Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2 000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку - щомісяця, на утримання неповнолітньої дитини : [PERSON], [INFO], починаючи з часу предявлення позову до суду і до повноліття дитини. В обгрунтування заявлених вимог позивачем зазначено, що сторони мають неповнолітню дитину, яка проживає із матірю та знаходиться на її утриманні. З огляду на те, що дитина потребує певних витрат, а відповідач не надає коштів на їх утримання є необхідним стягнення аліментів за рішенням суду. Позивач вважає, що неофіційні доходи відповідача свідчать про його спроможність до сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі, розмір якої визначено позивачем у сумі 2 000 грн. щомісяця, який має бути індексований, відповідно до вимог законодавства - але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач, відповідно до поданої письмової заяви, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач у підготовчому судовому засіданні заявлені позивачем позовні вимоги визнав частково, подав відзив на позов [PERSON], в якому вказав, що не заперечує проти стягнення з нього аліментів, однак, просить визначити їх розмір з урахуванням відсутності у нього доходів, а тому у розмірі, меншому за вказаний у позовній заяві. Крім цього, [PERSON] посилається на ті обставини, що фактично несе витрати на утримання дитини, оскільки систематично надає кошти на придбання необхідних речей для дитини. В ході судового розгляду відповідачем було заявлено клопотання про долучення до матеріалів справи доказів : довідки, виданої КП «Житлосервіс». Крім цього, сторонами заявлено клопотання про розгляд даної справи у їх відсутність. Вказані клопотання були судом задоволені. Дослідивши надані суду докази, суд дійшов висновку щодо правомірності вимог позивача, які підлягають до часткового задоволення. Правовідносини між сторонами виникли із сімейних відносин в частині утримання батьками неповнолітніх дітей. Згідно із ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Так, із копії свідоцтва про народження дитини, [PERSON], [INFO], встановлено, що її батьками є сторони по справі : [PERSON] та [PERSON]. На момент звернення позивача із даним позовом до суду дитина сторін по справі є неповнолітньою. Із позовної заяви встановлено, що неповнолітня дитина проживає із матірю та перебуває на її утриманні. Вказані обставини не заперечуються відповідачем, який зазначає, що час-від-часу дитина проживає з ним. Факт проживання дитини сторін по справі із позивачем додатково підтверджується довідкою про склад сімї №4902 від 8 травня 2018 року, виданої КП «Житлосервіс», із якої вбачається, що [PERSON] проживає [INFO], інших осіб у складі сімї останнього не вказано. Таким чином, суд вважає, що відповідачем порушені права неповнолітньої дитини на її утримання до досягнення повноліття, оскільки [PERSON], відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України, якою встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень - не надано доказів добровільного утримання відповідачем неповнолітньої дитини. З огляду на наведене, вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини сторін по справі є правомірними. Розмір аліментів, які мають бути стягнуті з відповідача, позивачем визначені у твердій грошовій сумі у розмірі 2 000 грн. щомісяця. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. В ході судового розгляду даного позову не встановлено наявності у відповідача інших утриманців або наявності інших обставин, що перешкоджають стягненню з останнього аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Суд відповідно до ст.183 СК України за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі, крім цього, відповідач не заперечує щодо такого порядку. Однак, при визначенні розміру аліментів судом враховуються ті обставини, що відповідач є непрацюючим та не отримує будь-якого доходу, що доведено наданою останнім довідкою №4902 від 8 травня 2018 року, виданої КП «Житлосервіс», із якої вбачається, що [PERSON] не працює з 1 лютого 1999 року по день видачі довідки. Таким чином, з огляду на досліджені судом докази, врахувавши розмір прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років, який становить на момент звернення позивача із позовом до суду 1860 грн., а також задекларований законодавством обовязок обох батьків по утриманню неповнолітньої дитини слід стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1 000 грн. щомісяця. Суд вважає за недоцільне визначення мінімального розміру аліментів у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, про що зазначено позивачем, оскільки відповідно до ч.2 ст.184 СК України розмір аліментів, визначених судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. З огляду на наведене, позов [PERSON] підлягає до задоволення частково. На підставі наведеного, ст.ст. 180, 182, 184 СК України,

Outcome: partial