Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом, в якому просить суд визнати за нею, [PERSON] право власності на 1/8 частку житлової квартири [ADDRESS] 3 в м. Одесі, яка складається з чотирьох житлових кімнат та підсобних приміщень, загальною площею 70,6 кв.м, у тому числі житловою площею 51,8 кв.м, в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка [PERSON], померлого 19 лютого 2015 року. В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що [PERSON] був її чоловіком та батьком відповідачки [PERSON]. При житті [PERSON] на праві приватної спільної власності належала 1/4 частка житлової квартири № 24 по вулиці Овідіопольська дорога 3, будинок 71 в м. Одесі на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради № 156338 від 31.01.2001 року, р. № 6-11307, що зареєстровано 13.03.2011 року, книга 370пр, стор. 105, № 102; 1/4 частка житлової квартири № 24 по вулиці Овідіопольська дорога 3, будинок 71 в м. Одесі на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Пятою одеською державною нотаріальною конторою 19.04.2011 року, № 2-507, що зареєстровано 26.05.2011 року, номер запису: 102 в книзі 724пр-128. Після смерті сина позивачки [PERSON] та [PERSON] [PERSON], померлого 05 серпня 2004 року, [PERSON] та [PERSON] успадкували в річних частках 1/4 частку житлової квартири № 24 по вулиці Овідіопольська дорога 3, будинок 71 в м. Одесі, що належала при житті їх сину, по 1/8 частки житлової квартири кожний. Право власності на 1/8 частки вказаної житлової квартири було зареєстроване 26.05.2011 року за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого П'ятою одеською державною нотаріальною конторою 19.04.2011 року, р. № 2-513, номер запису: 102 в книзі: 724пр-129. За [PERSON] право власності на 1/8 частки житлової квартири № 24 по вулиці Овідіопольська дорога 3, будинок 71 в м. Одесі, набуте на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого П'ятою одеською державною нотаріальною конторою 19.04.2011 року за реєстровим № 2-510, помилково не було зареєстроване Комунальним підприємством «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості». Після смерті чоловіка позивачка звернулася до Пятої одеської нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на 5/8 частки житлової квартири № 24 по вулиці Овідіопольська дорога 3, будинок 71 в м. Одесі, які, як вона, вважала, належали [PERSON]. Проте державний нотаріус Пятої одеської державної нотаріальної контори [PERSON] видала [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом від 21.01.2016 року лише на 1/2 частки житлової квартири та відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/8 частку житлової квартири № 24 по вулиці Овідіопольська дорога 3, будинок 71 в м. Одесі, у зв'язку з тим, що вказана частка не була зареєстрована КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» за життя [PERSON]. Посилаючись на викладене позивачка вимушена звернутись з наступним позовом до суду. Представник позивачки в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила суд розглянути справу за її відсутністю. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву в якій просила розглянути справу в її відсутності, позовні вимоги [PERSON] визнала та просила задовольнити. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Пята одеська державна нотаріальна контора в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є дружиною [PERSON], а [PERSON] є дочкою [PERSON]. Відповідно до розпорядженням органу приватизації № 156338 від 31.01.2001 року та свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради № 156338 від 31.01.2001 року житлова квартира № 24 по вулиці Овідіопольська дорога 3, будинок 71 в м. Одесі була передана в приватну спільну часткову власність в рівних частках матері [PERSON] [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] сину [PERSON] та [PERSON]. Після смерті матері [PERSON], померлої 11.06.2003 року, [PERSON] успадкував належну їй 1/4 частку вищевказаної житлової квартири, що підтверджується копією витягу про реєстрацією в спадковому реєстрі № 26738341 від 19.04.2011 року. Тобто його частка склала на той час 1/2 житлової квартири № 24 по вулиці Овідіопольська дорога 3, будинок 71 в м. Одесі. 05.08.2004 року помер син [PERSON] та [PERSON] [PERSON], що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00016362138 та свідоцтвом про смерть 1-ЖД № 395157 від 06.08.2004 року. На час смерті сина [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані та проживали разом із сином у житловій квартирі № 24 по вулиці Овідіопольська дорога 3, будинок 71 в м. Одесі. 19.04.2011 року [PERSON] та [PERSON] отримали Свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВП № 033851, зареєстроване в реєстрі за № 2-510 та серії ВП № 033852, зареєстроване за № 2-513 відповідно, згідно з яким вони успадкували у рівних частках 1/4 частку житлової квартири № 24 по вулиці Овідіопольська дорога 3, будинок 71 в м. Одесі, що належала їх сину [PERSON], тобто по 1/8 частині кожний. Згідно з Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 26739032 від 19.04.2011 року за позивачкою була зареєстрована 1/2 частка від 1/4 частки житлової квартири № 24 по вулиці Овідіопольська дорога 3, будинок 71 в м. Одесі, тобто 1/8 частка вказаної житлової квартири. [PERSON] також звернувся до Комунального підприємства «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» задля реєстрації права власності на 1/8 частки житлової квартири № 24 по вулиці Овідіопольська дорога 3, будинок 71 в м. Одесі, проте помилково реєстрація права власності цієї частки проведена не була. Після смерті чоловіка позивачка звернулася до Пятої одеської нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на 5/8 частки житлової квартири № 24 по вулиці Овідіопольська дорога 3, будинок 71 в м. Одесі, які, як вона, вважала, належали [PERSON]. Проте державний нотаріус Пятої одеської державної нотаріальної контори [PERSON] видала [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом від 21.01.2016 року лише на 1/2 частку житлової квартири № 24 по вулиці Овідіопольська дорога 3, будинок 71 в м. Одесі та надала їй лист щодо неможливості видачі свідоцтва про право на спадщину від 27.01.2016 року № 60/02-14, яким відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/8 частку даної житлової квартири, у зв'язку з тим, що вказана частка не була зареєстрована Комунальним підприємством «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» за життя [PERSON], та вказала на необхідність звернутися до суду для визнання права власності в порядку спадкування. За правилами ст.ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч.2 ст.1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Частиною 1 ст.1258 Цивільного кодексу України, передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Отже, позивачка [PERSON], як дружина померлого 19 лютого 2015 року [PERSON], має право на спадкування усього спадкового майна, що належало [PERSON], за законом у першу чергу. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.3.1.Інформаційного листа № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», звернув увагу судів, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на імя спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З зазначених вище підстав, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності на 1/8 частину квартири № 24 по вулиці Овідіопольська дорога 3, будинок 71 в м. Одесі, в порядку спадкування за законом, яка складається з чотирьох житлових кімнат та підсобних приміщень, загальною площею 70,6 кв.м, у тому числі житловою площею 51,8 кв.м, після смерті [PERSON], померлого 19.02.2015 року. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільного права та інтересу є визнання права. Відповідно Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» підставами для державної реєстрації прав є рішення суду, що набрало законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: approved