Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, вказуючи, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя мають сина [PERSON] та доньку Дариславу, які проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. Натомість відповідач ухиляється від утримання дітей, хоча працює та має постійний дохід. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі ? від заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно до досягнення ними повноліття. В судове засідання позивач не зявилась, в заяві на імя суду позов підтримала, справу просить розглянути без її участі. Відповідач позов визнав частково, згідний сплачувати аліменти в розмірі ? всіх видів заробітку справу щомісячно на утримання неповнолітніх дітей, та розглянути без його участі, про що подав відповідну заяву. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав.\~\~ 28 липня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Корецького районного управління юстиції у Рівненській області. Від спільного життя сторони по справі мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку - [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвами про народження. Стаття 180 СК України вказує, що батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі, що зазначено в ч.2 ст.181 СК України. Будь-які письмові договори про сплату аліментів сторони не укладали. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, згідно із ч.3 ст.181 СК України. У відповідності до ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства»,\~на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. А отже і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.\~\~\~ Позивач знаходиться на обліку в Деражнянському управлінні соціального захисту населення та отримує щомісячну одноразову допомогу при народження дитини у розмірі 860 (вісімсот шістдесят) грн. 00 коп., згідно із довідки про доходи від 17 травня 2017 року. Даний дохід не є достатнім щодо забезпечення дітям умов для їх повноцінного фізичного, духовного та культурного розвитку. Тобто, позивач потребує матеріальної допомоги з боку відповідача. Враховуючи інтереси дітей сторін, розмір прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку, рівність обовязку батьків щодо утримання дітей, матеріальне становище позивача та відповідача, який, будучи працездатною, молодою людиною, маючи задовільний стан здоровя, інших аліментних зобовязань не має, суд вважає, що відповідач спроможний сплачувати аліменти. Згідно із довідки про доходи №18-276 виданої 21 червня 2017 прокуратурою Рівненської області, відповідач працює у Корецькому районному відділі Здолбунівської місцевої прокуратури, його середньомісячний дохід складає 11\~451 грн. А тому, аліменти необхідно визначити у частці від всіх видів доходів заробітку відповідача. За таких обставин, враховуючи вимоги ст.183 СК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі ? частини, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Суд не погоджується із запропонованим позивачем розміром аліментів, оскільки остання не довела про доцільність їх стягнення в такому розмірі. На думку суду, такий розмір аліментів не є завищеним в нинішніх умовах проживання та не ставить платника аліментів у скрутне для нього становище. В матеріалах справі відсутні докази про те, що відповідач не має можливості сплачувати аліменти саме у такому розмірі. За таких обставин позов підлягає до часткового задоволення. На підставі статті 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави судові витрати по справі.

Outcome: approved