Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з даним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги наступним. [INFO] померла мати позивача [PERSON] , [INFO] . 18.12.2019 р. позивач, як єдиний спадкоємець померлої, звернулась до приватного нотаріуса Сліпоко В.О. з заявою про прийняття спадщини. 30.04.2020 р. позивачу видано свідоцтво про право на спадщину за законом, яка складається з пенсійних виплат, які належали спадкодавиці, але не були нею одержані за життя, що нараховані Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві та складають 46 001,87 грн. Разом з цим, спадкоємиці було виплачено 42 014,35 грн. За таких обставин позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь 3 987,52 грн. та покласти на Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві судові витрати. Провадження у справі відкрито 05.11.2020 р., відповідно до приписів ст. ст. 19, 274 ЦПК України вирішено питання про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.. Позивач про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, заперечень від нього щодо заочного розгляду справи в адресу суду не надходило. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду прави повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив. Відзив, заяв та клопотань від нього в адресу суду не надходило. Третя особа також не направила свого представника в судове засідання, по день та час його проведення повідомлялась належним чином. Правом надати пояснення по суті спору не скористалась. Неявка учасників процесу в судове засідання, відповідно до положень ст. 223 ЦПК України, не є перешкодою для розгляду справи по суті. За таких обставин, зважаючи на положення ст. ст. ст. 223,280 ЦПК України, за відсутності заперечень позивача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних доказів, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Дослідивши наявні в справі докази, та надавши їм відповідну оцінку суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, і не заперечується учасниками процесу, що 30.04.2020 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сліпко Вікторією Олександрівною видане свідоцтво про право на спадщину за законом (зареєстровано в реєстрі за № 171), відповідно до якого [PERSON] успадкувала за померлою [PERSON] , 1957 року народження, яка померла [INFO] майно, яке складається з пенсійних виплат, які належали спадкодавиці, але не були нею одержані за життя, що нараховані Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві та складають 46 001,87 грн.. Як вбачається з свідоцтва про право на спадщину за законом, належність зазначених пенсійних виплат спадкодавиці підтверджується довідкою, виданою Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві за № 2600-0403-8/25129 від 28.02.2020 р. Як зазначає позивач, і дана обставина не була спростована відповідачем, [PERSON] 26.05.2020 р. отримала від Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві суму у розмірі 42 014,35 грн., що є сумою меншою за вказану у свідоцтві про право на спадщину за законом на 3 987 грн. 52 коп. У листі № 2600-0403-8/25129 від 28.02.2020 р. відповідач зазначив, що сума коштів буде зменшена в залежності від дати звернення до територіального органу Пенсійного фонду особи, яка має право на спадщину із оформленим свідоцтвом про право на спадщину із урахуванням норм статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» , тобто за три роки перед зверненням за пенсією, але не більше, ніж по місяць смерті пенсіонера включно. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Зі змісту ст. 1227 ЦК України вбачається, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Разом з тим, зміст ч. 3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 1227 ЦК України також узгоджується із положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Суд звертає увагу на те, що Цивільний кодекс України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. З іншого боку положення частин 2 та 3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. За приписами ч.ч 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. В свою чергу за положеннями ч. ч. 1,2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Приписами ст. 41 Конституції України, положеннями ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном, відповідно до вимог ст. 391ЦК України. Зважаючи на викладене суд дійшов висновку, що правовідносини, які виникли між сторонами - з приводу нарахування та обліку недоотриманої пенсії померлого пенсіонера мають регулюватись спеціальною ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Розподіляючи судові витрати суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved