Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить встановити факт постійного проживання її зі спадкоємцем [PERSON]Я, який помер 27.12.2009 року; визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину, видане 22.03.20016 року державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області [PERSON] та зареєстроване в реєстрі за №1-282; скасувати рішення державного нотаріуса Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області [PERSON] від 22.03.2016 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень; визнати за нею право власності на ? частину житлового будинку за адресою: вїзд Тихий, б.9, смт Козача Лопань, Дергачівський район, Харківська область. В обґрунтування заяви вказала, що 27.12.2009 року її батько [PERSON] помер. Спадкоємцями першої черги після його смерті є вона та її рідна сестра [PERSON] Після смерті батька відкрилась спадщина, зокрема у виді житлового будинку за адресою: вїзд Тихий, б.9, смт Козача Лопань, Дергачівський район, Харківська область, який належав йому на праві власності на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва будинку, посвідченого Дергачівською державною нотаріальною конторою 04.07.1963 року за реєстровим № 2366. Адреса реєстрації місця проживання спадкодавця [PERSON] на час відкриття спадщини: вїзд Тихий, б.9, смт Козача Лопань, Дергачівський район, Харківська область. [PERSON] фактично проживав з нею за адресою: вул. Жовтнева, б.32, смт Козача Лопань, Дергачівський район, Харківська область, оскільки вона до моменту смерті останнього здійснювала за ним догляд, а потім поховання. 08.02.2016 року вона звернулась до Дергачівського районного суду Харківської області з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, заінтересованою особою вказані: [PERSON] та Дергачівська державна нотаріальна контора. Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 09.02.2016 року відкрито провадження у справі. Під час розгляду зазначеної справи державний нотаріус Дергачівської державної нотаріальної контори [PERSON] оформила свідоцтво про право на спадщину за законом на імя [PERSON], зареєстроване в реєстрі за №1-282, а також прийняла рішення про державну реєстрацію речових прав та обтяжень за №28861475 від 22.03.2016 року. За таких обставин вважає, що зазначеним правочином були порушені її права спадкоємця після смерті її батька [PERSON] на спадкове майно за адресою: вїзд Тихий, б.9, смт Козача Лопань, Дергачівський район, Харківська область. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити. [PERSON] пояснила, що [PERSON] - її батько. У звязку з тим, що [PERSON] був дуже хворий, вона 13.12.2009 року забрала його до місця свого мешкання за адресою: вул. Жовтнева, б.32, смт Козача Лопань, син допомагав з перевезенням його та його речей. Коли [PERSON] помер, поховання проходило за місцем її мешкання. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечували. В обґрунтування зазначили, що до 10.12.2009 році її батько [PERSON] проживав з мачухою за адресою: вїзд Тихий, б.9, смт Козача Лопань. Мачуха померла 10.12.2009 року. Кожного дня приходила та доглядала і свого батька і мачуху. З жовтня 2009 року [PERSON] проживав за вказаною адресою один. Приблизно за тиждень до смерті [PERSON] [PERSON] забрала батька до себе до місця свого мешкання за адресою: вул. Жовтнева, б.32, смт Козача Лопань, Іноді вона приходила до [PERSON] за адресою її проживання та піклувалась про батька [PERSON] Про смерть [PERSON] вона дізналась від [PERSON] Поховання проводилось за місцем проживання [PERSON] та здебільшого за кошти останньої. Відповідач - нотаріус Дергачівської державної нотаріальної контори [PERSON] проти задоволення позовних вимог заперечувала та пояснила, що за заявою [PERSON] 24.02.2010 року нею була заведена спадкова справа. Повторно [PERSON] звернулась до нотаріальної контори в 2015 році, більше ніхто не звертався. До матеріалів спадкової справи була надана довідка про те, що [PERSON] разом з дружиною на день смерті мешкав за адресою: вїзд Тихий, б.9, смт Козача Лопань, Дергачівський район, Харківська область. [PERSON] повідомила, що в неї є сестра [PERSON], тому вона, як нотаріус звернулась до [PERSON] з відповідним листом. Коли [PERSON] в 2015 році прийшла до нотаріальної контори, їй було повідомлено про смерть батька [PERSON]. розяснено право звернутись до суду. В підтвердження сумісного проживання її з [PERSON] ніяких документів [PERSON] не надала. На адресу нотаріальної контори надійшла ухвала від 24.06.2015 року про відкриття провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа Дергачівська державна контора про визнання права власності на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями в порядку спадкування за законом. Після отримання зазначеної ухвали оформлення спадкової справи [PERSON] була призупинена до прийняття рішення суду. Оскільки ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 07.12.2015 року позовна заява [PERSON] була залишена без розгляду на підставі заяви [PERSON], тому у нотаріальної контори не було підстав відмовити [PERSON] у видачі рішення Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області [PERSON] від 22 березня 2016 року №28861475 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Про існування інших справ в суді їй не відомо. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідачів, їх представників, свідків, дослідивши матеріали справи, доходить наступного. 27.12.2009 року [PERSON] помер (а.с.7). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є доньками [PERSON], та є спадкоємицями першої черги після його смерті. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, зокрема у виді житлового будинку за адресою: вїзд Тихий, б.9, смт Козача Лопань, Дергачівський район, Харківська область. Адреса реєстрації місця проживання спадкодавця [PERSON] на час відкриття спадщини: вїзд Тихий, б.9, смт Козача Лопань, Дергачівський район, Харківська область. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] - батько [PERSON] та [PERSON] На похованні [PERSON] присутня не була. Вона з [PERSON] у лютому 2010 року їздили до Дергачівської державної нотаріальної контори з паспортом [PERSON] для того, щоб написати заяву про те, що [PERSON] не претендує на спадщину за адресою проживання батька, а остання повинна була приїхати пізніше та підписати цю заяву. Зміст заяви вона не читала. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що [PERSON] та [PERSON] його племінниці. [PERSON] брат його дружини. Приблизно 12-13 грудня 2009 року [PERSON] забрала батька [PERSON] до себе до місця свого мешкання. 20.12.2009 року він був в гостях у [PERSON] та бачив, що [PERSON] перебував у будинку в лежачому стані, оскільки був дуже хворий, ледве розмовляв. [PERSON] доглядала [PERSON], а після його смерті здійснювала його поховання за свої кошти. [PERSON] на похованні не було. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що [PERSON] проживав по вїзду Тихому в смт Козача Лопань Дергачівського району Харківської області. Десь за місяць до смерті [PERSON] забрала до себе донька [PERSON], бо він сильно хворів та навіть вже не вставав з ліжка. Зі слів його дружини йому стало відомо, що поховання [PERSON] здійснювалось за кошти [PERSON] В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що [PERSON] та [PERSON]В його сусіди. Чи підписував він акт в листопаді 2011 року він не памятає. Точно знає, що [PERSON] хоронили з домоволодіння, в якому проживала [PERSON] За чиї кошти відбувалось поховання він не знає. З [PERSON] він особисто знайомий не був. Перед смертю [PERSON] проживав за адресою проживання [PERSON], скільки саме часу він не знає. Суд доходить висновку, що [PERSON] фактично проживав за адресою проживання позивача [PERSON] - вул. Жовтнева, б.32, смт Козача Лопань, Дергачівський район, Харківська область, що підтверджується актами депутата Козачолопанської селищної ради Дергачівського району Харківської області від 17.11.2011 року, 11.06.2015 року. Позивач [PERSON] до моменту смерті [PERSON] здійснювала за ним догляд, поховання проводилось її рахунок. (а.с.11, 12). Факт проживання [PERSON] у доньки [PERSON] підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] Крім того, факт постійного проживання [PERSON] протягом тижня перед смертю в домоволодінні позивачки [PERSON] підтвердила в судовому засіданні сама відповідачка [PERSON] Довідки Козачолопанської селищної ради на а.с. 57, 86, 103, 104 фактично містять однакову інформацію, і суд оцінює їх як такі, що містять інформацію щодо адреси реєстрації [PERSON] по вїзду Тихому, буд. 9. Той факт, що [PERSON] мешкав фактично протягом останніх двох тижнів за адресою реєстрації, спростовується іншими наведеними вище доказами. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1221, ч. 1 ст. 1222, ч. 1 ст. 1258, ст. 1261, ч. 1 ст. 1266 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. На підставі ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Отже, заперечення відповідачки та її представника, що [PERSON] був зареєстрований за іншою адресою, тому не вважається таким, що проживав постійно на момент смерті з позивачкою, суд не приймає. [PERSON] на момент смерті протягом двох тижнів постійно проживав з позивачкою. Будь-яких мінімальних обмежень строку, протягом якого особа повинна проживати за певною адресою, щоб вважатись такою, що проживає там постійно, статті 29, 1268 ЦК України не містять. Оскільки [PERSON] на час відкриття спадщини проживала зі спадкодавцем, з заявою про відмову від прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталась, тому вважається такою, що прийняла спадщину фактично. Як вбачається з відповіді нотаріуса Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області від 04.08.2016 року, після смерті [PERSON], померлого 27.12.2009 року, до нотаріальної контори 24.02.2010 року надійшла заява від доньки померлого [PERSON] про прийняття спадщини за законом. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦПК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч.1 ст.1270 ЦПК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Оскільки [PERSON] звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини у передбачений законом строк, вважається такою, що прийняла спадщину. 22.03.2016 року [PERSON] нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області [PERSON] було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: вїзд Тихий, б.9, смт Козача Лопань. Для проведення державної реєстрації права власності на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: вїзд Тихий, б.9, смт Козача Лопань, Дергачівський район, Харківська область 22.03.2016 року прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №28861475 за [PERSON] При ухваленні такого рішення нотаріус не врахувала, що після смерті спадкодавця [PERSON] є дві спадкоємиці за законом [PERSON], яка прийняла спадщину фактично та [PERSON], яка прийняла спадщину шляхом звернення з відповідною заявою до нотаріальної контори. Відповідно до ч.1 ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Отже, [PERSON] та [PERSON] належить по ? частині спадкового майна. На підставі зазначеного, суд приходить до висновку про необхідність визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину, видане 22 березня 2016 року та зареєстроване в реєстрі за №1-282 державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області [PERSON] за відповідачем [PERSON], а саме в ? частині та визнати за позивачем [PERSON] право власності на ? частину житлового будинку за адресою: Тихий вїзд, б.9, смт Козача Лопань, Дергачівський район, Харківська область. В іншій частині свідоцтво про право на спадщину видане правильно. Рішення нотаріуса Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області [PERSON] від 22 березня 2016 року №28861475 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень необхідно скасувати в повному обсязі, оскільки його скасування в частині неможливе. Щодо посилання представника відповідача [PERSON] на те, що позивач пропустила строк позовної давності звернення до суду, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. \~257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю три роки. Як вбачається з матеріалів справи свідоцтво про право на спадщину державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області [PERSON] зареєстроване в реєстрі за №1-282 за [PERSON] та видане 22.03.2016 року, рішення нотаріуса Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області [PERSON] про державну реєстрацію прав та їх обтяжень прийнято 22.03.2016 року. Крім того, позивач прийняла спадщину фактично, ще у 2009 році. За таких обставин позивачем строк позовної давності не пропущений. На підставі зазначеного, суд доходить до висновку, що позовна заява [PERSON] підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи, що фактично позов предявлено до [PERSON], судові витрати підлягають стягненню з неї.

Outcome: partial