Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вимогами ухвалити рішення про визнання [PERSON] та [PERSON] такими особами, що втратили право користування житловим будинком з надвірними спорудами, за адресою: [ADDRESS], стверджуючи, що з 2013 року [PERSON] та [PERSON] не проживають у вищезазначеному житлі, не сплачують комунальні платежі, не отримують кореспонденцію за даною адресою, їх особистих речей в будинку немає і ним вони взагалі не цікавляться. Наданий момент проживають зі своїми матерями. На обґрунтування своїх вимог позивач посилається на докази, зазначені у позовній заяві. Представник позивача в судовому засіданні вимоги позову підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі, посилаючись в своїх поясненнях на викладені в позовній заяві обставини. Відповідачі повторно до судового засідання не з'явились, повідомлялись про день, час, місце слухання справи через оголошення в газеті «Одеські вісті». Згідно з ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідачів на підставі наявних у справі доказів, представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню за наступних підстав. Будинок за адресою [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі договору дарування від 03 грудня 2008 року (а.с.4). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, будинок за адресою [ADDRESS] належить тільки позивачеві (а.с.5). Відповідачі права власності на частку в вищезазначеному будинку не мають. [PERSON] постійно проживає в будинку і за місцем проживання має реєстрацію. Крім неї в квартирі мають реєстрацію її онуки: [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Актом про відсутність особи за місцем реєстрації, складеними головою органу самоорганізації населення комітету мікрорайону «Чубаївка» в м.Одесі підтверджено, що [PERSON] та [PERSON] в будинку [ADDRESS] не проживають (а.с.31). Крім того, письмовими поясненнями сусідів [PERSON] також підтверджується факт не проживання [PERSON] та [PERSON] (а.с.32-33). Крім того, [PERSON] зазначила у позові, що наявність у відповідачів реєстрації в будинку, порушує її право на користування спірним житлом, тому як вона повинна сплачувати комунальні послуги за осіб, які не проживають у квартирі. Наявність у відповідачів реєстрації в будинку значно обмежує право власника щодо розпорядження квартирою. При наведених обставинах суд вважає, що позов [PERSON] є обґрунтованим і підлягає задоволенню, так як відповідачі 2 роки не проживають в будинку за адресою [ADDRESS], не несуть витрат по утриманню квартири, не цікавляться цим житлом. Наявність у відповідачів реєстрації в квартирі порушує право власності позивачки на цю квартиру. Відповідно, до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Статтею 391 ЦК України передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Outcome: approved