Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до Лисичанського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовної заяви зазначила, що вона з відповідачем у справі перебуває у шлюбі, зареєстрованому 25 травня 2013 року виконавчим комітетом Зоринської міської ради Перевальського району Луганської області. Від спільного подружнього життя мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якої зазначено батьком відповідача. Подружні стосунки з відповідачем були припинені, з лютого 2018 року, через несумісність характерів, внаслідок чого виникали постійні сварки та непорозуміння. На примирення не згодна та переконана, що подальше подружнє життя та збереження шлюбу неможливе. Спору про поділ майна, що є спільною власністю подружжя, не має. Дитина залишається жити з позивачем. Просить суд розірвати шлюб, між нею та [PERSON], який зареєстрований 25 травня 2013 року виконавчим комітетом Зоринської міської ради Перевальського району Луганської області, присвоїти їй дошлюбне прізвище «[PERSON]» та стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, до його початку надала суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила справу розглядати за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнав, просив справу розглядати за його відсутності. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 25 травня 2013 року виконавчим комітетом Зоринської міської ради Перевальського району Луганської області, [PERSON] та [PERSON], 25 травня 2013 року зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 7. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON]. Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 16 вересня 2013 року виконавчим комітетом Зоринської міської ради Перевальського району Луганської області, [PERSON] народилась [INFO], про що складено відповідний актовий запис за № 69. Батьком записаний [PERSON], а матір'ю - [PERSON]. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає, що причини, що спонукають її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення. За таких обставин суд вважає, що наявні підстави для задоволення позову про розірвання шлюбу. Згідно з ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин суд вважає, що наявні підстави для задоволення позову в частині зміни прізвища. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією № 49677 від 27 серпня 2018 року про сплату судового збору в сумі 704,80 грн. Приймаючи до уваги вимоги ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved