Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, вказуючи, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок №32 на вул.І.Франка в м.Корець Рівненської області. За даним будинком зареєстрований її колишній чоловік [PERSON]О, який з 2013 року там не проживає, місце його проживання невідоме, тим самим створює для неї незручності в користуванні та розпорядженні власністю, зокрема в оформлені соціальної допомоги. А тому, просить суд визнати відповідача таким, що втратив право на користування будинком за зазначеною адресою та зобовязати Корецький районний сектор Державної міграційної служби України у Рівненській області зняти відповідача з реєстраційного обліку. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала повністю. Також суду пояснила, що після розірвання шлюбу, відповідач [PERSON] неодноразово звертався до її довірительки з позовами про визнання житлового будинку №32 на вул.І.Франка в м.Корець Рівненської області обєктом права спільної сумісної власності подружжя, в задоволенні яких йому було відмовлено. Фактично відповідач у спірному будинку не проживає з 2011 року. В період з 2011 року до 2013 року двічі в рік приїздив у спірний будинок, однак затримувався в даному будинку на декілька години аби забрати особисті речі. З 2013 року відповідач у житловий будинок №32 на вул.І.Франка в м.Корець Рівненської області не зявлявся, місце його перебування позивачу невідоме. Відповідач на неодноразові виклики в судове засідання не зявився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином у передбаченому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомив. Представник позивача заявила клопотання про заочний розгляд справи. Суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, тому клопотання підлягає до задоволення. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. З 17 травня 1997 року сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Корецького районного суду Рівненської області від 18 липня 2011 року було розірвано. Власником житлового будинку №32 на вул.І.Франка в м.Корець Рівненської області є позивач [PERSON], згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 16 березня 2011 року. Відповідно до матеріалів справи, після розірвання шлюбу, відповідач [PERSON] неодноразово звертався до [PERSON] з позовами про визнання житлового будинку №32 на вул.І.Франка в м.Корець Рівненської області обєктом права спільної сумісної власності подружжя, в задоволенні яких [PERSON] було відмовлено. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини, відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України. Таким чином, позивач є єдиним власником житлового будинку №32 на вул.І.Франка в м.Корець Рівненської області. Судом встановлено, що в житловому будинку №32 на вул.І.Франка в м.Корець Рівненської області відповідач не проживає близько пяти років, місце його перебування невідоме. Відповідно\~до ч.2 ст.405 ЦК України,\~член сімї власника житла втрачає право користування цим житлом\~\~у разі відсутності члена сімї\~\~без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла\~\~або законом. Враховуючи наведене, а також те, що відповідач добровільно покинув та не проживає в будинку №32 на вул.І.Франка в м.Корець Рівненської області більше одного року, суд вважає, що [PERSON] втратив право на користування цим житлом. Що ж стосується вимоги позивача про те, щоб зобовязати Корецький районний сектор Державної міграційної служби України у Рівненській області зняти відповідача з реєстраційного обліку, то суд приходить до таких висновків. Відповідно до п.2 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,\~\~зняття\~\~з реєстрації\~\~місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщення, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Визнання відповідача таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням є підставою, згідно вищезазначеного Закону, для зняття його\~\~з реєстрації в органах УДМС. У випадку, якщо органах УДМС відмовить позивачу у знятті відповідача з реєстрації, то тоді позивач має право оскаржити ці дії у порядку визначеному Законом. Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. А тому, позивачу в цій частині позову необхідно відмовити.

Outcome: dismissed