Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до Сєвєродонецького міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, яку мотивувала тим, що сторони перебували у шлюбі з 24.04.1998р. до 20.09.2000р.. Від цього шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON], 21.10.1998р.н.. Відповідач виплачував аліменти до 18 років. На даний час аліменти не виплачує, дитина знаходиться на її утриманні, проживає разом з нею та навчається в СНУ ім.. В Даля. Відповідач отримує пенсію, а тому має змогу утримувати спільну дитину. Тому, позивачка звернулась до суду з позовом і просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу). Позивачка [PERSON] у судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.ст. 199, 200 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебували у шлюбі з 24.04.1998р. по 20.09.2000р.. Від цього шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON], 21.10.1998р.н.. Відповідно до довідки №231 від 03.11.2016року, виданої Східноукраїнським національним університетом ім. В. Даля, [PERSON] дійсно навчається в СНУ ім.. В.Даля з 01.09.2016р. на денній формі навчання, за кошти фізичних, юридичних осіб. Відповідно до довідки Комунального підприємства «Єдиний розрахунковий центр м. Сєвєродонецька» №1660 від 10.11.2016р., [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO], зареєстровані та мешкають разом за адресою: м. Сєвєродонецьк, пр-т Гвардійський, 16а/39. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006р., обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Таким чином, судом встановлено, що сторони мають повнолітнього сина [PERSON], 21.10.1998р.н., який продовжує навчання в СНУ ім.. В. Даля на денній формі навчання, у звязку з чим не має змоги працевлаштуватись та самостійно утримувати себе. Відповідач [PERSON] має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням віку, стану здоров'я, відсутності на утриманні відповідача інших осіб, які потребують матеріальної допомоги, його матеріального забезпечення, матеріального забезпечення повнолітнього сина, суд вважає за необхідне задовольнити позов та стягувати з [PERSON] на користь позивачки аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], 21.10.1998р.н., у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до припинення ним навчання, але не більш ніж до досягнення дитиною двадцяти трьох років. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивачку [PERSON] звільнено від сплати судового збору, то судовий збір у розмірі 551,20грн. підлягає стягненню з відповідача [PERSON] в дохід держави.

Outcome: approved