будинок з надвірними будівлями, вона позбавлена можливості в повній мірі реалізувати своє право, як власник майна. Ухвалою судді про відкриття провадження у справі від 21.09.2018 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Новгород-Сіверську міську раду Чернігівської області. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, але попередньо надала до суду письмову заяву в якій позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити, просила розглядати справу без її участі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти його задоволення, пояснивши, що дійсно на момент будівництва будинку співвласником якого він являться не було оформлено правовстановлюючих документів, а тепер він особисто вже зареєстрував 25.10.2018 року право власності на 1/2 частину спільного з позивачкою будинку, про що надав підтверджуючі документи. Представник третьої особи - Новгород-Сіверської міської ради Петренко І.М. у судовому засіданні не заперечував, проти задоволення позовних вимог [PERSON]. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши докази по справі у їх сукупності суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного: Згідно дозволу на будівельні роботи від 16.02.1984 року [PERSON] було віділено земельну ділянку для будівництва, після чого ним в шлюбі з [PERSON] було побудовано будинок за адресою: [ADDRESS] (а.с.11). Після завершення будівництва даний будинок було задано в експлуатацію та зареєстровано в 1990 році право спільної сумісної власності по ? частині на [PERSON] та [PERSON] (а.с.14-20). Проте [PERSON] втратила свій правовстановлюючий документ - Свідоцтво про право власності на 1/2 частину будинку, виданого 11.09.1999 року державним нотаріусом Новгород-Сіверського нотаріального округу, що підтверджується відповіддю з Державного нотаріального архіву Чернігівської області та копією свідоцтва про право власності, виданого Новгород-Сіверським КП МБТІ (а.с.36-37). Згідно відповіді з Державного нотаріального архіву Чернігівської області видати дублікат правовстановлюючого документу неможливо оскільки в справах Н-Сіверської районної державної нотаріальної контори відсутній оригінал правовстановлюючого документу ( а.с. 38). Відповідно до технічного паспорту на 1/2 частину будинку [ADDRESS], належний [PERSON] (а.с.31). Згідно з ч.1 ст.386 ЦК України Держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності. Оскільки судом встановлено, що позивач [PERSON] являється власником 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] і право власності на який посвідчувалось свідоцтвом про право власності на частку в спільному майні подружжя, виданого державним нотаріусом Новгород-Сіверської державної нотаріальної контори 11.09.1999 року за реєстровим номером 1316, однак вказане право не визнається через відсутність документу, яким воно посвідчувалося, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для визнання позову відповідачем та у зв'язку з цим для задоволення позову повністю. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved