Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 29.07.1999 року позивач зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає з відповідачем та [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем. Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося. Спору щодо поділу спільного сумісного майна не має. Між ними досягнуто згоди про утримання дітей. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини [PERSON] не надає. На підставі викладеного вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися в якості аліментів на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня предявлення позову. З матеріалів справи вбачається, що згідно копії свідоцтва про одруження серії 1-ЕД № 034385, виданого 29.07.1999 року Сєвєродонецьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської області, [PERSON] та [PERSON] 29.07.1999 року одружились, про що зроблено відповідний актовий запис № 330. Прізвище дружини після укладення шлюбу [PERSON]. Згідно із копією свідоцтва про народження серії І-ЕД № 233504, виданим 16.02.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області, [PERSON] народилась 09.02.2012 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 141. Батьком записаний [PERSON], матірю [PERSON]. Враховуючи те, що відповідач є батьком [PERSON], а також те, що фактичні взаємовідносини подружжя припинені, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, позивач не бажає примиритися і строк для примирення їй не потрібен, а також з урахуванням того, що відповідач визнав позов, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, доводи, викладені позивачем на підтвердження своїх вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, у звязку із чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до підп. 3 п. 5 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Приймаючи до уваги вимоги ч. 3 ст. 88 ЦПК України, положення Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 640 грн.. У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved