Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позов мотивовано тим, що 08.05.2012року між сторонами був зареєстрований шлюб. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. На протязі останніх двох років сімейне життя між сторонами погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Подальше формальне збереження шлюбу суперечить їх інтересам. В зв'язку з цим позивач звернувся до суду з даним позовом. Крім того, після розірвання шлюбу діти залишаться проживати з позивачем, тому просить стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1500грн., щомісячно з моменту звернення до суду з позовом до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач позов підтримала за обставин викладених в ньому, просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову з наступних підстав. При розгляді справи, судом встановленні наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про шлюб 08.05.2012року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, актовий запис №645 (а.с.5). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], батьками яких зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.14). Сторони не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства через різні характери та погляди на життя. Позивач прийшла до переконання про те, що в подальшому в шлюбі з [PERSON] не бажає перебувати. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що дана сім`я розпалась і збереження її неможливе. Формальне перебування в шлюбі суперечитиме інтересам сторін, тому його необхідно розірвати. Частиною 1 статті 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, і відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В частині 3 статті 181 СК України зазначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 367 ЦПК України, рішення суду щодо стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Зважаючи на положення ст.ст. 141,180-182 СК України, зокрема про солідарний обов'язок батьків на утримання неповнолітньої дитини та те, що відповідач інших утриманців не має, добровільно не надає матеріальної допомоги дитині, суд вважає, що з відповідача слід стягувати на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1500грн., щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.05.2015року та до досягнення дитиною повноліття. Зважаючи на те, що позивач за позовні вимоги про стягнення аліментів була звільнена від сплати судового збору, дані витрати, згідно ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір за позовні вимоги про розірвання шлюбу в розмірі 243,60грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved