Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 24.01.2009р. у відділі реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області, актовий запис №12. У цьому ж позові просила залишити на проживання з нею дітей: [PERSON], [INFO]., та [PERSON], [INFO]., і стягнути з відповідача аліменти в її користь на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 1600грн. на місяць. Позов обґрунтовується тим, що 24.01.2009р. позивач уклала шлюб із відповідачем. В період шлюбу в сторін народилися діти: [PERSON], [INFO]., та [PERSON], [INFO]. Протягом останніх трьох років спільне сімейне життя не складається. На теперішній час між сторонами припинені шлюбні відносини, зникло почуття поваги та любові, виникають постійні конфлікти, через що у них склались неприязні відносини. Вважає, що подальше сумісне з відповідачем життя неможливе. [PERSON] матеріально дітям не допомагає, участі у їх вихованні не приймає, не цікавиться їхнім життям та здоров'ям, не проявляє турботи та батьківського піклування. Позивач вимушена самостійно утримувати та виховувати дітей, хоча ніде не працює. Відповідач не має регулярного доходу, тому заявлено про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. У судовому засіданні позивач [PERSON] повністю підтримала позовні вимоги про розірвання шлюбу та стягнення аліментів у зазначеному в позові розмірі. З приводу місця проживання дітей зазначала, що діти живуть із нею і спору щодо їх місця проживання немає. Пояснювала, що протягом трьох років сторони проживають окремо один від одного, спільного господарства не ведуть і сімейних відносин не підтримують. Причиною розпаду сім'ї є неготовність відповідача до сімейного життя, він не піклувався про добробут сім'ї. Утримувати дітей [PERSON] не допомагає. В разі розірвання шлюбу бажає мати прізвище [PERSON]. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав повністю. Підтримував пояснення, надані в суді позивачем. Зазначав, що діти проживають із [PERSON], спору щодо їх місця проживання немає. Він тимчасово непрацює і згідний надавати утримання дітям у твердій грошовій сумі в розмірі 1600грн. Суд, заслухавши та проаналізувавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши інші докази, які наявні в матеріалах справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково. Судом встановлено, що 24.01.2009р. [PERSON] уклала шлюб із [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER]. Шлюбне життя сторін не склалося. Вони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства. Негаразди в сім'ї тривають давно і позивач виважено підійшла до питання звернення в суд із розглядуваним позовом. [PERSON] і [PERSON] заперечують проти надання строку для примирення. Статтею 112 ч.2 СК передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, суд вбачає підстави для розірвання шлюбу, так як його збереження суперечить інтересам позивача, яка бажає досягти особистої свободи. Копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та [NUMBER] підтверджується, що батьками [PERSON], [INFO]., [PERSON], [INFO]., є [PERSON] та [PERSON] Діти проживають з матір'ю [PERSON] Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.ст.183, 191 СК України частка заробітку ( доходу ) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом починаючи з дня пред'явлення позову. За ст.184 СК -якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може призначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Отже, суд знаходить підстави для присудження аліментів із відповідача. Аліменти на утримання дітей слід присудити в користь позивача у твердій грошовій сумі, так як у відповідача немає стабільного заробітку. При визначенні розміру стягнення аліментів суд приймає повне визнання позовних вимог відповідачем. Інших утриманців у нього немає. Обов'язок утримувати дітей покладено на обох батьків. Вирішуючи вимогу [PERSON] про залишення дітей на проживання з нею, суд керується тим, що згідно із ст.160 ч.1 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до цієї норми сторони визначили місце проживання дітей із позивачем. Як видно із обставин справи спору між батьками відносно місця проживання дітей немає. Тому, суд не вбачає правових підстав для визначення місця проживання дітей примусово, в порядку ст.161 СК, а отже позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Outcome: partial