Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] про демонтаж самочинно збудованого балкону, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Сєвєродонецька міська рада Луганської області, мотивуючи вимоги тим, що позивач [PERSON] являється власником квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , де і мешкає останні 20 років. В червні 2017р. відповідач [PERSON] , являючись сусідом позивача, який мешкає за адресою: [ADDRESS] , шляхом самочинного будівництва облаштував у своїй квартирі балкон. Позивач [PERSON] вважає, що внаслідок облаштування зазначеного балкону утворилися тріщини, що сприяють руйнуванню її квартири та будинку в цілому, а єдиним виходом з ситуації є демонтаж самочинно збудованого балкону. Стосовно зазначених обставин позивач [PERSON] зверталась з заявами до відповідних органів, однак результатів не має. Тому, [PERSON] звернулась до суду з позовом і просить суд зобов`язати [PERSON] демонтувати за власні кошти самочинно збудований балкон за адресою: [ADDRESS] , та привести планування квартири до попереднього стану; стягнути з [PERSON] на користь позивача [PERSON] витрати, пов`язані зі сплатою судового збору. Позивач [PERSON] у вступному слові позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, надала пояснення, аналогічні, викладеним у позовній заяві. Додатково пояснила, що її квартира руйнується саме внаслідок облаштування зазначеного балкону. На її думку після демонтажу балкону тріщини не будуть з`являтися у її квартирі. Щодо фіксування появи нових тріщин вона не зверталась до компетентних органів. Висновків щодо доцільності демонтажу балкону вона не має. Представник позивача [PERSON] не мала пояснень у вступному слові. Представник відповідача [PERSON] у вступному слові позовні вимоги не визнав та пояснив, що матеріали справи не містять доказів порушення прав позивача відповідачем. Крім того, позивачем не доведено причинно-наслідковий зв`язок між улаштуванням балкону та появою тріщин у її квартирі. До того ж, позивач не являється належним позивачем у зазначеній категорії справ. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Сєвєродонецької міської ради Луганської області у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, процесуальна позиція - на розсуд суду. Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та прийшов до наступних висновків. З матеріалів справи судом встановлено, що відповідно до копії паспорта громадянина України серія [NUMBER] , виданого Сєвєродонецьким МВУМВС України в Луганській області 30.11.2001р., [PERSON] має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло, виданого 27.01.1998р. Сєвєродонецьким ДВП «Азот» Луганської області згідно з розпорядженням (наказом) від 18.12.1997р. №618, квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] . Зазначене право власності зареєстровано у Бюро технічної інвентаризації м. Сєвєродонецьк Луганської області у реєстровій книзі за №675 від 02.02.1998р.. За відомостями адресно-довідкового підрозділу УДМСУ у Луганській області, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до копії звіту про проведення технічного обстеження, затвердженого 01.11.2017р. ПНВП «Промреконструкція» м. Сєвєродонецьк Луганської області, за результатами проведення технічного обстеження об`єкта - жилої квартири з навісним балконом, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , встановлено можливість її надійної та безпечної експлуатації. Відповідно до копій повідомлень Сєвєродонецької міської ради Луганської області від 31.08.2017р. №3161, 03.10.2017р. №3536, 09.10.2017р. №3616, 12.10.2017р. №12-10/1/12, 21.11.2017р. №4204, повідомлено [PERSON] щодо розгляду звернень про улаштування балкону за адресою: [ADDRESS] . В ході проведення контрольних заходів виявлено порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності. Стосовно порушника складено протокол за ч.9 ст.96 КУпАП та винесена постанова про притягнення до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу, яку виконано у повному обсязі. Також порушнику видано припис про усунення виявлених порушень вимог законодавства, а саме оформити документи, що дають право на експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів. Відповідно до копії Акту б/н від 11.12.2017р., посвідченого Комунальним підприємством «Житлосервіс «Світанок» м. Сєвєродонецьк Луганської області, спеціалістами КПЖ «Світанок» був повторно оглянутий фасад жилого будинку [ADDRESS] навісного балкону кв. [ADDRESS] та квартир нижчих поверхів, та виявлено вертикальні тріщини. Відповідно до копії