Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до Лисичанського міського суду з позовом до Територіальної громади м. Перевальська в особі Перевальської міської ради Перевальського району Луганської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовної заяви, після уточнення позову позивач зазначила, що [INFO]. померла її мати - [PERSON], яка [INFO], уродженка с. Каменка Середино-Будського району Сумської області. Від народження мати мала прізвище «[PERSON]», під час першого шлюбу мала прізвище «[PERSON]». Перший шлюб вона розірвала у 1953 р. в Хмельницькій області та взяла після розлучення дівоче прізвище «[PERSON]». У 1982 р. вона уклала другий шлюб та змінила прізвище з «[PERSON]» на прізвище «[PERSON]». Той факт, що [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]., [PERSON], [INFO] є однією і тією ж самою особою підтверджується копією актового запису про народження [PERSON], [INFO], копією актового запису про народження [PERSON], свідоцтвом про укладення шлюбу від 02.10.1982 р. Після її смерті залишилось спадкове майно - квартира [ADDRESS]. Інших спадкоємців немає, заповіт нею не складався. Спадщину позивачка прийняла, оскільки була зареєстрована та постійно мешкала з матір'ю. Нотаріально оформити спадщину після смерті матері не змогла, оскільки не надано нотаріусу підтвердження зміни мамою прізвища з «[PERSON]» на «[PERSON]», тобто свідоцтво про розірвання шлюбу, яке було втрачено ще матір'ю позивачки, а також через те, що у нотаріуса відсутній доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Спадкового реєстру. На підставі викладеного і після уточнення позовних вимог, просила суд, встановити факт, що [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] є однією і тією ж самою особою, встановити факт родинних відносин між [PERSON] [INFO] і [PERSON], як між матір'ю і донькою, визнати за позивачем в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], право власності на квартиру [ADDRESS] Заявник [PERSON] в судове засідання не з'явилась, в уточненій позовній заяві просила справу розглядати без її участі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, на сайті http://lsm.lg.court.gov.ua/sud 415/, про причину неявки суд не повідомив, клопотання відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача не заперечувала проти розгляду справи за відсутності відповідача. У зв'язку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Матеріалами справи встановлено, що згідно з свідоцтвом про одруження, серії [NUMBER], виданого Троїцькою селищною радою, Троїцького району, Луганської області, 30 жовтня 1965 року [PERSON] та [PERSON] одружились, про що зроблено актовий запис № 41. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON]. Згідно з свідоцтвом про народження, серії [NUMBER], виданого 19 червня 1967 року Берездівської сільської ради Славутського району бюро ЗАГС, [PERSON] народилась [INFO] року, про що зроблено актовий запис № 40, батьком записаний [PERSON], а матір'ю - [PERSON]. Відповідно до довідки №601 від 17.11.2007р. видана начальником відділу реєстрації актів цивільного стану Перевальського районного управління юстиції Луганської області [PERSON] про те, що 22 березня 1969 р. в Відділі реєстрації актів цивільного стану Перевальського районного управління юстиції Луганської області зареєстровано шлюб громадянина [PERSON] та громадянки [PERSON], про що зроблено актовий запис №76, прізвища після реєстрації шлюбу «[PERSON]». Відповідно до актового запису про народження [PERSON], наданого з м. Каменка Середино-Будського району Сумської області, виданого директором державного архіву Сумської області [PERSON], встановлено, що 19 жовтня 1930 року народилась [PERSON], батьком записано [PERSON], матір'ю - [PERSON]. Відповідно до акту від 16.04.2015р. складеного депутатом Перевальської міської ради [PERSON] [PERSON] є матір'ю [PERSON] мала дівоче прізвище [PERSON], в 1948 р. вийшла заміж за [PERSON] і взяла його прізвище, в 1953 році розірвала шлюб і повернула собі прізвище [PERSON]. Згідно з свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого 01.10.1982 року Перевальським районним відділом ЗАГС, [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO] 01.10.1982 року зареєстрували шлюбу, про що зроблено відповідний актовий запис № 292. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON]. Так, суд приходить до висновку, що [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] є однією і тією ж самою особою. Судом встановлено факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] підтверджено, а отже [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] є матір'ю [PERSON],[INFO]. Враховуюче наведене, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги про встановлення факту родинних відносин підлягають задоволенню. Згідно з свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER], виданого 07.10.2014 року Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Перевальського районного управління юстиції у Луганській області, 07 жовтня 2014 року померла [PERSON], про що зроблено актовий запис № 345. Згідно із свідоцтвом про право власності на житло [NUMBER] від 20.12.1999 р. квартира за адресою [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] і право власності зареєстровано Перевальським державним комунальним підприємством бюро технічної інвентаризації у реєстровій книзі №6554. Відповідно до акту від 16.04.2015р. складеного депутатом Перевальської міської ради [PERSON] [PERSON] на момент смерті своєї матері [PERSON] проживала спільно із покійною за адресою: [ADDRESS]. Згідно із роз'ясненням приватного нотаріусу Перевальського районного нотаріального округу Луганської області [PERSON] від 15.04.2015р. №2/01-16 [PERSON], яка зареєстрована в [INFO] звернулась за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої матері, але видати свідоцтво неможливо, оскільки, спадкоємцем не надані документи, що підтверджують родинний зв'язок із спадкодавцем та згідно наказу Міністерства юстиції України №953/5 від 17.06.2014 року тимчасово припинено доступ користувачів до Єдиних та Державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України, а саме: Державного реєстру обтяжень рухомого майна та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Спадкового реєстру до закінчення антитерористичної операції на сході України. Згідно з Листом ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, вбачається, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до звіту про оцінку квартири [ADDRESS] наданою ПП «Незалежна експертна оцінка «НЕО» від 06.03.2015р. вартість об'єкту оцінки складає 18210 грн. За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що у позивача існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, після смерті матері, у зв'язку з чим її право має бути захищене судом, шляхом визнання за нею в порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно. Таким чином, факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають, за таких обставин суд вважає, що позовні вимоги про визнання права власності на спадкове майно підлягають задоволенню.

Outcome: approved