Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-08 00:00:00

\~ \~ \~[PERSON] звернулась до Марїнського районного суду Донецької області з позовною заявою про продовження строку на прийняття спадщини, визнання права на обовязкову долю у спадщині та внесення змін до свідоцтва про право на спадщину, в якій просить: - продовжити [PERSON] строк прийняття спадщини; - визнати за [PERSON] право на обовязкову частку у спадщині, яка складається із земельного паю (земельної ділянки) загальною площею 5.230 га., яка розташована на землях Павлівської сільської ради Марїнського району Донецької області та яка на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ДН № 185027 від 19.05.2006 року належала [PERSON], яка померла 25.07.2014 року; - зобовязати Вугледарську Державну нотаріальну контору внести зміни до свідоцтва про право на спадщину. У судове засідання зявився позивач та відповідач. Позивач підтримав заявлені вимоги, просив їх задовольнити. Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог. У судове засідання представник Вугледарської державної нотаріальної контори не зявився, подав заяву про розгляд справи без участі представника. Суд, дослідивши та оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із таких підстав. Так, відповідно до вимог\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до вимог\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. 25.08.2014 року померла [PERSON], про що 28.08.2014 року виконавчим комітетом Павлівської сільської ради Марїнського району Донецької області складено відповідний актовий запис за № 30, відповідно до свідоцтва про смерть серія І-НО № 786380. На момент смерті, мати була прописана та мешкала разом із позивачем. Вони вели спільне господарство. Відповідно\~ст. 1220 ЦК України\~спадщина відкривається внаслідок смерті особи або проголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день проголошення її померлою. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на: - земельна ділянка площею 5,230 га., кадастрові номери 1423386300:02:000:1147, 1423386300:02:000:1148, 1423386300:02:000:1149, розташована на території Павлівської сільської ради, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ДН № 185027. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, зі збереженням її цільового призначення. Відповідно до\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкодавець, [PERSON], що народилась 07.09.1929 року у с. Павлівка Марїнського району Донецької області, брозуміючи значення своїх дій, добровільно, без будь-якого насильства, примусу, як фізичного, так і морального на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: належну їй на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ДН № 185027, виданого 19.05.2006 року Марїнською райдержадміністрацією, земельну ділянку заповідає [PERSON]. Заповіт посвідчено державним нотаріусом Вугледарської державної нотаріальної контори [PERSON] 05.10.2006 року та зареєстровано в реєстрі за № 1985. Відповідно до заяви, зареєстрованої в книзі обліку спадкових справ за № 214 с/с 109/2014 від 10.12.2014 року, поданої [PERSON] до Вугледарської державної нотаріальної контори, [PERSON] спадщину за заповітом приймає та повідомляє, що інших спадкоємців, які мають право на обовязкову частку у спадщині у порядку ст.. 1241 ЦК України у померлої 25.07.2014 року [PERSON], [INFO], немає. Померла у шлюбі на момент смерті не перебувала. Вказаною заявою відповідач свідомо ввела в оману нотаріуса Вугледарської державної нотаріальної контори. Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Так, відповідно до свідоцтва про народження І-ЯР № 574329, виданого 22.05.1957 року Павлівською сільською радою Марїнського району Донецької області, [PERSON] народилась 16.04.1957 року. Батьками вказано: [PERSON], [PERSON]. [PERSON] змінила прізвище на «Маширова», а потім на «Мелешко», у звязку з реєстрацією шлюбів. На момент смерті спадкодавця позивач була непрацездатною відповідно до пенсійного посвідчення № [NUMBER] від 07.05.2013 року. Відповідно до довідки Павлівської сільської ради № 2097 від 05.12.2016 року, в будинку № 44 по вул. Молодіжна (Тельмана) в с. Павлівка Марїнського району Донецької області на момент смерті [PERSON], померлої 25.07.2014 року були за реєстрові та проживали: [PERSON], померла, [PERSON], донька, [PERSON], онука, [PERSON], правнука, що дійсно проживали однією сімєю і вели спільне господарство з померлою 25.07.2014 року [PERSON] до дня її смерті. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Інформації про відмову від спадщини до суду не надано. Позивач у встановлений законом строк до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини не подала. У червні 2015 року позивач звернулася за консультацією до Вугледарської нотаріальної контори з питання оформлення документів на земельний пай там їй стало відомо про те, що земельний пай успадкувала сестра [PERSON], згідно заповіту. Не погодившись з таким станом речей, позивач в жовтні 2015року звернулась до Красноармійського міськрайонного суду з позовом про визнання заповіту недійсним, анулювання свідоцтва на спадщину та усунення від права на спадкування. Свої вимоги вона мотивувала тим, що її сестра [PERSON] приймаючи спадщину за заповітом, приховала той факт,що на момент відкриття спадщини у померлої матері ще є донька, яка є пенсіонеркою і яка має право на обов'язкову частку у спадщині. Що вона примусила мати зробити на неї заповіт, постійно їй дорікала тим, що мати позбавила її батьківщини, що не опікувалась матір'ю, не допомагала позивачу у догляді за нею. 08 листопада 2016 року у задоволенні позову було відмовлено, у своєму рішенні Красноармійський міськрайонний суд наголосив про те, що дійсно, відповідно до положень ст. 1241 ЦК України, позивач має право на обов'язкову частку у спадщині, оскільки на час смерті спадкодавця є непрацездатною, має право на отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на обовязкову частку у спадщині із дотриманням процедури, визначеної у ст.1300 ЦК України про внесення змін до свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до ч.1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ч.2 ст. 1300 ЦК України на вимогу одного із спадкоємців за рішенням суду можуть бути внесені зміни до свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З урахування того, що позивач відповідно до ст.. 1241 ЦК України має право на обовязкову частину спадщини, а саме ? від частки яка б належала їй у разі відсутності заповіту, що становить ? частини від земельної ділянки, то суд вбачає підстави для частково задоволення позовних вимог. З огляду на вищевказане,

Outcome: approved