Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до Кузнецовського міського суду Рівненської області з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 07.02.2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 17. Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що протягом останніх півроку сторони проживають окремо, оскільки не в змозі ,як сім'я, виконувати сімейні обов'язки, спокійно вирішувати навіть нескладні сімейні проблеми побутового характеру. Між сторонами зникло почуття любові, відсутнє взаєморозуміння, мають різні погляди на життя, шлюб та сім'ю. Через різного роду непорозуміння між позивачем та відповідачем виникають постійні суперечки та конфлікти, через що між ними склались неприязні відносини один до одного, спільне проживання стало неможливим, що і призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Протягом останніх місяців позивач намагалась зберегти сім'ю, однак відповідач не прикладав будь-яких зусиль щоб зберегти шлюб, навпаки, відносини переросли в більш ворожі. Спільне життя та збереження шлюбу є неможливим. Спільних дітей у сторін немає. Позивачем подано заву про розгляд справи у її відсутності, в якій вона просить позов задовольнити в повному обсязі та подано заяву в якій вона проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, телефонограмою від 23.01.2016 року просив розглянути справу за його відсутності. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши позов, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, судом встановлено наступне. Згідно свідоцтва про шлюб серії І-ГЮ № 089486 від 07.02.2014 року сторони зареєстрували шлюб 07 лютого 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області, про що складено відповідний актовий запис № 17. Спору про поділ спільного майна подружжя немає. Відповідно до положень\~статті 51 Конституції України, частини 1\~статті 24 Сімейного Кодексу України\~шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка; примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з положеннями пункту 3 частини 2 статті 18, статті 51, частини 3 статті 56, частини 1 статті 110 СК України\~дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом предявлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Згідно з частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 1\~статті 110 Сімейного кодексу України\~визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина 2\~статті 112 Сімейного кодексу України). Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11\~«проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Передбачене ч. 1\~ст. 111 СК\~вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення (ч. 5\~ст. 191 ЦПК). Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей». Таким чином, оскільки встановлено, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, примиритися сторони не бажають, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а збереження шлюбу є недоцільним. Крім того, приймаючи до уваги, що шлюб\~це добровільний союз чоловіка та жінки, а сторони зберегти сімю не бажають, Суд, з урахуванням того, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті й майнові права, враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених ч.2\~ст.110 СК України, вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити. На підставі вищенаведеного, відповідно до ч.3 ст.\~105, ст.ст.\~110,\~112,\~113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved