Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 21.11.2003 року, який зареєстрований у Хорошівській селищній раді Харківського району Харківської області 21.11.2003, актовий запис №23. В шлюбі народилась дитина [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки з відповідачем припинені остаточно у липні 2017 року, [PERSON] вважає подальше спільне життя з відповідачем неможливим у звязку з відсутністю взаєморозуміння. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 02.07.2018 призначено підготовче судове засідання по справі. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 10.09.2018 вирішено питання про направлення справи до Харківського районного суду Харківської області за підстудністю. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 05 жовтня 2018 року провадження у справі відкрито. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 29 жовтня 2018 року закрито підготовче провадження. Позивач у судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, у разі неявки відповідача не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, який був повідомлений про день, час та місце проведення судового засідання своєчасно і належним чином, у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив. Інших заяв та клопотань від сторін не надійшло. Враховуючи, що в судове засідання не зявились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований Хорошівською селищною радою Харківського району Харківської області 21.11.2003, актовий запис №23. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. З липня 2017 року сторони проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують. За змістом положень ч. 1 ст.24\~СК України та ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст.\~56\~СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ст.\~112\~СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Відповідно до ст.\~113\~СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач [PERSON] у своєму позові просить після розірвання шлюбу прізвище залишити без змін. Згідно квитанції №133_12 від 26 червня 2018 року при пред'явленні позову до суду позивачем понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 704,80 гривень. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 704,80 гривень. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу та фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім'ї неможливим. На підставі викладеного і

Outcome: approved