Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідачів про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Свій позов мотивує тим, що 11.10.2012 р. державний виконавець Баліцька Н.К. відкрила виконавче провадження за виконавчим листом виданим Червоноградським міським судом про зобов'язання [PERSON] знести добудову та відновити фасад будинку і прибудинкову територію по [ADDRESS], за власні кошти. 12.10.2012 р. вказаним державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, через тиждень державний виконавець знову відкрила виконавче провадження та 26.12.2012 р. винесла постанову про його закінчення. 4.01.2013 р. до Червоноградського суду нею було подано скаргу на дії державного виконавця, яку задоволено 12.02.2013 р., визнано дії державного виконавця неправомірними, а постанову про закінчення виконавчого провадження незаконною та таку скасовано. 2.07.2013 р. Апеляційним судом Львівської області, скаргу ВДВС Червоноградського МУЮ відхилено та рішення суду залишено без змін. Внаслідок незаконних дій державного виконавця Баліцької Н.К. та начальника ВДВС Червоноградського МУЮ Савойника Р.П. в неї погіршився стан здоров'я, отримала стрес, змушена була неодноразово їздити у виконавчу службу, писати відповідні заяви, оплачувала проїзд автобуса. Коли державним виконавцем вдруге було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, це призвело до моральних та фізичних страждань, вона змушена була вживати ліки, витрачати кошти на адвоката. При розгляді апеляційної скарги ВДВС Червоноградського МУЮ незважаючи на похилий вік, їздила до Львова на судові засідання, затрачала значні кошти на переїзд, переносила незручності, фізичні навантаження, що призвело до того, що вона вимушена була звернутись до лікаря. Під час лікування, нею було витрачено 5690,71 грн. на придбання ліків. Крім того, затратила - 13,22 грн. на пересилку поштової кореспонденції; 28,20 грн. на ксерокопії документів; 163 грн. витрат на проїзд до Львова. Відтак, на її переконання, відповідачем їй була завдана матеріальна шкода в розмірі 6013,83 грн. Також, вважає, що ухиляючись від виконання рішення суду ВДВС Червоноградського МУЮ подав касаційну скаргу, тим самим свідомо затягуючи процес виконання, створив їй нестерпні умови життя, що призвело до того, що вона важко захворіла. Через неправомірні дії відповідачів, вона не відпочивала, дихала угарним газом, який йде від труби з прибудови, мокрота від дощу і снігу проникає в квартиру, гниють стіни, а вона хворіє артритом. Завдану їй моральну шкоду оцінює у 5000 грн. З огляду на зазначенні обставини, просить позов задовольнити стягнувши з відповідачів вище зазначений розмір матеріальної та моральної шкоди. Позивачка в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала в повному обсязі. Пояснила, що начальник ВДВС Червоноградського МУЮ її ображав, кричав на неї коли приходила на прийом. Вважає, що державний виконавець Баліцька Н.К. незаконно зупиняла виконавче провадження, яке на даний час, відкрите. Рішення суду мало бути виконане ще в квітні 2013 року. На її думку, ВДВС Червоноградського МУЮ свідомо не виконувалось рішення суду. Через неправомірні дії відповідачів, змушена була лікуватись, зверталась в львівську лікарню, постійно знаходилась в стресовому стані, що значно вплинуло на її здоров'я так як загострились старі хвороби. З огляду на наведені обставини, просить позов задовольнити. Відповідач Савойник Р.П. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив, що на виконанні ВДВС Червоноградського МУЮ перебуває виконавче провадження по виконанні виконавчого листа № 2-274/11 виданого Червоноградським міським судом про зобов'язання [PERSON] знести добудову та відновити фасад будинку і прибудинкової території по [ADDRESS], за власні кошти. Державним виконавцем Баліцькою Н.К. вживались всі законодавчо передбачені заходи для виконання рішення суду, зокрема, неодноразово здійснювалися виходи на дільницю для перевірки виконання рішення, проте боржник доступу до квартири не надавав та не зносив добудову з відновленням фасаду, таким чином, рішення суду не могло бути виконаним, про що складались відповідні акти. На виклики державного виконавця, [PERSON] не з'являлась. Крім того, державним виконавцем скеровувався запит у будівельні організації м. Червонограда з метою повного та своєчасного виконання рішення суду та згоди на проведення будівельних робіт не надано. 26.12.2012 р. у ВДВС Червоноградського МУЮ з'явився боржник, про що складено акт державного виконавця, ознайомлено боржника з рішенням суду та повідомлено про наслідки його невиконання, цього ж дня Баліцькою Н.К. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. В подальшому позивачка звернулась із скаргою на дії державного виконавця та 6.02.2013 р. з'явилась до нього на прийом, при цьому, вела себе зверхньо, безпідставно звинувачувала його та головного державного виконавця у неправомірності їх дій, підвищувала тон, не надала можливості роз'яснити норми Закону. 7.02.2013 р. у ВДВС Червоноградського МУЮ надійшла заява позивачки про повернення виконавчого листа № 2-274/11. 22.10.2013 р. скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження та поновлено виконавче провадження. Вважає, що ВДВС Червоноградського МУЮ позивачці не було завдано жодної шкоди, тому позов є безпідставним та просить відмовити в його задоволенні. Співвідповідач Баліцька Н.К. в судовому засіданні позов не визнала, надала пояснення аналогічні поясненням начальника ВДВС Червоноградського МУЮ. Представник співвідповідача управління Державної казначейської служби України у м. Червонограді Львівської області, в судовому засіданні пояснив, що відсутній механізм відшкодування шкоди, завданої органом державної влади. Враховуючи відсутність законодавчого врегулювання та відсутність доказу зазнання моральних страждань вважає, позовні вимоги щодо стягнення матеріальної та моральної шкоди необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Заслухавши пояснення, оцінивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у задоволені позову слід відмовити з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, на виконанні ВДВС Червоноградського МУЮ, знаходиться виконавчий лист № 2-274/11 від 11.02.2011 р. виданий Червоноградським міським судом Львівської області про зобов'язання [PERSON] знести добудову та відновити фасад будинку і прибудинкової території по [ADDRESS] за власний кошт. Постановою державного виконавця ВДВС Червоноградського МУЮ від 11.10.2012 р. серії ВП № 34702426, відкрито виконавче провадження з виконання вищевказаного виконавчого листа. На підставі актів державного виконавця Баліцької Н.К. від 23.10.2012 р., 30.10.2012 р.при виході на дільницю за адресою по [ADDRESS], за місцем виконання виконавчих дій [PERSON] вдома не було, дверей квартири ніхто не відчинив та добудова з відновленням фасу будинку не знесена. Відповідно до акту державного виконавця від 26.12.2012 р., [PERSON] попереджено про кримінальну відповідальність щодо невиконання рішення суду. Постановою державного виконавця Баліцької Н.К. від 23.10.2012 р. на боржника [PERSON] за невиконання рішення суду накладено штраф в розмірі 170 грн. Крім того, згідно постанови державного виконавця від 30.10.2012 р. за повторне невиконання рішення суду на [PERSON] накладено штраф в розмірі 340 грн. Також, постановою державного виконавця Баліцькою Н.К. від 26.10.2012 р. було здійснено примусовий привід боржника [PERSON] Окрім того, як встановлено з матеріалів справи, державним виконавцем ВДВС Червоноградського МУЮ Баліцькою Н.К. скеровувались запити у будівельні організації, а саме: ВАТ «Укрзахідвуглебуд», ТзОВ «Київ-Захід», ТзОВ «Ромас», ТзОВ «Антикорбудсервіс», КП «Червонограджитлокомунсервіс», ТзОВ « Ферум», які мають необхідну техніку та будівельні матеріали з метою повного та своєчасного виконання рішення суду та згідно відповідей, згоди на проведення будівельних робіт, пов'язаних із знесенням добудови у ВДВС Червоноградського МУЮ не надано та позивачку повідомлено про всі вжиті заходи з виконання виконавчого документу. В результаті проведення наведених вище виконавчих дій, постановою державного виконавця від 26.12.2012 р., виконавче провадження закінчено. Ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 12.02.2013 р., задоволено скаргу [PERSON] та визнано дії старшого державного виконавця ВДВС Червоноградського МУЮ Баліцької Н.К. про винесення постанови від 26.12.2012 р. про закінчення виконавчого провадження по виконавчому листу № 2-274/11 неправомірними. Як вбачається з ухвали Апеляційного суду Львівської області від 2.07.2013 р., апеляційну скаргу ВДВС Червоноградського МУЮ , відхилено та ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 12.02.2013 р. залишено без змін. Відтак, 22.10.2013 р. скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження та таке поновлено. В подальшому, державним виконавцем здійснювались заходи щодо виконання рішення суду, а саме, проводився вихід на дільницю 28.11.2013 р., за адресою боржника, проте, доступу до квартири ніхто не надав. Цього ж дня, за невиконання рішення суду на боржника [PERSON] накладено штраф в розмірі 170 грн., а також, скеровувались попередження про зобов'язання знести добудову з відновленням фасаду будинку. Крім того, 6.12.2013 р. при повторному виході на дільницю для перевірки виконання рішення суду, боржник доступу до квартири не надав, добудову не зніс. Цього ж дня державним виконавцем Баліцькою Н.К. за повторне невиконання рішення суду на [PERSON] накладено штраф в розмірі 340 грн. Також, 19.12.2013 р. при виході на дільницю для перевірки виконання рішення суду за адресою по [ADDRESS], встановлено, що боржник добудову не зніс та фасад будинку не відновив, про що складено відповідний акт. З аналізу наведеного, на думку суду, відповідачем вживаються відповідні дії спрямовані на виконання рішення суду. Згідно п.1 ст. 3 ЗУ «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється Державною казначейською службою України в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду». Відповідно до ст. 11 ЗУ «Про державну виконавчу службу» шкода, заподіяна державним виконавцем фізичним чи юридичним особам під час виконання рішення, підлягає відшкодуванню у порядку, передбаченому законом, за рахунок держави. На підставі ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Разом із тим, в судовому засіданні залишилися недоведеними твердження позивачки, з приводу наявності причинно-наслідкового зв'язку між неправомірним діями державного виконавця та лікуванням [PERSON], що призвело до понесення останньою матеріальних витрат. Крім того, суд не може прийняти до уваги долучені до матеріалів справи, медичні документи, оскільки, наведені в них діагнози, а саме: остеохондроз, лівобічний сколіоз не могли бути спричинені неправомірними діями відповідачів щодо неї. Також, суд вважає вимоги позивачки про відшкодування витрат затрачених на поштову кореспонденцію та проїзд до м.Львова на апеляційний розгляд справи, безпідставними, так як за правовою природою кошти, які просить позивачка стягнути з відповідача є судовими витратами, а не майновою шкодою та такі підлягають стягненню при ухваленні судового рішення у кожній конкретній справі під час розгляду якої вони були витрачені. Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода при цьому полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Статтею 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Враховуючи положення п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» N 4 від 31.03.95, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, тобто наявність втрат немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. В порушення зазначених вимог процесуального законодавства, позивачкою не надані до суду документи, докази, які б свідчили про те, що своїми протиправними діями відповідач порушив нормальний уклад її життя, заподіяв моральні й душевні страждання. Крім того, не обґрунтовано належним чином з яких міркувань виходила позивачка, визначаючи розмір моральної шкоди. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, позивачем не представлено, а судом не здобуто жодних переконливих доказів у їх підтвердження, а тому у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Outcome: dismissed