Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши у позовній заяві, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають спільних малолітніх дітей. В травні 2017 року відповідач покинув сім`ю і почав проживати окремо, спільне господарство сторони не ведуть. Позивач вважає, що шлюб існує формально, тому просить задовольнити її позов, після розірвання шлюбу не відновляти їй дошлюбне прізвище та стягнути з відповідача на її користь судові витрати по сплаті судового збору. Також просить розгляд справи провести за її відсутністю Позивач в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлялась. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом публікації оголошення на веб-сайті суду, про причини неявки суд не повідомив, заяв та клопотань від нього до суду не надходило, відзив до суду не подав. У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 17 листопада 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Херсоні, актовий запис № 486, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від даного шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про їх народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] відповідно. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України. Згідно зі ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення, тому шлюб слід розірвати. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, про наявність законних підстав для задоволення позову оскільки шлюбні відносини сторін припинено, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з подружжя, що є підставою для розірвання шлюбу. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд виходить з положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України згідно з якими судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому витрати по сплаті судового збору необхідно стягнути з відповідача так як позовні вимоги задоволено в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved