Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до Костопільського районного суду Рівненської області з цивільним позовом до [PERSON] про збільшення розміру сплати аліментів. В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області у справі №564/298/14-ц постановлено стягувати з [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , по 500 грн. щомісячно. Виконавчий лист про стягнення аліментів перебуває на примусовому виконанні у Березнівському районному відділі ДВС. Станом на 31.08.2021 заборгованість по сплаті аліментів по сплаті аліментів складає 47231,50 грн. Починаючи з 2016 року відповідач сплатив лише 500 грн. Відповідач не є особою похилого віку, працездатний, має задовільний стан здоров`я, має щоденний заробіток, а тому має можливість сплачувати аліменти на дитину в розмірі по 4000 грн. Ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 19.10.2021 відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, про що повідомлено сторони. Відповідачу було надано 15-ти денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження подати відзив на позов, позивачу у 5-ти денний строк з дня отримання відзиву на позов подати відповідь на відзив, відповідачу у строк не пізніше 5-ти днів з дня отримання відповіді на відзив подати свої заперечення на відповідь на відзив. Правом на подання відзиву на позов відповідач не скористався. Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, тому відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами. Розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд встановив наступне. [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується повторно виданим 12.02.2016 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Костопільського районного управління юстиції у Рівненській області, актовий запис про народження №368 від 16.09.2014. Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 10 березня 2016 року у справі №564/298/16-ц з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на у тримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі по 500 грн. щомісячно, починаючи з 16 лютого 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. 23 березня 2016 року Костопільським районним судом Рівненської області видано виконавчий лист на виконання рішення суду у справі №564/298/16-ц, який перебуває на виконанні у Березнівському відділі державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області, що підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, відповідно до якого станом на серпень 2021 року заборгованість складає 47231,50 грн., за період з 2016 по серпень 2021 [PERSON] сплачено 500 грн. аліментів. 01 червня 2019 року [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] , у зв`язку з цим змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Костопільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, актовий запис №86. Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд враховує наступне. Так, відповідно до вимог ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач [PERSON] просила збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на підставі рішення суду покликаючись на те, що відповідач не є особою похилого віку, працездатний, має задовільний стан здоров`я, має щоденний заробіток, а тому має можливість сплачувати аліменти на дитину у більшому розмірі. При цьому суд звертає увагу на те, що позивач обґрунтовуючи свої позовні вимоги вказаними обставинами, взагалі не надала суду доказів на їх підтвердження позбавляючи суд можливості встановити ступінь зміни матеріального становища сторін та можливості відповідача сплачувати аліменти у збільшеному розмірі. Стаття 12 Цивільного процесуального кодексу України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно зі статтями 76-79 Цивільного процесуального кодексу України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Статтею 81 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, доводи позивача про необхідність збільшення розміру аліментів не заслуговують на увагу суду та є голослівними, оскільки позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу в розумінні ст.ст.76, 83 Цивільного процесуального кодексу України на підтвердження передбачених ст.192 Сімейного кодексу України обставин щодо зміни матеріального чи сімейного стану, як у позивача в бік погіршення, так і у відповідача в бік покращення, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та інших підстав, передбачених для збільшення розміру аліментів. Факт укладення позивачем шлюбу не є доказом погіршення матеріального стану позивача у порівнянні із 2016 роком та не є підставою для збільшення розміру аліментів. Суд також враховує, що згідно приписів ст.182 Сімейного кодексу України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У свою чергу, відповідно до абз.2 ч.1 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Вказана норма статті Закону набрала чинності 28.08.2018 року (Закон № 2475-VIII від 03.07.2018). Таким чином, з 28.08.2018 року стягнення аліментів у розмірі не меншому ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку належить до повноважень виконавця. Факт стягнення з відповідача аліментів у розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів. Враховуючи викладене суд дійшов переконливого висновку, що позовні про збільшення розміру аліментів є необґрунтованими, а тому до задоволення не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed