Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якому просить змінити спосіб стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , визначений рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 24 травня 2017 року у справі №521/1104/17, визначивши розмір аліментів на утримання дитини як ј частину від всіх видів заробітку (доходу) [PERSON] , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позов обґрунтований наступними обставинами. З 02 жовтня 2007 року по 18 листопада 2015 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. В період шлюбу у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] , який після розірвання шлюбу батьків, залишився проживати з матір`ю. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 24 травня 2017 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 800,00 гривень щомісячно, з 24 січня 2017 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Позивач зазначає, що отримуваного нею розміру аліментів не вистачає для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Виходячи із рівності обов`язків матері та батька дитини у забезпеченні їй, як мінімум, рівня життя не нижчого за прожитковий мінімум, їх мінімальний особистий фінансовий внесок у досягнення даної мети станом на 2020 рік має складати 1109-1198 гривень, натомість визначний рішенням суду розмір аліментів становить 800 гривень. Зазначає, що самостійно не може забезпечити сину належний рівень життя, оскільки отримує мінімальну заробітну плату, розмір якої станом на звернення до суду становить 4723 гривень без вирахування податків. [PERSON] вказує, що їй відомо про те, що у відповідача з`явилася можливість сплачувати аліменти у частці від всіх своїх доходів. Так, [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка з кадастровим номером 5124180500:01:001:0183 площею 2,32 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться за адресою: Одеська обл., Ренійський р-н., с.рада Долинська, яка 04 березня 2020 року передана в оренду строком на сім років ТОВ «Долинське Нова». Крім того, відповідач є особою працездатного віку, та як відомо позивачу, на його утриманні не перебуває інших осіб. 18 вересня 2020 року відповідачем було надано відзив на позовну заяву, в якому у задоволенні позову просив відмовити. Обґрунтовуючи заперечення щодо позову зазначив, що добросовісно виконує рішення суду, та регулярно сплачує аліменти на утримання сина, заборгованість відсутня. Крім цього, періодично приймає участь у додаткових витратах на дитину у межах своїх фінансових можливостей. Вказав, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , від якого має малолітню дитину - [PERSON] . Також зазначив, що у нього є батьки пенсіонери, які також потребують його допомоги. Спростовуючи доводи позивача про наявність у його власності земельної ділянки надав довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про відсутність у його власності будь-якого майна. Також вказав, що не має постійного місця роботи. 02 жовтня 2020 року позивачем було надано відповідь на відзив. Щодо доводів відповідача, [PERSON] зазначила, що у позовній заяві ставиться вимога щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання сина у розмірі ј частини від всіх видів його заробітку (доходу), що не обмежує інших утриманців відповідача у праві на отримання від нього допомоги. Крім того, вимоги позовної заяви відповідають обов`язку сплачувати аліменти у розмірі, що не може бути меншим 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, зазначила, що відповідач не заперечує того факту, що ним періодично виконується певна робота, за яку він отримує доходи. Судом розглянуто справу в порядку спрощеного позовного провадження в порядку ч. 1 ст. 274 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Позивач подала до канцелярії суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила розгляд справи проводити у її відсутність. Відповідач про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, шляхом надсилання судових ухвал та повісток на адресу місця реєстрації, згідно довідки Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області, заяви про розгляд справи у його відсутність не подавав. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги належить задовольнити з наступних підстав. Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд вважає, що вони виникли в зв`язку із зміною способу стягнення аліментів, а тому відносини, які виникли між сторонами, регулюються Главою 15 СК України, яка встановлює обов`язок батьків утримувати дитину. Судом встановлено, що 02 жовтня 2007 року по 18 листопада 2015 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується рішення Ренійського районного суду Одеської області (а.с. 16). В період шлюбу у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ренійського районного управління юстиції Одеській області, серії [NUMBER] від 18 серпня 2015 року (а.с. 13). Встановлено, що після розірвання шлюбу, [PERSON] залишився проживати з матір`ю. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 24 травня 2017 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 800,00 гривень щомісячно, з 24 січня 2017 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] (а.с. 14-15). Судом встановлено, та не заперечувалось позивачем, що на даний час заборгованість по сплаті аліментів за відповідачем відсутня. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Приписами ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дітей і проживання батьків окремо від них не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дітей. Статтею 150 СК України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Виходячи з вищенаведеного, сторони мають рівні права та обов`язки по утриманні та матеріальному забезпеченні дітей, а отже не тільки позивач, але й відповідач зобов`язані утримувати своїх малолітніх (неповнолітніх) дітей. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання та розвиток дитини, а отже і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. У відповідності до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Аналізуючи вищевказані правові норми законодавства суд дійшов висновку, що стягувачу аліментів надано виняткове право вибору та ініціювання подальшої зміни в судовому порядку способу стягнення аліментів (в частці від доходу платника або в твердій грошовій сумі). Закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю, а тому платник аліментів позбавлений можливості впливати на обрання способу стягнення аліментів, однак може звернутися до суду з позовом про зменшення їх розміру. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів , інші обставини, що мають істотне значення . Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» визначено, що у 2020 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Тобто, враховуючи що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дітей, гарантований мінімальний розмір аліментів на одного з батьків становить з 1 січня 2020 року - 1109 гривень, з 1 липня - 1159 гривень, з 1 грудня - 1197,5 гривень. Встановлено, що у відповідача від іншого шлюбу є малолітня дочка - [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із відповідачем. Суд не приймає до уваги доводи відповідача, з приводу перебування на його утриманні батьків-пенсіонерів, адже жодних доказів, на підтвердження цього відповідачем не надано. Крім того, відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення» батьки відповідача мають отримувати пенсію за віком. Щодо доводів позивача про те, що відповідачу на праві власності належить земельна ділянка з кадастровим номером 5124180500:01:001:0183 площею 2,32 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться за адресою: Одеська обл., Ренійський р-н., с.рада Долинська, яка 04 березня 2020 року передана в оренду строком на сім років ТОВ «Долинське Нова», суд вважає, що вони спростовуються наданою відповідачем інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 218208765 від 29.07.2020 року сформованою за повним співпадінням (а.с. 47). Суд критично ставиться до наданої позивачем інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 209037354 від 14.05.2020 року (а.с. 18-20), адже з її змісту не можливо ідентифікувати, що вказана земельна ділянка належить конкретно відповідачу, адже окрім повного збігу ПІБ відповідача, жодних персональних даних, таких як: дата народження, номер та серія паспорту, РНОКПП, вказана довідка не містить. Будь-які належні та допустимі докази отримання відповідачем доходу в матеріалах справи відсутні. Разом з цим, враховуючи те, що закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає змінити спосіб стягнення аліментів, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та необхідності зміни способу стягнення аліментів, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 800,00 гривень щомісячно, з 24 січня 2017 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] , та стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується вимогами ч. 6 ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Судовий збір по справі складає 840,80 гривень. Враховуючи те, що позивач звільнена від сплати судового збору, відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про судовий збір», витрати на оплату судового збору необхідно стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved