Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що з відповідачем перебувала у юридичному шлюбі з 17.08.2012 року, рішенням Ковельського міськрайонного суду від 04.04.2016 року шлюб між ними розірвано. Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Як вказує позивачка у позовній заяві, відповідач не виконує обовязку по утриманню дитини, а вона, як мати, самостійно не може забезпечити для дочки достатній та необхідний у її віці рівень матеріального достатку, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку, і не має можливості працювати та отримувати дохід, а інших джерел доходу у неї немає. Як зазначила позивачка у позовній заяві, фізичний та майновий стан відповідача цілком задовільний, непрацездатних та неповнолітніх осіб на його утриманні немає, а отже відповідач зможе надавати грошову допомогу на утримання неповнолітньої дитини без погіршення його матеріального стану. Між позивачкою та відповідачем не досягнуто згоди з приводу утримання та виховання дитини, а тому позивачка звернулась до суду та просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], 2014 р.н в розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивачка [PERSON] не зявилась, подала до суду письмову заяву в якій уточнила (зменшила) позовні вимоги та просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], 2014 р.н в розмірі 250 гривень щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття, розгляд справи просить проводити у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги визнає частково, згідний сплачувати аліменти в розмірі 250 гривень. Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних причин. Згідно вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як убачається із рішення Ковельського міськрайонного суду від 04.04.2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-ЕГ №198915 від 30.05.2014 року), що підтверджує той факт, що відповідач є батьком неповнолітньої дочки позивачки. З матеріалів позовної заяви, зокрема, із довідки про склад сімї №795 від 01.07.2016 року виданої Поворською сільською радою убачається, що неповнолітня [PERSON] проживає разом з матірю [PERSON]А, позивачкою по справі, в с.Поворськ по вул.Робітнича, 28/3 та знаходиться на її утриманні. У судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дитини не надає та не виконує батьківських обов'язків. Доказів, які б спростовували такі твердження позивача сторона відповідача суду не надала. Таким чином, заявлені позивачкою вимоги щодо необхідності стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини є обґрунтовані та доведені наведеними вище доказами. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інших обставин, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не можу бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення, і суд вважає, що з відповідача слід стягувати на користь позивачки аліменти в твердій грошовій сумі, а саме в розмірі 250 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 16.08.2016 року, - і така сума, згідно поданої заяви, повністю визнана відповідачем [PERSON] На підставі вимог п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Судові витрати у справі згідно ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача [PERSON] в дохід держави.

Outcome: approved