Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до Сєвєродонецького міського суду Луганської області із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа - Луганський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків). В обґрунтування заявлених вимог заявник зазначає, що заінтересована особа відмовила їй у видачі свідоцтва про смерть, оскільки надані заявником документи про причини смерті її чоловіка [PERSON] були видані на тимчасово окупованій території України. Встановлення факту смерті особи потрібне заявнику з метою реалізації права на отримання спадщини. Заявник - [PERSON] в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду невідомі. Представник заінтересованої особи - Луганський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Частиною 1 ст. 317 ЦПК України встановлено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Згідно із копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Стахановським МВУМВС України в Луганській області 19.03.2002, [PERSON] , [INFO] , уродженець міста Стаханов, Луганської області, був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Судом встановлено, що заявник [PERSON] має право на звернення до суду з цією заявою відповідно до приписів ч. 1 ст. 317 ЦПК України, що підтверджується належними та достатніми доказами, наявними в матеріалах справи. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно з лікарським свідоцтвом про смерть №509 довідкою про причину смерті, складених за формою первинної облікової документації № 106/у, виданих 13.11.2015 року установою, що здійснює свою діяльність на тимчасово окупованій території України в Луганській області, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , у віці 55 років, внаслідок дрібновузлового цирозу печінки. Згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 13 листопада 20150 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Стахановського міського управління юстиції у Луганській області, [PERSON] , помер [INFO] у м. Стаханов, «Луганської Народної Республіки», про що складено відповідний актовий запис № 648. Проте суд зазначає, що вказане свідоцтво видане з порушенням вимог законодавства та не створює жодних правових наслідків, оскільки відповідно до наказу Міністерства юстиції України №1801/5 від 29.10.2014 року, «Про припинення доступу до деяких реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України», внесених змін до наказу Міністерства юстиції України від 17 червня 2014 року №953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції» було тимчасово припинено доступ користувачів Державного реєстру актів цивільного стану громадян, до закінчення антитерористичної операції на сході України на території Луганської області, зокрема, і відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Стахановського міського управління юстиції». Крім того, згідно з Наказом Міністерства юстиції України №1847/5 від 05.11.2014 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06.11.2014 року за №1403/26180 «Про внесення змін до наказу Міністерства юстиції України від 17.06.2014 №953/5», вказаний наказ №953/5 доповнений новим пунктом 3, яким призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться на території Луганської області (Антрацитівського, Краснодонського, Лутугинського, Перевальського, Слов`яносербського, Свердловського, Станично-Луганського районів, міст Алчевськ, Антрацит, Брянка, Кіровськ, Красний Луч, Краснодон, Луганськ, Первомайськ, Ровеньки, Свердловськ, Стаханов). Вказаний наказ набрав чинності 21.11.2014. Враховуючи те, що свідоцтво про смерть [PERSON] було видано 13.11.2015, відділом державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходиться на території міста Стаханов Луганської області, тобто у період дії наказу Міністерства юстиції України №1847/5 від 05.11.2014 року, а тому це свідоцтво не створює жодних правових наслідків, та не встановлює юридичний факт смерті вказаної особи. У зв`язку з наведеним Луганським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) було відмовлено заявнику у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] . Проте, суд враховує, що м. Стаханов (Кадіївка), Луганської області станом на час розгляду цієї справи знаходиться на тимчасово окупованій території України та відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року №1085-р входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Вказана обставина позбавляє заявника можливості зареєструвати факт смерті померлого чоловіка у встановленому законом порядку. При цьому, суд вважає за можливе застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки документів про смерть особи, виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, як доказів, оскільки розуміє, що можливості збору доказів щодо факту смерті особи на окупованій території можуть бути істотно обмеженими, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав людини, включаючи право власності (спадкування), право на повагу до приватного та сімейного життя тощо. Враховуючи вищевикладені обставини та письмові докази, судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , уродженець міста Стаханов, Луганської області, помер [INFO] у м. Стаханов, Луганської області, Україна, у віці 55 років, внаслідок дрібновузлового цирозу печінки. При цьому органи державної реєстрації актів цивільного стану на території України, яка підконтрольна органам влади України, не можуть зареєструвати факт його смерті, адже довідка про причину смерті та свідоцтво про смерть [PERSON] видані установою, яка розташована на тимчасово окупованій території України. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що обставини, викладені заявником у заяві в обґрунтування своїх вимог є достовірними, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, у зв`язку із чим заява [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення підлягає задоволенню. У відповідності до ч. 4 ст. 317, п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання цього рішення.

Outcome: approved