Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 400 грн., щомісячно, до досягнення дитиною 23 років. Позовні вимоги обґрунтовані тим, у позивача від шлюбу з [PERSON] народилася донька [PERSON], [INFO]. Після розлучення з відповідачем, донька залишилась проживати з нею, та повністю перебуває на утриманні позивача. На даний час донька навчається у Харківському національному економічному університеті імені [PERSON]. Оскільки, у позивача настали скрутні часи, вона не в змозі самостійно нести витрати повязані з навчанням доньки, тому просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 400 грн. щомісячно, до досягнення їх дитиною 23 років. У судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги, просила їх задовольнити. Суду пояснила, що на даний час не працює, так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною, у звязку з чим матеріально її підтримують батьки. Її витрати на утримання доньки складають близько 2000-2500 грн., а вартість навчання на рік складає 9000 грн., що є непомірним для неї, у звязку з чим, звернулась до суду з вказаним позовом. Відповідач до судового засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом направлення поштового повідомлення. Причини неявки, та свою правову позицію стосовно заявлених позовних вимог не повідомив, а тому суд вважає за можливе згідно вимог ст.ст.224, 226 ЦПК України провести заочний розгляд даної справи. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. 17 вересня 1998 року у них народилася донька [PERSON], про що відділом реєстрації актів цивільного стану Генічеського районного управління юстиції Херсонської області видано свідоцтво про народження серії I-КГ №028444. 19 лютого 2003р. [PERSON] та [PERSON] розлучились, про що Генічеським відділом реєстрації актів громадянського стану Херсонської області зроблено актовий запис №26, та видано свідоцтво про розірвання шлюбу серії 1-КГ №077804. Після розірвання шлюбу позивач відновила дошлюбне прізвище [PERSON]. Згідно довідки виданої заступником декана Харківського національного економічного університету імені [PERSON], [PERSON] за №329 від 28 вересня 2016р. [PERSON] дійсно є студентом 1 курсу денної форми навчання, фінансового факультету, за освітнім ступенем «Бакалавр». Термін навчання з 01 вересня 2016р. по 30 червня 2020р. Форма навчання за рахунок коштів фізичних осіб. Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Генічеської міської ради Херсонської області за № 4797 від 18 жовтня 2016 року, [PERSON], зареєстрована за адресою: [INFO], разом з доньками [PERSON], та [PERSON] Відповідач допомоги на утримання їх дитини не надає, а у позивача склалось складне матеріальне становище, у звязку з чим, останньою подано позов про стягнення аліментів на утримання дитини. Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне. Згідно ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за №3 від 15 травня 2006р., обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Стаття 200 Сімейного кодексу України передбачає, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до вищевказаної постанови Пленуму Верховного суду України за №3 від 15 травня 2006р. вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначені розміру аліментів, суд приймає до уваги, те, що повнолітня дочка сторін не працює, навчається у навчальному закладі, та потребує матеріальної допомоги, також те, що позивач на даний час не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною, має на утриманні малолітню дитину, розмір її витрат пов'язаний з\~навчанням доньки, матеріальний стан відповідача, його вік, відсутність утриманців та спроможність працювати. Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання їх доньки [PERSON] в твердій грошовій сумі - в розмірі 400 грн., починаючи з 24 жовтня 2016р. по 30 червня 2020р. Такий розмір аліментів буде враховувати інтереси позивача та не буде порушувати права відповідача, який добровільно матеріальної допомоги в належному розмірі на утримання дитини\~не надає, хоча має можливість надавати, враховуючи його фізичні можливості, та спроможність працювати. У той же час, суд вважає, що аліменти повинні сплачуватись до 30 червня 2020 року, тобто протягом усього часу навчання, а не до досягнення дитиною 23 років, як того просить позивач. За таких обставин, враховуючи насамперед інтереси дитини, її матеріальне благополуччя, прагнення отримати освіту, а також виходячи із принципу розумності й справедливості, суд вважає, що позов щодо стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, слід задовольнити частково. На підставі п.1\~ст. 367 ЦПК України\~суд допускає рішення до негайного виконання в частині стягнення розміру аліментів за один місяць.

Outcome: partial