Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом в якому просила визнати за нею право власності на земельну ділянку загальною площею 3,11 га, в межах згідно з планом, що розташована на території Петрушинської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, призначеної для ведення особистого селянського господарства, та складається із ріллі 2,60 га і кормових угідь 0,51 га, в порядку спадкування за законом після смерті її сина - [PERSON], що помер 12.05.2013 року. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за законом, до складу якої, крім іншого, входить і вище вказана земельна ділянка, що належала спадкодавцю за життя на підставі Державного акту серії «І-ЧН» №040479, однак позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на цю земельну ділянку у нотаріальній конторі, оскільки не зберігся оригінал Державного акту, а Управління Держгеокадастру у Чернігівському районі Чернігівської області надало лише його копію, яку нотаріус не приймає як належний правовстановлюючий документ. До судового засідання представник позивача подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. /а.с.16-17/ Представник відповідача Петрушинської сільської ради у судове засідання не зявився, від сільського голови надійшла заява з проханням справу розглядати без участі їх представника, позовні вимоги сільська рада визнає. /а.с.13/ Згідно положень ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. Відповідно до вимог ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Представник третьої особи на стороні відповідача - Управління Держгеокадастру у Чернігівському районі Чернігівської області у судове засідання не зявився, завчасно подав заяву про розгляд справи у його відсутність, заперечень щодо позовних вимог не має, просить справу розглянути на розсуд суду. /а.с.14, 15/ Суд повно, всебічно та обєктивно оцінивши наявні у справі матеріали та докази вважає позовні вимоги обґрунтованими та відповідно такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до положень ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно приписів частини 1 статті 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. У відповідності до п. «г» ч.1 ст.81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Як вбачається із дослідженої в судовому засіданні копії свідоцтва про смерть серії «І-ЕЛ» №208434 встановлено, що [PERSON] помер 12 травня 2013 року у віці 40 років у с. Петрушин Чернігівського району Чернігівської області. /а.с.5/ Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка загальною площею 3,11 га, яка складається із ріллі 2,60 га та кормових угідь 0,51 га, що належала спадкодавцю на праві власності, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії «І-ЧН» №040479, виданого 24.11.2003 року на підставі розпорядження Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області від 29.12.2002 р. №782, розташованої на території Петрушинської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. Держаний акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №387. /а.с.6/ Згідно інформації Управління Держгеокадастру у Чернігівському районі Чернігівської області, нормативно-грошова оцінка спірної земельної ділянки, станом на 01.01.2016 року, становить 86591,58 грн. /а.с.14/ Зіставивши усі дані, що випливають із документів наданих позивачем, враховуючи час відкриття спадщини, тобто той факт, що спадкодавець помер після 01 січня 2004 року, суд дійшов висновку, що безумовному застосуванню у вказаній справі до відносин спадкування підлягають норми ЦК України. Згідно вимог ст.1268 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до вимог ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №755/02-31 від 11.04.2016 року встановлено, що [PERSON] прийняла спадщину після померлого 12.05.2013 року сина [PERSON], однак їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну земельну ділянку, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно. /а.с.9/ Відповідно до положень ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Вирішуючи заявлені позовні вимоги по суті, суд виходить з того, що з 2 травня 2009 р. відповідно до статті 125 ЗК України №1066-VI (1066-17), право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав, а згідно положень ст.126 ЗК України, в редакції статті від 07.07.2011 року, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». У відповідності до вимог цивільного законодавства дієздатність [PERSON] припинилась у момент його смерті і за таких обставин отримати правовстановлюючий документ на імя спадкодавця не має правової можливості. Згідно п.п.4.15, 4.20 Наказу Міністерства юстиції України №296/5 від 22 лютого 2012 року «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та витягу з Державного земельного кадастру. Статтею 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі, крім іншого, державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом. За таких обставин, позивач позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на успадковану земельну ділянку в нотаріальному порядку. Суд, зважає на положення ст.ст.81, 131 ЗК України, згідно яких громадяни набувають право власності на земельні ділянки на підставі договорів купівлі-продажу, міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Таким чином наявні у справі докази та їх правова оцінка підтверджують обґрунтованість позову та є достатніми для його задоволення. У відповідності до вимог ч.2 ст.80 ЦПК України слід стягнути з позивача недоплачений судовий збір в сумі 314,72 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved