Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] «Страхова компанія «Арсенал Страхування» про відшкодування матеріальної та моральної, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобовязання вчинити певні дії, мотивуючи свої вимоги тим, що 23.08.2016 о 08:40 год. на стоянці СТО ТОВ «Капітал Авто» по вулиці Волгоградська у місті Запоріжжі сталася дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП) за участю автомобіля [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], що скоїв наїзд на припаркований автомобіль [NUMBER], що належить [PERSON] Внаслідок ДТП автомобіль позивача зазнав технічних пошкоджень. Постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 06.10.2016 [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] на час ДТП була застрахована у [PERSON] «Страхова компанія «Арсенал Страхування». Позивач звернулась до страхової компанії з метою отримання страхового відшкодування, внаслідок чого було проведено огляд її автомобіля та зафіксовано перелік пошкоджень, у т.ч. й задньої балки. Спеціалістом ФОП [PERSON] було оцінено шкоду, завдану пошкодженням автомобіля, у розмірі 10\~489,33 грн., та за вирахуванням франшизи страховою компанією сплачено позивачеві 9\~489,33 грн. Позивач вважає, що [PERSON] «Страхова компанія «Арсенал Страхування» невірно було обчислено розмір шкоди, а саме не враховано при її розрахунку вартість задньої балки, що суттєво вплинуло на розмір виплати. Крім того, позивачем були понесені витрати на послуги СТО у розмірі 162,00 грн., витрати на поїздки до м. Запоріжжя 1\~250,17 грн., поштові витрати на відправлення претензії відповідачу 9,40 грн. Також, позивачеві заподіяно моральну шкоду внаслідок пошкодження її майна, яка виразилася у стресі, необхідності докладання додаткових зусиль для відновлення порушеного права, незручностях у звязку із неможливістю використання автомобіля, хоча на той час позивач перебувала на лікуванні, для реабілітації здоровя їй був потрібен транспорт. Відповідач [PERSON] у добровільному порядку відмовився відшкодувати шкоду. Моральну шкоду оцінює у 3\~000 грн. Просила стягнути з відповідача-1 [PERSON] на її користь суму франшизи 1\~000 грн., транспортні витрати 1\~250,17 грн., поштові витрати на відправку претензії 9,40 грн., компенсацію моральної шкоди у розмірі 3\~000 грн.; стягнути з відповідача-2 [PERSON] «Страхова компанія «Арсенал Страхування» транспортні витрати у розмірі 103,81 грн.; зобовязати відповідача-2 [PERSON] «Страхова компанія «Арсенал Страхування» зробити розрахунок вартості відновлювального ремонту відповідно до пункту № 3 складеного документа про характер та обєм пошкоджень автомобіля та виплатити компенсацію; стягнути з кожного відповідача судові витрати зі сплати судового збору з урахуванням банківських послуг по 650 грн. з кожного (арк. справи 2125). Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач-1 [PERSON], будучі присутнім у судовому засіданні 03.04.2017, позовні вимоги визнав частково, а саме щодо стягнення з нього суми франшзи у розмірі 1\~000 грн. та поштових витрат у розмірі 9,40 грн. В іншій частині позов не визнав, зазначивши, що ним не була заподіяна моральна шкода позивачеві, а транспортні витрати має нести страхова компанія. Вину у вчиненні ДТП не спростовував. В подальшому відповідач-1 у судові засідання не зявлявся, про дату, час та місце судових засідань повідомлявся судом належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, з урахуванням думки інших учасників процесу, вважав за можливе закінчити розгляд справи у його відсутність, з урахуванням наданих ним пояснень. Представник відповідача-2 [PERSON] «Страхова компанія «Арсенал Страхування» у судовому засіданні позов не визнав, надав письмові заперечення проти позову, у яких зазначив, що розмір страхового відшкодування позивачеві визначався з урахуванням даних Звіту № 543 від 14.11.2016, за яким вартість відновлювального ремонту транспортного засобу позивача з урахуванням коефіцієнта його фізичного зносу складає 12\~587,19 грн., у т.ч. ПДВ на запасні частини, та відповідно до вимог Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Оскільки для отримання страхового відшкодування позивачем було зазначено картковий рахунок в ПриватБанку, то при розрахунку суми страхового відшкодування суму оціненої шкоди зменшено на суму ПДВ, та страхове відшкодування становило з урахуванням цього 10\~489,33 грн. За вирахуванням франшизи 1\~000 грн. позивачеві було виплачено 9\~489,33 грн. Тому вимоги позивача вважав необґрунтованими та просив у позовних вимогах до страхової компанії відмовити (арк. справи 6061). Заслухавши учасників процесу, спеціаліста ФОП [PERSON], дослідивши матеріали цивільної справи, суд встановив наступне. 23.08.2016 о 08:40 годин в місті Запоріжжі біля парковки ТОВ «Капатал Авто» по вулиці Волгоградська сталася ДТП за участю за участю автомобіля [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], що скоїв наїзд на припаркований автомобіль [NUMBER], що належить [PERSON] (технічний паспорт серії СХО № 442323 арк. справи 7). У результаті зіткнення автомобілі отримали технічні ушкодження. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія автомобіля [NUMBER], була застрахована в [PERSON] «Страхова компанія «Арсенал Страхування», підтвердженням чого є надана представником відповідача-2 копія полісу. Позивачеві [PERSON] «Страхова компанія «Арсенал Страхування» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 9\~489,33 грн. Як випливає зі змісту листа [PERSON] «Страхова компанія «Арсенал Страхування» від 15.12.2016 № 2665-16зп, сума страхового відшкодування визначалася виходячи з даних Звіту № 543 про проведення оцінки КТЗ від 14.11.2016 ФОП [PERSON], яким визначено розмір шкоди, заподіяної власнику автомобіля [NUMBER], у розмірі 10\~489,33 грн., від якої відрахована сума франшизи 1\~000 грн. (арк. справи 9). Позивач вважає заниженою суму страхового відшкодування, оскільки страховою компанією не було враховано необхідність заміни задньої балки автомобіля. Крім того, позивач вказує, що залишилися невідшкодованими відповідачами транспортні витрати, а також з боку відповідача [PERSON] франшиза, поштові витрати, моральна шкода. Відповідно до частини першої статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Щодо позовних вимог [PERSON] до відповідача-1 [PERSON] суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Ст. 1166 ЦК України передбачає загальні підстави відшкодування шкоди, а саме: 1.наявність шкоди, 2.протиправність поведінки особи, що завдала шкоду, 3.причинний звязок між заподіяною шкодою та протиправною поведінкою, 4.вина особи, що завдала шкоду. Згідно з частиною другою статті 1166 ЦК України, особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, діюче законодавство обовязковою умовою відшкодування майнової шкоди визначає наявність вини особи, а доказом існування такої вини є доведеність неправомірності рішення, дії або бездіяльності цієї особи. Постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 6 жовтня 2016 р. в справі про адміністративне правопорушення № 334/5609/16-п, провадження № 3/335/1467/2016, [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. Постанова є такою, що набрала законної сили 18 жовтня 2016 р. (арк. справи 5). Наявність заподіяної шкоди позивачеві протиправними діями відповідача внаслідок пошкодження автомобіля підтверджується Звітом № 543 про проведення оцінки колісного транспортного засобу «Lada Largus», д.н. [NUMBER] від 03.11.2016, складеного спеціалістом-автотоварознавцем ФОП [PERSON] З боку відповідача-2 позивачеві було відшкодовано суму матеріальної шкоди 9\~489,33 грн. При цьому, розмір утриманої франшизи склав 1\~000 грн., що підтверджено страховим полісом. Крім того, позивач також зазначає про заподіяння йому відповідачем-1 матеріальної шкоди, повязаної із необхідністю здійснення поїздок з місця свого проживання с. Приморське до м. Запоріжжя до СТО, страхової компанії, на підтвердження чого надає чеки на придбання пального (арк. справи 34), документи, підтверджуючі відвідання СТО, копії заяв до страхової компанії (арк. справи 3540). Також позивач направив відповідачеві письмову претензію, розмір поштових витрат склав 9,40 гривень (арк. справи 34). Таким чином, суд з урахуванням наданих суду доказів, доходить висновку про наявність в діях водія [PERSON] протиправності, вини, а також причинного звязку між протиправною поведінкою та завданою шкодою позивачеві. Отже, судом встановлено наявність усіх елементів, які відповідно до статті 1166 ЦК України є підставою для відшкодування шкоди. При цьому, судом враховується, що [PERSON] визнає позовні вимоги про стягнення з нього франшизи у розмірі 1\~000 грн., та поштових витрат у розмірі 9,40 грн., які також підтверджені і вищенаведеними доказами (копією страхового полісу, листом [PERSON] «Страхова компанія «Арсенал Страхування» від 15.12.2016 № 2665-16зп, квитанцією про понесення поштових витрат). Що стосується позовних вимог про стягнення витрат на придбання пального 1\~250,17 гривень, то на їх підтвердження суду надано фіскальні чеки: від 12.10.2016 на суму 451,70 грн., від 30.09.2016 на суму 492,09 грн., від 22.11.2016 на суму 277,57 грн., від 30.11.2016 на суму 222,00 грн., від 24.08.2016 на суму 161,96 грн., від 09.08.2016 на суму 346,36 грн. (арк. справи 34), карту Google на підтвердження відстані між с. Приморське та м. Запоріжжя (арк. справи 41). Позивач вказує, що ці витрати були понесені внаслідок необхідності поїздок до м. Запоріжжя на СТО та до страхової компанії. При цьому, на підтвердження відвідування СТО суду надано акт ТОВ «Град Авто» від 06.12.2016, акт виконаних робіт ТОВ «Град Авто» від 20.12.2016, акт здійснених робіт ТОВ «Авто-Р» від 30.11.2016, копії заяв до [PERSON] «Страхова компанія «Арсенал Страхування» з відбитками штампу вхідної кореспонденції про їх прийняття від 22.11.2016, 07.12.2016, 14.12.2016 (арк. справи 3540). Таким чином, суд вважає доведеним проведення позивачем поїздок саме 22.11.2016, 30.11.2016, 06.12.2016, 07.12.2016, 14.12.2016, 20.12.2016, оскільки їх необхідність була обумовлена відвіданням СТО та страхової компанії, що було повязане саме із ДТП. З урахуванням вказаних дат, судом приймаються до уваги фіскальні чеки на придбання пального від 22.11.2016 на суму 277,57 грн., від 30.11.2016 на суму 222,00 грн., тобто на загальну суму 499,57 грн. Інші фіскальні чеки судом до уваги не беруться, оскільки суду не надано доказів необхідності здійснення поїздок до м. Запоріжжя у вказані в чеках дні саме з питання наслідків ДТП. Таким чином, з водія [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню матеріальна шкода, яка складається з суми франшизи 1\~000 грн., транспортних витрат 499,57 грн. та поштових витрат 9,40 грн. Що стосується позовних вимог про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] моральної шкоди у розмірі 3\~000,00 грн., то суд ці вимоги вважає такими, що також підлягають частковому задоволенню. Так, відповідно до ч.ч. 1, 2\~ст. 23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Частиною 3\~ст. 23 ЦК України\~встановлено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.ч. 4, 5\~ст. 23 ЦК України). Відповідно ч. 1\~ст. 1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно з розясненнями, наданими у п.п. 5, 9\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995р. із змінами, внесеними згідно з\~Постановами Пленуму Верховного суду № 5 від 25.05.2001р., № 1 від 27.02.2009р., відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Враховуючи, що внаслідок ДТП позивач тривалий час була позбавлена можливості використання автомобіля, а саме після 22.08.2016 позивач перебувала на амбулаторному лікуванні (арк. справи 32), але була позбавлена можливості використовувати автомобіль для відвідання лікаря, також були порушені її нормальні життєві зв'язки, позивач зазнала вимушених змін у житті, та виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача-1 [PERSON] на користь позивача моральної шкоди підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача-1 [PERSON] на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди суми у розмірі 1 000 грн. Щодо позовних вимог [PERSON] до відповідача-2 [PERSON] «Страхова компанія «Арсенал Страхування» суд зазначає наступне. До сфери обовязкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 1 липня 2004 року № 1961-IV\~ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон № 1961-IV). Метою здійснення обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон № 1961-IV (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоровю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Обєктом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, повязані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоровю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону № 1961-IV). Згідно зі статтею 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого. За змістом Закону № 1961-IV (статті 9, 22-31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, повязана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Як зазначено судом вище, розмір страхового відшкодування, сплаченого позивачеві, визначався відповідачем-2 виходячи з даних Звіту № 543 про проведення оцінки КТЗ від 14.11.2016 ФОП [PERSON], яким визначено розмір шкоди, заподіяної власнику автомобіля [NUMBER], у розмірі 10\~489,33 грн., від якої відрахована сума франшизи 1\~000 грн., що підтверджено листом від 15.12.2016 № 2665-16зп та не заперечувалось сторонами справи під час судового розгляду (арк. справи 9). Разом із тим, позивач вважає зазначену суму страхового відшкодування заниженою, оскільки відповідач-2 не врахував необхідність заміни задньої балки автомобіля. Так, відповідно до Звіту № 543 про проведення оцінки колісного транспортного засобу «Lada Largus», д.н. [NUMBER] від 03.11.2016, складеного спеціалістом-автотоварознавцем ФОП [PERSON], визначено вартість матеріальної шкоди, яка складається із вартості поновлювального ремонту, з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових, що підлягають заміні 27\~011,65 гривень (арк. справи 6271). При цьому, з долученої до Звіту ремонтної калькуляції випливає, що до вартості ремонту було включено вартість запасних частин, у т.ч. балки з вісі вартістю 18\~526,00 грн. (арк. справи 66 зворот). Також, відповідно до долученої до Звіту копії протоколу № 543 огляду транспортного засобу від 25.08.2016, визначено характер та обсяг пошкоджень транспортного засобу, за п. 3 якого вказано про удар в заднє праве колесо деформація балки задньої каркасу, із приміткою «заміна» (арк. справи 68). Проте, як було встановлено у судовому засіданні, до складу страхової виплати вартість балки не було враховано. Як було пояснено представником відповідача-2, після проведення дослідження значень кутів («розвал-сходження») було встановлено, що різниця несуттєва, а тому деталь не потребує заміни. Також, представником відповідача-2 було надано суду копію протоколу № 543 огляду транспортного засобу від 25.08.2016, яка не відповідає змісту копії цього протоколу, що долучена до Звіту про проведення оцінки, а саме містить дописку у п. 3 такого змісту «перевірити кути; розміри деталі», та у примітці «заміна після перевірки». Разом із тим, суд критично оцінює надану представником відповідача-2 копію, оскільки вона була надана судом пізніше, ніж наданий Звіт № 543 про проведення оцінки колісного транспортного засобу «Lada Largus», д.н. [NUMBER] від 03.11.2016. Крім того, допитаний у судовому засіданні спеціаліст [PERSON] пояснив суду, що про проведення кутів він у протоколі № 543 огляду транспортного засобу дописав пізніше. Він повідомляв страхову компанію про необхідність проведення діагностики, на що йому повідомили про те, що автомобіль буде знаходитися на СТО та в разі необхідності його викличуть, але пізніше надали фотознімки балки. Зазначив, що Звіт складав на підставі тих документів, що йому надали з боку страхової компанії. Також вказав, що балка не є регульованою деталлю автомобіля. По балці були відхилення, що потребували заміни, але після надання документа з СТО не було рекомендації на її заміну. Вказав, що у разі, якщо балка ще не