повідомлення Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Луганській області від 06.08.2018р. №1012-071к-вих18, посадовими особами Відділу проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів, правил за адресою: [ADDRESS] . За результатами перевірки виконання припису, встановлено, що замовником вчиняються дії направлені на його виконання, а саме замовником проведено експертне технічне обстеження та подано позов до суду про визнання права власності на самовільно реконструйовану квартиру (справа №428/12792/17). Відповідно до висновку Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України №345 від 28.09.2018р. за результатами судової будівельно-технічної експертизи, «Виходячи з даних визначень понять та вимог нормативно-правових актів, а також матеріалів справи, можливо зробити висновок, що роботи з улаштування балкону в квартирі [ADDRESS] були виконанні без відповідної дозвільної документації та всупереч вимог нормативно-правових актів, чинних на момент складання висновку, (детально наведено в дослідницькій частині висновку). Пошкодження на стінах будинку, цегляній кладці стін будинку за адресою: [ADDRESS] , а також в квартирі за адресою: [ADDRESS] , які були візуально встановлені під час огляду об`єктів, експертом наведені в дослідницькій частині та в фототаблицях висновку. Визначити, які саме пошкодження виникли внаслідок спорудження балкону (навісного балкону) в квартирі за адресою: [ADDRESS] не виявляється можливим (більш детально в дослідницькій частині висновку). Враховуючи дослідницьку частину питання №1, встановити, які саме фактори призвели до вищезазначених руйнацій та тріщин, які виявлені в квартирі та на зовнішніх стінах будинку в цілому, не уявляється можливим у зв`язку з такими причинами: будинок побудований в 1958 році (зі слів позивача), а отже ступінь фізичного та морального зносу також може бути суттєвим; відсутність відповідних розрахунків навантажень конструкції навісного балкону, який було споруджено в квартирі [ADDRESS] , а також відсутності в матеріалах справи даних щодо наявності тріщин на фасаді житлового будинку і квартирі позивача до встановлення балкону. Будь-які негативні (та/або) небезпечні для несучих конструкцій будинку наслідки, які могли, або можуть виникнути, внаслідок спорудження навісного балкону в квартирі за адресою: [ADDRESS] , визначити не уявляється можливим (більш детально в дослідницькій частині висновку). Вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог, суд враховує наступні норми законодавства. Відповідно до вимог ст.376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. З роз`яснень п.22 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» вбачається, що право на звернення до суду з позовом про знесення самочинного будівництва належить органу державної влади або органу місцевого самоврядування. У випадках порушення прав інших осіб, право на звернення до суду належить і таким особам за умови, що вони доведуть наявність порушеного права. Знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності. Під істотним порушенням будівельних норм і правил слід розуміти, зокрема, недодержання архітектурних, санітарних, екологічних, протипожежних та інших вимог і правил, а також зміну окремих конструктивних елементів житлового будинку, будівлі, споруди, що впливає на їх міцність і безпечність. Відповідно до статті 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Так, позивачем [PERSON] не надано суду достовірних доказів щодо появи тріщин зокрема у належній їй квартирі через збудований балкон відповідачем [PERSON] .. З огляду на що, позивачем [PERSON] не надано суду доказів щодо порушення її прав діями відповідача [PERSON] .. Також суд бере до уваги, що знесення самочинного будівництва є крайньою мірою. Зазначена позиція також викладена у Постанові Першої судової палати Касаційного цивільного Верховного Суду від 18 квітня 2018 року по справі №757/9131/15-ц, провадження №61-7498св18. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, факти, викладені позивачем [PERSON] у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог не знайшли своє підтвердження, а тому суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] до [PERSON] про демонтаж самочинно збудованого балкону, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Сєвєродонецька міська рада Луганської області, не підлягає задоволенню. На підставі ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що у задоволенні позовної заяви відмовлено, то у зазначеному випадку відсутній розподіл судових витрат між сторонами.

Outcome: dismissed