Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], до [PERSON] про визначення порядку користування жилим приміщення в квартирі №41 будинку №23 по буд.Будівельників м.Запоріжжя. Після уточнення позовних вимог просить встановити порядок користування спірною квартирою в наступному порядку: виділити їй з неповнолітнім сином у користування кімнату №7 площею 27,0 кв.м. та 1/3 частину кімнати №6, яка має загальну площу 19,2 кв.м., за відповідачем [PERSON] залишити кімнату №9 площею 12,4 кв.м. та 2/3 кімнати №6, інші приміщення залишити у спільному користуванні. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 29.04.1988р. по 07.09.2010р. Від шлюбу мають двох дітей: доньку [PERSON], [INFO], та неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. На даний час з відповідачем склалися конфліктні відносини та непорозуміння з приводу оплати та користування квартирою №41 будинку №23 по буд.Будівельників м.Запоріжжя. Спірна трикімнатна квартира має жилу площу 58,6 кв.м. Вважає, що такий порядок користування спірною квартирою не порушить прав відповідача. Не погодившись з позовом, відповідач [PERSON] звернувся до суду із зустрічною позовною заявою до [PERSON] про визначення порядку користування жилим приміщенням. Після уточнення позовних вимог просить встановити порядок користування спірною квартирою в наступному порядку: виділити йому у користування кімнату №7 площею 27,0 кв.м., [PERSON] з неповнолітнім сином виділити кімнату №9 площею 12,4 кв.м. та кімнату №6 площею 19,2 кв.м., інші приміщення залишити у спільному користуванні. Також просить зобовязати [PERSON] не чинити йому та членам його сімї перешкод у проході через прохідну кімнату №6 для користування кімнатою №7. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 29.04.1988р., який розірвано на підставі рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 03.08.2009р. Від шлюбу мають двох дітей: доньку [PERSON], [INFO], та неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], на утримання яких він після розірвання шлюбу сплачує аліменти. В 1989 році сторонам підприємством, де працювало подружжя, була виділена кімната площею 12 кв.м. у гуртожитку за адресою: м.Запоріжжя, бул.Будівельників[ADDRESS]. Згодом після засідань житлово-побутових комісій підприємства спірна квартира була збільшена площею до 77,15 кв.м. Ордер в 1997 році на трьох членів сімї, а в 2004 році на чотирьох членів сімї був виданий на його імя. В 2004 році під час створення на основі гуртожитку кооперативу «Наш дім», до складу засновників якого він входить, він сплатив кооперативу пайовий та вступний внески: 19.07.2004р. 3069,00грн. та 22.07.2004р. 50 грн. відповідно. Рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 02.09.2015р. було поділено майно, що є обєктом спільної сумісної власності подружжя та йому у власність виділено ? частину спірної квартири. Право власності на ? частину вказаної квартири було зареєстровано ним у Реєстраційній службі ЗМУЮ Запорізької області 28.09.2015р. Крім того зазначає, що в спірній квартирі між сторонами розділені особові рахунки для оплати квартплати та плати за спожиті послуги. По рахункам кооперативу він сплачує щомісячно 50% повної вартості комунальних послуг, боргів не має. Позивач за первісним позовом [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, викладених в позовній заяві з урахуванням уточнених позовних вимог. Також позивач [PERSON] пояснила, що на даний час вона користується кімнатою №7 площею 27,0 кв.м., в цій кімнаті знаходяться її особисті речі, придбані нею меблі, а [PERSON] займав кімнату №9 площею 12,4 кв.м., тому вважає, що визначення такого порядку, як запропоновано нею в позовній заяві, є можливим та справедливим. Відповідач за первісним позовом [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні наполягали на задоволенні зустрічних позовних вимог на підставах викладених в уточненому зустрічному позові. Запропонований позивачем порядок користування жилим приміщенням в спірній квартирі, зокрема, виділення сторонам у користування 1/3 та 2/3 частин кімнати №6 вважають неможливим. Вважають справедливим встановити порядок користування спірною квартирою так, як вказує в уточненій зустрічній позовній заяві [PERSON] Крім того, зазначили, що з урахуванням того, що кімната №9 є відокремленою, то кладові, які в ній знаходяться, повинні бути у користуванні сторони, яка буде користуватися цією кімнатою. Представник кооперативу «Наш дім» в судове засідання не прибув, суду надана заява про розгляд справи у відсутність представника, рішення прийняти на розсуд суду. Представник органу опіки та піклування особі відділу по Хортицькому району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради в судове засідання не прибув, суду надана заява про розгляд справи у відсутність представника третьої особи. Суд вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив наступне: Так, судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 29.04.1988р. по 07.09.2010р., що підтверджується копією свідоцтва про укладання шлюбу, копією рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 03.08.2009р., копією свідоцтва про розірвання шлюбу, які містяться в матеріалах справи. Від шлюбу сторони мають двох дітей: доньку [PERSON], [INFO], та неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. На підставі ордеру б/н від 06.11.1997 року, працівнику ВАТ «Завод Електроавтоматики» м.Запоріжжя [PERSON] було надано право на вселення та користування жилою площею в гуртожитку за адресою: м.Запоріжжя, бул.Будівельників[ADDRESS], розміром 31,9 кв.м. на сімю з трьох чоловік в тому числі: дружину [PERSON], доньку [PERSON], [INFO] На підставі ордеру б/н від 12.01.2004 року, працівнику ТОВ НВП «Хартрон-Юком» м.Запоріжжя [PERSON] було надано право на вселення та користування жилою площею в гуртожитку за адресою: м.Запоріжжя, бул.Будівельників[ADDRESS], розміром 76,2 кв.м. на сімю з чотирьох чоловік в тому числі: дружину [PERSON], доньку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] Крім того встановлено, що [PERSON] є членом кооперативу «Наш дім», який було створено основі вищевказаного гуртожитку, сплатив кооперативу пайовий та вступний внески: 19.07.2004р. 3069,00грн. та 22.07.2004р. 50 грн. Судом також встановлено, що сторони на даний час є співвласниками квартири №41 в будинку №23 по бул.Будівельників в м.Запоріжжя, загальною площею 77,15 кв.м., житловою площею 58,6 кв.м., і рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 02.09.2015р., яке набрало законної сили 15.09.2015р., було здійснено розподіл майна подружжя і за [PERSON] визнано право власності на 1/2 частину вказаної квартири. Право власності на 1/2 частину спірної квартири зареєстровано за [PERSON] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 28.09.2015р. В спірній квартирі зареєстровані сторони [PERSON], [PERSON], та їх неповнолітній син [PERSON], [INFO]. Відповідно до\~ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.356 ЦК України\~власність двох або більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно ч.ч.1, 2, 3\~ст. 358 ЦК України,\~право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Оскільки частки співвласників у спірній квартирі є ідеальними, то\~кожному з них належить не частка у користуванні спільним майном, а частка у праві власності на це майно, тобто право\~кожного із співвласників поширюється на квартиру в цілому, а не на певну її частину. Відповідно до п.14\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22 грудня 1995 року, квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю на вимогу учасника цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо сторонам виділити ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватись як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Письмового договору про порядок користування квартирою між сторонами не укладено. Сторони добровільно між собою не можуть визначити порядок користування квартирою відповідно до належних їм часток у власності. Для усунення спорів та конфліктів між співвласниками необхідно встановити порядок користування спірною квартирою і встановлення такого порядку є можливим, виходячи із кількості житлових кімнат квартири. При цьому суд враховує, що неповнолітній син сторін [PERSON], [INFO], не є співвласником квартири. Відповідно до\~ст. 176 СК України, батьки зобов'язані передати у користування дитини майно, яке має забезпечити її виховання і розвиток. Права батьків та дітей на користування житлом, яке є власністю когось із них, встановлюються законом. Разом з тим, частиною ч. 1\~ст. 405 ЦК України визначено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Враховуючи вимоги вказаних норм матеріального права, вбачається, що самостійного права на користування квартирою неповнолітній [PERSON]\~\~не має, його право користування є похідним від права\~ власності сторін. Порядок користування житлом, що належить на праві спільної часткової власності сторонам [PERSON] та [PERSON],\~\~дитині сторін може бути визначений лише між ними як співвласниками. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~За таких обставин, доводи позивача [PERSON] щодо виділення їй в користування кімнат з урахування інтересів дитини,\~\~суд не приймає до уваги, оскільки\~\~житлове приміщення, яке він має право займати, має бути визначене співвласниками квартири, які є його батьками. Враховуючи відсутність взаємної згоди сторін\~\~на здійснення права спільної часткової власності та неможливість у добровільному порядку встановити порядок володіння і користування спільним майном, а також право сторін на судовий захист,\~\~встановлення судовим рішенням порядку користування квартирою\~не суперечитиме\~\~положенням ч.ч. 1, 2\~ст. 358 ЦК України. Відповідно до даних технічного паспорту, загальна площа спірної квартири складає 77,15 кв.м., житлова площа - 58,6 кв.м., тому на ідеальну частку у праві власності на квартиру кожної із сторін (1/2 частина) припадає 38,575 кв.м. загальної площі та 29,3 кв.м. житлової площі. Квартира має три житлових кімнати: №6 - площею 19,2 кв.м., №7 - площею 27,0 кв.м., №9 - площею 12,4 кв.м.; кухню №11- площею 5,8 кв.м., санвузол №12 - площею 3,3 кв.м., коридор №1 - площею 6,2 кв.м., кладову №2 - площею 0,3 кв.м., кладову №3 - площею 0,3 кв.м., кладову №4 - площею 0,5 кв.м., кладову №5 - площею 0,5 кв.м., кладову №8 - площею 0,4 кв.м., кладову №10 - площею 0,3 кв.м., кладову №13 - площею 0,5 кв.м., балкон площею - 0,45 кв.м. При цьому з плану розташування кімнат квартири вбачається, що житлова кімната №6 є прохідною до кімнати №7. Ухвалюючи рішення, суд враховує план розташування приміщень (кімнат) квартири та порядок, який склався між сторонами під час спільного користування квартирою, а саме те, що позивачка [PERSON] раніше і на даний час використовує кімнату №7, де зберігаються її власні речі, а також враховуючи побажання сторін, суд дійшов до висновку, що надання у користування позивачці [PERSON] кімнати №7, площею 27,0 кв.м. є можливим. Разом з тим, суд вважає неможливим встановити порядок користування сторонами кімнатою №6, як просить позивачка [PERSON], а саме виділити їй у користування 1/3 частину кімнати №6, а відповідачу [PERSON] 2/3 частини кімнати №6, оскільки відповідно до ст. 183 ЦК України, кімната №6 є неподільною річчю, а спільне користування нею неможливе із-за стосунків, які склалися між сторонами. Враховуючи інтереси сторін, з метою недопущення порушення прав обох співвласників на користування спільним майном, суд вважає доцільним визначити такий порядок користування квартирою: у користування [PERSON] виділити кімнату №7, площею 27,0 кв.м., [PERSON] виділити кімнату №6 площею 19,2 кв.м. та кімнату №9 площею 12,4 кв.м., залишити у спільному користуванні коридор №1, площею 6.2 кв.м., кухню №11, площею 5,8 кв.м., санвузол №12, площею 3,3 кв.м., балкон площею 0,45 кв.м., кладову №2 площею 0,3 кв.м., кладову №3 площею 0,3 кв.м., кладову №4 площею 0,5 кв.м., кладову №5 площею 0,5 кв.м., кладову №13 площею 0,5 кв.м. При цьому суд вважає неможливим залишити у спільному користуванні кладову №8 площею 0,4 кв.м. та кладову №10 площею 0,3 кв.м., які розташовані в кімнаті №9. У даному випадку кімната №9 є відокремленою кімнатою та виділяється у користування [PERSON], вказані кладові, відповідно до ст.187 ЦК України, є складовою частиною цієї кімнати, якою має право користуватися [PERSON] згідно із встановленим судом порядком користування квартирою. За таких обставин, позовні вимоги сторін про залишення вказаних кладових у спільному користуванні задоволенню не підлягають. Крім того, оскільки [PERSON] вказаним рішенням виділені у користування кімнати №6 та №9, його вимоги про усунення перешкод у проході до кімнати №7 через кімнату №6 не підлягають задоволенню через відсутність перешкод у користування кімнатами, які виділені йому в користування. З урахуванням вищевикладеного, позови обох сторін в частині визначення порядку користування підлягають частковому задоволенню. Повний текст рішення виготовлено 13.11.2015р. На підставі викладеного,

Outcome: partial