Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], 3 особа - [PERSON] - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу про визнання договорів недійсними, визнання права власності на частину будинку та витребування майна із незаконного володіння. Позивачка [PERSON] зазначала, що 29.10.1987 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON]; після укладення шлюбу [PERSON] надав згоду на встановлення батьківства відносно її дочки - [PERSON], [INFO]; 30.12.1988 року вона (позивачка) разом із чоловіком придбали будинок [ADDRESS]. Оскільки 29.07.2002 року [PERSON] спричинив їй (позивачці) тілесні ушкодження, вона разом з дочкою [PERSON] в зазначеному будинку з того часу не проживають та орендують житло у м. Києві по теперішній час; 03.03.2003 року [PERSON] був засуджений згідно вироку Дарницького районного суду м. Києва за ст.263 ч.2, 129 ч.1 КК України по факту спричинення їй тілесних ушкоджень. 25.03.2010 року рішенням Дарницького районного суду м. Києва шлюб між нею (позивачкою) та [PERSON] було розірвано. В листопаді 2010 року вона дізналася про те, що їх спільний з чоловіком будинок [ADDRESS] вже був двічі проданий, а новим власником будинку є [PERSON] Перший оспорюваний позивачкою договір купівлі-продажу ? частини будинку [ADDRESS] був укладений між [PERSON] та [PERSON] 30.10.2009 року та посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] (3 особою). Другий оспорюваний позивачкою договір купівлі-продажу ? частини будинку [ADDRESS] був укладений між [PERSON] та [PERSON] 06.04.2010 року та посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] (3 особою). [PERSON] (колишній чоловік) помер [INFO]. Після смерті [PERSON] дочка [PERSON] звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Оскільки спірний будинок був спільною власністю її та [PERSON], відчуження ? частини будинку [NUMBER] [PERSON] здійснив без її (позивачки) згоди, подавши нотаріусу заяву про те, що він на час придбання будинку в зареєстрованому шлюбі не перебував, що не відповідає дійсності та порушує її майнові права як дружини, тому позивачка вимушена була звернутися до суду з даним позовом та просить суд постановити рішення яким: 1) Визнати недійсними - договір купівлі-продажу ? частини житлового будинку [ADDRESS], укладений між [PERSON] та [PERSON] від 30.10.2009 року, посвідчений [PERSON] - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 30.10.2009 року за реєстровим №2366, та договір купівлі-продажу ? частини житлового будинку [ADDRESS], укладений між [PERSON] та [PERSON] від 06.04.2010 року, посвідчений [PERSON] - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 06.04.2010 року; 2) Визнати за [PERSON] право власності на ? частину житлового будинку [ADDRESS]; 3) Витребувати із незаконного володіння [PERSON] ? частину житлового будинку [ADDRESS]. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], 3 особа - [PERSON] - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу про визнання договорів недійсними, визнання права власності на частину будинку та витребування майна із незаконного володіння. Позивачка [PERSON] вказувала, що з червня 2002 року вона разом з матір»ю [PERSON] проживали окремо від [PERSON] (батька) до дня смерті останнього [INFO]; раніше вони проживали разом за адресою [ADDRESS] (приватний будинок) та були зареєстровані за даною адресою; ? частина зазначеного будинку належала її батькам як подружжю; 25.03.2010 року шлюб між батьками було розірвано; на прикінці 2010 року вона звернулась до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] Вважаючи, що договір купівлі-продажу ? частини житлового будинку [ADDRESS] від 30.04.2009 року був укладений батьком без дозволу [PERSON] (матері), договір купівлі-продажу спірного будинку від 06.04.2010 року порушує майнові права позивачів і суперечить ч.1 ст.203 ЦК України, тому [PERSON] просить суд визнати договори купівлі-продажу ? частини житлового будинку [ADDRESS] від 30.10.2009 року та від 06.04.2010 року недійсними; визнати за нею, як спадкоємцем першої черги за законом, право власності на ? частину будинку [ADDRESS] та витребувати ? частину зазначеного будинку із незаконного володіння [PERSON] В судовому засіданні позивачі [PERSON] та її представник [PERSON], [PERSON] - уточнені позовні вимоги (в редакції від 17.06.2013 року - а.с.20-27 т.2) підтримали та просили позови задовольнити у повному обсязі, з підстав, зазначених у позовних заявах; відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився повторно, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, будь-яких клопотань від нього не надходило. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] не визнали, просили в задоволенні позовів відмовити у повному обсязі, стверджуючи, що позовні вимоги не доведені в судовому засіданні та заявлені без достатніх підстав. 3 особа - [PERSON] - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу в судове засідання не з»явилась, своєю заявою-клопотанням просила справу розглядати за її відсутності. Заслухавши пояснення сторін та їхніх представників в судовому засіданні, допитавши свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст.10, 60 ч.1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу (підстави звільнення від доказування). В судовому засіданні встановлено: [PERSON] (позивачка) та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 22.10.1987 року (а.с.8 т.1); батьками [PERSON], [INFO] (позивачки) є [PERSON] та [PERSON] (а.