Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою про видачу обмежувального припису, в якій просить суд видати обмежувальний припис терміном 6 (шість) місяців, яким громадянину [PERSON] , [INFO] визначити заходи тимчасового обмеження його прав, а саме: -обмежити спілкування з громадянином України малолітнім [PERSON] , [INFO] строком на 6 місяців; -заборонити наближатися на відстань до 100 метрів до місця проживання: [ADDRESS] та у [ADDRESS] постраждалих осіб неповнолітнього [PERSON] , [INFO] та до неї, [PERSON] строком на 6 місяців; - заборонити наближатися на відстань до 100 метрів до дитячого садочка «Умка» в м. Київ, вул. В.Котарбинський, буд. 20 строком на 6 місяців; -заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалих осіб - [PERSON] та неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , якщо вони за власним бажанням перебувають у місці, невідомому кривднику, переслідувати їх та в будь яких спосіб спілкуватися з ними, строком на 6 місяців; -заборонити вести листування, телефонні переговори, контактувати з постраждалою особою - [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, строком на 6 місяців; - встановити строк дії обмежувального припису шість місяців, який рахувати з дня ухвалення рішення; - про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з ухвалення рішення повідомити Шевченківське управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві для взяття громадянина Франції [PERSON] , [INFO] на профілактичний облік, а також Шевченківську району у м. Києві державну адміністрацію та виконавчий комітет Київської міської ради; - для запобігання незаконного вивозу дитини за кордон внести відомості до Державної прикордонної служби України про рішення суду. Копію рішення відправити за адресою: Україна , м. Київ, 01601, вул. Володимирська , 26. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 2014 року між нею та громадянином Франції [PERSON] , на території Франції було укладено шлюб, на свідоцтві про шлюб 13.07.2018 року проставлено апостиль, зареєстровано в реєстрі 18290. 06.10.2015 року на території Королівства Бельгії у шлюбі народився [PERSON] , [INFO] на свідоцтві про народження віце консулом посольства України в Бельгії проставлено апостиль, зареєстроване в реєстрі № 570/84. 03.02.2016 року посольством України в Королівстві Бельгія була видана довідка про реєстрацію [PERSON] , [INFO] громадянином України. 27.08.2018 сроку заявниця разом з неповнолітнім [PERSON] , [INFO] повернулась в Україну до м. Киїєв, орендувала квартиру за адресою: [ADDRESS] . У вересні 2018 року підписавши контракт у Французькому інституті в Україні, приїхав до України, проте проживали окремо. Після переїзду на Україну стосунки подружжя загострилися, [PERSON] , дозволяв собі приниження та образи на адресу заявниці. 31.12.2018 року [PERSON] заради дитини вирішила зустріти новий рік з батьком дитини, запросила [PERSON] до своєї квартири , за адресою: [ADDRESS] накрила стіл, вдягла красиве вбрання, фотографувалася біля ялинки з сином, потім в 23-00 [PERSON] почав наносити їй тілесні ушкодження при трирічній дитині, при цьому кричав слова, що « ти в мене побачиш», «ти з країни третього світу», « пляшки збирай та сміття», «син буде зі мною і я вивезу його до Франції» та багато інших нецензурних слів на французькій мові. Заявниця намагалася вибігти на двір, проте двері було зачинено, після побиття вона викликала поліцію та швидку допомогу, також звернулась до медичної установи з приводу ступеня тілесних ушкоджень.02.01.2019 року відділом поліції Шевченківського управління поліції головного управління Національної поліції у м. Києві були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань під номером № 12019100100000024, щодо нанесення [PERSON] тілесних ушкоджень, дії останнього кваліфіковано відповідно ст.125 КК України на даний момент триває досудове слідство. Також наявний висновок експерта про ступень тілесних ушкоджень. З 02.01.2019 року по 09.01.2019 року заявниця [PERSON] знаходилась на лікуванні в клініці «Меділенд» з діагнозом ДЧМТ, забій рідини головного мозку першого ступеню, контузія лівого ока легкого ступеню, забій м`яких тканин обличчя, заушної області зліва цесалгивний синдром, супутній діагноз: міопатія середньої тяжкості ока з астигматизмом, ангиопатія сітчатки ока. Після всіх подій дитина знаходиться у стресі та постійно запитувала: «Мама, а папа тебя сильно был, тебе больно?». Одного разу