Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовною заявою, де просить розірвати шлюб укладений між нею та [PERSON] і зареєстрований 13 червня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтоводського міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №90. Свої вимоги обґрунтувала тим, що подружні стосунки між нею та відповідачем припинені з листопада 2013 року і з даного часу не ведеться спільне господарство та спільний бюджет. Причиною розпаду сім'ї стали непорозуміння пов'язанні із різними поглядами на спільне життя, веддіня господарства та розподілу сімейного бюджету. На розірванні шлюбу наполягає, примирення вважає не можливим. Позивач, будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилася. При цьому, [PERSON] подано до суду заяву про підтримання позовних вимог і розгляд даної цивільної справи за її відсутності. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, до суду повторно не з'явивсь. Поважних причин своєї неявки [PERSON] суду не повідомив, як і не надав заперечень проти позову. Повно, всебічно та об'єктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі зареєстрованому 13 червня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтоводського міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №90 (а.с. 4, 5). Від подружнього життя неповнолітніх дітей не мають. За твердженням позивача, подружні стосунки між нею та [PERSON] припинені з листопада 2013 року. Причиною розпаду сім'ї стали непорозуміння пов'язанні із різними поглядами на спільне сімейне життя, веддіня господарства та розподілу сімейного бюджету. За визначений час сторони намагалися примиритися, але примирення не досягли. За викладених обставин позивач вважає, що їхня із відповідачем сім'я зруйнована та відновлювати її не бажає, а тому, на розірванні шлюбу наполягає. За змістом ст. 24 СК України, добровільність шлюбу - одна з основних його засад, що є чинною не лише на стадії реєстрації, а являється довічною рисою. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до статей 105 та 112 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя за рішенням суду, яке постановляється у випадку встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. За змістом ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи вищевикладене, те що позивач просить шлюб розірвати, вважаючи що примирення між нею та відповідачем не можливе, і що від спільного шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають, суд вважає що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а відтак позов необхідно задовольнити. Судові витрати, відповідно ст. 88 ЦПК України, необхідно стягнути із відповідача на користь позивача. При цьому, позивач, яка змінила своє прізвище у зв'язку із реєстрацією шлюбу, не виявила бажання відновити дошлюбне прізвище.

Outcome: approved