с.9 т.1); рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 25.03.2010 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.78 т.2). Згідно копії договору купівлі-продажу від 30.12.1988 року [PERSON] купив у [PERSON] ? частину жилого будинку за адресою [ADDRESS], цей договір було посвідчено державним нотаріусом 7-ої Київської державної нотаріальної контори Гогітідзе В.Ф. 30.12.1988 року за реєстровим №4-3493 та зареєстровано в БТІ м. Києва 17.01.1989 року (а.с.10-13 т.1); відповідно до зазначеного договору купівлі-продажу частини будинку - будинок [NUMBER] розташований на земельній ділянці площею 600,0 кв. м, на вказаній земельній ділянці розташований один з мансардою шлакобетонний критий шифером будинок жилою площею 59,9 кв. м (літера А), а також - сарай під літерою Б, вбиральня під літерою В, гараж під літерою Г; у користування [PERSON] згідно договору переходить ? частина будинку, що складається з жилих кімнат 10,7 кв. м (літ. 2) та 17,2 кв. м (літ. 3), кухні - 5,1 кв. м (літ. І) та ванни - 3,6 кв. м (літ. 4) - а.с.11-21 т.1. [PERSON] помер [INFO] у віці 59 років, у м. Ніжині Чернігівської області (а.с.67 т.1). Згідно матеріалів спадкової справи №91/2011 до майна померлого [INFO] [PERSON] Ніжинської міської державної нотаріальної контори, [PERSON] (позивачка) 28.03.2011 року звернулась до нотаріальної контори із заявою від 25.03.2011 року про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], інших спадкоємців згідно матеріалів спадкової справи не має, заповіту [PERSON] не залишив (а.с.89-91 т.1). Як вбачається з матеріалів, наданих 3 особою - [PERSON] - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, 30.10.2009 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу частини житлового будинку, а саме ? частини житлового будинку [ADDRESS], яка складається з жилих кімнат розміром 10,7 кв. м (літ. 2) та 17,2 кв. м (літ. 3), кухні - 5,1 кв. м (літ. 1) та ванни - 3,6 кв. м (літ. 4); договір посвідчено [PERSON] - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 30.10.2009 року за реєстровим №2366 (а.с.172 т.1); згідно п.8 Договору Продавцем була подана заява про те, що на час придбання частини житлового будинку він в зареєстрованому шлюбі та у фактичних шлюбних відносинах не перебував. Згідно договору купівлі-продажу ? частини житлового будинку [ADDRESS] від 06.04.2010 року, посвідченого [PERSON] - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 06.04.2010 року, [PERSON] продав зазначену вище ? частину будинку [NUMBER] [PERSON] (а.с.173 т.1). Згідно заяви від 27.10.2009 року та від 17.03.2010 року співвласник будинку [PERSON] від переважного права купівлі відчужуваної ? частки будинку [PERSON] та в подальшому - [PERSON] - відмовився (а.с.179, 185 т.1). Як вбачається з копії рішення Дарницького районного суду м. Києва від 25.03.2010 року (справа №2-2819/10), судом було встановлено, що сторони ([PERSON] та [PERSON]) не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства з 2000 року (а.с.78 т.2); як стверджують позивачі у даній справі, [PERSON] проживав окремо від них з 2002 року постійно. Згідно довідки МСЕК №005644 серії № КА-2 від 30.03.2009 року (а.с.23 справи №2-2819/10) [PERSON] було встановлено 1 групу інвалідності з 01.02.2009 року безстроково. Як вбачається з показань свідка [PERSON], її рідний брат [PERSON] за станом здоров»я потребував допомоги з 2006 року, отримані від продажу частини будинку у 2009 році грошові кошти у розмірі 30 тис. доларів США він віддав їй, які вона витрачала на брата, оскільки він з того часу проживав у неї та перебував на її утриманні. Згідно ст.22 КпШС України (яка діяла на момент придбання спірної частини будинку [PERSON]) майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю; кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Згідно ч.1, 3, 5 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною 1, 3, 5 ст.203 цього Кодексу. Позивачкою [PERSON] не надано суду будь-яких доказів про те, що ? частина житлового будинку [ADDRESS], яка була зареєстрована на ім»я [PERSON], належала подружжю на праві спільної сумісної власності, тобто є майном, нажитим подружжям за час шлюбу; не надано позивачкою і доказів того, що за час шлюбу після придбання частини будинку на ім»я [PERSON], під час спільного проживання та ведення спільного господарства (до 2000 року) за рахунок її особистих коштів (затрат) вартість спірної частини будинку істотно збільшилась; що з 2000 року вона несла будь-які витрати по утриманню цієї частини будинку як спільного майна, тощо. Згідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном; на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Аналізуючи встановлені в судовому засіданні обставини справи та надані сторонами докази у їх сукупності, суд вважає, що позивачкою [PERSON] не доведено її право власності на ? частину житлового будинку [ADDRESS], як частки майна подружжя за життя [PERSON], отже останній мав право розпоряджатися належною йому ? частиною будинку, тобто укладати договір купівлі-продажу від 30.10.2009 року з [PERSON] Оскільки [PERSON] за життя розпорядився (в тому числі) належною йому ? частиною будинку [NUMBER], про визнання права власності на яку заявлено вимогу [PERSON] як спадкоємцем, тому відсутні підстави для задоволення вимоги [PERSON] в цій частині позову. Таким чином, позовні вимоги позивачів не доведені в судовому засіданні у повному обсязі, в частині вимог про визнання договорів купівлі-продажу частини будинку недійсними - заявлені без достатніх правових підстав, тому в задоволенні позовів [PERSON] та [PERSON] має бути відмовлено повністю.

Outcome: dismissed