Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя та просить суд: -визнати ? частину житлового будинку по вулиці Мічуріна, 9 в селі Семенівка Білгород-Дністровського району Одеської області спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON]; -припинити право спільної сумісної власності подружжя та здійснити поділ ? частини житлового будинку по вулиці Мічуріна, 9 в селі Семенівка Білгород-Дністровського району Одеської області між [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах виділивши кожному по ? частини будинку; -визнати за [PERSON] право власності на ? частину житлового будинку по вулиці Мічуріна, 9 в селі Семенівка Білгород-Дністровського району Одеської області. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що з 11.08.1989 року по 27.10.2014 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] За період шлюбу сторони спільними зусиллями збудували ? частину житлового будинку № 9 по вул.. Мічуріна в с. Семенівка, а в 1998 році на імя чоловіка [PERSON] було видане відповідне свідоцтво про право власності. Таким чином, позивачка вважає, що ? частина вказаного житлового будинку є спільною сумісною власністю подружжя та вказане майно підлягає поділу в рівних частках, а саме по ? частині кожному. Позивачка у судове засідання не зявилась, її представник [PERSON] надав до суду заяву з проханням справу розглянути без участі в судовому засіданні позивача та представника. Також просив ухвалити заочне рішення по справі, оскільки відповідач та його представник вдруге не зявилися у судове засідання без поважних причин, що затягує строки розгляду справи. У відповідності з ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, надавши правову оцінку представленим доказам та встановивши характер і особливості правовідносин, що склалися між сторонами, суд приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 11.08.1989 року між позивачкою та [PERSON] було зареєстровано шлюб виконавчим комітетом Чобручської сільської ради Слободзейського району республіки Молдова, про що зроблено відповідний актовий запис за № 33, що підтверджується виданим 04.09.2014 року дублікатом свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІІ-МП № 3-0002816. Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області по справі № 495/5852/14-ц від 27.10.2014 року шлюб між сторонами було розірвано. Рішенням виконкому Семенівської сільської ради № 151 від 26.02.1998 року було доручено Білгород-Дністровському МБТІ видати свідоцтво про право власності на ? частину житлового будинку № 9 по вул.. Мічуріна в селі Семенівка гр. [PERSON]. 26.02.1998 року на імя [PERSON] було видане Свідоцтво на право власності на житловий будинок, яке посвідчувало, що ? частина житлового будинку № 9 по вул.. Мічуріна в с. Семенівка належить [PERSON] на праві приватної власності. 11 вересня 1998 року Білгород-Дністровське МБТІ зареєструвало право приватної власності [PERSON] в реєстровій книзі № 13 за реєстровим номером 37. Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 5 ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Відповідно до ст.. 22 КпШС України, 1969 року в редакції станом на момент виникнення права власності на будинок, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Стаття 28 КпШС України, в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними (ч.1). Вказані положення законодавства про спільне нажите майно подружжя є чітким та повною мірою регулює спірні відносини. Таким чином, матеріалами справи підтверджуються ствердження позивачки щодо її права на ? частку спільно нажитого майна у вигляді ? частки будинку. Вказані обставини іншими доказами не спростовуються. Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON], які знайшли свого доведення під час розгляду справи.

Outcome: approved