overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 18.11.2011 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, в якому мають сина [PERSON] , [INFO] , який проживає із нею та знаходиться на її утриманні. Шлюб між ними розірвано рішенням суду від 25.09.2018р. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, будучи працездатним, не маючи інших утриманців, працюючи не офіційно. З підстав, передбачених ст.ст.180, 181, 184 Сімейного кодексу України, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі по 2300 гривень щомісячно до її повноліття. Позивач [PERSON] подала письмову заяву про зміну розміру позовних вимог та просила стягнути аліменти у розмірі по 1200 гривень. Відповідач [PERSON] звернувся із письмовою заявою про визнання змінених позовних вимог, по 1200 гривень на дитину. Вирішуючи подані сторонами заяви, суд приходить до наступного висновку. Відповідно\~до ч.3,\~4\~ст.200\~ЦПК \~України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому\~статтею 206 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всіх або частини позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно ч.4\~ст.206\~ЦПК \~України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Розмір аліментів не може бути меншим 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і такий розмір станом на день розгляду даної справи становить 1109грн. (для дитини віком від 6 років). Суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у звязку з визнанням заявлених вимог відповідачем, за наявності законних на те підстав, оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позов пред`явлено 11.06.2020р. Позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Відповідач має ІІІ групу інвалідності і відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» не звільнений від сплати судового збору. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного, ст.ст. 7, 141, 150, 155, 180, 182, 183, 184, 185, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 19.02.2015 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, в якому дітей не мають. Шлюб у сторін повторний і зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 238. Подружні стосунки припинили через непорозуміння, сварки, втрату почуття любові та поваги, тому просила шлюб розірвати, залишити їй прізвище «Крикливець». Позивач подала письмову заяву про підтримання позовних вимог, розгляд справи у її відсутності, погодження на заочний розгляд. Відповідач в судове засіданні повторно не з`явився, відмовившись від отримання судових викликів-повідомлень, що вважається належним повідомленням про час та місце розгляду справи, про що свідчать розписки, не повідомивши причини неявки та не подавши заяви про розгляд справи у його відсутності, тому, за згодою позивача, наявні підстави для заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання сторін стало неможливим, а тому шлюб між ними слід розірвати. Враховуючи наведене, ст.ст. 105, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 19 грудня 2011 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, в якому мають сина [PERSON], [INFO]. Шлюб зареєстрований виконкомом Лужанської селищної ради Кіцманського району Чернівецької області, актовий запис № 55. Подружні стосунки припинили через відсутність злагоди та взаєморозуміння, через постійні сварки та скандали, тому просила шлюб розірвати, залишити їй прізвище «[PERSON]». Позивач подала письмову заяву про підтримання позовних вимог, розгляд справи у її відсутності, погодилась на заочний розгляд. Відповідач в судове засіданні повторно не з`явився, будучи відсутнім за місцем реєстрації, що, відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України вважається належним чином повідомленим, тому, за згодою позивача, наявні підстави для заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання сторін стало неможливим, а тому шлюб між ними слід розірвати. Враховуючи наведене, ст.ст. 105, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 19 липня 1986 року перебуває з [PERSON] у зареєстрованому виконавчим комітетом Киселівської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області шлюбі, актовий запис № 21, в якому неповнолітніх дітей немає. Просила розірвати шлюб з підстав припинення подружніх стосунків через непорозуміння, сварки, втрату почуття любові та поваги. Позивач [PERSON] подала письмову заяву про підтримання позову, розгляд справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] подав письмову заяву про визнання позову, погодження на розірвання шлюбу. Вирішуючи подані сторонами заяви, суд приходить до наступного висновку. Згідно ч.2 ст.49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всіх або частини позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно ч.4\~ст.206\~ЦПК \~України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як передбачено ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у звяку з визнанням заявлених вимог відповідачем, за наявності законних на те підстав, оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, враховуючи такі принципи як добровільність шлюбу та неприпустимість примушування до шлюбу. Враховуючи наведене, ст.ст. 19, 24, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 19 лютого 2015 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, в якому мають одну дитину: дочку [PERSON] , [INFO] . Шлюб у сторін зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 237. Подружні стосунки не підтримують з жовтня 2018 року, через відсутність взаєморозуміння та спільної думки щодо вирішення звичайних побутових питань, тому просила шлюб розірвати. Позивачка [PERSON] подала письмову заяву про підтримання позову, розгляд справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] подав письмову заяву про визнання заявлених вимог про розірвання шлюбу, наслідки визнання позову йому відомі та зрозумілі. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.2 ст.49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всіх або частини позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як передбачено ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд приходить до висновку, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню у зв`язку з визнанням заявлених вимог відповідачем, за наявності законних на те підстав, оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, враховуючи такі принципи як добровільність шлюбу та неприпустимість примушування до шлюбу. Враховуючи наведене, ст.ст. 19, 24, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 20.06.2013 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, в якому мають двоє дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Шлюб у сторін зареєстрований виконавчим комітетом Стрілецько-Кутської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, актовий запис F08. Подружні стосунки не підтримують через залежність відповідача від азартних ігор, просила шлюб розірвати, залишити їй прізвище « Гаврищук». Позивач [PERSON] подала письмову заяву про підтримання позову, розгляд справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] подав письмову заяву про визнання заявлених вимог про розірвання шлюбу. Вирішуючи подані сторонами заяви, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.3, 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всіх або частини позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як передбачено ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у звFязку з визнанням заявлених вимог відповідачем, за наявності законних на те підстав, оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, враховуючи такі принципи як добровільність шлюбу та неприпустимість примушування до шлюбу. Враховуючи наведене, ст.ст. 19, 24, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 20 липня 2006 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, в якому мають дочку - [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO], які проживають біля неї та знаходяться на її утриманні. Подружні стосунки не підтримують через погане та безвідповідальне ставлення відповідача до сім`ї, через ігнорування відповідачем обов'язків батька та чоловіка, через постійні сварки, в ході яких відповідач ображає та принижує її, через зловживання відповідачем спиртними напоями, тому просила шлюб розірвати. Вказує також, що відповідач участі в утриманні дітей не приймає, матеріальної допомоги не надає, будучи працездатним та не маючи інших утриманців, відповідач має мінливий дохід, тому просила стягнути аліменти у розмірі по 1500 гривень щомісячно на кожну дитину до їх повноліття. Позивач повністю підтримала свої позовні вимоги, про що подала письмову заяву. Відповідач позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав повністю, вимоги про стягнення аліментів визнав частково на суму 1000 гривень на кожну дитину щомісячно, що вбачається із змісту поданої ним письмової заяви. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги про стягнення аліментів підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що сторони з 20 липня 2006 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, в якому мають дочку - [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO], які проживають біля неї та знаходяться на її утриманні. Суд вважає, що подальше спільне проживання сторін стало неможливим, а тому шлюб між ними слід розірвати. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.182 Сімейного кодексу України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що відповідач ніде не працює та має мінливий заробіток. Суд вважає, що з урахуванням максимально можливого по відношенню до заробітку, розмір аліментів, який може бути стягнутий, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, розміру мінімальної заробітної плати, а також з урахуванням потреб та інтересів дитини, розмір аліментів слід визначити по 1000 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем витрати по сплаті судового збору. Враховуючи наведене, ст.ст. 105, 110, 112, 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 21.05.2012 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, в якому мають сина [PERSON], [INFO], який проживає біля нього та знаходиться на її утриманні. Подружні стосунки не підтримують з січня 2015 року через непорозуміння, суперечки, скандали, відсутність моральної та матеріальної підтримки відповідача, тому просила шлюб розірвати Позивач [PERSON] подала письмову заяву про підтримання позову, розгляд справи у її відсутності, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Чорней». Відповідач [PERSON] подав письмову заяву про визнання заявлених вимог про розірвання шлюбу. Вирішуючи подані сторонами заяви, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до\~ч.3,\~4\~ст.200\~ЦПК \~України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому\~статтею 206 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всіх або частини позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно ч.4\~ст.206\~ЦПК \~України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як передбачено ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд приходить до висновку, що позов в частині заявлених вимог про розірвання шлюбу підлягає задоволенню у звзку з визнанням заявлених в цій частині вимог відповідачем, за наявності законних на те підстав, оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, враховуючи такі принципи як добровільність шлюбу та неприпустимість примушування до шлюбу. Враховуючи наведене, ст.ст. 19, 24, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 21.08.1992 року перебуває з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, в якому мають сина [PERSON] , [INFO] . Подружні стосунки не підтримують через нехтування відповідачем сімейним життям. Вважає збереження сім`ї неможливим, тому просила шлюб розірвати. Позивач [PERSON] подала письмову заяву про підтримання заявлених вимог та розгляд справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, не повідомивши причини неявки. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] з 21.08.1992 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований виконавчим комітетом Верхньостановецької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, актовий запис № 10. У шлюбі сторони мають вже повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як передбачено ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи такі принципи як добровільність шлюбу та неприпустимість примушування до шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного, ст.ст. 24, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 21.11.1987 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, в якому мають двох вже повнолітніх дітей та неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки припинили, відповідач вже 13 років проживає у Росії, перебуває у фактичних шлюбних стосунках з іншою жінкою. З відповідачем спільного господарства не ведуть та спільного бюджету не мають, тому просила шлюб розірвати. Позивач подала письмову заяву про підтримання позовних вимог, розгляд справи у її відсутності, погодження на заочний розгляд. Відповідач в судове засіданні повторно не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, про що свідчать розписки, не повідомивши причини неявки та не подавши заяви про розгляд справи за його відсутності, тому, за згодою позивача, наявні підстави для заочного розгляду справи. Встановлено, що сторони з 21.11.1987 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, в якому мають двох вже повнолітніх дітей та неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Шлюб зареєстрований виконавчим комітетом Берегометської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, актовий запис № 35. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання сторін стало неможливим, а тому шлюб між ними слід розірвати. Враховуючи наведене, ст.ст. 105, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 22.05.2003 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, в якому мають двох дітей: сина [PERSON], 07.06.2004р.н., та сина [PERSON], 07.04.2009р.н., які проживають із нею та знаходяться на її утриманні після припинення подружніх стосунків із відповідачем. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, будучи працездатним, не маючи інших утриманців, тому просила стягнути з нього аліменти у розмірі по 900 гривень щомісячно на кожну дитину. до їх повноліття. Позивач змінила заявлені вимоги, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі по 1/2 частині його заробітку. Відповідач змінені позовні вимоги визнав у визначеному позивачкою розмірі, наслідки визнання позову йому відомі та зрозумілі, що вбачається із змісту поданої ним письмової заяви. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини визнані сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ч.4 ст.130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 цього Кодексу. Як передбачено ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у звзку з визнанням заявлених вимог відповідачем, за наявності законних на те підстав і оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. Згідно ч.3 ст.182 мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи наведене, ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved