Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] з позовом про витребування транспортного засобу із чужого незаконного володіння. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 23.04.1983р. вона уклала шлюб з [PERSON] Під час шлюбу у 2008 році ними було придбано автомобіль ВАЗ 111740, 2008 року випуску, державний номер [NUMBER], кузов ХТА11174080012916. 23.01.2015р. [PERSON] помер. Після відкриття спадщини зясувалось, що 27.12.2014р. вказаний автомобіль був проданий за договором купівлі-продажу [PERSON] без згоди позивачки. Рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 30.10.2015р. вказаний договір купівлі-продажу визнано недійсним. На сьогоднішній день згідно довідки ДАІ спірний автомобіль перебуває у власності та користуванні у [PERSON] Позивачка просить в позові витребувати вказаний транспортний засіб із чужого незаконного володіння у [PERSON] В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник позов підтримали та надали пояснення, аналогічні тим, що викладені в позові, просили позов задовольнити та стягнути з відповідача судові витрати. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій проти позову заперечував та просив справу розглядати без нього. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні вважала за необхідне позов задовольнити. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши учасників процесу, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов заснований на законі, а тому підлягає задоволенню з нижченаведених підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що між [PERSON] та позивачкою [PERSON] був укладений шлюб 23.04.1983 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.4). В 2008 році, перебуваючи в шлюбі з позивачкою, [PERSON] придбав автомобіль ВАЗ 111740, 2008 року випуску, державний номер [NUMBER], кузов ХТА11174080012916, свідоцтво про реєстрацію АРС-102501. 23.01.2015 р. [PERSON] помер, копія свідоцтва про смерть долучена до справи (а.с.5). Спадщина була прийнята дочкою [PERSON], [PERSON], шляхом подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч.і ст. 35 ЦПК України [PERSON] залучена у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог. Після відкриття спадщини позивачка дізналась від нотаріуса, що спірний автомобіль 27.12.2014 р. був перереєстрований на іншого власника. У відповідності до статті 65 Сімейного кодексу України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Позивачка не надавала письмової згоди на відчуження автомобілю, який був придбаний у шлюбі з [PERSON], при тому, що даний автомобіль є цінним майном і моя згода на його відчуження обов'язково має бути письмовою. Новим власником автомобілю стала [PERSON], саме до неї позивачкою була подана позовна заява про визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобілю ВАЗ 111740, 2008 року випуску, державний номер АРІ 105ВІ, кузов ХТА11174080012916. Шевченківським районним судом м. Запоріжжя була задоволена позовна заява та визнано недійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу марки ВАЗ 111740, 2008 року випуску, державний номер [NUMBER], кузов ХТА11174080012916 укладений 27 грудня 2014 року між [PERSON] та [PERSON], оформлений довідкою-рахунком серії ААЕ № 021026 від 27.12.2014 р., що підтверджується копією рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30.10.2015 р. (а.с.7). Зазначене рішення суду [PERSON] не оскаржував, рішення набуло чинності, а тому є обовязковим до виконання. У вказаному судовому провадженні позивачці стало відомо з листа начальника Центру № 1 УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області № 10/13-2667 від 15.07.2015 р., що наразі автомобіль зареєстровано за громадянином [PERSON] (а.с.8). Отже, [PERSON] було здійснене відчуження спірного автомобіля з наступною перереєстрацією його на [PERSON] Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Згідно ч. 1 ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1)було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2)було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Автомобіль вибув з володіння позивачки не з її волі, а тому на підставі ч. 1 ст. 388 ЦК України позивачка має право витребувати цей автомобіль від [PERSON] При цьому в п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» зазначено, що не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину. У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК. Витрати по сплаті судового збору в сумі 650 грн. підтверджені документально (а.с.14), а тому, у звязку із задоволенням позову, відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved