overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням в якому вказала, що вона на підставі спадкового договору від 28.04.20112 року з 31.12.2014 року є власником квартири [ADDRESS], в якій з 2004 року зареєстрований відповідач [PERSON], який за вказаною адресою не проживає, не є членом сім'ї позивача, але позивач змушений сплачувати комунальні послуги за відповідача, тому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою №83 в будинку №115 по вул. Леваневського в м. Артемівську Донецької області. У судовому засіданні позивач підтримала позові вимоги та просила їх задовольнити, дала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві.\~\~ Відповідач [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, в порядку ст. 74 ЦПК України. Про причину неявки суд не повідомили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. \~\~\~\~\~\~\~В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили той факт, що відповідач [PERSON] за адресою: м.Артемівськ, вул.Леваневського, 115-83 не проживає з січня 2014 року, фактичне місцезнаходження його невідоме. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд, заслухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. \~\~\~\~\~ \~\~\~Так, у судовому засіданні встановлений той факт, що згідно з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. \~\~\~Згідно акту від 22.06.2015р., складеного ПП «Наш дім плюс», за адресою: м.Артемівськ, вул.Леваневського, 115-83 Донецької області, зареєстрований [PERSON], однак в квартирі не проживає з січня 2014 року, місцезнаходження його не відоме. Згідно до відмітки на судових повістках [PERSON] не проживає за адресою: [INFO]. \~Згідно зі\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. \~\~\~\~\~\~\~\~Та обставина, що [PERSON] не знята з реєстрації із даного житлового приміщення, перешкоджає позивачу, як власнику квартири, володіти, користуватися та розпоряджатися приміщенням в повному обсязі, що є порушенням його права власності. \~\~\~\~ Відповідно до\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. \~\~\~\~\~ \~Та обставина, що\~відповідач\~не знятий з реєстрації із даного житлового приміщення, перешкоджає позивачу, як власнику будинку, володіти, користуватися та розпоряджатися приміщенням в повному обсязі, що є порушенням його права власності. \~\~\~\~ Таким чином, є всі підстави для усунення перешкод в користуванні житлом шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. \~Свої вимоги позивачка обгрунтовувала тим, що вона проживає та зареєстрована за вищевказаною адресою, там же з 01.03.2002 зареєстрований і відповідач [PERSON] Але вже більше двох років відповідач, з яким позивач знаходилась у цивільному шлюбі, в даній квартирі не проживає без поважних причин, його особистих речей в квартирі немає, обовязки наймача він не виконує. Наявність реєстрації колишнього співмешканця в будинку перешкоджає позивачці повноцінно користуватись своєю власністю та призводить до додаткових витрат по оплаті житлово-комунальних послуг. Сторони в засідання не з'явилися. В матеріалах справи наявна заява позивача про підтримання позовних вимог та клопотання про розгляд справи у її відсутності, в якому вона також не заперечує проти заочного розгляду справи. Виклик відповідача був здійснений відповідно до вимог ст.74 ЦПК України, з заявою про відкладення розгляду справи не звертався. Відповідно до положень ст.224 ЦПК України суд зі згоди позивачки ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З 01 березня 2002 року відповідач [PERSON] як піднаймач, був зареєстрований за вказаною адресою (а.с.5). Не проживання відповідача в квартирі підтверджується письмовими актами про непроживання від 07.05.2015 р. та від 07.07.2016 р., підписаним сусідами [PERSON] та [PERSON]В, підписи яких завірено головою ТОВ «ЖЕП «Суворовський» у м.Одесі [PERSON] (а.с.6-7), у якому зазначається, що [PERSON] не проживає в [INFO] більше року, його речей в квартирі нема. Відповідно до вимог ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з вимогами ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 405 ЦК України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до положень частини 1 статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Оцінивши усі докази в сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки відповідач понад один рік без поважних причин не проживає у вказаній квартирі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги позивачка обгрунтовувала тим, що за вищевказаною адресою вона зареєстрована та проживає, там же зареєстрований і відповідач [PERSON] з 23.06.2003 р., з яким позивач знаходилась у шлюбі. Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 01.10.2010 р. шлюб між позивачем та відповідачем розірвано, з цього ж часу відповідач залишив місце свого проживання,виїхав до своєї знайомої, його особистих речей в квартирі немає, комунальні платежі не сплачує. Наявність реєстрації відповідача в квартирі перешкоджає позивачу повноцінно користуватись своєю власністю та призводить до додаткових витрат по оплаті житлово-комунальних послуг. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали заявлені вимоги та просили їх задовольнити, а також не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, з заявами про відкладення розгляду справи не звертався. Відповідно до положень ст.224 ЦПК України суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 01.10.2010 р., яке набрало чинності 12.10.2010 р., шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано та за позивачем [PERSON] визнано право власності на квартиру [ADDRESS] (а.с.7-8) та зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 22.05.2015 р. (а.с.9). З 23.06.2003 року відповідач [PERSON] як власник та чоловік [PERSON] був зареєстрований за вказаною адресою. Не проживання відповідача в квартирі підтверджується письмовими актами про непроживання від 16.09.2014 р. та 23.09.2015 р., підписаними сусідами [PERSON], [PERSON] та [PERSON], підписи яких завірено головою ЖБК «Ленінський-31» Сомовим Ю.М. (а.с.10,11), у яких зазначається, що [PERSON] з 2010 р. не проживає в [ADDRESS] Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються статтею 391 ЦК України «Захист права власності від порушень, не пов'язаних із позбавленням володіння», якою визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 405 ЦК України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до положень частини 1 статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Оцінивши усі докази в сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки відповідач понад один рік без поважних причин не проживає у вказаному домоволодінні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зняття з реєстрації. Позивачка в судове засідання зявилась, просила позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та дату розгляду справи повідомлений належним чином через повідомлення в засобах масової інформації. Заяв, клопотань до суду не надходило. Суд, вивчив матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Позивачці на підставі договору дарування від 08.10.2003р. належить на праві власності квартира, розташована в м. Дніпродзержинську по просп.Аношкіна буд.14 кв.54. Згідно довідки про склад сім`ї, станом на 01.10.2015р. в квартирі зареєстровані 2 особи - позивачка та відповідачка [PERSON] В судовому засіданні були допитані свідки [PERSON], яка проживає за адресою: м.Дніпродзержинськ просп.Аношкіна, 14-8 та [PERSON], яка проживає за адресою: м.Дніпродзержинськ просп.Аношкіна, 14-34. Згідно показанням свідків, відповідачка не проживає в квартирі позивачки з 2004р. Реєстрація відповідачки в квартирі [PERSON] не дає позивачці повною мірою володіти, користуватися та розпоряджатися належним їй майном. Вона також змушена нести витрати по сплаті комунальних послуг за зареєстрованого в квартирі відповідача. Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно зі ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування, розпоряджання своїм майном незалежно від місця проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст..321 ЦК України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановленому законом. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу України. громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Таким чином, суд вважає позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] обґрунтованими, а [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням.. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зняття з реєстрації. Позивачка в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд спрви у її відсутність,просила позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та дату розгляду справи повідомлений належним чином через повідомлення в засобах масової інформації. Заяв, клопотань до суду не надходило. Суд, вивчив матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Позивачці на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої бабусі [PERSON], померлої 05.08.2014р. належить на праві власності квартира, розташована в м. Дніпродзержинську по вул.Миру буд.22\\15 кв.46. Згідно довідки про склад сім`ї, станом на 31.07.2015р. в квартирі зареєстровані 2 особи - позивачка та відповідач [PERSON] Реєстрація відповідача в квартирі [PERSON] не дає позивачці повною мірою володіти, користуватися та розпоряджатися належним їй майном. Вона також змушена нести витрати по сплаті комунальних послуг за зареєстрованого в квартирі відповідача. Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно зі ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування, розпоряджання своїм майном незалежно від місця проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст..321 ЦК України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановленому законом. Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу України. громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, суд вважає позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] обґрунтованими, а [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] , обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що вона є власником квартири [ADDRESS] , на підставі договору дарування від 20.07.1996 року. У цій квартирі зареєстрована відповідачка у справі [PERSON] , яка вже протягом декількох років у вказаній квартирі не проживає, речей відповідачки в квартирі немає. Тому, на підставі ст. 405 ЦК України, просить визнати відповідачку такою, що втратила право користування жилим приміщенням спірної квартири. На підставі ст.ст. 274, 276 ЦПК України справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачці направлялась копія позовної заяви і додатків, про час та місце розгляду справи відповідачка була повідомлена у встановленому законом порядку, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України. Відзиву на позов не надала. Вирішуючи справу на підставі наявних у ній письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що на підставі договору дарування, посвіченого Першою Первомайською державною нотаріальною конторою 20.07.1996 року, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Відповідачка зареєстрована у спірній квартирі, однак на протязі декількох років у даній квартирі не проживає, речей відповідаки в квартирі не має, що підтверджується позовною заявою (а.с.2,3), ксерокопією домової книги (а.с.9-12), ксерокопією технічного паспорту на квартиру (а.с.13-16), довідкою про склад сім`ї (а.с.17), актом про непроживання від 21.11.2019 року (а.с.18), які містяться в матеріалах справи. Відповідачка не надала суду достатніх належних та допустимих доказів про порушення її права на проживання в спірній квартирі, про наявність поважних причин непроживання. Тому, на підставі викладеного, в силу ч.2 ст.405 ЦК України, враховуючи, що відповідачка без поважних причин понад один рік не проживає в квартирі [ADDRESS] , суд вважає, що є підстави для визнання відповідачки такою, що втратила право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS] . Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивачки підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору, понесені позивачкою при зверненні з даним позовом до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-29 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про\~визнання особи\~такою,\~що втратила\~право користування\~житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] , обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що вона є власником квартири [ADDRESS] . У належній їй квартирі більше 20 років зареєстрована відповідачка, яка не являється їй ані родичем, ані членом її сім`ї. Добровільно відповідачка не бажає знятися з реєстрації, а тому вона була вимушена звернутись до суду із позовом за захистом своїх порушених прав та на підставі\~ст. ст. 391, 405 ЦК просила визнати відповідачку такою, що втратила право користування жилим приміщенням спірної квартири. \~ \~ \~ \~На підставі ст.ст. 274, 276 ЦПК України справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. \~ \~ \~ \~Відповідачці направлялись копія позовної заяви і додатків, про час та місце розгляду справи відповідачка була повідомлена у встановленому законом порядку, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України. Відзиву на позов не надала. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~\~Вирішуючи справу на підставі наявних у ній письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. \~ \~ \~ \~Судом встановлено,\~що на підставі дублікату договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Державного нотаріального архіву Миколаївської області Шаталюком С.Д. 21.06.2018 року, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Відповідачка зареєстрована у спірній квартирі більше 20 років, однак у даній квартирі не проживає, квартирою не користуються, що підтверджується позовною заявою (а.с.2), довідкою про склад сім`ї (а.с.6), актом про непроживання (а.с.7), ксерокопією договору купівлі-продажу від 18.12.2002 року (а.с.4), ксерокопією виписки Первомайського МБТІ (а.с.8), які містяться в матеріалах справи. \~ \~ \~ \~Відповідачка не надала суду достатніх належних та допустимих доказів про порушення її прав на проживання в спірній квартирі, про наявність поважних причин непроживання. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Тому, на підставі викладеного, в силу ч.2 ст.405 ЦК України та ст.ст. 71,72 ЖК України, враховуючи, що відповідачка без поважних причин понад один рік не проживають в квартирі [ADDRESS] , суд вважає, що є підстави для визнання відповідачки такою, що втратила право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Крім того, на підставі\~ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивачки підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору, понесені позивачкою при зверненні з даним позовом до суду. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням по [ADDRESS]. У судовому засіданні, позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі.. Відповідач [PERSON] на розгляд справи не з'явився, хоча про дату, час та місце слухання справи був повідомлений вчасно та належним чином, про що свідчить оголошення у періодичному виданні - газеті «Черкаський край» № 44 (19874) від 30.05.2014 року. Про причину своєї неявки, суд не повідомив. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Управління ДМС України в Черкаській області на розгляд справи не з'явився, надавши клопотання про слухання справи без його участі, проти задоволення позову не заперечував. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відпові-дає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд встановив наступні обставини. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстра-цію права власності № 20963237 від 25.04.2014 року, [PERSON] являється власником житлового будинку [ADDRESS]. Згідно довідки Городищенської міської ради від 14.05.2014 року, [PERSON], на протязі 10 років, не проживає у будинку по [ADDRESS]. У відповідності до вимог ст. 383 ЦК України та ст. 150 Житлового Кодексу України, власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і має право розпоряджатися житлом на власний розсуд. Відповідно до ст. ст. 319, 321 ЦК України, право власності особи є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У разі порушення вимог ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Частиною 3 статті 71 ЖК України передбачені обставини, відповідно до яких, жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї. Однак, належним чином повідомлений відповідач на розгляд справи не з'явився та доказів того, що в даному випадку має місце будь-яка обставина, передбачена ч. 3 ст. 71 Житлового Кодексу України, суду не надав. На підставі викладеного, суд вважає, вимоги позивача обґрунтовані та підлягають до задоволення у повному обсязі

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи, такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації. В судове засідання позивачка не зявилась, але надала заяву згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила справу слухати в її відсутність. В судове засідання відповідач не зявився, але надав заяву згідно якої позовні вимоги визнає та просив справу слухати в його відсутність. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Як було встановлено в судовому засіданні, позивачка [PERSON] являється власником житлового будинку №21 по вул.Шевченко, м.Білгород-Дністровський, Одеської області, що підтверджується договором дарування від 14.10.2000 року. В вказаному житловому будинку крім позивачки зареєстрований відповідач [PERSON], який фактично не мешкає, будь-які речі відповідача в житловому будинку відсутні. Реєстрація відповідача створює суттєві перешкоди для здійснення позивачкою своїх прав як власника, позивачка змушена сплачувати комунальні послуги за всіх осіб прописаних в житловому будинку, включаючи відповідача. Згідно ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст.150 ЖК України громадяни, що мають в приватній власності житло, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Згідно ст.386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист усіх субєктів права власності. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У звязку з вищевказаним, суд вважає позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання особи, такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації обґрунтовані і підлягаючими задоволенню.

Outcome: approved