Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-01 00:00:00

[PERSON] , звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 19.03.1999 року між сторонами укладений договір про купівлю-продаж жилого будинку [ADDRESS] . Договір укладений у відповідності до ст.15 Закону України «Про товарну біржу», тобто на товарній біржі. Вказаний договір після укладання зареєстрований в БТІ, позивач фактично прийняв від продавців будинок, користується до теперішнього часу, на її ім`я виготовлений технічний паспорт, однак розпорядитися ним, як з`ясувалось не може, оскільки нотаріус вимагає нотаріального посвідчення договору. У зв`язку з тим, що місце проживання відповідача [PERSON] їй не відоме, то вирішити з ним питання посвідчення договору не уявляється за можливе. Просить позов задовольнити, визнати за позивачем право власності на жилий будинок [ADDRESS] . Позивач у судове засідання не з`явився, відповідно до наданої заяви просив розглядати справу за його відсутністю, на позовних вимогах наполягає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, про місце, дату та час судового засідання повідомлений належним чином. Представник третьої особи Скадовської товарної біржі в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, про місце, дату та час судового засідання повідомлений належним чином. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача та представника третьої особи на підставі поданих доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Як вбачається з договору купівлі продажу від 19.03.1999 року, [PERSON] продав, а [PERSON] купила жилий будинок [ADDRESS] , який складається з: жилого будинку - літ. «А» житловою площею 24,2 кв.м., водопровід №1, огорожа (а.с.4). Договір укладений у відповідності до ст.15 Закону України «Про товарну біржу» в редакції яка діяла на час виникнення відносин на Скадовській товарній біржі, а саме зі змінами станом на 16.02.1993 року. Стаття 15 Закону України «Про товарну біржу» на час виникнення спірних правовідносин передбачала, що: біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених нижче умов: а) якщо вона являє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі; б) якщо її учасниками є члени біржі; в) якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Зміст біржової угоди (за винятком найменування товару, кількості, ціни, місця і строку виконання) не підлягає розголошенню. Цю інформацію може бути надано тільки на письмову вимогу судам, органам прокуратури, служби безпеки, внутрішніх справ, арбітражному суду та аудиторським організаціям у випадках, передбачених законодавством України. (Частина третя статті 15 із змінами, внесеними згідно із Законом N2932-XII (2932-12) від 26.01.93). Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Біржові операції дозволяється здійснювати тільки членам біржі або брокерам. Право власності покупця [PERSON] зареєстровано Скадовським БТІ, про що свідчить штамп про реєстрацію (а.с.4 на звороті, а.с. 5). Позивачем виготовлено технічну документацію на будинок.(а.с.6). Згідно ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. В пункті 13. Постанови Пленуму ВСУ від 06.11.2009 року №9 зазначено, що зв`язку з недодержанням вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину договір може бути визнано дійсним лише з підстав, встановлених статтями 218 та 220 ЦК України. При розгляді таких справ суди повинні з`ясувати, чи підлягає правочин обов`язковому нотаріальному посвідченню, чому він не був нотаріально посвідчений,\~ чи\~ дійсно\~ сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину. Отже судом встановлено, що між сторонами під час укладення договору, досягнуто повне взаємопорозуміння, умови договору сторони фактично виконали, про що свідчить фактичне відкрите володіння та користування позивачем будинком протягом 22 років, що право власності [PERSON] на будинок зареєстровано в Скадовському БТІ у відповідності до діючого на той час законодавства, тоді як на теперішній час посвідчити договір можливості у позивача немає, оскільки місце проживання відповідача [PERSON] встановити неможливо. Вказане свідчить про втрату у позивача можливості іншим шляхом захистити своє право, ніж звернутися до суду. Згідно ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права тощо. Таким чином, зважаючи, на те, що в разі відмови позивачу в задоволенні позову, будуть створені умови за яких [PERSON] буде позбавлена можливості в будь-який спосіб зареєструвати право власності на будинок, що призведе до порушення її конституційних прав, наявні передбачені законом підстави для задоволення позову.

Outcome: approved