Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів у розмірі ? від його доходу ,але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те,між нею та відповідачем було розірвано шлюб. Від шлюбу народилося двоє дітей:[PERSON],28.02.1999 року та [PERSON],06.06.2002 року. Рішенням Ратнівського районного суду Волинської області від 17 березня 2011 року з відповідача на її користь стягнуто щомісячно аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку(доходу)щомісячно,з дня звернення до суду ,тобто з 03 березня 2011 року,до повноліття найстаршої дитини,але мінімальний розмір за жодних обставин не може бути меншим ,ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вважає, що має право на зміну розміру аліментів, так як не вистачає у неї коштів для належного забезпечення дітей усім необхідним та змінився мінімальний розмір аліментів на одну дитину. Позивачка звернулася із письмовою заявою про розгляд справи без її участі,позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач звернувся із письмовою заявою про розгляд справи без його участі,позов визнає повністю. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку задовольнити позовні вимоги позивача . У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Встановлено, що сторони по справі [PERSON] та позивачка перебували у шлюбі,який розірвано ,що підтверджено свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-ЕГ №006299 від 05.05.2006 року виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Ратнівського районного управління юстиції Волинської області( а. с. 8) . Мати , батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою ( ч. 1 ст. 141 СК України). Матеріалами справи : свідоцтвом про народження серії 1-ЕГ188958, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ратнівського районного управління юстиції Волинської області стверджено, що [PERSON] народилася 06 червня 2002 року , батьком якої є відповідач ( а. с. 3,). Рішенням Ратнівського районного суду Волинської області від 17.03.2011 року, яке набрало законної сили 29.03.2011 року, стягнуто із [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON],[INFO],[PERSON],[INFO] , у розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку(доходу)щомісячно,з дня звернення до суду,тобто з 03 березня 2011 року,до повноліття найстаршої дитини ,але мінімальний розмір аліментів за жодних обставин не може бути меншим ,ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку ( а.с.5). З матеріалі справи слідує, що дочка [PERSON] 28.02.2017 року досягла повноліття. У відповідності до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів ( ч.3 ст. 181 СК України). Разом з тим, згідно ч. 2 ст. 182 СК України,розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В ході судового слідства встановлено, що відповідач визнав позов, тобто може сплачувати аліменти на неповнолітню дочку [PERSON] у розмірі 1/4 частки зі всіх видів заробітку , але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн., оскільки позивачка звільнена від сплати судових витрат. В силу вимог ч.1 п.1 ст.430 ЦПК України , допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved