Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначає, що 19 грудня 1980 року між сторонами був укладений шлюб у відділі запису актів громадського стану Виконавчого комітету Київської районної ради народних депутатів м. Харкова, про що складено актовий запис № 1131 від 19.12.1980 року. У 2010 році відношення між подружжям значно ускладнилися, проявилися труднощі у спілкуванні, розбіжності у поглядах, регулярно почали виникати непорозуміння, конфлікти та сварки. На початку 2012 року відношення з відповідачем, сімейні відносини вкрай зіпсувалися та фактично були припинені. Останні п'ять років проживають окремо, спільного побуту не ведуть. На день звернення до суду, діти вже виросли та мають свої сім'ї. Спору щодо до поділу спільного майна між подружжям відсутня. Позивачка просить суд розірвати шлюб, вважає що подальше збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Позивачка до судового засідання не з'явилася, але в своєму позові просить справу розглядати за її відсутності, позов підтримує, просить про його задоволення, посилаючись на обставини справи, викладені в позовній заяві. Відповідач до судового засідання не з'явився, про слухання справи був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, оцінивши всі докази у сукупності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно до вимог статті 24 СК України шлюб гарантується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 19.12.1980 року відділом запису актів громадського стану Виконавчого комітету Київської районної ради народних депутатів м. Харкова, актовий запис № 1131. Від шлюбу сторони мають двох повнолітніх дітей. На початку 2012 року відношення між подружжям, сімейні відносини вкрай зіпсувалися та фактично були припинені. Останні п'ять років проживають окремо, спільного побуту не ведуть, та наполягають на розірванні шлюбу, що говорить про їх стійке волевиявлення на припинення сімейних відносин. Перевіривши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію сторін, суд вважає, що сім'ю сторін зберегти неможливо, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, у зв'язку з чим їхній шлюб підлягає розірванню. Спору про поділ майна немає.

Outcome: approved