Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до ТОВ «Кей -Колект», АТ «УкрСиббанк», за участі третіх осіб, які не заявляють вимог на предмет спору Приватний нотаріусВінницького міського нотаріального округу [PERSON] та відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції Вінницької області про припинення договору іпотеки зняття заборони з нерухомого майна. Позов мотивовано тим, рішенням апеляційного суду Вінницької області від 04 жовтня 2012 року в справі № 2-2018/11/0206 провадження №22-ц/0290/2344/2012 було встановлено, що майновий поручитель [PERSON] відповідно до договору іпотеки зареєстрованого в реєстрі від 01.11.2007р., поручалась за забезпечення виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором №11243733000 від 01.11.2007 року та за кредитним договором №11245427000 від 01.11.2007 року також було встановлено на підставі наданих документів розміри заборгованості по відступленню прав вимоги за кредитними договорами, а саме за кредитним договором за №11243733000 від 01.11.2007 року у розмірі відповідно 1 944,35 доларів США. Позивач виконала в повній мірі зобов'язання за кредитним договором №11243733000 від 01.11.2007 р., у розмірі 1 944,35 (одна тисяча дев'ятсот сорок чотири ) доларів США 35 центів., що підтверджується квитанціями за №20 та №21 від 15 жовтня 2012 року. В зв'язку з цим позивач просив припинити у зв'язку з повним виконання зобов'язань, що зумовлювало основне зобов'язання договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] 01.11.2007 року, зареєстрованого в реєстрі за №4834, та Договором про внесення змін №1 від 08 травня 2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] зареєстрованого за реєстровим номером №710, зняти заборони відчуження іпотечного майна та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та з Державного реєстру іпотек відповідні записи щодо обтяження майна, яке є предметом іпотеки на підставі Договору іпотеки зареєстрованого 01.11.2007 року, укладеного між АТ «УкрСиббанк» (Код ЄДРПОУ 09807750) та [PERSON] (ідентифікаційний номер: [NUMBER]), зареєстрованого в реєстрі за реєстровим номером №4834, №4835 та в реєстрі для реєстрації заборон за №97, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON], (нерухоме майно/предмет іпотеки: 3-х кімнатну квартиру, що розташована за адресою: місто [ADDRESS] Ухвалою суду від 18.04.2013в провадження по справі було зупинено в зв'язку з подачею ТОВ «Кей-Колект» касаційної скарги на рішення Апеляційного суду Вінницької області від 04.10.2012 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ. За клопотанням позивача та на підставі ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 29.01.2014 року про закриття провадження за касаційною скаргою АТ «Укрсиббанк» провадження по справі було відновлено. Позивач подав клопотання до суду про притягнення в якості третьої особи без самостійних вимог відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції Вінницької області. Ухвалою суду від 28.02.2014 року було залучено відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції Вінницької області в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник позовні вимоги підтримала у повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві. Представники відповідача ТОВ «Кей - Колект» заперечували проти задоволення позовної заяви. Представник АТ «Укрсиббанк» просив відмовити в задоволенні в задоволенні позовних вимог. Представник приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] при вирішенні справи поклався на розсуд суду. До суду надійшла заява начальника відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції Вінницької області Журавського А.Т. в якій він просив справи розглядати за його відсутності та при вирішенні справи поклався на розсуд суду. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. 01 листопада 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» (в подальшому перейменованому в АТ «УкрСиббанк») та гр. України [PERSON] (надалі - позичальник), був укладений Договір про надання споживчого кредиту за № 11243733000 (надалі - кредитний договір). Згідно з умовами кредитного договору позичальнику був наданий кредит у іноземній валюті у розмірі 54 950,00 (п'ятдесят чотири тисячі дев'ятсот п'ятдесят) доларів США, терміном до 31.10.2018 року та з відсоткової ставкою за користування кредитом 13,90% річних, та зі сплатою платежів згідно додатку 1 - графік погашення кредиту. 06 лютого 2009 року між позичальником/[PERSON] та АТ «УкрСиббанк» було укладено Додаткову угоду № 1 до Договору про надання споживчого кредиту за № 11243733000 від 01.11.2007 року (щодо зміни умов кредитного договору при реструктуризації), а саме змінено строк сплати нарахованих процентів за ристопад та грудень 2008 року на грудень 2013 року та січень 2014 року. Та про заміну кінцевого терміну повернення кредиту за кредитним договором, а саме позичальник зобов'язується повернути кредит у повному обсязі в термін не пізніше 06 жовтня 2022 року. Також, 06 лютого 2009 року між позичальником/[PERSON] та АТ «УкрСиббанк» було укладено Додаткову угоду № 2 до Договору про надання споживчого кредиту за № 11243733000 від 01.11.2007 року (щодо зміни схеми погашення кредиту), а саме змінено повернення кредиту та сплату плати за кредит шляхом щомісячної сплати ануїтетних платежів в день сплати ануїтетного платежу, розмір якого складає 681,80 доларів США в строк до 06 числа кожного календарного місяця строку кредитування. З метою забезпечення виконання зобов'язань за Договором про надання споживчого кредиту за №11243733000 від 01 листопада 2007 року, між АТ «УкрСиббанк» та майновим поручителем [PERSON] був укладений Договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] 01.11.2007 року, зареєстрованого в реєстрі за № 4834. Відповідно до умов даного Договору іпотеки, [PERSON]- майновий поручитель (надалі - іпотекодавець) передала в іпотеку нерухоме майно, а саме 3-х кімнатну квартиру за номером [ADDRESS], що належить останній на праві приватної власності. 08 травня 2009 року між АТ «УкрСиббанк» та майновим поручителем [PERSON], було укладено Договір про внесення змін №1 за реєстрованого в реєстрі за №710, до Договору іпотеки зареєстрованого за реєстровим №4834, щодо заміни кінцевого терміну повернення отриманого кредиту за Кредитним договором від 01 листопада 2007 року за №11243733000, а саме до 06 жовтня 2022 року. Відповідно до п. 1 ст. 626 Цивільного Кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Враховуючи те, що договір іпотеки був укладений позивачем саме з АТ «Укрсиббанк», та, що зміни у договір іпотеки у встановленій законом формі не вносились та враховуючи норми статті 1077 ЦК України, суд вважає, що вимоги правомірно пред'явлені до АТ «Укрсиббанк» та до ТОВ «Кей - Колект». Однак, враховуючи той факт, що 12 грудня 2011 року між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» було укладено Договір факторингу за № 1 (надалі - Договір), відповідно до якого права вимоги по кредитному договору за № 11243733000, укладеному між АТ «УкрСиббанк» та [PERSON] перейшли до ТОВ «Кей - Колект». Та, 12 грудня 2011 року між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» було укладено Договір відступлення права вимоги за договорами іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області [PERSON], відповідно до якого право вимоги за Договором іпотеки, укладеним між АТ «УкрСиббанк» та майновим поручителем [PERSON] 01.11.2007 року, перейшло до ТОВ «Кей - Колект». Відповідно до п.п.3.5. Договору факторингу міститься обов'язок АТ «УкрСиббанк» (по Договору факторингу «Клієнт») повідомити Боржника і Гаранта про відступлення права вимоги. Відповідно до останього, 15 грудня 2011 року за вих. №12-22/26985 АТ «УкрСиббанк» повідомив майнового поручителя [PERSON] про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, а саме за кредитним договором №112437333000 від 01.11.2007 року укладеним між [PERSON] Анатолієвною та Банком у розмірі зобов'язань в сумі 1 944,35 (одна тисяча дев'ятсот сорок чотири ) доларів США 35 центів., та за кредитним договором від 06.02.2009 року за №11243733001 укладеного між [PERSON] Анатолієвною та Банком у розмірі зобов'язань в сумі 70 480,37 (сімдесят тисяч чотириста вісімдесят ) доларів США 37 центів. Також, розмір заборгованості за кредитним договором у розмірі 1 944,35 (одна тисяча дев'ятсот сорок чотири ) доларів США 35 центів підтверджується Довідкою - розрахунком заборгованості за кредитним договором №11243733000 від 01.11.2007р. станом на 06.10.2010 р. наданою банківською установою. Відповідно до умов договору іпотеки, а саме п.6.1. де зазначено, що останній діє з моменту його нотаріального посвідчення до повного виконання зобов'язань за договором, що обумовлюють основне зобов'язання. Майновий поручитель - [PERSON] виконала в повній мірі зобов'язання за кредитним договором №11243733000 від 01.11.2007 р., у розмірі 1 944,35 (одна тисяча дев'ятсот сорок чотири ) доларів США 35 центів., що підтверджується квитанціями за №20 та №21 від 15 жовтня 2012 року. Таким чином, у відповідності до чинного законодавства іпотека є дійсною до припинення основного зобов'язання та припиняється у разі припинення основного зобов'язання. Позивач вважає, що його обов'язок, як майнового поручителя є виконаним та в силу закону є припиненими. Згідно ст. 593 Цивільного кодексу України право застави припиняється у разі припинення зобов'язань, забезпеченого заставою. У разі припинення права застави на нерухоме майно до державного реєстру вносяться відповідні дані. За положеннями ст. 598 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до ст. ст. 3, 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки;визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Відповідно до п.п. 2, 4 «Тимчасового порядку державної реєстрації іпотек», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 2004 р. N410, державний реєстр іпотек - це єдина комп'ютерна база даних про обтяження і зміну умов обтяження нерухомого майна іпотекою, відступлення прав за іпотечним договором, передачу, анулювання, видачу дубліката заставної та видачу нової заставної. Державна реєстрація відомостей про обтяження чи зміну умов обтяження нерухомого майна іпотекою, відступлення прав за іпотечним договором та передачу, анулювання, видачу дубліката заставної та видачу нової заставної здійснюється шляхом внесення реєстратором запису до Реєстру, а також змін і додаткових відомостей до запису, виключення запису з Реєстру. На підставі Договору іпотеки, що посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу та зареєстрованим 01.11.2007 року, приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу, - реєстратором реєстру іпотек - внесено 01 листопада 2007 року до реєстру іпотек запис за реєстраційним номером №5955070 та контрольною сумою ВДГДД32Е98 - про обтяження іпотекою належної позивачу (майновому поручителю [PERSON]М.), а саме 3-х кімнатної квартири що знаходиться зп адресою в місті Вінниця по вулиці Острозького в будинку за №35, квартира за №6. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про іпотеку» відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 04 жовтня 2012 року в справі № 2-2018/11/0206 провадження №22-ц/0290/2344/2012 було встановлено, що майновий поручитель [PERSON] відповідно до договору іпотеки зареєстрованого в реєстрі від 01.11.2007р., поручалась за забезпечення виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором №11243733000 від 01.11.2007 року та за кредитним договором №11245427000 від 01.11.2007 року також було встановлено на підставі наданих документів розміри заборгованості по відступленню прав вимоги за кредитними договорами, а саме за кредитним договором за №11243733000 від 01.11.2007 року у розмірі відповідно 1 944,35 доларів США. Таким чином, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини (ч. З ст. 61 ЦПК України). Згідно п. 5 ч.1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року № 1952-ІV зі змінами та доповненнями, державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили. Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Викладене вище свідчить, що в зв'язку з тим, що іпотечний договір та Додаткова угода до нього є припинені у зв'язку з повним виконанням зобов'язань, запис про обтяження майна іпотекою підлягає виключенню з Державного реєстру іпотек. Окрім того, у зв'язку із припинення Іпотечного договору, який був підставою для внесення Запису до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запису, а саме реєстраційний номер №5955009, контрольна сума 525А02ДЕ39, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 09.06.99 N 31/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 18.08.2004 N 85/5), та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10.06.99 за N 364/3657, такі записи також підлягають виключенню. Відповідно до п. 1.5. Положення про Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна реєстратори приймають заяви про реєстрацію обтяження об'єкта нерухомого майна від державних нотаріальних контор та приватних нотаріусів, які не є Реєстраторами, судів, слідчих органів та інших осіб, визначених цим Положенням; уносять та вилучають записи до (з) Реєстру заборон про заборони, арешти щодо нерухомого майна; отримують (видають) витяги з Реєстру заборон. Реєстратори також уносять та вилучають до (з) Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна відомості про тимчасові застереження щодо нерухомого майна. Заслухавши пояснення сторін і їх представників, дослідивши матеріали справи, встановивши факти і відповідні їм правовідносини суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову приймаючи до уваги наступне. Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 04 жовтня 2012 року в справі № 2-2018/11/0206 провадження №22-ц/0290/2344/2012 було встановлено, що майновий поручитель [PERSON] відповідно до договору іпотеки зареєстрованого в реєстрі від 01.11.2007р., поручалась за забезпечення виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором №11243733000 від 01.11.2007 року та за кредитним договором №11245427000 від 01.11.2007 року також було встановлено на підставі наданих документів розміри заборгованості по відступленню прав вимоги за кредитними договорами, а саме за кредитним договором за №11243733000 від 01.11.2007 року у розмірі відповідно 1 944,35 доларів США. [PERSON] Позивач виконала в повній мірі зобов'язання за кредитним договором №11243733000 від 01.11.2007 р., у розмірі 1 944,35 (одна тисяча дев'ятсот сорок чотири ) доларів США 35 центів., що підтверджується квитанціями за №20 та №21 від 15 жовтня 2012 року. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. У відповідності до чинного законодавства іпотека є дійсною до припинення основного зобов'язання та припиняється у разі припинення основного зобов'язання. Позивач вважає, що його обов'язок, як майнового поручителя є виконаним та в силу закону є припиненими. Згідно ст. 593 Цивільного кодексу України право застави припиняється у разі припинення зобов'язань, забезпеченого заставою. У разі припинення права застави на нерухоме майно до державного реєстру вносяться відповідні дані. За положеннями ст. 598 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Згідно зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Враховуючи викладене та

Outcome: approved