Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, посилаючись на те, що вона перебуває у шлюбі з [PERSON], який зареєстрований 07 травня 2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 461. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає та перебуває на повному її утриманні. На даний час син [PERSON] навчається у 5-му класі Товтівського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад» Городищенської районної ради Черкаської області тимчасово з 01 вересня 2015 року у зв'язку з доглядом нею онкохворого батька. Син [PERSON] має гарні здібності та відвідує гуртки в даному НВК: краєзнавчий, іноземна для допитливих, вокальний. Відповідач з жовтня 2011 року проживає окреме від сім'ї, матеріальної допомоги на утримання сина відповідач не надає, участі у вихованні та розвитку сина не приймає, не відвідує сина, коли син хворіє, то це потребує додаткових витрат на лікування, проте всі несе вона, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Просить суд стягнути на її користь з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі ? частки (але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з усіх видів доходу відповідача щомісячно, починаючи із дня пред'явлення цього позову і до досягнення дитиною повноліття. Стягнути з [PERSON] на її користь судові витрати за надання правової допомоги в сумі 200 грн. Позивачка в судове засідання не з'явилась, скерувала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги повністю підтримує та просить задовольнити в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, з заявами та клопотаннями до суду не звертався. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного: 07 травня 2009 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований 07 травня 2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 461. [INFO] у сторін народився син [PERSON]. Відповідно ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно до частини першої статті 181 Сімейного Кодексу способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, проте такої домовленості сторони, як встановлено в ході розгляду справи, не досягли. У відповідності з ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно до ч. 1 ст. 182 СК України обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини 2 статті 182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Порядок стягнення аліментів визначено у ст. 74 Закону «Про виконавче провадження», а також у статтях 194 - 197, 274 СК. Відповідно до частини першої статті 191 Сімейного Кодексу України аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] на даний час офіційно не працевлаштований. Визначення аліментів у розмірі ? частини всіх видів заробітку не буде суперечити закону, та порушувати право дитини позивача, оскільки аліменти не будуть меншими ніж визначені законом. Розмір аліментів на кожну дитину не повинен бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 18 років з січня 2016 року становить 1455 грн. З урахуванням наведеного, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, а саме: стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини: сина [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини всіх видів заробітку але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 24.09.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Квитанцією № б/н від 30.11.2015року підтверджується, що позивач сплатила за складання позовної заяви «про стягнення аліментів на дитину», кошти у розмірі 200 грн. Відповідно до ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат пов'язаних з розглядом справи. Згідно з п.2 ч. 3 цієї ж статті до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, зокрема належать витрати на правову допомогу. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Згідно із статтею 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011 № 4191-VI розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Таким чином, на підставі вищевикладеного та відповідно до документів, доданих до позовної заяви, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 200 грн. за оплату правової допомоги. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому у відповідності зі ст. 88 ЦПК України судовий збір в дохід держави в розмірі 551,20 грн. підлягає стягненню з відповідача. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Outcome: approved