Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до [PERSON] та [PERSON] із позовом про визнання права власності на частину домоволодіння в порядку спадкування за заповітом. В обгрунтуванні позовних вимог посилалася на те, що за час свого життя її батько [PERSON] заповів їй усе належне йому майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті, і на що він за законом матиме право, що підтверджується заповітом від 04.05.2007 року, посвідченим державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON], за реєстровим №5-723. На підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Шостою дніпропетровською державною нотаріальною конторою 06.10.1979 року, за реєстровим №2-751, [PERSON] на праві власності належить 3/4 частини житлового будинку за адресою: м.Дніпро, вул. Балашовська, буд.17. З метою належного оформлення спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON], який помер 18.11.2009 року, в передбачений законом строк позивачка звернулася до Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори із відповідною заявою про прийняття спадщини. 08 листопада 2014 року державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON] винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки частки співвласників у домоволодінні №17 по вул. Балашовській у м. Дніпрі були змінені рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 05.09.1990 року, однак право власності на належну [PERSON] 3/4 частини зазначеного домоволодіння не перереєстровані. У договорі купівлі-продажу 3/4 частин домоволодіння від 06.10.1979 року міститься відмітка про те, що право власності на 67/200 частин домоволодіння перейшло до [PERSON] на підставі рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровськавід 05.09.1990 року. [PERSON] володіє 34/100 частинами домоволодіння за адресою: м.Дніпро, вул. Балашовська, буд. 17 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданного 23.06.1998 року Виконкомом Амур-Нижньодніпровської районної ради замість рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 05.09.1990 року. [PERSON] володіє 34/100 частинами домоволодіння за адресою: м.Дніпро, вул. Балашовська, буд.17, на підставі свідоцтва про право власності на житло, видане 25.12.1998 року Виконкомом Амур-Нижньодніпровськоїрайонної ради. У звязку з тим, що за життя батько позивачки [PERSON] не перереєстрував свою частку у власності домоволодіння за адресою: м.Дніпро, вул.Балашовська, буд.17, [PERSON] звернулась до суду та просила визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] право власності на 32/100 частини домоволодіння №17 по вул. Балашовській у м.Дніпрі, яке складається з: житлового будинку літ. А-1 загальною площею 88,7 кв.м., житловою площею 59,3 кв.м., господарських будівель: сарай літ. Б, літ В, літ. З; вбиральні літ. Г, літ. Д; погріб шийкою літ. Е; навіс літ. И; літній душ літ. К; споруди №1-7, після смерті батька [PERSON], який помер 18.11.2009 року. У судове засідання позивачка та її представник [PERSON] не зявилися, представник надав до суду заяву, в якій просив задовольнити позовні вимоги та розглядати справу без його участі та участі позивачки. Відповідачка [PERSON] надала до суду заяву, у якій зазначила, що проти позовних вимог не заперечує та просила суд розглянути справу без її участі. Відповідачка [PERSON] також у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, якою проти позовних вимог не заперечувала та просила розглянути справу за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі Договору купівлі-продажу від 06.10.1979 року [PERSON] належали ѕ частини домоволодіння №17 по вул. Балашовській у м.Дніпрі (а.с.7-8). Відповідно до Ухвали Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 05.09.1990 року 67/200 частин вказаного домоволодіння на праві приватної власності належать [PERSON], про що також зроблена відмітка на договорі купівлі-продажу домоволодіння від 06.10.1979 року (а.с.8). Відповідно до рішення Виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної ради м.Дніпропетровська Дніпропетровської області від 17.04.1998 року №164/14, затверджено акт часток у домоволодінні, де в користуванні [PERSON] знаходиться 32/100 частини від усього домоволодіння, в користуванні [PERSON] знаходиться 34/100 частини домоволодіння, та 34/100 частини домоволодіння знаходиться у в користуванні [PERSON] (а.с.41). На підставі вказаного рішення виконкому відповідачки [PERSON] та [PERSON] здійснили реєстрацію права власності на відповідні частки домоволодіння, що підтверджується відповідними свідоцтвами про право власності від 23.06.1998 року та 25.12.1998 року (а.с.42,45). 04.05.2007 року [PERSON] заповів усе належне йому майно своїй дочці [PERSON], що підтверджується заповітом складеним 04.05.2007 року та посвідченим державним нотаріусом Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстровано у реєстрі під №5-723 (а.с.57). На підставі свідоцтва про шлюб від 23.07.2007 року [PERSON] змінила прізвище на «Удовік» (актовий запис №220 від 23.06.2007 року). 18.11.2009 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції 24.11.2009 року, актовий запис №1879 (а.с.52). Відповідно до Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08.11.2014 року, складеної державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON], позивачці [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про справо на спадщину за заповітом на частину домоволодіння, розташованого за адресою м.Дніпро, вул. Балашовська, буд.17, що належить [PERSON], у звязку з відсутністю реєстрації права власності на вказану частину домоволодіння (а.с.74). Згідно зі\~ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до\~ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи, що позивачка прийняла спадщину за заповітом у встановленому законом порядку, вона є єдиною спадкоємицею та її право на спадщину за заповітом ніким не оспорюється, однак після зміни часток співвласників частка спадкодавця не була перереєстрована, тому суд вважає визнати за [PERSON] право власності на 32/100 частини домоволодіння №17 по вул. Балашовській у м.Дніпрі, яке складається з: житлового будинку літ. А-1 загальною площею 88,7 кв.м., житловою площею 59,3 кв.м., господарських будівель: сарай літ. Б, літ В, літ. З; вбиральні літ. Г, літ. Д; погріб шийкою літ. Е; навіс літ. И; літній душ літ. К; споруди №1-7;І, у порядку спадкування за заповітом після померлого [PERSON], [INFO], який помер 18.11.2009 року.

Outcome: approved