Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на ? частину квартири в порядку поділу спільного майна подружжя, в якому просить поділити спільне майно подружжя та визнати за [PERSON] право власності на ? частину квартири [ADDRESS] та визнати за [PERSON] право власності на ? частину спірної квартири. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач [PERSON] посилається на те, що з 27 квітня 1991 року по 09 серпня 2014 року вона та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони по справі мають доньку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось і в 2009 році сторони припинили підтримувати шлюбні стосунку та вести спільне господарство. А в 2014 році відповідач почав перешкоджати [PERSON] користуватись спільною квартирою та влаштовувати сварки, а тому остання звернулась до суду з зазначеним позовом. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги за викладеними в позові обставинами та просила задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, про що подав до суду відповідну заяву та не заперечував проти визнання за позивачкою права власності на ? частину спірної квартири. Вислухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази судом встановлено наступне. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу, 27 квітня 1998 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб у Палаці одруження «Дарницький» (а.с.4). Від шлюбу сторони по справі мають доньку - [PERSON], [INFO] (а.с.6). Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що 09.08.214р. складено відповідний актовий запис №244 (а.с.5). Відповідно до копії договору купівлі-продажу квартири від 07.05.1991 року, [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS] (а.с.8). Відповідно до ст. ч.1 ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ч.1 ст. 61 СК України, об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Згідно ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Враховуючи викладене та пояснення позивача, суд приходить до висновку, що придбана квартира [ADDRESS] є спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ч.1 ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. З урахування визнання відповідачем позову, суд вважає за можливе в порядку поділу майна, визнати за [PERSON] право власності на ? частину квартири [ADDRESS]. На підставі викладеного та

Outcome: approved