overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-19 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із заявою в інтересах своєї неповнолітньої доньки [PERSON], яка народилась 21.04.1998 року, із заявою про надання доньці права на шлюб із [PERSON] до досягнення передбаченого законодавством шлюбного віку, мотивуючи свої вимоги тим, що її донька завагітніла і має намір народити дитину від [PERSON], бажаючи створити з останнім повноцінну сімю. У судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] підтримали викладені у заяві вимоги та обставини справи. Заінтересована особа [PERSON] у судовому засіданні підтримав прохання заявників, вказавши, що бажає укласти з [PERSON] шлюб та спільно виховувати їх дитину, яка народиться. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення вказаних осіб, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Згідно ст. 22 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років, а особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Водночас, ст. 23 СК України передбачає, що за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. [PERSON] не досягла шлюбного віку, передбаченого ст. 22 СК України, але вона має стабільні дружні взаємостосунки із [PERSON], який, як і [PERSON], також висловлює готовність укласти шлюб із заявницею, яка чекає в даний час народження спільної з останнім дитини, що підтверджується довідкою Чуднівської ЦРЛ від 14.07.2015 року № 777. При вказаних обставинах, повязаних із усвідомленим наміром вказаних вище осіб створити повноцінну сімю, що цілком відповідає політиці держави у сфері суспільних відносин та інтересам членів новоутвореної сімї, які бажають спільно виховувати дитину, народження якої очікується, суд вважає за можливе надати заявниці право на шлюб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із заявою в інтересах своєї неповнолітньої доньки [PERSON], яка народилась [INFO], із заявою про надання доньці права на шлюб із [PERSON] до досягнення передбаченого законодавством шлюбного віку, мотивуючи свої вимоги тим, що її донька завагітніла і має намір народити дитину від [PERSON], бажаючи створити з останнім повноцінну сім»ю. У судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] підтримали викладені у заяві вимоги та обставини справи. Заінтересована особа [PERSON] у судовому засіданні підтримав прохання заявників, вказавши, що бажає укласти із [PERSON] шлюб та спільно виховувати їх дитину, яка народиться. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення вказаних осіб, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Згідно ст. 22 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років, а особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Водночас, ст. 23 СК України передбачає, що за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. [PERSON] не досягла шлюбного віку, передбаченого ст. 22 СК України, але вона має стабільні дружні взаємостосунки із [PERSON], який, як і [PERSON], також висловлює готовність укласти шлюб із заявницею, яка чекає в даний час народження спільної з останнім дитини, що підтверджується довідкою Чуднівської ЦРЛ від 21.01.2015 року № 65. При вказаних обставинах, пов»язаних із усвідомленим наміром вказаних вище осіб створити повноцінну сім»ю, що цілком відповідає політиці держави у сфері суспільних відносин та інтересам членів новоутвореної сім»ї, які бажають спільно виховувати дитину, народження якої очікується, суд вважає за можливе надати заявниці право на шлюб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із заявою в про визнання недієздатним свого брата [PERSON],[INFO], який в 2014 році отримав полі травму і внаслідок хвороби потребує сторонньої допомоги , не в змозі доглядати за собою, не усвідомлює наслідків своєї поведінки, не може орієнтуватися в простих життєвих ситуаціях, є інвалідом першої «А» групи. Зазначає також, що в брата погіршився стан здоров'я, з'явились епілептичні напади, він не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. З виписки нейрохірургічного відділення № 13008 Волинської обласної клінічної лікарні вбачається, що 14.04.2017 року у хворого зафіксовано епінапад, вводився сібазон. Просить визнати недієздатним [PERSON],[INFO] народження, та призначити його опікуном [PERSON]. В судовому засіданні заявник свої вимоги підтримав з підстав викладених в його заяві. Суд заслухавши пояснення заявника та дослідивши письмові докази у справі прийшов до висновку, що заява [PERSON], заінтересована особа управління соціального захисту населення Ковельського міськвиконкому, про визнання особи недієздатною та призначення опікуна підлягає до задоволення частково. Згідно ст. 296 ч.3 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членом її сім'ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Заявник [PERSON] являється рідним братом [PERSON], , а отже може бути відповідно до ст. 296 ч.3 ЦПК України заявником у даній справі, так як він є близьким родичем особи, щодо якої ставить питання про визнання її недієздатною. Згідно ухвали Ковельського міськрайонного суду від 21.02.2018 року у справі була призначена судово - психіатрична експертиза. З висновку судово - психіатричної експертизи № 109 вбачається, що [PERSON] страждає на хронічний, стійкий психічний розлад у формі після травматичної деменції і за своїм психічним станом [PERSON] не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Згідно ст.39 ч1 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Отже, оскільки судово - психіатричною експертизою № 109 встановлено, що [PERSON] страждає на хронічний, стійкий психічний розлад у формі після травматичної деменції і за своїм психічним станом не може усвідомлювати свої дії та керувати ними , то заяву [PERSON] про визнання [PERSON] недієздатним слід задовольнити . Щодо вимоги [PERSON] про призначення його опікуном [PERSON], то дана вимога до задоволення не підлягає. Згідно ст.60 ч.1 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. У справі відсутнє подання органу опіки та піклування про призначення [PERSON] опікуном, а тому вимога [PERSON] про призначення його опікуном до задоволення не підлягає. В силу ст.300 ЦПК України суд вважає за необхідне встановити строк дії даного рішення на термін 2 роки. На підставі наведеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із заявою, в якій зазначає, що рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 16.11.1999 року було визнано [PERSON], [INFO], інваліда ІІ групи внаслідок душевної хвороби - недієздатним. Постановою Ленінського районної ради та виконавчого комітету № 235 від 23.12.1999 року опікуном [PERSON] призначена вона - його мати. Вказує, що син пройшов курс лікування і відбулось покращення його здоров»я, а тому він може керувати своїми діями і усвідомлює їх, а тому рішення про визнання сина недієздатним підлягає скасуванню. В судове засідання заявниця не з»явилась, про час та місце слухання справи повідомлена, причини неявки суду не сповістила.. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Ленінської районної у м. Кіровограді ради в судовому засіданні заперечували проти задоволення заяви. Суд, заслухавши пояснення представника органу опіки та піклування, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява не підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 42 ЦК України за позовом опікуна або органу опіки та піклування суд поновлює цивільну дієздатність фізичної особи, яка була визнана недієздатною, і припиняє опіку, якщо буде встановлено, що внаслідок видужання або значного поліпшення її психічного стану у неї поновилась здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно з висновком проведеної амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 28.03.2014 року № 152 [PERSON] в даний час страждає хронічним психічним захворюванням в формі параноїдної шизофренії, безперервний тип перебігу, емоційно-воловий дефект. За своїм психічним станом не може розуміти значення своїх дій і розумно керувати ними. Потребує накладення опіки. Таким чином, зібрані у справі докази не дають підстави для задоволення заяви [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із заявою, в якій просила звільнити її від повноважень опікуна над малолітнім [PERSON], [INFO]. Заяву обгрунтувала тим, що рішенням Шацького районного суду Волинської області області від 12 жовтня 2007 року [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно його неповнолітніх та малолітніх дітей, зокрема і щодо малолітнього [PERSON]. Разом з тим, даним рішенням суду [PERSON] призначено опікуном над малолітнім [PERSON] Рішенням Шацького районного суд Волинської області від 07 жовтня 2014 року [PERSON] поновлено його батьківські права відносно його сина [PERSON]. Під час розгляду даної справи встановлено, що [PERSON] виявив бажання проживати з батьком. На даний час підопічний переважно проживає з батьком, а тому потреба у виконанні заявником опікунських обов'язків над ним відпала. Окрім цього, на даний час в [PERSON] погіршився стан здоров'я, їй важко виконувати обов'язки опікуна. Заявник [PERSON] в судове засідання не з'явилась, згідно письмової заяви просила розглянути справу без її участі. Представники заінтересованих осіб органу опіки та піклування виконавчого комітету Пулемецької сільської ради та служби у справах дітей Шацької районної державної адміністрації Волинської області в судове засідання не з'явились, подали до суду письмові заяви про розгляд справи без їх участі, підтримали вимоги заявника. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Рішенням Шацького районного суду Волинської області області від 12 жовтня 2007 року [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно його неповнолітніх та малолітніх дітей, зокрема і щодо малолітнього [PERSON]. Разом з тим, даним рішенням суду [PERSON] призначено опікуном над малолітнім [PERSON] (а.с. 9-10). Рішенням Шацького районного суд Волинської області від 07 жовтня 2014 року [PERSON] поновлено його батьківські права відносно його сина [PERSON] (а.с. 7-8). Під час розгляду даної справи встановлено, що [PERSON] виявив бажання проживати з батьком, що підтверджується його заявою, поданою до служби у справах дітей Шацької РДА у Волинській області від 08.09.2014 року (а.с 6). На даний час підопічний переважно проживає з батьком, а тому потреба у виконанні заявником опікунських обов'язків над ним відпала. Окрім цього, на даний час в [PERSON] погіршився стан здоров'я, їй важко виконувати обов'язки опікуна. Відповідно до ч. 1 ст. 75 ЦК України, суд, якщо він призначив опікуна чи піклувальника, або орган опіки та піклування за заявою особи звільняє її від повноважень опікуна або піклувальника. На підставі ч. 1 ст. 75 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із заявою, в якій просить визнати [PERSON], [INFO] недієздатним, посилаючись на те, що він має психічне захворювання і потребує встановлення над ним опіки та стороннього догляду. Заявник в судове засідання не зявилась, але надала до суду заяву в якій вказала, що підтримує заяву та справу просить розглянути у її відсутність. Представник заінтересованої особи у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно копії довідки до акту огляду медико соціальною експертною комісією серії МСЕ № 033491 (а.с.7) [PERSON] є інвалідом 1-ї групи з дитинства і потребує постійного стороннього догляду. У відповідності до ч.1 ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. З висновку судово - психіатричного експерта № 401 від 17 жовтня 2017 року вбачається (а.с.28-29), що [PERSON], [INFO], виявляє прояви хронічного стійкого психічниого розладу у формі глибокої розумової відсталості, що позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. З огляду на це, суд вважає допустимим визнати його недієздатним. Крім того, згідно з ч.1 ст.60 вказаного Кодексу суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. [PERSON] в заяві просила визнати її опікуном над її сином [PERSON] та в матеріалах справи знаходиться висновок від 13 липня 2017 року про можливість виконання обов'язків опікуна [PERSON] щодо [PERSON]. За таких обставин над [PERSON] належить встановити опіку та призначити опікуном його матір [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-17 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із заявою, в якій просить визнати [PERSON], [INFO] недієздатною, посилаючись на те, що вона має психічне захворювання та потребує встановлення над нею опіки та стороннього догляду. Заявник в судове засідання не зявилась, але надала до суду заяву в якій вказала, що підтримує заяву та просить її задовільнити, справу просить розглянути у її відсутність. Представник органу опіки і піклування в особі Черкаської міської ради, звернувся до суду із заявою, в якій просив справу розглянути без його участі, зауваживши, що підтримує заяву та просить її задовольнити. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно копії довідки до акту огляду медико соціальною експертною комісією серії МСЕ № 016757 від 26 вересня 2001 року (а.с.9), [PERSON], [INFO] є інвалідом 2-ї групи з дитинства і потребує постійного стороннього догляду. У відповідності до ч.1 ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. З акту судово психіатричного експерта № 266 від 1 липня 2016 року (а.с.38-39) вбачається, що [PERSON], [INFO] виявляє прояви хронічного стійкого психічного розладу у формі шизофренії параноідноі форми, з безперервно прогредієнтним перебігом і вираженим стабільним дефектом, через що на теперішній час вона нездана усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними. З огляду на це, суд вважає допустимим визнати її недієздатною. Крім того, згідно з ч.1 ст.60 вказаного Кодексу суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. [PERSON] в заяві просила визнати її опікуном над її донькою [PERSON], та в матеріалах справи знаходиться висновок від 13 травня 2016 року про можливість виконання обовязків опікуна [PERSON]. За таких обставин над [PERSON] належить встановити опіку та призначити опікуном її матір [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із заявою, в якій просить визнати [PERSON] недієздатним, посилаючись на те, що він має психічне захворювання та потребує встановлення над ним опіки та стороннього догляду. Заявник в судове засідання не зявилась, але надала до суду заяву в якій вказала, що підтримує заяву. А справу просить розглянути у її відсутність. Представник органу опіки і піклування в особі соціального захисту населення Смілянської райдержадміністрації звернулась до суду із заявою, в якій просила справу розглянути без її участі, зауваживши, що підтримує заяву та просить її задовольнити. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно копії довідки до акту огляду медико соціальною експертною комісією серії 10 ААБ № 077641 від 13 вересня 2012 року [PERSON] є інвалідом 2-ї групи з дитинства і потребує постійного стороннього догляду. У відповідності до ч.1 ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. З висновку судово психіатричного експерта № 498 від 30 грудня 2016 року вбачається, що [PERSON] виявляє прояви хронічного стійкого психічного розладу у формі помірної розумової відсталості з вираженими емоційно вольовими розладами, з розгальмованістю емоцій і поведінки, через що на теперішній час він незданий усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними. З огляду на це, суд вважає допустимим визнати його недієздатним. Крім того, згідно з ч.1 ст.60 вказаного Кодексу суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. [PERSON] в заяві просила визнати її опікуном над її сином [PERSON] та в матеріалах справи знаходиться висновок від 12 грудня 2016 року про можливість виконання обовязків опікуна [PERSON] За таких обставин на [PERSON] належить встановити опіку та призначити опікуном його матір [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із заявою, в якій просить визнати [PERSON] недієздатним, посилаючись на те, що він має психічне захворювання та потребує встановлення над ним опіки та стороннього догляду. Заявник в судовому засіданні свою заяву підтримала та просила її зодовольнити з підстав наведених у ній. Представник заявника, адвокат [PERSON], підтримала заяву [PERSON] та просила її задоволити. Представник органу опіки і піклування в особі Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Смілянської міської ради в судовому засіданні підтримала заяву [PERSON] просила її задоволити, визнати [PERSON] недієздатним та призначити йому опікуна. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, заслухавши думку сторін, суд дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно копії довідки до акту огляду медико соціальною експертною комісією серії 10 ААА № 913883 (а.с.13) [PERSON] є інвалідом 2-ї групи з дитинства і потребує постійного стороннього догляду. У відповідності до ч.1 ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. З висновку судово психіатричного експерта № 330 від 11 серпня 2017 року вбачається (а.с.43-45), що [PERSON], [INFO] страждає на хронічний стійкий психічний розлад у вигляді вираженого декомпенсованого органічного розладу особистості, з помірно вираженим інтелектуально мнестичним рівнем що сягає рівня легко помірновираженої дебільності, з вираженими декомпенсованими психопатоподібними розладами емоційно нестійкого типу, що ускладнюються алкоголізацією, що позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. З огляду на це, суд вважає допустимим визнати його недієздатним. Крім того, згідно з ч.1 ст.60 вказаного Кодексу суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. [PERSON] в заяві просила визнати її опікуном над її сином [PERSON] та в матеріалах справи знаходиться висновок від 30 серпня 2017 року про можливість виконання обовязків опікуна [PERSON] щодо [PERSON] За таких обставин на [PERSON] належить встановити опіку та призначити опікуном його матір [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

[PERSON], звернулась в суд із заявою, в якій просить визнати її рідного брата [PERSON], [INFO] недієздатним, посилаючись на те, що він має тяжке хронічне психічне захворювання і потребує встановлення над ним опіки та стороннього догляду. Заявник в судове засідання не зявилась, але надала до суду заяву в якій вказала, що підтримує заяву та справу просить розглянути у її відсутність. Представник заінтересованої особи звернувся до суду із заявою, в якій просив справу розглянути без його участі, зауваживши, що підтримує заяву та просить її задовольнити. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до вимог ч.3 ст. 237 ЦПК України, заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членом її сім'ї, близьким родичем незалежно від їх спільного проживання. Судом встановлено що заявник [PERSON] (прізвище змінено під час укладення шлюбу) є рідною сестрою [PERSON], дана обставина об'єктивно підтверджується їх свідоцтвами про народження (а.с.5 зворот). Згідно копії довідки до акту огляду медико соціальною експертною комісією серії ЧКС-К-82 № 018019 від 30 квітня 1986 року [PERSON] є інвалідом 1-ї групи з дитинства і потребує постійного стороннього догляду. У відповідності до ч.1 ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. З висновку судово - психіатричного експерта № 114 від 22 березня 2017 року вбачається, що у [PERSON] наявний хронічний стійкий психічних розлад у формі глибокої розумової відсталості, через що на теперішній час він незданий усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними. З огляду на це, суд вважає допустимим визнати його недієздатним. Крім того, згідно з ч.1 ст.60 вказаного Кодексу суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. [PERSON] в заяві просила визнати її опікуном над її рідним братом [PERSON] та в матеріалах справи знаходиться висновок від 11 жовтня 2016 року про можливість виконання обовязків опікуна [PERSON]. За таких обставин щодо [PERSON] належить встановити опіку та призначити опікуном його рідну сестру [PERSON].

Outcome: approved