Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові зазначила, що 05 вересня 2015 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції зареєстровано шлюб між нею та [PERSON], актовий запис №1135. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину: [PERSON] [INFO], яка проживає з позивачем та знаходиться на її утримані. Шлюбні відносини між сторонами припинені з липня 2016 року, спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння та через культурний бар'єр, відповідач влаштовував скандали. За таких обставин позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе. Позивачка в судовому засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, на розірванні шлюбу наполягає. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Причини неявки у судове засідання відповідач не повідомив, відзив не надав. Заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надавав. На підставі ч. 7 ст.128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Суд вважає можливим, за згодою позивача, провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи відповідно до ст. 280 ЦПК України, за відсутності відповідача. Розглянувши матеріали справи, оцінивши всі докази у сукупності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до вимог статті 24 СК України шлюб гарантується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Статтею 55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 05 вересня 2015 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №1135. (а.с.4) Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] видане Дніпровським районним у місті Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області. (а.с.5). Спільне життя між подружжям не склалося через різні погляди на життя та культурний бар'єр. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені з липня 2016року. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, що говорить про її стійке волевиявлення на припинення сімейних відносин. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Перевіривши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію позивачки, яка наполягає на розірвані шлюбу, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки сім'ю сторін зберегти неможливо, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивачки, у зв'язку з чим їхній шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved