Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить усунути їй перешкоди у здійснені права власності на будинок, що розташован за адресою [ADDRESS] , шляхом позбавлення відповідача права користування житловим будинком. В обґрунтування\~позовної заяви\~зазначає,\~що є власником житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою зареєстрований і мешкають дочка позивача [PERSON] , 1952 року народження, [PERSON] , 2015 року народження, [PERSON] , 2008 року народження, [PERSON] , 1986 року народження. У житловому будинку зареєстрований також онук позивача, [PERSON] , 1973 року народження, який з 1994 року в житловому будинку, що є власністю позивача, не проживає, зобов`язання по оплаті комунальних послуг не виконує. У 1994 році [PERSON] одружився і проживає за місцем проживання дружини. Адреса його проживання позивачу невідома. Перешкод в користуванні житлом не має. [PERSON] зареєстрован, але більше 25 років не проживает. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 08.10.2019 відкрито провадження у справі, розгляд справи суд вирішив проводити у порядку спрощеного позовного провадження. Позивач у судове засідання не з`явилась, повідомлялась своєчасно і належним чином, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, який повідомлявся про день, час та місце проведення судового засідання своєчасно і належним чином, у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Інших заяв та клопотань від сторін не надійшло. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.05.1998 р., [PERSON] є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до інформації виконавчого комітету Мереф`янської міської ради від 18.09.2019 вих.№4578, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно з актом депутата Мереф`янської міської ради від 18.08.2019 р. [PERSON] фактично не мешкає в будинку позивача з 1994 року, хоча зареєстрований. Таким чином судом встановлено, що відповідач з 1994 року не проживає за адресою: [ADDRESS] , перешкод у його проживанні за місцем реєстрації, а також поважність причин невикористання відповідачем свого права користування спірним житловим приміщенням судом не встановлено. Жодних беззаперечних, належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин відсутності відповідача за вищевказаною адресою понад один рік, суду не надано. Докази, що підтверджують той факт, що позивач якимось чином перешкоджав відповідачу у користуванні спірним будинком в матеріалах справи також відсутні. Згідно з положеннями ст. 317, 383, 391 ЦК України, ст.\~150\~ЖК України власник майна має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном, використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Відповідно до ст. 9, 156 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім`ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу. Верховний Суд України в Постанові від 16 листопада 2016 року у справі № 6-709 цс 16 зазначив, що положення статей 383, 391\~ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жиле приміщення, будинку, квартиру тощо, від будь яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім`ї, а положення статті 405 ЦК України, статей 150, 156\~ЖК України регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів його сім`ї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сім`ї власника без поважних причин понад один рік. Враховуючи викладене, оскільки відповідач не проживає у вищевказаному будинку, у добровільному порядку з реєстрації не знімається, що ускладнює реалізацію прав позивача, крім того, в судове засідання відповідач не\~з`явився і\~жодних заперечень\~щодо позову\~суду не\~надав,\~то суд\~вважає за\~необхідне,\~задовольняючи позов,\~усунути перешкоди\~у здійсненні\~права власності\~на житловий\~будинок позивача,\~розташований за\~адресою: [ADDRESS] , шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування зазначеним житловим будинком.

Outcome: approved