Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до Вінницького міського суду Вінницької області із цивільним позовом до [PERSON], за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Служби у справах дітей Вінницької міської ради, про позбавлення батьківських прав. Позов мотивувала тим, що 18.01.2007 року між нею та відповідачем було укладено та зареєстровано шлюб, від якого у них народилось троє спільних дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. 05.04.2011 року судовим рішенням шлюб між сторонами розірвано, після чого діти залишились проживати із матір'ю на її повному утриманні. Оскільки відповідач добровільно аліменти на утримання дітей не сплачував, [PERSON] звернулась до суду із позовом про стягнення аліментів, який було задоволено та стягнуто із [PERSON] ? частину від усіх видів доходів щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Позивачка стверджує, що після розірвання шлюбу, [PERSON] зник із життя своїх дітей, а саме: перестав цікавитись їх життям, розвитком, здоров'ям, навчанням та інтересами. Діти постійно проживають із матір'ю, тоді як батько навіть не робив спроби зустрітись із дітьми. На даний час діти навчаються у відповідних навчальних закладах, відвідують додаткові заняття, що сприяє їх гармонійному розвитку. Всі витрати несе позивачка, а батька розвиток дітей не цікавить. Зазначені обставини і стали підставою для звернення до суду із даним позовом, в якому [PERSON] просила суд позбавити відповідача батьківських прав відносно його трьох неповнолітніх дітей. [PERSON] звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області із зустрічним позовом до [PERSON], за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Служби у справах дітей Вінницької міської ради, про встановлення порядку участі батька у вихованні дітей. Зустрічний позов мотивований тим, що він проживав спільно із [PERSON] в період часу з 2002 року по 2010 рік. За цей час в них народилось троє спільних дітей. Ініціатором розлучення стала саме [PERSON] Після розірвання шлюбу він намагався зустрічатись із дітьми та приймати участь у їх житті та вихованні. Насильства щодо дітей не вчиняв. Також зазначив, що дійсно не має можливості відвідувати навчальні заклади, в яких навчаються та перебувають його діти, оскільки весь час працює для погашення заборгованості по аліментах, яка утворилась раніше. Зазначає, що саме [PERSON] на даний час чинить йому перешкоди у спілкуванні із його дітьми. Зазначені обставини і стали підставою для звернення до суду із зустрічним позовом про встановлення порядку участі батька у вихованні дітей. До участі у справі на захист інтересів дітей було залучено прокуратуру м. Вінниці. В судовому засіданні [PERSON] та її представник за довіреністю [PERSON] первісний позов підтримали у повному обсязі, зустрічний позов не визнали. Відповідач [PERSON] та його представник за договором про надання правової допомоги адвокат Дмитренко П.В. первісний позов не визнали та заперечували проти його задоволення, зустрічний позов підтримали у повному обсязі. Представник третьої особи Служби у справах дітей Вінницької міської ради за довіреністю Бойко М.П. в судове засідання не з'явилась, надавши суду відповідну заяву про розгляд справи за її відсутності. В ході судового розгляду підтримала висновок Служби у справах дітей щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його трьох неповнолітніх дітей, а згідно заяви від 09.07.2014 року підтримала висновок про недоцільність визначення порядку участі [PERSON] у вихованні його трьох неповнолітніх дітей. Прокурор Кащук О.О. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги [PERSON] про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно трьох його неповнолітніх дітей, мотивуючи тим, що в ході судового розгляду [PERSON] не довів суду та всім присутнім, що він докладав зусилля або хоча б виявив бажання проявити турботу щодо своїх дітей для забезпечення їх гармонійного розвитку та життя. В ході судового розгляду по справі встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 18.01.2007 року відділом РАЦС Вінницького міського управління юстиції зареєстровано шлюб між сторонами. [INFO] народився [PERSON], батьками якого є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим відділом РАЦС Вінницького МУЮ. [INFO] народився [PERSON], батьками якого є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 13.02.2007 року відділом РАЦС Вінницького МУЮ. [INFO] народився [PERSON], батьками якого є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданому відділом РАЦС Вінницького МУЮ. Рішенням Староміського районного суду м. Вінниці від 24.03.2011 року по справі № 2-379/11 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] Рішенням Староміського районного суду м. Вінниці від 04.04.2011 року по справі № 2-378/11 задоволено позов [PERSON] та стягнуто на її користь із [PERSON] аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей у розмірі ? частини від усіх видів доходів щомісяця, до досягнення дітьми повноліття. Рішення суду набрало законної сили. Згідно довідки № 26 від 12.03.2014 року, виданої ДНЗ № 17 ВМР, [PERSON], [INFO], є вихованцем групи № 7. Вихованням дитини, згідно інформації вихователів, займається лише його мати [PERSON], яка приводить та забирає дитину із садочку, відвідує батьківські збори. Батько дитини [PERSON] у дитячому садочку не з'являвся, вихованням та розвитком власної дитини не цікавився. Відповідно до довідки № 52, виданої 11.03.2014 року школою 1-ого ступеня № 25 ВМР, [PERSON] є учнем 1-В класу. За весь час навчання успіхами дитини цікавилась лише його мати, яка також бере активну участь у громадському житті класу, регулярно відвідує батьківські збори. Батько дитини [PERSON] розвитком та навчанням сина не цікавився та не займався. Згідно довідки № 122 від 11.03.2014 року, виданої КЗ «Гуманітарна гімназія № 1» ВМР, [PERSON] є учнем 5-Г класу. За час навчання дитини у школі його навчанням та розвитком цікавиться і займається лише мати [PERSON], яка цікавиться успіхами сина, відвідує батьківські збори, приймає активну участь у громадському житті гімназії. Батько дитини у навчальному закладі не з'являвся, життям та навчанням дитини не цікавився, із викладачами не спілкувався, батьківських зборів не відвідував. 11.03.2014 року Вінницькою філією ТОВ «Комп'ютерна академія - ШАГ» видано довідку № 21, згідно якої в 2-му класі академії навчається [PERSON], 2003 року народження. Вартість навчання складає 2025,00 грн., які сплачує мати дитини [PERSON], і яка також цікавиться успіхами сина та його розвитком. Батько дитини [PERSON] навчальний заклад не відвідував, життям і досягненнями сина не цікавився. Згідно довідки № 65 від 12.03.2014 року, виданої Вінницькою дитячою школою мистецтв, [PERSON] є учнем даного навчального закладу. Організацією навчання дитини та контроль за ним здійснює його мати [PERSON], яка систематично відвідує заняття з музичного інструменту та концерти, цікавиться успіхами сина. Батько дитини [PERSON] життям та розвитком дитини не цікавиться, до школи не приходив. Відповідно до довідки від 11.03.2014 року про склад сім'ї, виданої квартальним комітетом «Набережний-1», [PERSON] та троє її дітей зареєстровані й проживають за адресою [ADDRESS], діти знаходяться на повному забезпеченні матері. Згідно Акту про відсутність (не проживання) від 07.04.2014 року, складеного сусідами та завіреному посадовими особами квартального комітету «Набережний-1», [PERSON] з квітня 2011 року проживає разом зі своїми трьома неповнолітніми дітьми за адресою [ADDRESS]. Батько дітей [PERSON] за весь цей час до дітей не з'являвся, вихованням дітей не цікавився. 23.04.2014 року виконавчим комітетом Вінницької міської ради надано висновок № 01-00-011-17322 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо дітей [PERSON], 2003 року народження, [PERSON], 2007 року народження, [PERSON], 2009 року народження. Згідно висновку, з 2010 року по теперішній час [PERSON] проживав окремо від синів, не підтримував з ними родинних відносин, ухилявся від їх виховання, розвитку та навчання. Протягом чотирьох років окремого проживання [PERSON] нерегулярно та не у повному обсязі сплачував аліменти на утримання синів, має заборгованість по аліментам у розмірі 30 026,50 грн. Діти ображаються на батька, оскільки він більше трьох років не бачився з ними та не намагався з ними спілкуватись. При підготовці вищевказаного висновку, Службою у справах дітей Вінницької міської ради було проведено бесіду із старшим з синів - [PERSON], 2003 року народження, а також отримано від нього письмові пояснення від 08.04.2014 року. Згідно даних письмових пояснень, батько ніколи не вітав його із Днем народження, не дарував подарунки та не забирав до себе. За час, коли вони жили разом, батько неодноразово закривав його у кімнаті із молодшим братом аби доглядати за ним, а сам святкував із друзями. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 17.08.2012 року відділом РАЦС Вінницького МУЮ, [PERSON] уклав шлюб із [PERSON], яка після укладення шлюбу отримала прізвище «[PERSON]». Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 23.01.2013 року відділом РАЦС Вінницького МУЮ, батьками [PERSON], яка народилась [INFO] року, є [PERSON] та [PERSON] Відповідно до характеристики № 279 від 24.05.2014 року, виданої МКП ЖЕК № 6, [PERSON] по місцю проживання характеризується з позитивної сторони, скарг від сусідів не надходило. 26.05.2014 року ФОП [PERSON] складено характеристику на [PERSON], який працює на посаді експедитора підприємства. По місцю роботи [PERSON] зарекомендував себе як дисциплінований, висококваліфікований та комунікабельний експедитор. Згідно довідки № 1430-м від 28.05.2014 року, виданої КЗ ВОНД «Соціотерапія», листа КЗ «ВОПНЛ ім. Академіка О.І. Ющенка» від 03.06.2014 року, довідки № 16-04062014/05210 від 04.06.2014 року Управління ІАЗ УМВС України у Вінницькій області, [PERSON] на диспансерному наркологічному чи психоневрологічному обліку не перебуває, до кримінальної відповідальності не притягувався, судимості не має, в розшуку не перебуває. Державним виконавцем Вишенського відділу ДВС Вінницького МУЮ складено довідку-розрахунок заборгованості [PERSON] по сплаті аліментів на користь [PERSON] станом на 01.06.2014 року, розмір якої складає 26 143,90 грн. 09.07.2014 року виконавчим комітетом Вінницької міської ради складено висновок № 01-00-011-28035, відповідно до якого є недоцільним визначення способу участі [PERSON] у спілкуванні та вихованні його трьох неповнолітніх синів. В ході підготовки даного висновку, Службою у справах дітей було проведено бесіду зі старшим сином [PERSON], 2003 року народження, та середнім сином [PERSON], 2007 року народження, за результатами якої складено відповідний лист-бесіду. Згідно листа-бесіди від 26.06.2-14 року, хлопчики повідомили, що батько за весь час лише один раз брав їх до себе, але через півгодини повернув матері, більше не приходив, ніколи не вітав їх із Днем народження, не приходив до них на виступи чи до школи, не цікавився їх життям. На запитання пояснили, що ображені на свого батька та не хочуть з ним бачитись. В судовому засіданні були допитані свідки, які пояснили суду наступне. Свідок [PERSON] - товариш [PERSON] та хресний батько старшого сина, свідок [PERSON] - знайома [PERSON], свідок [PERSON] - тітка [PERSON], свідок [PERSON] - сусідка [PERSON] пояснили суду, що їм відома інформація щодо життя та взаємовідносин у родині [PERSON] ще до їх розлучення із [PERSON], тобто інформація 3-4 річної давності, коли вони проживали разом. З приводу теперішніх відносин [PERSON] зі своєю колишньою родиною та синами їм відомо або зі слів самого [PERSON], або взагалі нічого не відомо. З наведених підстав суд критично оцінює покази вказаних свідків. Свідки [PERSON] - батько позивача за зустрічним позовом, [PERSON] - мати позивачки за первісним позовом, перебуваючи у близьких родинних стосунках із сторонами по справі, на думку суду, не могли свідчити неупереджено, а тому до їх показань суд ставиться критично. Свідок [PERSON] - дружина [PERSON] пояснила суду, що її чоловік дійсно має бажання зустрічатись зі своїми синами та хвилюється з причин заборони [PERSON] щодо їх спілкування. В той же час, на запитання суду пояснила, що у [PERSON] були періоди, коли він не працював, а був у пошуках нового місця роботи і мав вільний час, однак в дані періоди до своїх дітей він не навідувався. Свідок [PERSON] - мати однокласниці старшого сина [PERSON], пояснила суду, що в школі завжди бачила лише мати [PERSON] - [PERSON], яка приймає активну участь у житті сина та громадському житті класу, відвідує батьківські збори, разом із сином - дні народжень однокласників. Батька [PERSON] ніколи не бачила, від самої дитини ніколи не чула, аби він хотів бачити батька, однак хтось чинить перешкоди. Свідок [PERSON] - сусідка [PERSON] пояснила суду, що з народження проживає поряд із будинком позивачки, їхні діти граються разом. Весь цей час разом із дітьми бачила лише їх мати [PERSON] та її батьків. [PERSON] - батька дітей ніколи не бачила з ними. У відповідності до положень пункту 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Частиною 3 цієї ж статті Кодексу визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року судам надано роз'яснення з приводу застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав. Пунктом 16 даної Постанови визначено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. З'ясувавши думку сторін та їх представників, заслухавши інших учасників процесу та пояснення свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази у їх сукупності, суд прийшов до переконання про доведеність первісного позову та необхідність відмови у задоволенні зустрічного позову з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони спільно проживали з 2002 року, а в період з 2007 року по 24.03.2011 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Від спільного шлюбу у сторіни народилось троє дітей: [PERSON], 2003 року народження, [PERSON], 2007 року народження, [PERSON], 2009 року народження. Рішенням Староміського районного суду м. Вінниці від 04.04.2011 року по справі № 2-378/11 задоволено позов [PERSON] та стягнуто на її користь із [PERSON] аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей у розмірі ? частини від усіх видів доходів щомісяця, до досягнення дітьми повноліття. Рішення суду набрало законної сили. [PERSON] не виконує належним чином свого обов'язку щодо утримання дітей, матеріального забезпечення їх життя та розвитку, оскільки згідно наданого посадовою особою державної виконавчої служби України розрахунку заборгованості по сплаті аліментів на користь [PERSON], станом на 01.06.2014 року розмір заборгованості складає 26 143,90 грн. Згідно пояснень самих сторін, в тому числі і [PERSON], пояснень свідків, батько дітей не зустрічався із дітьми кілька років, при цьому не цікавився їх навчанням, не вітав із Днем народження, не дарував подарунків. Подібне ставлення батька до своїх синів викликало образу у самих дітей. В судовому засіданні [PERSON] не погоджувався із висновками Служби у справах дітей Вінницької міської ради та був незадоволений з того приводу, що із його синами не спілкувався незалежний психолог, який міг би з'ясувати думку дітей з приводу їх ставлення до батька. Однак, ні сам [PERSON], ні його адвокат, подібного клопотання не заявляли. Крім того, враховуючи ту обставину, що у кожному навчальному закладі, і дошкільному, і шкільному, працюють штатні дитячі психологи, що мають і постійно застосовують конкретні методики для виявлення у дітей проблем у спілкування з оточуючими чи навчанні, [PERSON] як батько, міг самостійно звернутись до таких психологів та отримати відповіді на свої питання, чи хоча б поцікавитись психологічним станом своїх дітей. Однак, [PERSON] такого бажання жодного разу не виявляв, навпаки, у своїх поясненнях у судовому засіданні він пояснив і суду, і всім присутнім, що на його думку роль батька полягає не в тому, аби забирати чи відводити дітей до школи і контролювати їх навчальний процес, а в матеріальному забезпеченні. В той же час, його заборгованість по сплаті аліментів свідчить, що він навіть цей обов'язок не виконує належним чином. [PERSON] стверджував, що мати дітей та його колишня дружина чинить йому перешкоди у спілкуванні дітей, але довести дану обставину належними та допустимими доказами не зміг. Крім того, суд враховує і ту обставину, що в разі дійсної наявності таких перепон з боку матері, якби [PERSON] хотів бачитись із дітьми та морально страждав без спілкування з ними, в нього була можливість звернутись у відповідні органи, зокрема до Служби у справах дітей Вінницької міської ради для вирішення наявного конфлікту. Однак, [PERSON] своїм правом не скористався, із дітьми не бачився кілька років, не спілкувався по телефону, не вітав їх та не забезпечував навіть мінімально необхідний рівень матеріального утримання. Наведені обставини, із врахуванням обох висновків виконавчого комітету Вінницької міської ради з приводу доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його дітей та недоцільності визначення порядку його участі у вихованні дітей, враховуючи пояснення свідків, на переконання суду є достатніми підставами для задоволення первісного позову [PERSON] щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно трьох його неповнолітніх синів. Задоволення первісного позову виключає можливість задоволення зустрічного позову [PERSON] щодо визначення порядку участі батька у вихованні та спілкуванні із дітьми, а тому у його задоволенні слід відмовити. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до положень статті 88 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved