Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовом про позбавлення батьківських прав відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач [PERSON], яка є її матір'ю, ухиляється від виконання батьківських обов'язків, а саме: з січня 2008 року вона проживає окремо від позивача, не бере участі у її вихованні, не провідує її, не цікавиться її здоров'ям, успіхами у навчанні, морально та матеріально не підтримує. На даний час позивач проживає разом з батьком в м.Тернопіль та повністю знаходиться на його утриманні та вихованні, у зв'язку з цим просить суд позбавити відповідача батьківських прав. Позивач [PERSON] та представник позивача адвокат [PERSON] в судове засідання не з'явились , хоча про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, однак на адресу суду надійшла заяви, у яких вони просять розгляд справи проводити у їх відсутності, позовні вимоги підтримують і просять суд позов задовольнити. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - Москалівської сільської ради Лановецького району Тернопільської області в судове засідання не з'явився , хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, однак на адресу суду надійшла заява, у якій він просить розгляд справи проводити у його відсутності , не заперечує щодо задоволення позову. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог [PERSON] в судове засідання не з'явився , хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, однак на адресу суду надійшла заява, у якій він просить розгляд справи проводити у його відсутності , не заперечує щодо задоволення позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, хоча про день, час і місце розгляду справи згідно ст.128 ЦПК України була двічі повідомлена належним чином, не повідомила відповідач і про причини своєї неявки в судове засідання. Відповідно до ст.280 ЦПК України суд вважає за доцільне проводити заочний розгляд даної справи. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення. При цьому суд виходив із наступного. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого повторно 26 листопада 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Лановецького районного управління юстиції у Тернопільській області, [PERSON] народилась 01 грудня 2000 року, її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Рішенням Лановецького районного суду Тернопільської області від 21 липня 2014 року позивачу [PERSON] відмовлено в задоволенні позову про визначення місця проживання дитини [PERSON] разом з матір'ю (а.с.6-7). Із висновку органу опіки та піклування виконкому Москалівської сільської ради Лановецького району Тернопільської області від 11 червня 2018 року №56 вбачається, що 21.07.2014 року Лановецьким районним судом було розглянуто справу № 602/520/14-ц про визначення місця проживання дитини [PERSON], [INFO] і визнано місце проживання разом з батьком [PERSON] та його батьками [PERSON] та [PERSON] в селі Плиска Лановецького району Тернопільської області. Зі слів неповнолітньої дочки [PERSON] її мати [PERSON] за період проживання її з батьком по теперішній час по відношенню до неї не опікується , погано ставиться і просить опікунську раду позбавити її батьківських прав. 30 травня 2018 року відбулося засідання опікунської ради і було письмово запрошено [PERSON] , на яке вона не прийшла. На засіданні виступила заявник [PERSON] , яка ще раз підтвердила , що її мати [PERSON] нею не опікується і погано до неї ставиться , не бере участі у вихованні, матеріально та морально не підтримує, представила довідку з навчального закладу в якій сказано , що за період навчання з 01.09.2016 року мати на збори не приходила , станом успішності та поведінки доньки не цікавилася. Тому, врахувавши вищенаведені факти, з метою забезпечення прав та законних інтересів неповнолітньої дитини, орган опіки та піклування виконкому Москалівської сільської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] щодо неповнолітньої дочки [PERSON]. (а.с.8). Згідно копії заяви на ім'я директора Галицького коледжу ім..В.Чорновола від 13.07.2018 року, [PERSON] просить віддати її документи та відрахувати її дочку з числа студентів за власним бажанням (а.с.9). Таким чином, всі вищенаведені факти свідчать про те, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню неповнолітньої доньки, а саме: не навідується до неї, не спілкується з нею, не цікавиться донькою, її станом здоров'я, не надає матеріальної допомоги на її утримання, не приймає участі у вихованні та не проявляє щодо неї материнської турботи та уваги. Згідно із вимогами ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до вимог ст.157 Сімейного Кодексу України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 5 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (зі змінами, внесеними Протоколом № 11) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебуванні в шлюбі та у випадку його розірвання. Відповідно до положень ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 року №789-XII, частин 7, 8 ст.7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. В силу вимог ст. 150 СК України батьки зобов'язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Згідно ст. 164 СК України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про необхідність позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо її неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], оскільки вона ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. На підставі наведеного та

Outcome: approved