Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, відповідно до якого просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня пред»явлення позову та до закінчення ним навчання.\~ Свої вимоги мотивувала тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який 31.10.2000 року було розірвано. Від шлюбу мають повнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. На підставі рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука з відповідача стягувались аліменти на її користь на утримання сина до закінчення ним навчання. 30.06.2016 року син закінчив навчання в коледжі Кременчуцького національного університету ім.. [PERSON], про те став студентом Кременчуцького національного університету ім.. [PERSON]. Відповідач в добровільному порядку допомогу на утримання сина у зв»язку з продовженням ним навчання не надає, хоч має можливість це робити, оскільки працює та стабільно отримує заробітну плату. Останній на утриманні інших осіб не має, за будь якими виконавчими провадженнями кошти не сплачує. Вона працює, однак має невелику заробітну плату та на її утриманні перебуває її батько, розмір пенсії якого недостатній навіть для придбання ліків. За таких обставин їй одній складно утримувати дитину, а тому вона звернулась до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач позов підтримала у повному обсязі з підстав, що в ньому зазначені та пояснила, що окрім аліментів, які стягувались за рішенням суду, відповідач жодної допомоги на утримання сина, який навчається і потребує матеріальної допомоги, не надає. На її заробітну плату складно утримувати її та повнолітню дитину, а також її батька, який є непрацездатним та потребує її допомоги. Також пояснила, що вона працює на ПАТ «АвтоКрАЗ» та її заробітна плата за останній місяць склала 2\~239 грн. У неї є два рідні брати, які матеріальну допомогу батьку не надають, та не можуть це робити, оскільки у одного брата дружина інвалід, а у іншого є діти та непрацездатна дружина. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково та не заперечував проти стягнення з нього аліментів у розмірі 1/12 частини з усіх видів заробітку, при цьому суду пояснив, що до нього по питанню надання допомоги у зв»язку з навчанням ні колишня дружина ні син не зверталися взагалі. Він казав сину, що якщо буде необхідна допомога, то звертайся, однак син жодного разу не звертався, а тому вважав, що той його матеріальної допомоги не потребує. Син отримує стипендію та має можливість працювати, однак цього робити не хоче. У нього є непрацездатна матір, він не одружений, інших дітей не має, стягнення за виконавчими документами із нього не проводяться, рідних братів та сестер не має. Також пояснив, що він хворів на туберкульоз та на даний час потребує якісного харчування та оздоровлення, щоб хвороба не повернулася знову. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував та пояснив, що він на даний час навчається та отримує стипендію у розмірі 808 грн. Він проживає з матір»ю і матеріальну допомогу йому надає лише мати, а відповідач матеріальну допомогу не надає взагалі. Вислухавши пояснення позивача, його представника, пояснення відповідача та третьої особи, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд встановив наступне. Як достовірно встановлено в судовому засіданні сторони з 25.10.1996 року по 31.10.2000 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-КЕ №087628, яке видане відділом реєстрації актів цивільного стану Крюківського районного управління юстиції м.Кременчука Полтавської області 12.06.2001 року. Від вказаного шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КЕ №326050, яке видане відділом реєстрації актів громадянського стану Крюківського райвиконкому м.Кременчука Полтавської області 18.06.1997 року. Повнолітній син сторін [PERSON] з 01.09.2016 року навчається на другому курсі денного відділення державної форми навчання навчально наукового інституту механіки і транспорту Кременчуцького національного університету ім.. [PERSON] і термін навчання складає з 01.09.2016 року по 30.06.2019 року, що підтверджується довідкою №1/601 16 від 11.10.2016 року. Відповідно до ст.. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як встановлено судом, це не заперечується сторонами та також підтверджується довідкою ТОВ «Житлорембудсервіс» №862 від 15.08.2016 року, [PERSON] проживає з позивачкою, а тому остання має право на звернення до суду з даним позовом. Таким чином, між сторонами в справі виникли правовідносини, щодо реалізації батьківських обовязків з утримання їх повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Як встановлено судом та це підтверджується довідкою ПАТ «АвтоКрАЗ» від 26.08.2016 року, позивач працює на ПАТ «АвтоКрАЗ» інженером технологом та її заробітна плата за період з лютого 2016 року по липень 2016 року склала 12\~108 грн. 94 коп. Позивач має батька [PERSON], [INFO], який досяг пенсійного віку, отримує пенсію за віком та проживає з позивачкою, що підтверджується посвідченням №170099/13. Як встановлено судом та це підтверджується довідкою КУ «Полтавський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Полтавської обласної ради №01/15 223 від 07.10.2016 року, відповідач працює фельдшером у КУ «Полтавський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Полтавської обласної ради та його заробітна плата за період з січня 2016 року по вересень 2016 року склала 71\~219 грн. 53 коп. Відповідач має матір [PERSON], [INFO], яка досягла пенсійного віку, отримує пенсію за віком, що підтверджується довідкою Кременчуцького об»єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області від 03.08.2015 року №2738, при цьому остання з відповідачем не проживає. Відповідач з 01.08.2007 року перебуває на обліку в Кременчуцькогму обласному протитуберкульозному диспансері з приводу виявлення у нього інфільтративного туберкульозу долі правої легені та подальшим проведенням ефективного лікування. Судом встановлено, що відповідно до ст. 187 Сімейного кодексу України відповідач за власною ініціативою матеріальну допомогу на утримання сина не надає, хоч має змогу надавати таку допомогу, в порядку ст. 188 Сімейного кодексу України від обовязку утримувати сина [PERSON] не звільнений, угода про сплату аліментів згідно ст.189 Сімейного кодексу України між сторонами не укладена. Ненадання матеріальної допомоги повнолітній дитині, яка навчається і потребує в звязку з цим допомоги, є порушенням батьківського обовязку, передбаченого ст. 199 Сімейного Кодексу України, а тому суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання повнолітньої дитини у зв»язку з продовженням навчання. Згідно ст..200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст..182 Цього кодексу. Відповідно до ст..182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує : стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів, які необхідно стягнути з відповідача на користь позивача, суд враховує те, що, як позивач так і відповідач є працездатними особами, працюють, отримують заробітну, кожен із ним має батьків, що досягли пенсійного віку, інших дітей не мають та у шлюбі не перебувають. Також суд враховує те, що повнолітня дитина сторін отримує стипендію у розмірі 808 грн., що він підтвердив в судовому засіданні. Враховуючи викладене, встановлені обставини справи, встановлений Законом прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений Законом обов»язок обох батьків надавати матеріальну допомогу повнолітній дитині, яка продовжує навчання, виходячи з вимог виваженості, розумності та справедливості, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання сина, який продовжує навчання, у розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку щомісячно до закінчення ним навчання. Що стосується часу з якого необхідно стягували аліменти, то суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст..191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Вказаний позов подано до суду 30.08.2016 року. Між тим, як встановлено судом та це вбачається із довідки №1/601 16 від 11.10.2016 року, яка видана навчально науковим інститутом механіки і транспорту Кременчуцького національного університету ім.. [PERSON], [PERSON] розпочав навчання у вказаному інституті з 01.09.2016 року, а аліменти у зв»язку з його навчанням у коледжі Кременчуцького національного університету ім.. [PERSON] стягувались за рішенням Автозаводського районного суду м.Кременчука від 09.09.2015 року. За таких обставин, суд вважає за необхідне присудити аліменти саме з 01.09.2016 року, а не від дня пред»явлення позову. Зважаючи на викладене, позов підлягає частковому задоволенню. Оскільки позов підлягає задоволенню, то з відповідача, відповідно до ст..88 ЦПК України, на користь держави необхідно стягнути судовий збір.

Outcome: partial