Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 23.04.2012 року в с. Мамаївці Кіцманського району Чернівецької області померла її тітка [PERSON], яка 11.04.1997 року вчинила на її користь заповіт, і після смерті якої залишилось спадкове майно: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані в с. Мамаївці, вул. Запотічна, 24, Кіцманського району Чернівецької області; та земельні ділянки: площею 0,5427га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, для ведення особистого підсобного господарства; площею 1,83 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Мамаївської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області. Вона є єдиною спадкоємицею, спадщину прийняла, проте, через відсутність правовстановлюючого документу на будинок та оригіналів документів на земельні ділянки позбавлена можливості оформити спадщину в нотаріальній конторі, тому просила позов задовольнити. Позивач [PERSON] подала письмову заяву про підтримання позову та про розгляд справу у її відсутності. Представник відповідача позовні вимоги визнав, наслідки визнання позову йому відомі, що вбачається із змісту поданої ним письмової заяви. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини визнані сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Встановлено, що 23.04.2012 року в с. Мамаївці Кіцманського району Чернівецької області померла [PERSON], яка 11.04.1997 року вчинила на користь [PERSON] заповіт, і після смерті якої залишилось спадкове майно: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані в с. Мамаївці, вул. Запотічна, 24, Кіцманського району Чернівецької області; та земельні ділянки: площею 0.5427га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, для ведення особистого підсобного господарства; площею 1,83 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Мамаївської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області. Спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] є племінниця [PERSON]. Інших спадкоємців за законом та утриманців у померлої немає. Позивач [PERSON] постійно по даний час проживає в спадковому будинку в с. Мамаївці, вул. Запотічна, 24. Наведене вбачається із змісту копії свідоцтва про смерть [PERSON], копії заповіту, довідки виконкому Мамаївської сільської ради від 10.04.2017 року за № 760, копії технічної документації на житловий будинок та копій державних актів на право приватної власності на землю. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1 ст. 1220 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1 ст. 1221 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ч.1 ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Пленум Верховного Суду України у п.23 постанови № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» розяснив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Як розяснив ВССУ у п.1 листа «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» за № 24-753/0/4/-13 від 16.05.2013 року, при розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати коло спадкоємців, які прийняли спадщину; законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини у випадку, якщо спадщина відкрилась до 1 січня 2004 року або ж спадкодавець проживав в іншій державі, спадкоємець є іноземним громадянином та проживає в іншій державі, а спадкове майно знаходиться на території України. Обставини, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.179 ЦПК України) у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про право спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Позивач фактично вступила у володіння та управління спадковим майном, постійно проживала і була зареєстрована в житловому будинку № 24 по вулиці Запотічній в с. Мамаївці, але оскільки у позивача відсутній оригінал правовстановлюючого документу на земельну частку (пай), у звязку відсутністю у позивача іншого способу щодо визнання права, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у звзку з визнанням заявлених вимог відповідачем, за наявності законних на те підстав і оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. Оскільки житловий будинок збудований у 1978 році і знаходився у фактичному володінні померлої [PERSON], та оскільки у позивача відсутні оригінали правовстановлюючих документів на земельні ділянки, а також у звязку відсутністю у позивача іншого способу щодо визнання права, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у звзку з визнанням заявлених вимог відповідачами, за наявності законних на те підстав і оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. Враховуючи наведене, ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1220, 1221, 1222, 1223, 1225, 1233, 1235, 1258, 1265, 1268, 1269, 1270, 1296, 1297, 1299 ЦК України ,

Outcome: approved