Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовом про визнання права власності, в якому вказує, що батьку [PERSON] належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,29 га. на території Будилівської сільської ради на підставі державного акта. 28 квітня 2011 року [PERSON] склав заповіт, згідно якого заповів [PERSON] вказану земельну ділянку. [INFO] [PERSON] помер. Державний акт на земельну ділянку втрачений, підтверджується оголошенням в газеті «Свобода». [PERSON] звернулась до нотаріуса для оформлення права власності на спадкове майно, їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Просить визнати за нею право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,29 га. на території Будилівської сільської ради, належала [PERSON] на підставі державного акта [NUMBER] від 10 серпня 2005 року. В судове засідання позивачка не з'явилась, подала клопотання, в якому позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Просить справу розглядати за її відсутності без застосування технічних засобів. Відповідач Будилівська сільська рада в судове засідання подала відзив на позов, згідно якого позовні вимоги [PERSON] визнає, не заперечує проти їх задоволення, просить справу розглядати за їх відсутності. Суд, приймаючи до уваги клопотання позивачки, відзив на позов відповідача, дослідивши матеріали справи, надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, підтверджується наявними у справі доказами, [PERSON] належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,2859 га. на території Будилівської сільської ради на підставі державного акта [NUMBER] від 10 серпня 2005 року, підтверджується витягом з ДЗК про земельну ділянку №НВ-6102632812016 від 28 серпня 2016 року. 28 квітня 2011 року [PERSON] склав заповіт, згідно якого заповів [PERSON] вказану земельну ділянку (а.с.4). [INFO] [PERSON] помер, підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] (а.с.2). Згідно довідки Будилівської сільської ради №606 від 05 серпня 2016 року, з [PERSON] на час смерті постійно проживали та були зареєстровані жінка [PERSON], невістка [PERSON], онука [PERSON], правнук [PERSON] (а.с.3). Державний акт на земельну ділянку [NUMBER] від 10 серпня 2005 року втрачений, підтверджується оголошенням в газеті «Свобода» №68 від 02 вересня 2016 року. [PERSON] звернулась до нотаріуса для оформлення права власності на спадкове майно, їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, підтверджується відмовою нотаріуса №618/01-16 від 09 вересня 2016 року. Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно ч.1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно ст.1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. [PERSON] відмовляється приймати спадщину після смерті чоловіка [PERSON], не заперечує щодо прийняття спадщини [PERSON], підтверджується заявою від 08 вересня 2016 року. Оскільки визнання позову не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності слід задовольнити. На підставі викладеного

Outcome: approved