Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до Бериславського районного суду Херсонської області з позовом до Веселівської сільської ради Бериславського району Херсонської області про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позову посилається на те, що [INFO] року померла її мати [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно, до складу якого, крім іншого, входить 0,4986% від земельної ділянки загальною площею 204,13 га, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Веселівської сільської ради Бериславського району, та 0,4066% від земельної ділянки загальною площею 99,83 га, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Веселівської сільської ради Бериславського району. Вказані частки земельних ділянок належали померлій на праві спільної часткової власності на підставі державних актів на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 15.02.2005 року та серії [NUMBER] від 15.02.2005 року. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину на вищезгадане майно, вона звернулась до нотаріальної контори, але отримала відмову, у зв'язку з відсутністю у померлої правовстановлюючих документів. У зв'язку з чим, просить суд, визнати за нею право власності на спадкове майно після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] року, на частки розміром 0,4986% від земельної ділянки загальною площею 204,13 га, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Веселівської сільської ради Бериславського району, та 0,4066% від земельної ділянки загальною площею 99,83 га, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Веселівської сільської ради Бериславського району. Позивач в судове засідання не з'явилась, про дату, місце та час розгляду справи була повідомлена належним чином, до суду надала заяву, згідно якої просить справу розглянути без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає. Представник відповідача Веселівської сільської ради Бериславського району Херсонської області, в судове засідання не з'явився, про дату, місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно з ст.169 ЦПК України суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності належним чином повідомлених учасників судового розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання сторін, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Так, за змістом ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа вільно, на власний розсуд, обирає способи участі у справі. При цьому згідно зі ст. 119 ЦПК України підставами позову, які відповідно до статей 31, 215 цього Кодексу суд не може змінити без згоди позивача, є обставини, якими останній обґрунтовує вимоги, а не саме по собі посилання на певну норму закону. Вимоги ст. ст. 60, 179, 213, 214, 301 ЦПК України зобов'язують суд з'ясувати обставини, що обґрунтовують заявлені вимоги, на підставі наданих на їх підтвердження доказів. Під час розгляду цієї цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обов'язків учасниками судового розгляду, у тому числі й в частині надання доказів на підтвердження позовних вимог. З огляду на вищенаведене, суд розглядає справу на підставі тих доказів, які є у матеріалах справи і вважає, що їх достатньо для розгляду цієї справи по суті. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі обставини і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до положень ч.1 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] року, про що 06 лютого 2014 року складено відповідний актовий запис №02, та Виконавчим комітетом Веселівської сільської ради Бериславського району Херсонської області видано свідоцтво про смерть серія [NUMBER] Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, до складу якого, крім іншого, входить частка розміром 0,4986% від земельної ділянки загальною площею 204,13 га, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Веселівської сільської ради Бериславського району, Херсонської області, яка належить померлій на праві спільної часткової власності відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого на підставі розпорядження голови Бериславської районної державної адміністрації від 29.12.2003 №855, 08.06.2004 №455, 03.12.2004 №946 на ім'я особи уповноваженої співвласниками земельної ділянки, що обирається з їх числа - [PERSON] (а.с. 12, 13), та частка розміром 0,4066% від земельної ділянки загальною площею 99,83 га, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Веселівської сільської ради Бериславського району Херсонської області, яка належить померлій на праві спільної часткової власності відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого на підставі розпорядження голови Бериславської районної державної адміністрації від 29.12.2003 №855, 08.06.2004 №455, 26.08.2004 №675 на ім'я особи уповноваженої співвласниками земельної ділянки, що обирається з їх числа - [PERSON] (а.с. 14-16). Відповідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та однією з загальних засад цивільного законодавства, передбаченою ч.5 ст.3 ЦК України є судовий захист цивільного права та інтересу. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Відповідно до ч.1 ст.. 1297 ЦК України, спадкодавець який прийняв спадщину, складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Позивач [PERSON], є донькою померлої [INFO] року [PERSON] (а.с.8, 10, 11). З відповіді приватного нотаріуса Бериславського районного нотаріального округу ГТУЮ у Херсонській області №338/02-14 від 12.06.2017 року, вбачається, що заведена спадкова справа №75/2014 до майна померлої [INFO] року [PERSON], [INFO], останнє місце реєстрації якої було: [ADDRESS] Спадкоємцем який прийняв спадщину є дочка спадкодавця [PERSON], [INFO], яка звернулась до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, але, у зв'язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на відповідні частки земельних ділянок, позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, та рекомендовано звернутися до суду для визнання за нею права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Дочка спадкодавця [PERSON], спадщину не прийняла. Інші заяви до спадкової справи не надходили (а.с.17). В силу ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Надані Державні акти належать померлій на праві спільної часткової власності співвласникам з визначенням процентної частки кожного, тобто ці земельні ділянки включають в себе декілька земельних ділянок, об'єднаних в один державний акт. Цим державним актом не визначено майно, на яке може видаватися свідоцтво про право на спадщину. У зв'язку з цим позивач позбавлена можливості позасудовим порядком оформити своє спадкове право, а тому вимушена звернутися до суду з даним позовом. Іншого шляху окрім звернення до суду за захистом порушеного права у позивача немає та позивач правильно у розумінні ст.16 ЦК України обрала спосіб захисту порушеного права. Враховуючи викладені обставини справи та вимоги Закону, суд вважає, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, позов про визнання права власності на спадкове майно підлягає задоволенню. На підставі викладеного, в межах заявлених позивачем вимог, з урахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства,

Outcome: approved