Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до Сєвєродонецького міського суду Луганської області із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 28.10.2017 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Спільне життя та збереження сім`ї неможливе. Примирення з відповідачем позивач не бажає, збереження шлюбу суперечить її інтересам. На підставі викладеного позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, через канцелярію суду надала заяву в якій просила провести розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечував проти розгляду справи за відсутності відповідача. У зв`язку з наведеним, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. З матеріалів справи судом встановлено, що з свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 28.10.2017 року Старобільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, [PERSON] та [PERSON] , 28.10.2017 року зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 228. Прізвище чоловіка після реєстрації шлюбу [PERSON] , прізвище дружини - [PERSON] . Судом встановлено, що фактичні взаємовідносини подружжя припинені, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та вона не бажає примирення з відповідачем, спорів щодо поділу майна та щодо порядку виховання і утримання дитини між заявниками немає. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , дошлюбне прізвище позивача « [PERSON] ». Разом з тим в позовній заяві позивач просила змінити її шлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». При цьому, з аналізу статті 113 Сімейного кодексу України вбачається, що при розірванні шлюбу особа має право або зберегти спільне прізвище, або відновити дошлюбне. З наведеного слідує, що позивач має право надалі іменуватися прізвищем [PERSON] або відновити своє дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Зміна прізвища особи при розірванні шлюбу на інше, яке не було дошлюбним Сімейним кодексом України не передбачено. Таким чином, суд не вбачає правових підстав для зміни судом прізвища позивача на « [PERSON] ». Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією про сплату судового збору №0.0.1777984141.1 від 22.07.2020 на суму 840,80 грн. Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved