Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до Борщівської сільської ради Харківської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, треті особи- відділ Держгеокадастру у Печенізькому районі Харківської області, приватний нотаріус Печенізького районного нотаріального округу Харківської області Кормілець М.П. [PERSON] в позові вказує, що [INFO] помер її батько - [PERSON], який постійно мешкав в [ADDRESS] Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно. За життя [PERSON] заповіт не склав, тому на майно померлого за законом спадкоємцем є його донька - [PERSON]. Інших спадкоємців, які мають право на спадщину, як вказує позивачка, не має. У встановлений законом строк позивачка звернулась до приватного нотаріуса Печенізького районного нотаріального округу Харківської області Кормільця М.П. та подала заяву про прийняття спадщини після померлого. Через деякий час, як вказує позивачка, вона надала нотаріусу документи на майно померлого [PERSON]. Оглянувши представлені нею документи нотаріус повідомив, що на земельну ділянку, площею 7,1930 га, яка розташована на території Борщівської сільської ради Печенізького району Харківської області і передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, видати свідоцтво про прийняття спадщини за законом не має можливості, так як згідно п. 4.15 Розділу 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, встановлено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. [PERSON] вказує, що її померлому батькові вищевказана земельна ділянка належала на підставі державного акту на право приватної власності на землю, серії [NUMBER] , виданого на підставі рішення ХУІІІ сесії ХХІІІ скликання Борщівської сільської ради та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю 24.09.2001 р. за № 252, який з невідомих причин було втрачено. Позивачка просить суд визнати за [PERSON], [INFO] право приватної власності на землю, площею 7,1930 га, яка розташована на території Борщівської сільської ради Печенізького району Харківської області і передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування за законом після [PERSON], померлого [INFO]. Позивачка в судовому засіданні повністю підтримала свої позовні вимог та просила суд їх задовольнити. Законний представник позивачки - [PERSON] позов підтримала повністю та просила його задовольнити. Представник відповідача - Борщівської сільської ради Харківської області в судове засідання не прибув, хоча про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, але надав суду пояснення, в якому просить розглядати справу без його участі. З позовними вимогами згоден. Представник третьої особи - відділу Держгеокадастру у Печенізькому районі Харківської області в судове засідання не прибув, хоча про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, але надав суду пояснення, в якому просить розглядати справу без його участі. Приватний нотаріус Печенізького районного нотаріального округу Харківської області Кормілець М.П. в судове засідання не прибув, хоча про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, але надав суду пояснення, в якому просить розглядати справу без його участі. Допитавши позивачку, законного представника позивачки, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши надані позивачкою докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Згідно ч.3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER], виданого 14.09.2001р. - [PERSON] народилась [INFO]. ЇЇ батьками вказано - [PERSON] та [PERSON]. ( а.с.3). Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER], зареєстрованого виконавчим комітетом Борщівської сільської ради Печенізького району Харківської області, виданого 14 квітня 2015 р.- [PERSON] помер [INFO]. ( а.с.11). Згідно державного акту на право приватної власності на землю ( в матеріалах справи належним чином завірена копія), серія [NUMBER] від 24.09.2001 р. на підставі рішення ХУІІІ сесії ХХІІІ скликання Борщівської сільської ради від 02.02.2001 р. - [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 7,1930 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Земельна ділянка розташована території Борщівської сільської ради Печенізького району Харківської області ( а.с.14,34). Згідно нотаріально посвідченої заяви- [PERSON] прийняла спадщину після смерті свого батька - [PERSON], який помер [INFO]. ( а.с. 39-40). Згідно довідки № 2440 , виданої виконкомом Печенізької селищної ради Харківської області - [PERSON], який помер [INFO] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 23.10.2007 р. ( а.с. 12). Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Судом встановлено, що [PERSON] є спадкоємицею майна померлого та належним чином після смерті [PERSON], який помер [INFO] прийняла у спадщину земельну ділянку, але не змогла отримати свідоцтво про право на спадщину в зв'язку з втратою орігіналу правовстановлюючого документу (державного акту на право приватної власності на землю). Відповідно до вимог ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, суд розглянувши справу в межах заявлених вимог позивачки і на підставі доказів сторінвважає, що визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, позивачка повністю довела ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог,її позовні вимоги не протиречать закону та підлягають задоволенню. Суд не стягує судові витрати з відповідача в зв'язку з заявою позивачки про покладення даних витрат на неї, яку вона надала в судовому засіданні.

Outcome: approved