без її відома, [PERSON] забрав дитину та переховував не виходив на зв`язок. 14.01.2018 року після багатьох спроб розшукати дитину вона звернулася до Шевченківського управління поліції, кваліфікація ст.. 146 КК України, як виявилося в той же день [PERSON] переховував дитину, на новій орендованій квартирі, дитина знову отримала стрес. Окрім того, заявниця зверталась по допомогу до Київського міського центру по роботі з жінками по допомогу щодо домашнього насилля. Разом з дитиною вона відвідує психолога та реабілітуються від стресу, проте [PERSON] постійно переслідує, за місцем проживання , шукає зустрічі з сином, розшукує її та дитину, як особисто. Так і через представника [PERSON] , проте дитина ще травмована від подій, коли батько бив матір. Кривдник постійно пише їй смс - повідомлення в яких містяться погрози відібрати дитину, пропонує грошові кошти в обмін на дитину. 14 березня 2019 року ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва цивільну справу №761/10598/19 передано на розгляд до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу, як суду, до територіальної юрисдикції (підсудності) якого належить вказана заява. 03 травня 2019 року ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду на 07 травня на 11-05 години. Заявниця до судового засідання не з`явилась, надала заяву, в якій свою заяву підтримує повністю, просила розглянути справу за її відсутності. Заінтересована особа про дату, час і місце слухання справи повідомлена, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, відповідно ч.1 ст. 350-5 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вирішуючи заяву [PERSON] , суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1ст. 350-5 ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Відповідно до ч. 1ст. 350-1 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі. З копії паспорта заявниці [PERSON] слідує, що її місце проживання зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . (а.с.8-9) 14.01.2019 року заявниця звернулась із заяву (повідомлення) про кримінальне правопорушення за ст. 146 КК України до Шевченківське управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві. (а.с.14) Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань зареєстровано кримінальне провадженння під номером №12019100100000024, про вчинення кримінального правопорушення 31.12.2018 року, відносно [PERSON] , щодо спричиненив тілесні ушкодження [PERSON] , дії останнього кваліфіковано відповідно ст.125 КК України. (а.с.15- зворт) Відповідно до виписного експертного дослідження № 041-3-2019 Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи від 02.01.2019 року, при судово-медичному обстеженні [PERSON] , [INFO] виявлено ушкодження спричинені тупим предметом (предметами) могли утворитись 312.12.2018 року внаслідок не менше шести травматичних дій та відносяться до легких тілесних ушкоджень. (а.с.22-23) Згідно довідки №051/25 від 05.02.2019 року Київського міського Центру роботи з жінками [PERSON] дійсно зверталася за консультативною допомогою до спеціалістів за темою «Домашнє насильство».(а.с.34) Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Згідно п.п. 3, 6, 7, 8 ч.1ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Частиною 2ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти). Частинами 2, 3, 4 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Згідно ст. 350-6 ЦПК України розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»на строк від одного до шести місяців. Положеннями ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом №475/97-ВРвід 17.07.1997 року, встановлено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Враховуючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд доходить висновку, що кривдник [PERSON] вчиняє домашнє насильство відносно своєї дружини [PERSON] , наявні обґрунтовані ризики вчинення ним домашнього насильства щодо заявниці. Отже,з метою захисту порушених прав заявниці та малолітньої дитини, вбачається необхідність у видачі обмежувального припису відносно [PERSON] , шляхом встановлення декількох заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, зокрема, встановлених п.п. 1, 4, 6 ч. 2ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Відповідно до ч. 3ст. 350-5 ЦПК Українисудові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно із ч. 4ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання. На підставі викладеного та

Outcome: approved