замінена, необхідно провести експертизу. Судом було розяснено сторонам право заявити клопотання про призначення експертизи з цього питання, але сторони не виявили бажання призначити по справі експертизу. З урахуванням наданих суду доказів, суд доходить висновку, що за тими пошкодженнями, які були отримані внаслідок ДТП автомобілем [NUMBER], та які були викладені безпосередньо у протоколі огляду та у Звіті про проведення оцінки, задня балка потребувала заміни. Проте, при розрахунку суми страхового відшкодування ця обставина не була врахована відповідачем-2. При цьому, з боку відповідача-2 суду не було надано належних та допустимих доказів, які б доводили протилежне. Розрахунок суми страхового відшкодування не відповідає як змісту протоколу огляду транспортного засобу, так і змісту Звіту про проведення оцінки, яким було встановлено значно більший розмір матеріальної шкоди, ніж визначено відповідачем-2 до страхового відшкодування позивачеві. Враховуючи обраний позивачем спосіб захисту порушеного права у вигляді зобовязання вчинити певні дії, суд, з урахуванням вищезазначених вимог Закону № 1961-IV, ст. 16 ЦК України, а також обставин, що були встановлені у судовому засіданні, вважає за можливе поновити порушене право позивача шляхом зобовязання [PERSON] «Страхова компанія «Арсенал Страхування» здійснити перерахунок суми страхового відшкодування позивачеві у звязку із пошкодженням внаслідок ДТП транспортного засобу «Lada Largus», державний номер [NUMBER], з урахуванням необхідності заміни задньої балки автомобіля, та виплату різниці між перерахованою сумою страхового відшкодування та вже сплаченою [PERSON] сумою страхового відшкодування. Що стосується позовної вимоги [PERSON] про стягнення з відповідача-2 транспортних витрат у розмірі 103,81 грн., то ці вимоги не ґрунтуються на положеннях Закону № 1961-IV, а також не були доведені позивачем належними та допустимими доказами, а тому у їх задоволенні суд відмовляє. Підсумовуючи викладене, суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, а саме в частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] суми франшизи у розмірі 1\~000,00 гривень, транспортних витрат у розмірі 499,57 гривень, поштових витрат 9,40 гривень, моральної шкоди у розмірі 1\~000,00 гривень, а також в частині зобовязання [PERSON] «Страхова компанія «Арсенал Страхування» здійснити перерахунок суми страхового відшкодування позивачеві у звязку із пошкодженням внаслідок ДТП транспортного засобу «Lada Largus», державний номер [NUMBER], з урахуванням необхідності заміни задньої балки автомобіля, та виплату різниці між перерахованою сумою страхового відшкодування та вже сплаченою [PERSON] сумою страхового відшкодування. На підставі статті 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору за позовними вимогами майнового характеру у розмірі 640,00 грн., що є мінімальною сумою стягнення судового збору, що визначена Законом України «Про судовий збір», та є пропорційною стягнутій судом шкоді. Також, на підставі статті 88 ЦПК України, та враховуючи немайновий характер позовних вимог, які задоволені судом, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] «Страхова компанія «Арсенал Страхування» на користь позивача документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 640,00 грн. Що стосується наданих представником позивача у судовому засіданні квитанцій на підтвердження витрат, повязаних із прибуттям до суду (витрат на придбання пального у розмірі 235,00 грн. та 232,00 грн.), які він просив стягнути з відповідачів у рівних частках, то законних підстав для їх стягнення суд не вбачає. Відповідно до вимог частини першої статті 85 ЦПК України витрати, повязані із переїздом до іншого населеного пункту сторін та їх представників несуть сторони. Частиною другою цієї ж статті передбачено лише можливість стягнення добових та компенсації за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Тому, витрати на придбання пального для поїздок до суду стягненню з відповідачів на користь позивача не підлягають.

Outcome: partial